prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Det har de andra borgerliga partierna också.Som framgår av en väckt gemensam partimofion är vi överens om hur dettaskall konstrueras. Vi är överens både om hur vårdnadsbidraget skall se ut,vilket belopp det skall vara, hur det skall vara med skatten, hur det skall blimed barnomsorgen och om hur vårdnadsbidraget skall betalas. Vårdnadsbidragetskall uppgå till . per förskolebarn och år. Det skall varaskattepliktigt. vill vi ge rätt att göra avdrag i beskattningen förstyrkta barnomsorgskostnader på just . per barn och är. För den somhar kostnader för barnomsorgen utanför hemmet blir det därför ingen skatt.Bengt är säkert så väl påläst att han känner igen kombinationen avskatteplikt och avdragsrätt i ett förslag från /SR om enhetliginkomstskatt. Där sammanfattas förslaget pä följande, sätt: "Vad detgäller är att skapa förutsättningar för rationella val inom familjerna, inteatt i varje läge ställa ' upp på en endera de hemarbetandes eller deyrkesverksamma småbarnsföräldrarnas sida." Detta, herr talman, är precis vad det handlar om - attskapa förutsättningar för val inom familjen. Ni socialdemokrater är motvalfrihet - vi i är för valfrihet. Vårdnadsbidraget och avdragsrätten kan användas för attbetala barnomsorg, som i vårt förslag blir . dyrare,ellerför att utveckla nya omsorgsformer eller ses som ett bidrag - då utanavdragsrätt - för att själv kunna ta hand om barnen i hemmet. Det viktigaste komplementet till förslaget omvårdnadsbidrag är att alla partier nu ställer upp för målet om fullbehovstäckning inom barnomsorgen . Detta borde glädja BengtLindqvist. Med detta förslag uppnår vi tre saker: För det första enbättre ekonomi för småbarnsföräldrarna, för det andra större valfrihet och fördet tredje en dynamik i utvecklingen av nya omsorgsformer. För det första - ekonomin. Alla småbarnsföräldrar tjänarpå reformen. För den spm fortsätter att anlita kommunalt dagis blir det ettplus på . per barn-15 000 kr. mer i bidrag minus höjd avgift på 12 000kr.-, möjligen något . om föräldrarna har nära till jobbet.För den som är hemma och tar hand om barnen själv blir det ett större plus.Tycker att det är orättvist att srnåbarnsföräldrarna ges dettatillskott i ekonomin?Vi i tycker att det är nödvändigt. 198//88:6z För detandra - valfriheten. Rent teoretiskt finns det många olika sätt att 4iet)ruari IVoo ordnaomsorgen om de egna barnen. Det finns kommunala dagis, kommuna- Allmänpolitisk debatt la dagmammor, föräldrakooperativ, trefamiljssystem,enskilda dagmammor, andra enskilda barnomsorgsformer, privat barnflicka elleratt vara hemma själv. För de flesta av oss är denna valfrihet just teoretisk.Det går lätt att räkna ut att det med dagens regler och dagensstatsbidragssystem bara är kommunala lösningar och föräldrakooperativ som ärpraktiskt möjliga. Annars måste man oftast bryta mot lagen och ha svartbarnomsorg. De andra lösningarna kan bara dé verkligt förmögna föräldrarnavälja. Tycker verkligen att det bara är de rika föräldrarna somskall kunna välja själva? Vi i tycker att alla skall ha sammavalfrihet. För att valfriheten skall bli reell fordras bådeekonomiska möjligheter att -välja det man vill och att det faktiskt existerarbarnomsorg utanför hemmet för alla som vill ha sådan. Det är därför målet omfull behovstäckning är så viktigt. I själva verket förhåller det sig så, att fullbehovstäckning inom barnomsorgen blir lättare att uppnå med det borgerligaförslaget. Detta beror på den tredje viktiga effekten av detta förslag.Vårdnadsbidraget kommer att stimulera fram nya omsorgsformer. De kan uppkommapå många olika sätt, genom att förskollärare slår sig samman för att gebarnomsorg på ett nytt sätt, genom