prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi övertog ju ett fögderi på detekonomiska området som klart sade oss att vi måste restaurera den svenska samhällsekonomin.Det var våldsamma besparingar som måste till för att klara det. Mellan 1980 och 1982rullade besparingspaketen genom utskott och 1987/88:123 kammare utan att det ändrades en siffra och utan att någon punkt togs bort - allt gjordes upp i samordningskanslierna. Det varganska hårda tag, inte Anslag till grundskolor, rn. ~" minst på skolområdet. Det var då manbörjade knapra ordenfiigt och göra besparingar på skolans område. Jag tror mig kunnakonstatera att vi inte har haft några så våldsamma besparingar påskolans område - och inte heller på något annat område - som just under de tvåförsta åren , under borgerlig ledning. Jag kan konstatera att vi harhaft besparingar också sedan den socialdemokrafiska regeringen fillträdde 1982- det har varit nödvändigt att genomföra en sådan politik och ha ett sådantprogram. Ett försvar för detta är kanske att det skedde mot bakgrund av ensituation där budgetunderskottet var våldsamt och där lånebeloppet gentemotutlandet hade ökat fill mycket höga belopp. Det är vad jag kan säga i minförsta replik. Anf.96 () replik: Även om man låter historiebeskrivning som inte är heltkorrekt passera oantastad, tycker jag att man ganska ofta brukar få höra attden svenska ekonornin nu är återställd. Vi har statsministerns ord från densocialdemokratiska kongressen på att vi nu skall bygga en skola som vi kan varastolta över, där barnen har egna läroböcker och där de har bra lokaler. Närkommer de insatserna att göras, ? Ni fortsätter bara att diskuterabesparingar och åter besparingar. Ni gör inte den minsta ansats för attåterställa de ca i fast penningvärde som skolan har blivitav med sedan det socialdemokrafiska regeringstillträdet. Detär faktiskt så, , att om man skriver in en avslagsmofive-ring iett utskottsbetänkande, måste man försöka att stå för den motiveringen. I denmån motiveringen är otydlig måste man också kunna tala om vad man menar. Om detskrivs i avslagsmofiveringen att frågan om mera resurser till skolan måsteprövas mot verksamhetens behov, innebär det att ni således har prövat det ochkommit fram till att skolan inte behöver mer resurser, snarare mindre, eftersomni sparar på den även . Ni'säger dessutom att dessa behov skall prövas motandra verksamheter. Ni har då funnit att dessa andra verksamheter är viktigare. Jaghar därför en mycket konkret och tydlig fråga till . Är detvikfigare att flytta folkbokföringen från kyrkan och använda 250 milj. kr. omåret till det än ätt ge skolan mer resurser för att minska klasstorleken, föratt höja kvaliteten, för att bevara små skolor på glesbygden och i storstadsområden- det finns små skolor som är nedläggningshotade även i storstadsområdena -och för att kunna rusta skollokalerna så att arbetsmiljön blir dräglig? Häromdagenkunde vi läsa i tidningarna att hotas av böter av sin egen hälso- och miljöskyddsnämnd, därför att det finns tre skolor i så bedrövligt dåligt skick att man funderade på att stänga dem enligt arbetsmil jölagen. Det är den sortens avvägningar, , som ni gör och har gjort. Ni är fortfarande svaret skyldiga på min fråga. Är det viktigare att 106 använda dessa resurser för att fiyttafolkbokföringen än att använda dem i 97 () replik: Prot. Herr talman!Socialdemokraterna återkommer ständigt till det budgetun- derskott som de fick taöver vid regeringsskiftet. Under de borgerliga åren ~ ' ~ ~ hade vi för det förstå enoljekris av icke tidigare skådat slag. Vi hade för det , , ° skolor, m. m. andra den djupastelagkonjunkturen . TyckerHelge verkligen att de borgerliga regeringarna skulle ha struntat i attlåna pengar och i stället låta arbetslösheten gå i höjden? Dessa pengar gicknämligen till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Jagvill sedan återkomma till den delade diskussion vi har haft här . Det ärsjälvfallet intressant och viktigt att diskutera skolans ekonomi