prot · GB0921 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är ett oskick. Data- och offentlighetskommitténhar i sitt andra delbetänkande tagit upp frågan om myndigheternas försäljningav personuppgifter. Kommittén föreslår ett principiellt förbud för sådanförsäljning utan bemyndigande. Dettaär i och för sig ett bra förslag, men det urholkas tyvärr , genom attkommittén föreslår att man ur nio olika register också i fortsättningen skallfå lov att sälja uppgifter. De nio register som man specificerar är identiskamed dem som det sker någon försäljning att tala om ifrån. Dennaurholkning av ett sådant principiellt förbud mot försäljning av uppgifter ärolycklig. Centernhar krävt olika åtgärder för att förbättra skyddet förden personliga integriteten. a. med anledning av de krav som vi har resttillsatte regeringen data- och offentlighetskommittén, DOK. Till DOK harsedermera hänvisats frågor om begränsning av personnummeranvändningen,restriktivare fillståndsgivning för samköring av dataregister och förenkladeregelsystem i stället för maskinell kontroll samt andra viktiga frågor. DOK hardessutom utrett frågor som grundlagsskydd för den personliga integriteten. Detär bra att dessa frågor nu ses över i ett sammanhang. Men vad som inte är braär att som utredningen pågår kommer det till stånd nyaregister, samkörningar av olika register, ökad uppgiftsinsamling osv. Det voreväl ganska naturligt att denna utveckling stoppades upp somutredningsarbetet pågår, så att inte utredningen är förbisprungen och överkördav verkligheten när den är klar. Det är därför som har krävt och i dethär betänkandet kräver ett moratorium för nya eller utökade register och förytterligare samkörningar intill dess att vi hinner ta ställning till de frågorsom nu behandlas i data- och offentlighetskommittén. Datasamhälletär mycket sårbart, och från regeringens sida tar man mycket lätt på sårbarhetsfrågorna. Mest känsliga ur sårbarhets- och säker hetssynpunkt är de stora centrala dataregistren. Ett sätt att förbättra säkerheten är att genomföra en systematisk decentralisering av dessa system. Det gäller t. ex. de centrala register som finns inrättade för skatteväsendet, exekutionsväsendet och socialförsäkringssystemet. Som har sagts tidigare i diskussionen har många av dessa register nu så pass på nacken att de drar med sig betydande underhållskostnader, och det finns därför 44 anledning att pröva helt andra systemlösningar. Dåtycker vi att det vore naturligt att satsa pådecentraliserade systemlösningar, bl. a. därför att de ur Prot. 1987/88:21 säkerhetssynpunkt är väsenthgt bättre än de stora centrala systemen. Med hänvisning tni vad jag sagt och iövrigt till vad som finns redovisat i utskottsbetänkandet ber jag att få yrkabifall till reservationerna 1, 2, 4, 5, 8, 10 och 14. 41 (vpk): Mitt anförande skall uteslutande behandla vpk-mofionen om kommunaladatabaser, som har behandlats av i betänkande 1987/88:5.I motionen har jag pekat på den väldiga mängd information som kan sökas genomdatabaser. Det kan exempelvis gälla näringsliv, ekonomi och företag. Vidare kanfrågor om skatterätt och arbetsrätt samt andra juridiska spörsmål besvaras.Medicin, hälsovård och miljövård kan man också peka på som exempel därdatabaser kan ge värdefull information. Självfallet kan motsvarande uppgiftersökas i exempelvis bibliotek. Men just snabbheten och lättillgängligheten gerstora fördelar vid användandet av databasinformationen. Tillgångentill den databaserade informationen är emellertid i högsta grad snedfördelad isamhället. Statliga myndigheter, företag av olika storlekar och välbeställdaenskilda personer äger, behärskar och kan ta obegränsad del av denna enormafaktasamling. Folk i allmänhet, fackligt aktiva och förtroendevalda ikommuner, landsting samt även riksdag har ingen eller dålig överblick över denya informationssystemen. Informationsklyftan i vårt samhälle växer. Enligtvänsterpartiet kommunisternas synsätt utgör detta ett hot mot demokratin. Atttillhandahålla