att någon mormor eller farfar har idéer somde vill pröva eller geriom andra enskilda alternativ, som varken BengtLindqvist eller jag har fantasi nog att föreställa oss. Vi i anseratt alla former som uppfyller grundläggande kvalitetskrav skall ha samma rätttill statsbidrag. De idéer som vinner föräldrars och gillande kommeratt expandera. Om däremot ingen vill ha de enskilda daghemmen försvinner de.När föräldrarna får mer pengar i handen kan de göra sina önskemål gällande påett helt annat sätt än . Föräldrar och barn blirmarknadskrafter. Det bliren väldig massa marknadskrafter av 560 000 förskolebarn och deras föräldrar,faktiskt mellan en och en och en halv miljon marknadskrafter. vet ju allaatt socialdemokraterna djupt ogillar marknadskrafter, särskilt inombarnomsorgen. Stora affischer har förkunnat detta budskap - inom vård, omsorgoch utbildning skall marknadskrafterna hålla tassarna borta. Varför det, BengtLindqvist? Vad är det för fel med att låta familjerna själva bestämma hur deegna barnen skall tas om hand? Frågan om valfrihet och stimulans av flerformer av , barnomsorg är för oss i en viktig del av en politikför deri offentliga sektorns förnyelse. Jag tror inte att kan förneka att det finns problem inom barnomsorgen: kvaliteten är inte alltid den bästa,personalomsättningen är ibland hög, det är svårt att rekrytera personal ochdet behövs fler platser. Mer pengar finns sällan att tillgå. Snarare läggerkommunalpolitikerna på nya besparingskrav. Många förskollärare och barnskötareupplever att de kommer i kläm mellan egna höga ambitioner och bristande Den traditionella socialdemokratiska lösningen innebär merresurser, men de finns inte . Ni lämnar därmed föräldrar, barn ochpersonal i sticket -utan hopp om någon lösning. Vi i föreslår både en inre reformation genomstörre flexibilitet och en yttre reformation genom fler enskilda alternativ.Marknadskrafterna, statsrådet , är bra på att finna nya lösningar. Detär ni socialdemokrater som, genom att envist och dogmatiskt motsätta er allaförslag till förändringar, utgör det största hotet mot barnomsorgens kvalitetoch mot personalens trygghet och tillfredsställelse i jobbet. Jag vill ställa en fråga till . Han ogillarfolkpartiets förslag om en inre reformation, eftersom det innebär mindrestatlig detaljstyrning. Han ogillar förslag om en yttrereformation, eftersom det skulle skapa valfrihet. I årets budgetproposition harhan visat att han inte har mera pengar. Hur i all sin dar skall han kunna finnanågon lösning på problemen? Socialdemokratin ogillar valfrihet. För er är alla barnlika. Målet tycks vara att alla barn skall vara på kommunala dagis. Mångakommunala dagis är utmärkta. Mina egna barn fick plats på ett brasådant. Men alla barn är inte lika. Samma omsorgsform passar inte för alla barnoch alla föräldrar. För oss i är målet att yar och en skall kunnafå den omsorg som passar en själv bäst. Vad som i det enskilda fallet passarbäst, avgörs bäst av den egna familjen. Menar verkligen att detär han och det socialdemokrafiska partiet som vet bäst? Det vittnar om enbetydande misstro mot de enskilda familjerna. Vi i folkparfiet tror påfamiljen. Hur skulle det ta, , innan det -om det vore önskvärt - skulle kunna finnas kommunala dagis för alla? per plats för stat och kommun, och det är åtminstone 200000 barn som saknar plats. Var skall , när han inte lyckats få loss en enda krona tillsmåbarnsföräldrarna ? Det borde kännas som ett stort misslyckande att inte kunnalägga fram det allra minsta förslag till förbättringar för småbarnsfamiljerna iårets budgetproposition. Den socialdemokratiska partikongressen fattade ettbeslut om utbyggnad av föräldraförsäkringen - . Mendetta s.k. förslag är än så