som styrmedel.När denna diskussion emellertid inte paras med en diskussion om pedagogiskförnyelse och utveckUng av det inre arbetet, har man faktiskt missat detessentiella, det viktigaste i skolans verksamhet. Detär därför jag vid ett flertal tillfällen tagit upp vikten av att satsa påindividualisering i skolan. anser att ett av de allra viktigasteinsatserna i den framtida skolan är att öka friheten i systemet - att göra detmöjligt för skolor att profilera sig, att göra det möjligt för lärare på vissaskolor med specialintressen att göra särskilda insatser och att låta elever ochföräldrar välja skolor både inom och utom skolsystemet. Anf.98 () replik: har en sista chans att svara på den fråga jag harställt två gånger men inte har fått något svar på. Vad har ni emot att allaföräldrar och elever ges samma möjlighet att välja skola? Skall det vara så attmöjligheten att välja skola skall vara beroende av tjockleken på föräldrarnasplånbok? Är det kanske t. o. m. på det sättet att ni från socialdemokratiskthåll vill avskaffa de fristående skolorna? Anf.99 () replik: Till vill jag säga att det beslutades tidigare underriksmötet att folkbokföringen skall övergå från kyrkokommunerna till staten.Det uppstår då en viss kostnad som staten får ta på sig, säger var ingen företrädare för som konkret sade att man ville tajust denna kvarts miljard och lägga över den på skolan. Sådana argument förekomnog inte. Vi får väl titta litet närmare på vad som var motiven. Vi har intetid att här argumentera för just folkbokföringens överförande från kyrkan fillstaten. Förövrigt vill jag emellertid säga till , det kan också gälla övrigaborgeriiga partiers företrädare, att vi bl. a. har två huvudmän för den svenskaskolan. Vi har kommunerna och vi har staten. Vi ser i dessa tider en radexempel på hur kommunerna seriöst och noggrant går igenom sina ansvarsområden.Det gäller skolmaten, lokalerna och övriga områden som kommunerna slår för. och partiordföranden var också att vi skall göra ensatsning på skolan och att det är huvudmännen som är ansvariga för denna skolasom skall göra dessa insatser. Individualiseringen,, är nog så viktig. Vi har mycket av individualisering i det svenska skolväsendet. Det är möjligt att det går att göra mera. När det sedan gäller detta med att välja skola, skall inte 107 1987/88:123 alternativet vara att välja en fristående skola. Vi skall se till att vi inom skolsystemetsram får profilerade skolor så att det blir intressant och ~ ' ~ 3 spännandeför eleverna att fundera över vilken skola de skulle vilja gå i. Anslag till grund- t-, , , Beträffande basmedeltalet pa mellanstadiet finnsdet en uppgörelse mellan SKOlOftTl fn 1 I <=> Vi har där sagt att vi skall minska elevantalet till den nivå det låg på innande borgerliga regeringarna började pruta på skolan. Vi skallnog även satsa på glesbygdsskolor. Tredje vice talmannen anmälde att ,och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Jag vill inleda mitt anförande i denna debatt med några ord till YlvaAnnerstedt. Hon började med att rikta en förebråelse mot regeringen och sadeatt det var en socialdemokratisk taktik att förhala en fråga så att det blirför sent att fatta beslut. syftade därvid på de förslag somkommer att läggas fram i en särskild skolpolitisk proposition. Påden punkten vill jag komma med ett mycket bestämt genmäle. Bakgrunden tillhanteringen är tvärtom i själva verket en önskan att följa en godparlamentarisk tradition i riksdag för att i en bred parlamentariskberedning ta vara på synpunkter och uppfattningar, också från oppositionen, såatt man kan lägga fram förslag som är värdefulla. Jag vill i det stycket gärnage exempel från den styrberedning vars betänkande avlämnades. Vi har ikammaren en ledamot som heter som - och det måste jag medge, somalltför ofta är hans motdebattör här i kammaren - har en oerhörd sakkunskap.Han är väl påläst. Han vet alltid vad han talar om och kan därför i kammarenvara en mycket besvärlig debattör. Men nog är det synd om