lättillgängliga terminaler med abonnemang på de viktigastedatabaserna borde vara en samhällelig angelägenhet. Naturligtvis bör instruktöreller assistent finnas som kan hjälpa allmänheten fill rätta med tekniken.Konsumentupplysning, bibliotek och gymnasieskolor borde kunna samarbeta för attge allmänheten en offentlig databasservice till låg kostnad eller kanske t.o.m.gratis. Man kan naturiigtvis också tänka sig att en samhällelig databasservicemot avgift kunde erbjudas små och medelstora företag som inte själva ekonomisktkan klara egna databasabonnemang. Föratt skapa denna möjlighet föreslår vi alltså inrättande av kommunala databaser. Utskottetpekar i sitt svar på motionen på viss försöksverksamhet inom kommun.Dessutom hänvisas fill den prövning som görs av statskontoret för att bättreutnyttja de statliga dataregister som har karaktär av informationsdatabaser.Utskottet anser att de överväganden som görs inte bör föregripas ochtillstyrker inte motionsyrkandena. Rentallmänt vill jag karakterisera utskottsmajoritetens skrivning som torftig. Ingaargument framförs mot förslagen i sig. Det enda som visas är beslutsvånda ochen vilja att inte göra förändringar där allmänhetens inflytande och kunskapvidgas genom kommunala databaser. gemensam reservation av och vpk, nr 15 till detta betänkande,yrkas bifall till motion K413 samt att motionen K435 skall vara besvarad medvad utskottet har anfört. Jag yrkar bifall till denna reservation och avslag påhemställan i betänkande 1987/88:5 mom. 18 i motsvarande del. 42KURT (): Datateknikens utveckling både fascinerar ochskrämmer. Den fascinerar ofta den som fått inblick i de möjligheter som stårtill buds med hjälp av datorn. skräms många människor av dekonsekvenser som den nya datateknologin kan få för deras levnadsbetingelser ochden personliga integriteten. Politiskt framstår det därför som viktigt och ytterstangeläget att bredda utbildningen i datafrågor och att vi steg för stegförstärker den personliga integriteten. Det måste alltid finnas en fredadpersonlig sektor dit datorernas förmåga att lagra uppgifter aldrig når. De finns, som försöker slå politiskt mynt av den oro sommånga känner inför det som är nytt. Det är en mycket kortsynt politik, och denförsvårar möjligheterna att utnyttja den nya teknikens fördelar. Vill vi tatill vara den nya teknikens fördelar, så måste medborgarna ges möjligheter attfölja och påverka utvecklingen på ett sådant sätt att de inte kännerfrämlingskap och upplever tekniken som ett hot. Det är därför av största vikt attdebatten i datafrågor förs med ett stort mått av saklighet. Denna uppmaninggäller också , när han beskyller socialdemokraterna för nonchalansi integritetsfrågor. Om ägnade litet tid åt att ta reda på hurdatafrågorna behandlats här i , så kommer han att finna att han ganskasnart kan sluta med sina förlöpningar på denna punkt. Datatekniken har också en positiv sida som, tyvärr,alltför sällan berörs vid våra debatter här i . Det kan därför vara påsin plats att slå fast att en utveckling av datatekniken tillsammans med enökad kunskapsnivå hos oss samhällsmedborgare kan leda både till en fördjupaddemokrati och till att också kan hävda sig väl när detgäller sysselsättning och konkurrenskraft. Det är vi själva söm avgör demokratins innehåll ochkvalitet, om den skall bestå eller inte. Vill man med datateknologins hjälp nådemokratiska mål, måste vi självfallet också skapa de adekvata styrmedel sombehövs. Det går inte, som vissa förespråkare vill, att överlåta tillmarknadskrafterna att ensamt bestämma utvecklingen. Jag vill, rent allmänt,framhålla detta, eftersom informationsfrågorna berörs i ett antal motioner ochav ett par reservanter i anslutning till det utskottsbetänkande vi nu behandlar.Genom att sätta människorna i centrum för utvecklingen, som vi socialdemokratervill göra, är det möjligt att förena den nya tekniken rned en ny arbetsorganisationsom leder tin ett mera decentraliserat ansvar, intressantare arbetsuppgifteroch ökad demokrati. Datoriseringen