länge bara ett stort frågetecken. Ingen vet när detkommer, hur det ser eller hur det skall betalas. Det går inte att jämföra detborgerliga förslaget om vårdnadsbidrag med något socialdemokrafiskt förslag.Det existerar inte något socialdemokratiskt förslag. När skall barnfamiljernafå besked, ? Det finns många barnfamiljer där man inte harsmåbarn. Socialdemokraterna har emellertid inte heller någon förståelse fördessa familjers problem. Vi i vill, förutom att införavårdnadsbidrag, kraftigt höja det allmänna barnbidraget fill . per barnoch år . Vi vill dessutom ge flerbarnstillägg redan från det andrabarnet. vill vi ta första steget och höja barnbidraget med 540 kr.till . Den socialdemokratiska partikongressen beslutade också attbarnbidragen skulle höjas. har inte heller lyckats få pengarfill det. Handikappadebarn behöver extra stöd. Det ges i form av s. k. vårdbidrag, som i dagär ca . Vi menar att det inte räcker. Vi i villhöja vårdbidraget till 2,5 basbelopp, vilket blir nästan . Det innebären höjning med mer än . Det finns tack och lov inte så mångagravt handikappade barn i , så för statskassan blir det en ganska blygsamutgift. Det skulle bli 180 milj. kr. mer till de handikappade barnen, . Den summan borde väl kunna få loss frånfinansministern. Föräldrar som adopterar barn från utlandet har drygakostnader för detta. Vi i föreslår att staten skall ge ett bidragför att täcka en del av dessa kostnader. Ett bidrag skulle framför allt vara avmycket stort värde för de familjer som vill adoptera ett syskon, Det rör sigtotalt inte om många kronor. Om man verkligen ville satsa på ett sådant bidrag,borde det inte vara omöjligt att hitta resurser. Det var sannerligen inte mycket BengtLindqvist hade att erbjuda barnfamiljerna i årets budget. Det verkar nästan somom all hans energi har gått åt till att säga nej till det borgerliga förslagetom vårdnadsbidrag. Hur länge skall barnfamiljerna vänta? När kommer någotförslag? Vad blir det? Hur skall det betalas? Frågorna hopar sig. och de andra borgerliga partierna har lagtfram ett konkret förslag. väntar småbarnsfamiljerna på besked frånsocialdemokraterna. När kommer det beskedet? sade att det ärvalår och att partierna då måste tala om vad de står för. Det måste varaen direkt uppmaning till . Har statsrådet något beskedtill småbarnsföräldrarna? Jag vill slutligen ta upp en annan fråga. Jaghoppas att har något besked att ge i en fråga som var uppe tilldebatt under gårdagen - nämligen alkoholmissbruket. Från sida harvi föreslagit att man skall höja alkoholskatten. Det är enhöjning senast genomfördes. har beslutat att alkoholpriserna skallfölja konsumentprisindex. Det vore en angelägen uppgift att försöka minskariiissbruket av alkohol och därvid använda sig av den åtgärd som harbeslutat om - nämligen prisinstrumentet. Jag hoppas att skulle kunna säga något omdetta, eftersom socialministern inte kommenterade förslaget. Det gjorde inteheller statsministern i går. Jag har en förhoppning om att kunna övertyga den socialdemokratiska riksdagsgruppen, och helst ocksåalla övriga, om att det krävs åtgärder för att minska alkoholmissbruket. Enhöjning av alkoholskatten är då helt nödvändig. 