hans erfarenheter ochkunskaper bara skall tas till vara i debatter, i det som är litet grand avuppvisning i kammaren. Jag tycker att det är en poäng att vi har haft möjlighetatt under en vinters arbete utnyttja den kunskapen i en parlamentariskberedning för att kunna lägga fram ett förslag som har vägt in de kunskaper ochåsikter som han har. Jagtycker inte att det är värt att beteckna som någon form av oanständighet frånregeringen med avsikt att förhala en frågas avgörande. På den punkten vill jaginvända och väljer som exempel den process som vi just har avslutat. Påsamma sätt är det när vi i propositionen lägger ett förslag om vem som skall godkänna en fristående skola. Jag får litet insinuant påpekandet att vi har föreslagit hindra de fristående skolorna. Men bakgrunden är, , att vi har ett antal processer där den lokala skolstyrelsen har förlamats av de motsättningar som har rått i den kamp som ofta uppstår när man skall ta ställning i ett nära perspektiv. Jag har haft ambitionen när jag har ställt mig bakom förslaget och varit tillskyndare till det att man skulle kunna lyfta upp en sådan prövning för att slippa en del av de infekterande faktorer som kan spela en roll i den lokala debatten. Den stora debattfrågan var faktiskt en konflikt i en skola som skolstyrelsen i en 108 kommun från i realiteten intekunde lösa. Det är vad det Vidarenoterar jag att här har talats om likformighet i den svenska skolan -och på denpunkten har debatten mycket tydligt vederlagt det som sagt. Honsade i en replik: Vi har den mest likriktade skolan i hela världen. - Ja, detär fantastiskt! Den är naturligtvis på många sätt den skola som ger alla denmest likvärdiga utbildningen. Det är ju inte många länder i världen som kan upprätthållaen sådan geografisk likformighet och likvärdighet som vi har. Men jag hartyckt att det har varit ett värde att elever i den lilla orten, i glesbygden,har tillgång till en utbildning som i huvudsak är likvärdig med den someleverna har i de stora skolorna. Vihar också en ambition att alla elever skall nås av kunskaper och färdigheter.Jag har mött ministerkolleger från andra länder vid en skolkonferens på Irlandsom har sagt: Hur kan ni tro att ni skall kunna ge alla elever kunskaper? Föross räcker det att vi kan nå eller möjligen 90. Där har vi vårambitionsnivå. - Men vi i vårt land accepterar inte den nivån. Det kan givetvissägas att vi har likformighet i skolan när vi vill att också de sista tioprocenten skall nås av undervisningen. Det är möjligt att detta är negativt förYlva , men för mig innebär det utomordentliga värden i det svenskaskolsystemet. Däremotär elever och undervisning inte på någon punkt likriktade eller präglade avensidighet. hade jag möjlighet att möta en grupp eleverfrån en särskola ute i landet som gjorde ett studiebesök i . Det varfria, glada och öppna ungdomar, var och en bärare av sin egen individualitet,som ingick i den klassen. Jag tänkte på de många bilder jag har sett av eleverpå de institutioner som föregick särskolan, tänkte på hur uniforma de såg ut.Om vi tittar i skolhistorien kan vi hitta en hel del som kan visa vilkenutveckling som har skett i det stycket. - En mycket bra mätare på hur samhälletlar hand om de sina är hur det ägnar omsorg och uppmärksamhet åt de barn ochungdomar som har det svårast. Vi har haft en omfattande diskussion omhemspråksundervisningen. Låt mig i detta sammanhang bara göra några kortapåpekanden utöver vad som har sagts. betänkandeklargör att hemspråksundervisningen är permanent i det svenska skolsamhället,att den bör ha samma ställning som annan undervisning och ges likvärdigaarbetsmöjligheter. Det var den uppfattningen som var utgångspunkten för detuttalande jag gjorde , som på många håll mycket grovt har misstolkats,vilket jag naturligtvis beklagar. Jagnoterar nu med tillfredsställelse att utbildningsutskottet har ställt sig bakomett enhälligt uttalande på denna punkt. Det finns anledning för oss att slåvakt om henispråksiindervisningen. Jagvar på en