prot · GB0940 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:40 1§ Justerades protokollet för . Om så erfordras kommer voteringar att anordnasefter onsdagen den 16 och . 3 § Svar påinterpellation 1987/88:105 om situationen inom civilförsvaret har frågat mig om regeringens samlade politik för attminska sårbarheten i samhället och om vilka åtgärder som regeringen avser vidtaför att minska sårbarheten i storstadsområdena. Vidare har hon frågat vilkaåtgärder som regeringen avser vidta för att tillgodose nybyggnadsbehovet avskyddsrum och stärka befolkningens tillit till skyddsrumssystemet. Detmoderna samhället är sårbart för fredstida störningar, och detta gäller inteenbart storstadsområdena. Aktiva åtgärder för atf skydda befolkningen vidtasemellertid på en rad områden genom den fysiska planeringen, arbetarskyddet,trafiksäkerhetsarbetet, osv. Inom försvarsdepartementets verksamhetsområdeinnebär den nya räddningstjänstlagen och bildandet av ,som har samordningsansvaret för befolkningsskyddet, en klar förbättring avarbetet med att förebygga olyckshändelser och minska konsekvenserna av dem. Iförsvarsbeslutet framhålls att samhällets förmåga att möta fredsfida störningarär grundläggande för möjligheterna att verka under kriser och i krig. Vikten avatt det härutöver i den fredstida planeringen och samhällsutvecklingen tassärskild hänsyn till beredskapen för kriser och i krig betonades i beslutet.Sårbarhetsfrågorna skulle i allt väsentligt betraktas som problem som avser deenskilda funktionerna inom den civila delen av totalförsvaret. Sålundabehandlas t. ex. frågor om sårbarheten på livsmedelsområdet under kriser och ikrig inom funkfionen livsmedelsförsörjningen. Analysenom sårbarheten utgör nu en grund för de olika funktionernas beredskapsåtgärder.Inom ramen för detta arbete har överstyrelsen för civil beredskap genomförtprojektet riskanalys fred-kris-krig. med projektet har varitatt utveckla en metodik som på ett naturligt sätt integrerar beredskapsfrågornamed de frågor som rör den dagliga, fredstida verksamheten i kommunen. Vidarehar avsikten varit att skapa systemtänkande hos de olika förvaltningarna ochaft finna former för att bedöma behovet av reservanordningar. Den slutligarapporten från projektet har sänts på remiss. Ett förslag fillfinansieringsprinciper avseende kommunaltekniska reservanordningar bereds förnärvarande inom . Densamlade poUtiken för att minska sårbarheten i samhället under kriser och i krighar alltså lagts fast i försvarsbeslutet. Arbete pågår nu inom de olikafunktionsansvariga myndigheterna med dessa frågor. Närdet gäller skyddsrumsfrågorna förordades i försvarsbeslutet att inriktningen avbefolkningsskyddet skulle ändras. Ufifrån en samlad syn på befolkningens behovav skydd skulle det framtida skyddsrumsbyggandet i högre grad än hittillsinriktas på sådana områden där mera betydande risker finns förcivilbefolkningen. Regeringen gav i uppdragatt genomföra studier med en sådan inriktning. Detta arbete pågår med storintensitet och skall redovisas för regeringen . Genomförsvarsbeslutet gavs tillräckliga bemyndiganden för att bygga skyddsrum i taktmed nyproduktionen av byggnader och anläggningar i skyddsrumsorternasriskområden. Nya bristområden byggs därför inte in i riskområdena. GunhildBolander redovisar från program-plan vissa siffror omresursbehovet för att bygga skyddsrum i takt med nyprodukfionen. Jag vill idetta sammanhang peka på att i dessa ryms inte bara nybyggnadsbehov utan ävenbristtäckning. Härutöver gavs genom försvarsbeslutet bemyndiganden för attavhjälpa de allvarligaste bristerna i främst storstädernas innerområden. IUkhet med anser jag att besiktnings- ochunderhålls-verksamheten är av mycket stor betydelse för att vidmakthållaskyddsrummen. Resurser har avsatts också för defta i försvarsbeslutet. GunhildBolander talar i sin interpellation om befolkningens fUlit tillskyddsrumssystemet. Jag skulle hellre vilja tala orn tilliten tillskyddssysfe-met. Skydd kan inte ges uteslutande genom skyddsrum. Det