skall ske på människornas villkor. Datorn ären maskin, ett verktyg, som skall styras av människans unika bedömningsförmågaoch yrkesskicklighet. Rätt använd kan således datateknologin bli ett gottverktyg även för att vitalisera demokratin. Medborgarna kan lättare få tillgångtill viktig information. Nya möjligheter öppnas för den enskilde att enklareän förut följa den politiska beslutsprocessen. Informationsflödet kan med dennya teknikens hjälp tillåtas gå i båda riktningarna mellan enskilda medborgareoch myndigheterna. Detta är några vägar bland många som vi socialdemokrater kantänka oss att gå för att med datateknikens hjälp fördjupa denäokratin i detsvenska samhället. Detskall kanske nämnas i detta sammanhang att det i vissa kommuner pågårförsöksverksamhet på detta område. Därmed har jag berört de synpunkter som idenna fråga framförts i reservation 15 och i ett antal motioner, bl. Likalitet som det finns anledning att måla upp skräckvisioner av ett framtidadatasamhälle, lika litet finns det anledning att framställa datoriseringen somom den vore problemfri. Det är den naturligtvis inte. Vikan därför med tillfredsställelse konstatera att den nuvarande regeringensambifioner är att värna om den personliga integritetenoch förhindra otillbörliga integritetsintrång. Regering och riksdag har medskärpa slagit fast att myndigheternas insamlande av personuppgifter inte får trängatillbaka varje människas rätt fill integritet. Det måste med andra ord finnastydliga gränser för myndigheternas insyn i enskilda människors liv. Vikan emellertid inte finna, som föreslås i reservation 10, att det finnsanledning att - utan att avvakta DOK;s arbete - filisätta en delegation förmedborgarnas uppgiftsskyldigheter. har uttalatatt det måste vara en självklar utgångspunkt för alla myndigheter att så långtdet är möjligt begränsa insamlandet av uppgifter. Datalagen är för övrigt ocksåutformad så, att onödigt uppgiftsinsamlande skall kunna förhindras. Denrestriktivitet som uttalat sig för i detta sammanhang kräver i ochför sig inga ändringar i datalagen. Avproposition 116, som vi nu behandlar, framgår att regeringen har för avsikt attstegvis förelägga förslag om ett bättre integritetsskydd. Och dettabör ju åtminstone tillgodose krav på ändringar i datalagen.Propositionen har föranlett tre reservationer i anslutning till utskottetsbetänkande. Ireservation 1 vill och att rättelseskyldigheten beträffandeett personregister skall vara ovillkorlig. Klokskapen tycks i detta fall hafått ge vika. Enligtnu gällande lag skall rättelse ske när skäl föreligger. Föreligger inte skälbehöver rättelse inte ske. I lagförslaget föreligger en omvänd presumtion,dvs. att rättelse skall ske. Engenomläsning av vad departementschefen anfört i propositionen beträffandeskyldigheten att rätta felaktig eller missvisande uppgift visar att detknappast går att komma närmare en ovillkoriighet i rättelseförfarandet. Att,som reservanterna vill, göra rättelseskyldigheten obligatorisk är, sakligtsett, att skjuta över målet. Jag delar också departementschefens uppfattning atten regel om obligatorisk rättelse passar mindre väl för missvisande uppgifter. Moderaternaoch står också för reservation nr 2. Man finner ordningen med enkontaktperson välmotiverad men anser att oklarhet kan uppstå beträffandeansvaret för kontaktfunktionen. Jag måste säga till att detför mig är närmast obegripligt att man kan komma fram fill den ståndpunkten. Ärman läskunnig och det allra minsta intresserad av vad som står att läsa ipropositionen, kan man åtminstone på tre ställen i förslaget, på s. 10 och 11 ipropositionen, få klarhet i att ansvaret enligt datalagen åvilar denregisteransvarige och ingen annan. Ireservafion nr 3 av folkparfiet behandlas den i och för sig vikfiga frågan omhur rättelser i dataregister bör dokumenteras. Denna fråga diskuterade viganska ingående i data- och offentHghetskommittén. Vi kom fram fill att detinte behövdes någon uttrycklig regel om detta i datalagen. Det bör måhändaframhållas