överläggning där man redovisade erfarenheterna från densärskilda pedagogiska utvecklingsverksamheten med hemspråksklasser också påhögstadiet. Det gällde finsk språkundervisning. Man redovisade övervägandemycket positiva erfarenheter av den. Vi har anledning att ta vara på deerfarenheterna. I denna debatt har också frågan om skolans allmänna förutsättningar ochallmänna tillstånd behandlats. Låt mig mycket kort få ta upp det resonemangetför att understryka vikten av att den svenska skolan ges en hög respekt frånomvärlden. Det är viktigt att vi så respekterar våra Anslagtill grundskolor, m. m. Anslag till grundskolor, m. m. barn ochungdomar att vi ger skolan dess plats som det viktigaste för de ungamänniskorna. Jag tar upp detta resonemang därför att jag emellanåt blirlitet skrämd när jag ser hur man i det omgivande samhället väljer att betraktaskolan. hade , , en mycket intressant ochdess värre också mycket avslöjande artikel. En bankdirektör uppträdde på enkonferens om turism och konstaterade att de svenska vinterturistorterha harinvesteringsplaner på sammanlagt . Han tyckte att det varför mycket. Om jag förstod den gode bankdirektören rätt tycks han mena att man,när man gör sina investeringar, har räknat skidor och inte skidåkare och därvidkommit fram till att det finns förutsättningar för något mer omfattandeinvesteringsplaner än vad som är rimligt. Hans sätt att lösa detta problem ärenligt följande: "Dessa dyrbara investeringar kan intebetalas genom atf utnyttjas endast , sade han. Detmåste bli en annan konstruktion på vinterlovsveckorna. Antingen att varjefamilj valfritt får ta ut en eller per vinter eller att någottreterminsalternativ utvecklas." Motiv av pedagogisk art, någon tanke pä elevernas behov,skall alltså inte vara skäl till annan förläggning av terminer och lov än vi nuhar, utan det är vintersportorternas behov av att täcka kostnader förmisslyckade investeringar som skall avgöra. Tydligare kan man inte visa denringaktning för skolan som finns på mänga håll i samhället - skolan som någotslags kundreserv för dem som har gjort dåliga investeringar. Men det är viktigare att se till att vi har en bra skola,som lär eleverna räkna så bra att de som vuxna inte behöver göra de dåligainvesteringar som uppenbarligen den ansvariga föräldragenerationen har gjort.Det finns anledning för oss att emellanåt uppmärksamma dessa tendenser.Planeringen i skolan, förläggningen av lov och arbetstider, måste alltid utgåfrån elevernas behov. Det är elevens plats i skolan som avgör hur lov ocharbetstider skall förläggas. Det är ett vikfigt påpekande mot bakgrund av deniakttagelse jag just har gjort. 101ALF (): Det är synnerligen oklokt av samhället attinte nyttja den resurs som de fria skolorna i regel utgör. I , för att ta ett exempel, finns , somSvenska kyrkan är huvudman för. När skolan var relafivt nystartad undersökteGöteborgs skolförvaltning bl. a. från vilka familjer skolan rekryterade sinaelever. Skoldirektören berättade att eleverna kommer från ordinära Göteborgsfamiljer.Det handlar om ett genomsnitt, sade skoldirektören . Någonsegregering, dvs. att enbart bekännande kristna föräldrar vill ha sina barn iVasaskolan, är det inte tal om, sade han. Det står ca 300 barn i kö för att få plats på skolan. Ettvanligt argument för att söka plats på var, enligt skoldirektören,att man ville ha en lugnare miljö för sina eller sitt barn. Jag har besöktVasaskolan och något följt undervisningen. Den dag jag besökte skolan fannsocksä en representant där som for runt till alla skolor och informerade omcivilförsvaret i . Spontant uttalade denna representant de mest amplalovord om skolan, om den trivsel,det intresse och det engagemang som finns där. som inte vill inse attsvenskt skolväsende har behov av de alternativ, de miljöer, det engagemangsom friskolor erbjuder blundar för vad svensk ~ ' ~ ~ ° skolor, m. m. Efter mänga års opinionsbildningkom regeringen till insikt om att det nog inte var så dumt attacceptera förskolor med annan huvudman