finnsalltså en hel rad andra möjligheter att åstadkomma ett godtagbart skydd förbefolkningen än genom att bygga skyddsrum. På de mest utsatta platserna börnaturiigtvis skyddsrum byggas, på andra platser bör ett enklare skydd kunnagodtas. Genomden pågående skyddsstudien kommer man att få ett underlag för en helt nyskyddsfilosofi, en skyddsfilosofi med differentierade skyddsnivåer där skyddetär mer anpassat fiU bl. a. hotet och den enskildes behov av skydd. Justför att stärka allmänhetens tiUtro till det nya skyddssystemet kommer - ienlighet med önskemål - arbetet med skyddsstudien att bedrivas underparlamentarisk insyn. Härigenom förankras redan från början grundidéerna iskyddssystemet hos befolkningen. 3 GUNHILDBOLANDER (c): Jag tackar för svaret. Ärsårbarhet det pris vi får betala för vår välfärd? Det finns fog för att ställaden frågan, och jag skulle också kunna svara ja på den frågan. Närvi i denna kammare antog förslag till säkerhets- ochförsvarspolitiskt program avseende , var det ett beslut med bådepositiva och negativa förtecken. Det har talats om trendbrott i vissasammanhang. Det mest anmärkningsvärda trendbrottet var att socialdemokrateroch folkpartister kom överens om att lyfta pengar som var avsedda för de civiladelarna av totalförsvaret över till att finansiera militära delar. Detta var enmycket märklig operation och för alla de myndigheter och andra som arbetar fören större trygghet för civilbefolkningen en mycket stor besvikelse.Riksdagsmajoriteten föreslog en anslagsminskning på , en nivå där iflera fall konsekvenserna inte hade utretts - dit hör bl. Enkoncentration av befolkning och verksamhet till vissa områden i vårt land ochmotsvarande avfolkning av andra medför en samhällsstruktur som i mångaavseenden ökar vår sårbarhet och känslighet. Viktiga verksamheter koncentrerastill ett fåtal platser och anläggningar. Den berömda jästfabriken är bara ettsådant exempel. Viutvecklar tekniska system som ofta är inbördes beroende av varandra i detindustrialiserade samhället och som är oerhört känsliga. Vi har ett antalfredstida exempel på enstaka störningar med allvarliga konsekvenser för helasamhället - felet i med ty åtföljande elavbrott för att nämnanågot. Det är därför nödvändigt att bättre uppmärksamma sårbarhetsproblemen,inte minst i storstadsområdena där ju snart halva befolkning finns. Jagkan nu konstatera - som jag har haft tillfälle att göra tidigarenär det gäller förhållandet mellan och övriga - att det bristeri helhetssynen från regeringens sida, när man så medvetet satsar på storstadensexpansion, när regionalpolitiken förs från talarstolar och i form av bygdevisapaket typ , och , när man avfolkar i stort setthela den svenska kusten och ersätter mänskliga ögon med radarskärmar, närmänniskor på landsbygden belastas med allsköns pålagor, t. ex. tUl ibensinskatt. Allt detta medverkar till att människor söker sig till städer ochtätorter och att det blir en allt glesare bebyggelse i stora delar av vårtland. Dettai kombination med nedskärningar av det civila försvaret är varken mer ellermindre än ett hot mot ett fungerande totalförsvar. Ytterst handlar det också omi hur stor utsträckning människor kan känna tilltro till möjligheterna tillöverlevnad vid kriser och i en krigssituation. 1982års försvarsbeslut innebar en välbehövlig satsning på byggande av skyddsrum,eftersom detta varit eftersatt . varberedskapsfrågorna ganska perifera. Det var därför anmärkningsvärt att erfaradet fullständiga ointresse för skyddsrumsbyggande som riksdagsmajoritetenvisade inför försvarsbeslutet . Räddningsverketräknar i sin programplan med en planeringsram som innebär enprolongering av 1987/ram vad avser 5Riksdagens protokoll 1987/88:39-40 räddningsverketsverksamhet utom skyddsrumsdelen. På skyddsrumsområdet tvingas räddningsverketföreslå - i enlighet rned intentionerna försvarsbeslut - ensuccessivt minskande betalningsram för perioden. Iförsvarsbeslutet konstaterade socialdemokrater och folkpartister aft bristen påbra skydd i