att en obligatorisk skyldighet att dokumentera alla rättelser ipersonregister inte är alldeles oproblematisk. I utskottets betänkande behandlas också ett antal motioner som väcktsunder den allmänna motionstiden . Många av dem är gamla bekanta och berörämnen som är föremål för beredning i och under diskussion iDOK. Här kan nämnas sekretessen inom hälso- och sjukvården, myndighetersförsäljning av uppgifter ur ADB-register, begränsning av användning avpersonnummer, samköming av personregister, offentlighet och sekretessfrågor,massuttag för kommersiella ändamål, forsknings- och statistikregister samtoffentlighetsprincipen och informa-fionsteknologin. Det är alltså en lång radav de frågor som har berörts av dem som tidigare deltagit i denna diskussion. Desynpunkter som tas upp i reservafionerna 4, 5, 6, 7, 10, 12 och 15 är föremålför beredning, och kommer att få anledning att återkomma till dem. Ireservationerna 8 och 9 krävs moratorium för nya och utökade dataregister iavvaktan på DOK:s slutbetänkande och den forskningspolitiska prövningen. Utskottethar tidigare, i samband med att liknande yrkanden framställts, funnit defolämpligt att låsa tillämpningen av datalagen och hithörande lagstiftning underen . har delat den bedömningen. Företagensintegritetsskydd berörs i en reservation från och i ett särskiltyttrande från . Viär naturligtvis överens om att företagen har behov av skydd i olika sammanhang,främst från ekonomiska och konkurrensmässiga synpunkter. Detta skyddsintresseskall dock inte blandas ihop med skyddsintresset för enskilda. Företagens behovav skydd bör som tillgodoses genom regler i ,sekretesslagstiftningen och speciallagstiftning, som t.ex. lagen om illojalkonkurrens. 10§ i datalagen, som reservation 13 handlar om, är en viktig del i den enskildesmöjligheter att kontrollera ett registers innehåll och uppgifternas riktighet.Datainspektionen har meddelat råd om hur dessa registerbesked bör varautformade. Utskottet anser inte att det är nödvändigt att ändra datalagen påsätt som föreslagits i motion K410 och som reservanterna yrkat bifall till. Beträffande reservation nr 14 vill jag bara understryka attriktiinjerna för den framtida datapolitiken är att decentralisera datorkraften.Detta arbete bedrivs i enlighet med de riktlinjer som beslutat om. Med det anförda yrkar jag bifall till hemställan i konstitutionsutskottetsbetänkande /88:5 och avslag på samfliga reservationer. 43GUNNAR (): Prot. avslutade med att säga attriktlinjerna H för datapolitiken innebär att man skallfortsätta decentraliseringen av n i f å datorkraften. Jag vill hävda attdet möjligtvis finns riktlinjer, men väldigt litet handling. Det skulle varaintressant om kunde ge exempel på att man verkligen vidtagitdecentralisering av datakraften, förutom att man sagt att detta skall vara enriktlinje. tog också upp företagensintegritet. Det må vara att man kan se detta ur olika perspektiv, men behovetfinns uppenbarligen. Alldeles kunde vi se ett exempel, då chefen förstatens pris- och kartellnämnd, efter att i sin egenskap av generaldirektör halett en utredning angående den svenska dagligvaruhandeln, därpåfillträdde en befattning inom kooperafionen. Det illustrerar i all sin enkelhetbehovet av att man skapar regler som skyddar företagens integritet. tyckte inte om att jagfidigare sade att den socialdemokratiska politiken för att skydda den enskildesintegritet bygger på nonchalans mot den enskildes rätt att själv kunna påverkaskyddet av det egna privatlivet. Men den fråga man då kan ställa till är på vilket sätt den socialdemokratiska gruppen i denna riksdag harmedverkat till att fatta beslut som stärker skyddet av den enskildesintegritet. I denna proposition behandlas frågan om rättelser. Men det ärknappast fråga om något så revolutionerande att man kan säga att man därmed,annat än mycket marginellt, förbättrar skyddet för den enskilde. Vad regeringen har gjort är att den har slagit till mottidningarnas, massmedias, möjligheter att registrera offentliga