än kommunen. är det att ocksåfullt ut acceptera friskolor med annan huvudman. De fristående skolorna har länge diskriminerats i vårt land. Praktiskaoch ekonomiska hinder har inneburit att rätten till friskolor varit en rättbara på pappret. De som ändå dristat sig till att driva fristående skolor harfått göra detta med stora ekonomiska uppoffringar och ett stort mått avidealitet. Det som borde vara en självklar rättighet har på alla sättmotarbetats. Iårets budgetproposition kan man dock skönja en viss ljusning. Regeringenföreslår nämligen en förändring av de grundläggande förutsättningarna förstatsbidrag till fristående skolor. Detta är en välkommen förändring sominnebär att det helt orimliga kravet på att varje enskild friskola skall geerfarenheter av värde för den övriga , föreslås slopat. Vissa av deskolor som nekas statsbidrag kommer att kunna bli berättigade tillsådana. Mende nya bestämmelserna innebär ändå bara en uppmjukning av bestämmelserna förvilka skolor som skall få statsbidrag. Så länge de alternativa skolorna intetillerkänns ett stöd som är likvärdigt med det stöd som ges till det allmännaskolväsendet innebär det ändå ingen verklig valfrihet för föräldrarna. Omeller när de fria skolorna nekas samma förmåner som den allmänna skolan kandessa tvingas ta ut en avgift av föräldrarna för barnens skolgång. Man gör detinte alltid, men man kan tvingas till det. Det kan i så fall leda till attenbart bättre bemedlade får en verklig valmöjlighet. För att alla skall hasamma möjlighet att välja skolinriktning krävs därför ytterligare förändringarav reglerna för statsbidrag till fristående skolor. Enligtkds borde det vara självklart att alla skolor som uppfyller skollagens kravockså ges likvärdigt kommunalt och statiigt stöd. Många av de problem som finns inom bottnar i denkontaktlöshet som blir följden av stora skolenheter och stora klasser. Kdsmenar att de resurser som frigörs genom att elevantalet minskar i grundskolanborde få stanna kvar inom skolväsendet och i första hand användas till attminska klasstorleken. För detta har vi föreslagit ett anslag på 130 milj. kr.för kommande budgetår. I det betänkande som behandlas här sägerutbildningsutskottet att efter en avvägning av behoven på andra samhällsområdenoch med hänsyn tagen till det statsfinansiella läget finner utskottet att förslagetatt kvarhålla de resurser som frigörs genom elevminskning inte kantillstyrkas. Iett läge då många lärare lämnar skolan och ännu fler uttrycker en önskan om att få göra det på grund av de alltför påfrestande arbetsförhållandena, är beskedet från till lärarna att de resurser soni finns inom skolan tyvärr inte kan behållas där, eftersom de behövs bättre någon annanstans. Anslagtill grundskolor, m. m. Iett läge då allt fler elever har psykosociala problem och är i stort behov avvuxenkontakt är beskedet från fill eleyerna att resurser kommer attdras in från skolan. Att detta leder till att klasserna blir större och störretrots att elevantalet minskar klarar även eleverna av att räkna ut. Ipraktiken är det här ett besked till lärare och elever att rimliga resursertill skolan inte är ett prioriterat område. Det är förvånande. Det kan de förövrigt konstatera , många av dem, när de ser sig omkring i skollokalernaeller när de försöker att skapa en vettig arbetssituation trots nedsUtnaskollokaler och läroböcker som mest liknar lösbladssystem. För inte så länge sedan gjorde den begåvade journalisten reportage i . Han hade låtit fotografera och beskrev i ord denutomordentligt vackra och tjusiga nya , med ljusa och illustramiljöer. Vid sidan av bilderna på fanns bilder på nedsUtna,solkiga, nedklottrade, skolmiljöer i . Så ställde journalisten iExpressen frågan: Vem är det egenfligen vi satsar på i samhället? Den fråganhar man rätt att ställa. Jag är övertygad om att de resurser som vi väljer att inte satsapå skolan kommer vi tvingas att satsa inom andra samhällsorgan . Jagvill med detta yrka bifall till motionerna Ub230 samt till reservationerna 1,2, 4, 7, 9, 10, 11, 12, 18, 19 och 20. 