högriskområden är så stor att behovet med nuvarande produktion intekommer att kunna täckas inom överskådlig tid. Samma majoritet reducerade deekonomiska ramarna !för detta ändamål på ett ansvarslöst sätt. Försvarsministernsbesked i svaret att det genom försvarsbeslutet gavs tillräckUga bemyndigandenför att kunna bygga skyddsrum i takt med nyproduktionen i skyddsrumsorternasriskområden stämmer inte med nu framtagna underlag, som visaratt målsättningarna i försvarsbeslutet inte kan uppfyllas helt och attbemyndiganderamen inte räcker för att bygga skyddsrum i nuvarande riskområden. Förskyddet av civilbefolkningen i krig är skyddsrummen den viktigaste komponenten.All erfarenhet visar att det är civilbefolkningen som drabbas hårdast vid enkrigssituation. I exempelvis var det upp tiU . Jagvill fråga försvarsministern hur han förklarar att det inte lämnas samstämmigauppgifter från den ansvariga myndigheten och från försvarsministern i svaretsamt vilka åtgärder han ämnar vidta med anledning av detta. 4 FörsvarsministerROINE CARLSSONI: Till vill jag, säga: Den förändring av inriktningen avskyddsrumsbyggandet som försvarskommittén föreslog och en överväldigandemajoritet i sedan ställde sig bakom syftar till en bättre användningav resurserna på detta område. Vi vUl nå fram till en situation där skyddet ochskyddsnivån anpassas i efter de risker som är för handen - inte att skyddsrumautomafiskt skall byggas bara därför att nya hus uppförs. Jagvill poängtera att representant i försvarskommittén har ställtsig bakom denna principiella inställning, "kommitténs förslag när detgäller civilförsvaret innebär bl. a. en ändring i inriktningen av befolkningsskyddetsom jag i huvudsak biträder", skriver i sin reservation. Dettorde ges rikliga tillfällen för att föra den diskussionen medGunnar i stället för med försvarsministern. Jagvill upprepa att nu gör en studie som ett led i genomförandetav den nya inriktningen. Studien skall redovisas för regeringen ,och till dess fortsätter vi att bygga skyddsrum vid nyproduktion i riskområden. Somjag tidigare också har framhållit finns i försvarsbeslutet tillräckligabemyndiganden för att kunna bygga skyddsrum i takt med nyproduktionen avbyggnader i riskområdet. När pengar fördelas för skyddsrumsbyggande skall tvåvillkor vara uppfyllda. Dels skaU det vara frågaom en nybyggnation i ettriskområde, dels skall det finnas ett behov av nya skyddsrumsplatser. Sombekant finns det i vissa områden ett överskott av skyddsrumsplatser, och dåbehöver vi inte bygga fler skyddsrum bara därför att nya hus uppförs. Det byggsalltså inte upp nya brister i riskområdet. 5 (): Det snabbt expanderande är civilförsvarets störstabekymmer när det gäller skyddsrumsplafser. Anmälda behov uppgår till 91,5milj., och tilldelningen för att påbörja nya byggen är 44,7 milj. kr. Ikommuner som , , och finns inte pengar attstarta ett enda bygge. Låtmig då konstatera att det fill icke finns en endaskyddsrumsplats. Och vid KaroUnska sjukhuset och är skyddsrummenicke användbara. Jagbefarar atf försvarsministern har ett gigantiskt arbete framför sig om hanskall övertyga stockholmarna om förträffligheten i den nya skyddsfilosofin medsina differentierade nivåer så länge grundbehovet i riskområdena inte är täcktoch så länge som i sin plan anser att pengarna inte räcker. Vadgäller besiktnings- och underhållsarbeten påstår också statsrådet att resurserhar avsatts i försvarsbeslutet. Inte heller här har försvarsministern denaktuella situafionen klar för sig. skriver så här iprogramplanen; "Besiktnings- och underhållsverksamheten måste inskränrkas, vilket bl. a. innebär att endast en del av de upptäckta felen ochbristerna som skall ersättas med statsmedel kan åtgärdas och resterande måsteskjutas ." Trorförsvarsministern aft denna bedömning från myndigheten är ägnad att stärkamänniskors tilltro till systemet? Jag upprepar frågan varför ministerns svaroch uppgifter inte stämmer överens. Detär intressant att konstatera att försvarsministern är beredd att