uttalanden ioffentliga sammanhang från offentliga personer. Det är det enda kraftfulla manhar gjort. Men det har inget som helst att göra med den enskildes integritetoch skyddet av privatiivet. I stället ser vi att man är i färd med att lägga framen ny taxeringslag, ett förslag som framställs utan att man på något sätt harutrett vilka konsekvenser denna lag får för den enskildes integritet. Vi serhur man har beslutat om och genomfört ett antal andra stora centrala register.Vi ser också, som i detta betänkande, att socialdemokraterna inte är bereddaatt se fill att vi får en bättre tillämpning av sekretesslagen. Man är inteberedd att ge enskilda registrerade en möjlighet att överklaga beslut omutlämnande av sekretessbelagda uppgifter. Jag vill gärna fråga : Vad finns det för logik, förutom nonchalansen, i att den som begärett utlämnande av en uppgift får överklaga beslutet, medan den som ärregistrerad och som har enbart sekretessen att lita till, inte får lov attöverklaga ett beslut om utlämnande? Varför är det så? Vad är detta, om intenonchalans? Vi berör i detta betänkande också frågan omde statliga myndigheternas försäljning av uppgifter. En av de absolut största försäljarna är statens person- och adressregister, som innehåller 22 olika uppgifter om enskilda privatpersoner. Det är kanske det allra mest integritetskränkande. Inför kraven på att reducera SPAR till att endast vara ett adressregister för uppdatering säger enbart att försäljningen av uppgifter skall fortsätta. Likaså säger han och den socialdemokratiska majorieten.i data- och offentlighetskommittén att de myndigheter som bedriver försäljning av uppgifter skall fortsätta att aktivt sprida uppgifter omenskilda 49 1987/88:21 människors privatliv. Vad annat än nonchalans är väl det, Samtidigtsom vi ser hur samhällsfunkfioner i olika delar ay det svenska samhället i dagdatoriseras och blir alltmer beroende av den nya informationsteknologin,uppträder socialdemokraterna i själva verket på ett sådant sätt att deturholkar den enskildes rättsskydd och håller på att göra den enskilde ipraktiken alltmer rättslös. Jagskulle vilja avsluta med att fråga : Varför inte ge denenskilde ett starkare rättsligt skydd mot utlämnande av sekretessbelagdauppgifter? Varför inte låta den enskilde bli skyddad mot den spridning avpersonuppgifter som försäljningen från SPAR och många andra centrala registerinnebär? Varför inte medverka fill en precisering av datalagen, som gör attsjälva ändamålet med användningen av insamlade uppgifter blir styrande? Ja,varför? Svaret är, även om givetvis inte kommer att sägadet, att socialdemokraterna intar en nonchalant attityd till den enskildes rätttni skydd av sitt privatliv. Jag ser fram mot svar av påmina frågor. Anf.44 (): I flera av de delfrågor som berörs ide olika reservafionerna i dettabetänkande hänvisar tin pågående utredningsarbete i framförallt data- och offentlighetskommittén, DOK, och menar att de får lösas efterhand. Jag tycker att det sättet att argumentera inte är särskilt trovärdigt,eftersom det händer så mycket . kommer det till nyapersonregister, nya samkörningar, nya uppgiftsinsamlingar osv. -allt dettamedan utredningsmaskineriet sakta mal vidare. Detär mot den bakgrunden som vi från sida har ställt ett krav på ettmoratorium, att man inte tillåter några nya register, inte släpper fram någranya samkörningar, inte startar några stora nya uppgiftsinsamlingar innan vi fårutrett och har bestämt oss för en ny och förhoppningsvis skärpt datapolitik iSverige. OmKurt var beredd att ställa upp på ett moratorium, skulle hansargumentering bli mer trovärdig. Närdet gäller den ovillkorliga skyldigheten att rätta felaktiga uppgiftertillbakavisar mycket bestämt vårt krav på att denskyldigheten skall vara just ovillkorlig. Och han gör det med hänvisning tillatt det bara är under förutsättning att uppgifterna inte har någon betydelseför den registrerades personliga integritet som man kan låta bli att rättauppgifterna. Men vem är det som avgör om den