102 (): I den här kammaren tvingas man ofta växla perspektiv. Vid den här fideni går kväll drogs jag med i en debatt om den brunskäggyvige Ontrus, han iRunebergs Älgskyttarne. Detta skedde i samband med en debatt omkustbevakningen. Jo, herr talman, det är faktiskt sant. gäller det skolan och bl. a. glesbygdshögstadiet. Statsrådet har föreslagit i budgetpropositionen att kravet på tre parallellklasserför att få inrätta högstadium skall slopas. Bra, utmärkt! Genom dettaregeringsförslag och efter uppvaktning, bl. a. från min hemkommun och migsjälv, möjliggörs inrättande av ett glesbygdshögstadium i i Nordanstigskommun. Efterbeslutet här i kammaren slipper, alltså elever i tröttande resor tillgrannsocknen . De får kortare arbetsdagar, inte så tidiga mornaroch inte så sena kvällar. Föräldrarna till barnen värdesätter också detta.Lokaler i friställs. Det är väldigt trångbott i skolan där. Dettapassar bra även på ett annat sätt. är förre ecklesiastikministernArthur födelsesocken. föddes i för 100 årsedan, och jag är säker på, ja, helt övertygad om, att han skulle bli väldigtglad om han fick veta att man just nu i hans hemsocken kommer att kunna bedrivanioårig grundskola. Eleveroch föräldrar i , skolstyrelsen i kommun är glada för attstatsrådet har lämnat detta förslag. Naturligtvis är vi ocksåglada över att utbildningsutskottet har varit enigt i detta ärende. Jag vill barasäga: Hurra, hurra, hurra, hurra! Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 103 (): Det blev något missförstånd med replikerna efter statsrådet inlägg, och jag vill gärna rikta mig till honom på ett par punkter. Tillatt börja med vill jag helt hålla med honom då han säger att respekten förskolan måste upprätthållas och förstärkas. Man får väldigt ofta signaler ominte minst hur föräldrar tycker att man, utan att det gör något, kan ta sinabarn ur skolan eller två för semester mitt under termjnen. Det ärupprörande att det är sådana signaler som vuxenvärlden ger om betydelsen av detarbete som utförs i skolan. På den punkten håller jag alltså helt medskolministern. Närdet sedan gäller frågan om likformighet och likvärdighet, vill vi för vår del ifolkpartiet ha en likvärdig skola, och det är skälet till att vi tar avståndfrån all likformighet. För skall vi ha en likvärdig skola, då måste varje elevsförusättningar tas som utgångspunkt när det gäller att lägga, upp och genomföraundervisningen. Då måste skolan vara olika på olika håll och för olika elever.Då är, menar jag, individualiseringsmöjUgheterna i skolan inte tillräckliga utan vi måste satsa mycket mera på att genomföra en ökad individualisering. Jagtyckte att inlägg gav en viss ljusning. Hansade: Vi skall se till att det blir profilskolor, vi skall se till att manskall kunna välja också inom skolsystemet. Jag skulle bara vilja fråga: Närkommer dessa förslag? Vi har väntat på dem . Anslagtill grundskolor, m.m. De överväganden som har gjorts beträffande möjligheten att profileraskolor kommer i en särskild skolpolitisk proposition. Låtmig bara för påpeka att just profilskolan i någon mån kan sägasmotverka hennes behov av en skola som anpassar sig till varje enskild elev ivarje stycke, för den skola som hundraprocenfigt lyckas med att vara heltindividualiserad och i sitt agerande utgå från den enskilda eleven fårnaturligtvis inte mycket av gemensam profil. Detfinns ett antal konfliktpunkter inbyggda i våra olika ambifioner, och det måstevi i skoldebatten erkänna. Vad vi måste göra är att söka hitta en avvägning somså långt möjligt tillgodoser de önskemål vi har. Men vi kan aldrig få en skolasom i alla stycken ger varje elev som kommer in rätten att välja exakt det hanvill göra för dagen eller stunden eller det som hans talanger förutsätter. Manmåste faktiskt också acceptera att skolans profil, skolans karaktär, kommertill synes. (Besluti ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:17 om anslag till fristående skolor pågymnasial nivå, m. m. 1987/88:100 bil.