tillmötesgåcenterpartiets krav på parlamentarisk insyn i arbetet med bl. a. skyddsstudien.Får jag då fråga: När och på vilket sätt kommer det att ske? . Jag konstaterarvidare att försvarsministern ställer stora förhoppningar till myndigheterna,och . Men jag menar att deras möjligheter att åstadkomma braresultat väsentligt försämrades i försvarsbeslutet. Jag vill också frågaförsvarsministern om han alltfort tycker att det var riktigt att föra överpengar från det civila till det militära försvaret. Är socialdemokratiskakongressbeslut inget att bry sig om i detta sammanhang, eller var det eneftergift för en uppgörelse med ? Det är intressant att lyssna till omsorg om minaarbetsuppgifter. Visst är de gigantiska. Närdebatten fördes här i kammaren inför försvarsbeslutet, ,förelåg inga reservationer från mina partikamrater i . Defta tar jagsom ett tecken på att mitt parti har det mindre bekymmersamt i än vadjag tror att partikamrater har det när gäller uppträdandet iStockholm. Jag känner mig alltså rätt så lugn på den punkten. Närdet gäller tal om krav vill jag hänvisa till dendebatt som fördes i kammaren när försvarsbeslutet fattades. Redan då var defklart att det skulle bli parlamentarisk insyn. Jag beklagar, ,aft ni inte observerade det utan nu i efterhand Omupprustning av vägarna i ställer ett krav trots attdet redan under riksdagsdebatten före försvarsbeslutet gjordes klart att detskulle tillgodoses. 7 (): Först vill jagsäga att när det gäller den parlamentariska insynen så frågade jag när och påvilket sätt den skall komma till stånd - att den skall komma till stånd var jagklart medveten om. Utifrånlandet strömmar nu rapporterna in om minskande anslag till skyddsrumsbyggande.I kommer elva av länets tretton kommuner inte att få en enda nyplats. Länets försvarsdirektör har karakteriserat de nya tongångarna om skyddsom att "statens spel med befolkningen numera till fullo har antagitkaraktären av en rysk roulette". I är tilldelningen 5 milj.kr,, dvs. samma belopp som tidigare tilldelades enbart kommun. I Malmöhuslän blir nio skyddsrumsorter helt utan tilldelning. Det finns ett stort antalexempel - jag skulle kunna räkna upp många fler än jag gjort . Sårbarhetsproblemeni samhället har det gemensamt med miljöfrågorna att de är lättare att bemästra,om man tar hänsyn till dem från början. muras sårbarheten in i samhälletsbyggelement i stället för att flexibilitet och hållbarhet kunde skapas. Jagefterlyser fortfarande regeringens samlade bild över åtgärder för att kommatill rätta med sårbarhetsfrågorna. Systemet med att låta de enskildafunktionerna ta var och en sitt ansvar kan väl på ett vis vara bra, men det fårinte resultera i att helhetssynen fördunklas. Därför vill jag frågaförsvarsministern om han delar min åsikt att i regionalpolitikens övergripandemålsättning sårbarhetsproblemen måste vara en hörnpelare. håller världen andan i awaktan på vad som kommer ut av supermaktemas möte iWashington. Låt oss hoppas att detta möte leder till den avspänning vi alla såinnerligt önskar. Men innan vi vet om vi lever i en säkrare värld, måste vi haett totalförsvar som har möjlighet att fungera fullt ut och till alla delar. Påvilket övergripande sätt är försvarsministern beredd att ta sitt ansvar för attså sker? Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar påinterpeUation 1987/88:83 om upprustning av vägarna i 8Kommunikationsminister ; Herr talman! Vad tänker regeringen göra föratt förbättra de allmänna vägarna i och "lyfta" dessatill i vart fall riksgenomsnittet i avseenden där länets vägar uppenbarligen ärsämst i landet? Vilka initiativ ämnarregeringen vidta för att turismens behov av goda vägförbindelser skall få gebättre utslag i värderingsmodell? Att har ett stort och omfattandevägnät med många grusvägar är väl känt. Insatser har gjorts och kommer attgöras för att förbättravägstandarden, men det tar tid innan vi har ett fullgott vägnät i hela länet. Förutomdet byggande som planeras med ordinarie medel har regeringen föreslagit etttioårigt