felaktiga uppgiften är ett intrångi integriteten eller inte? Inte är det den berörda enskilda människan, fördenne vågar inte och socialdemokraterna låta få ett ord medi laget, utan det är myndigheten eller den som annars är registeransvarig sompå den enskndes vägnar skall avgöra om det är fråga om integritetsintrång ellerinte. Vitycker det är självklart att det borde vara en ovillkorlig skyldighet att rättatill en felaktig uppgift. Dessutomanvänds ju många sådana här uppgifter som underlag för 50 statistikproduktion, och vi har fått skrämmandeexempel på att de ibland användsför mycket tveksamma forskningsändamål. Detta gör naturligtvis Prot.1987/88:21 att faran med felaktiga uppgifter i sådana register blir ännustörre. Det kan ju resultera i en felaktig statistik ochfelaktiga forskningsresultat, och i n t f ii slutändan kan detta resulterai att vi som politiker får ett felaktigt beslutsunderlag. sade också någonting somjag tyckte var väldigt bra och som jag gärna vill ge honom en eloge för ochinstämma i. Han sade att det måste finnas ett privat område, dit datamaskinernainte når. Det är en deklaration som jag helhjärtat ställer upp för. Men, KurtOve , frågan är: Hur lever ni egentligen upp fill den deklarationen?Finns det något sådant privat område, dit datamaskinerna inte når? Hur ärdet t. ex. med oss som råkar vara av manligt kön och födda - har vi haftett privat område dit datamaskinerna inte når? Jag upplever det i alla fallinte så, efter vad som avslöjades . Se fill att ni lever upp till de vackra parollerna och setill att de också kan förverkligas! Ni kommer att få ett kraftfullt stöd fräncentern i det arbetet. 45 (): a. att det finnsmänniskor-här i kammaren - som slår mynt av andra människors oro. Jag skullefaktiskt vilja få en precisering: Vad syftar på, och i vilkasammanhang? sade också att socialdemokraternaalltid har satt människan i centrum. Ja, i ord sätter socialdemokraterna / ordmänniskan i centrum, men när man kommer ner till att låta de vackra orden blipraktisk verklighet är det mer tveksamt. För vore orden också verklighet,varför får man i så fall fortsätta att sälja ut uppgifter ur t. ex.SPAR-registret? Läste i för någon vecka sedanom anhöriga som i samband med dödsfall fick hem reklam från enbegravningsfirma? Det var ett resultat av att staten ägnar sig åt försäljningur sina egna register. Om människan verkligen sätts i centrum måste man ocksåfråga sig varför det fortfarande samkörs utan enskilda människors samtycke. Meddagens lagstiftning skulle vi ju faktiskt kunna råka ut för ett nyttMetropolitregister. Nej, vi måste minska personnummeranvändningen, även på t.ex. folkbiblioteken. Vi får inte låta biblioteken bli en central föråsiktsregistrering, vilket det faktiskt finns risk för genom att man inte iverkligheten sätter människan i centrum. Det måste ges registerbesked som är så utförliga att deblir trovärdiga. Det minskar oron hos allmänheten. Vi måste ge vanliga människor möjlighet att viaallmänterminaler få insyn och kontroll. Det sade KU i ett betänkande redan1981/82, men finns inte någon sådan möjlighet på ett regelmässigt sätt. Vi måste lagsfifta om rättelserufiner. Vi får inte fallaundan för tekniken utan måste låta människor styra. Detta,menar jag, är att sätta människan i centrum. 46PAUL LESTANDER (vpk): hade vänligheten att nämnareservation 15 och de bakomliggande tankarna vid ett par tre tillfällen i sittanförande. Han kom också i sin slutkläm in på att frågan visst bereds iregeringskansliet och fällde något yttrande som möjligen kan förstås så att detfinns försöksverksamhet i fler kommuner än , även om utskottet i sittyttrande bara nämner . Men vad vill egentligen socialdemokraterna? Det hadekanske varit bättre om hade talat om det. I sitt tal pratadehan gång på gång om vidgad demokrafi och om datorernas möjligheter förmänniskan och för folket. Men finns det eller planeras det i budgetbehandlingennågot generellt anslag till kommunerna för en utvidgad försöksverksamhet i dethär avseendet?