investeringsprogram för s. k. bärighetshöjande åtgärder. Dettaprogram har främst inriktats på vägarna i skogslänen. För länplaneras sådana åtgärer för ca 540 milj. kr. De kommandesatsningarna på vägarna i får därmed en starkt regionalpolitiskinriktning. Detta kommer att medföra gynnsamma effekter för länets basnäringUksom för turistnäringen. Medbärighetsåtgärderna ser också bilden helt annorlunda ut än den som redovisas iinterpellationen. Om t. ex. planerat vägbyggande ställs i relation tilltrafiken i länet blir insatserna i gott och väl dubbelt så storasom för riksgenomsnittet. Närdet gäller samhällsekonomiska kalkyler av vägprojekt har jag erfarit attvägverket gett turistnäringen i samma tyngd som övriganäringslivsgrenar i dessa kalkyler. Turismens behov av goda vägförbindelser harsåledes beaktats i vägbyggnadsplaneringen. Omupprustning av vägarna i Då är förhindrad att närvara ikammaren medger jag att får ta emot svaret. 10NILS-OLOF (); Jag tackar för detta medgivande, och jag tackar kommunikationsministernför svaret. Kommunikationsministernär väl bekant med det missnöje med vägstandarden som finns i Jämtiands län.Missnöjet har kommit till uttryck på många olika sätt. Många är de skrivelser,uppvaktningar och framställningar som länsmyndigheter, organisationer ochenskilda riktat till . Oro, och för den delen ocksåilska, finns på många håll i och . Vi är naturligtvismedvetna om att det finns dåliga vägar även på andra håll i landet, men vi villändå hävda att är bland de mest utsatta i detta avseende. FruStålberg har i interpellationen redovisat några faktorer som borde peka påspeciella insatser, så jag behöver inte här upprepa dem. Kommunikafionsministernpekar på det s. k. bärighetspaketet. Alldeles självklart är detta mycketbetydelsefullt. EnUgt beräkningar som gjorts på i Östersundkommer dock, trots bärighetspaketet, möjlighet att utföra tunga transporter åretrunt på huvudvägnätet inte att finnas ens . Det beräknasatt på huvudvägnätet även då kommer att omfattas avtjälskaderestriktioner . Väntan på tjäle och frost kommerdärför även fortsättningsvis att i alltför stor omfattning vara enförutsättning för näringslivets transporter i vårt län. Bärighetspaketet,som utan tvivel är ett lyft, fördelas så i , att 480 milj. kr. gårfill broar och 80 milj. kr. Vi har många undermåliga broar i länet -mer än 50 på huvudvägnätet som inte klarar EG:s bruttoviktsbestämmelser- så nogbehövs bropengarna. Vi anser dock att det är nödvändigt att vägen är farbarmellan broarna också och har därför krävt Om upprustning av vägarna i en annanfördelning i tiden mellan bro- och vägprojekten, men inte fått någotgehör för detta. Jag har också ett par synpunkter på vägverketsvärderingsmodell. En styrfaktor är antalet .fordonsaxlar som trafikerarvägarna. Däremot medges ingen nyansering på grundval av, vilka vikter som bärsupp av fordonens axlar. Man kan med fog misstänka att den tunga trafikens andelav det totala fordonsflödet är större i skogsområden som inland än iandra områden. , som har cirka en tiondel av landets samladeskogstillgångar, är dessutom det län i landet där i absoluta tal det mestavirket transporteras ut till förädling i andra län. Det säger sig självt attsådana områden blir lidande av den värderingsmodell som gäller. Turismen räknas inte som näring ivärderingsmodellen. säger kommunikationsministern atf uppger ändå tar hänsyn till turismen i kalkylerna, och jag tror naturligtvis påden uppgiften, men inte tillräcklig hänsyn i så fall. Länet har 50 000-60 000egna personförande fordon. tillförs ytterligare ca150 000 fordon. Det är klart att en sådan belastning på vägarna ger effekter,som det enligt mångas mening inte tas tillräcklig hänsyn till. Jag tror att det skulle betraktas som ett positivtministerstyre om statsrådet försökte få att ändra sinavärderingsmodeller i de avseenden som jag här har pekat på. Det finns, som jag inledningsvis sade, ett brett missnöjemed vägstandar den i vårt län. Speciellt efter den osedvanligt regniga sommar vi har haft har många vägar varit i uselt skick. I de diskussioner som förs om regionalpolifis ka satsningar i inland sägs med rätta att en god infrastruktur är en förutsättning för en positiv utveckling i detta område. En ordentlig satsning på vårt läns vägnät torde vara en av de vikfigaste infrastrukturella insatser som kan göras. Jag utgår från att kommunikafionsministern och hela regeringen delar den uppfattningen. 11 (): Temat för en sammankomst anordnad avNorrlandsförbundet var regionalpolifik ochNorrlandsproblem. Då redovisades från forskarhåll - jag kan nämna professorSture från - en studie beträffande möjligheterna för invånare iskilda län att bo kvar i hemlänet. Det framkom - i och för sig är det ingennyhet för oss norriänningar - atf en person som hade kunnat bo kvar i sinhembygd normalt varit bosatt i , eller . En majoritet avlandets invånare har haft förutsättningar att bo kvar i sitt län, och detgäller alla län. I några län visar det sig dock atf förutsättningarna'har varitsämre. Dit kan räknas , som hade de sämsta förutsättningarna idefta sammanhang. Anledningen till atf jag särskilt nämner-deffa i den härdebatten är aft goda kommunikationer och bra vägar spelar en avgörande roll förett läns utveckling och därmed för arbetstillfällena. Det redovisadeförhållandet stämmer därför allvarligt till eftertanke. Framför allt efterlyserjag initiativ från regeringens sida vad gäller en upprustning av vägnätet iJämtland. I viss mån har jag fått ett svar i och med dagens debatt. NärskaU regeringen börja se Jämtiand, ja, över huvud taget, som en viktigdel av och för den delen även av ? Att regionen är glest befolkadgör att det är särskilt viktigt att vägar och transporter har en rimligstandard. Det bristfälliga vägunderhållet i utgör dess värre etthinder för utvecklingen. Detta gäUer inte enbart för jämtlänningarnas egnainterna kommunikationer utan, dess värre, även för godstransporter från övrigariket. Framför allt måste jag fråga: Hur skaU turismen kunna utvecklas? Regeringenmåste vidta kraftfulla åtgärder . Annars kommernäringslivets transporter att råka ut för ännu allvarligare störningar än som är fallet. Skogsnäringensvarar för en stor del av länets sysselsättning. Här utgör ett rationellttransportsystem - vägarna är alltså mycket viktiga - en avgrundförutsättningarna för att man skall kunna konkurrera och satsa påvärldsmarknaden. Den största delen av nettoexportinkomst härrör jufrån skogen. I finns det, tyvärr, stora brister vad gäUervägnätets bärighet. Jag skall nämna några exempel. Beträffandelänets huvudvägnät förekommer det tjälskaderestriktioner på en sträckaomfattande . Den längstaavstängningstiden har t.o.m. varit tre och en halv månad. Cirka hälften av deallmänna vägarna i länet har beläggning. Motsvarande siffra för hela riket är70 %. Dessutom tenderar eftersläpningen i länet att öka i förhållande tilllandet i övrigt. Inte i något annat län är trafikintensiteten så stor - mätt ifordonskilometer - på allmänna vägar med slitlager av grus som i . Somtrafikanter anser vi rent allmänt att huvudvägnätet bör ha yfbelägg-ning. Men iJämtland förhåller det sig inte så. Endast väg har beläggning. I övrigtbestår huvudvägnätet, dvs. hela väg, av grusvägar. Mendet är inte enbart vägarna utan även länets broar som har dålig standard. Desvarar infe mot de krav som ställs, med tanke på den ökning av det tillåtnaaxel- resp. boggitrycket som har skett. En tung lastbil ger ju upphov fillmångdubbelt större underhållskostnader än en personbil gör. En av de broar somär undermålig är över . Jagvill fråga kommunikationsministern: rådande förhållanden försvarbara? Jagefterlyser ett klart besked . Finns med i det åtgärdspaket som nuaviserats, och är denna fråga aktuell under den första delen av innevarandetioårsperiod? Bronmellan och håller inte ens för egna grusbilar, utan mantvingas lasta om till traktor. Skogsägare och skogsbolag drabbas synnerligenhårt. De gör stora förluster på grund av att de inte kan transportera virket pånämnda väg.