101ULLA TILLÄNDER (c): lade de borgerliga partierna- , och moderata samlingspartiet - fram ett gemensamtfamiljepolitiskt förslag. Det var en manifestation av enighet som tillgodosågden brist i barnomsorgen som länge har upplevts av många i vårt land -naturligtvis främst av barnfamiljerna. Det är ett detaljerat, progressivtprogram som svarar mot cle behov som flera grundliga undersökningar hardokumenterat att barnfamiljerna har. 7 protokoll 1987/88:62 Den uppskattning som detta förslag har fått är inte att tamiste pä. Förslaget mötte entusiasm i alla läger och bröt blockgränserna. Detvar inte heller oväntat att så skulle ske. En vårdnadsersättning som skulleöppna förutsättningar att förena yrkesarbete och arbetet med att värda barn ihemmet har länge efterfrågats. Vi vet att familjer.med såna behov fanns, ochfinns, framför allt i destora löntagargrupperna. De finns i städerna likavälsom i mindre tätorter och på landsbygden. Det breda positiva mottagandet av vårt förslagom ettbeskattat.värdnads-bidrag upplevdes som förlösande ord i rattan tid. Sedanförslaget framlades harvi fått mångfaldiga bevis på att det var något som varitefterlängtat . Om det genomfördes skulle det innebära en grundläggandeomdaning av sättet att tänka när det gäller familjens roll och betydelse i vårtsamhälle. Många som bekymrat har sett hur föräldrarnas roll ibarnens uppfostran har negligerats eller ifrågasatts har insett att dettaförslag skulle betyda ett steg mot ett återupprättat föräldraskap. av förvirring på detta område finns det mycketatt göra. Många världsförbättrare med grumliga teorier har fått breda ut sigoch göra familjepolitiken i till ett gigantiskt experimentfält. Enabstrakt uppfattad jämställdhetsidé som uppsatte karriären i yrkeslivet somfrämsta, ensidiga målsättning, glömde i sin enögdhet bort att barnen krävde sintid och också behövde sina föräldrars tid. En djup intention bakom vårt gemensamma förslag omfamiljepolitiken, med ett beskattat vårdnadsbidrag som en bärande idé, är justatt skapa förståelse för att föräldraskapet kräver sin tid. Man måste ocksåställa krav på att barnen som är samhällets framtid medför anpassningar iviktiga avseenden - inte bara av föräldrar till yrkeslivet, utan också avarbetsliv och näringsliv till föräldrarna. Det kravet är ganska nytt. I ingetannat yrke, det må vara som statsminister eller som företagsledare, är man unikeller outbytbar. Men som förälder är man det - där är man unik. Ett annat tecken pä att vårt familjepolitiska förslagvarit ord i rattan tid och att det träffade huvudet på spiken var den uppenbaranervositeten som regeringen visade. Det är lätt att förstå eftersom regeringenstår tomhänt. Budgetpropositionen innehåller inget nytt. De förslag someventuellt läggs fram förändrar inte de uppenbara orättvisor som den nuvarandefamiljepolitiken innehåller. Läggs ett förslag fram är det fullt stilenligtett alldeles för dyrt sådant, nämligen en utbyggd föräldraförsäkring som aldrigkan komma att utsträckas till . Vårt förslag, mednuvarande ekonomiska ramar, erbjuder ett vårdnadsbidrag på upp till sju år.Vårt vårdnadsbidrag ger samma summa för alla barn . Den nuvarande föräldraförsäkringen ger störst stöd närinkomsterna är störst. Den är alltså inkomstgraderad. Lägsta föräldrapenning är60 kr. Det är i sammanhanget ett mycket dyrt system. Deorättvisor som det nuvarande systemet innehåller blir alltmer uppenbara föralla utom möjligen för regeringen, och det är mångfaldiga orättvisor det ärfråga om. Vad svarar socialdemokraterna när allt fler människor medbestörtning får veta att av dessa 18 miljarder statliga och kommunala medel, ärdet som inte får någon som helst del av dem. Genom vårt förslag faralla barn i hela landet del av statsbidraget i en ålder från 1 till . om att idessa grupper, som iriget får är största delen löntagare ur LO-kollektivet,medan de som maximalt utnyttjar barnomsorgen är SACO-familjerna? Enligt den nya om välfärdsklyftorna harSACO-familjerna barn i kommunala daghem i ungefär dubbelt så mänga fall somLO-familjerna. Genom vårt förslag får alla familjer . per barn som ärmellan ett och . Pengarna skall beskattas och ge ATP-år men inte påverkabostadsbidraget. Vad svarar socialdemokraterna när det blir uppenbart förkommunerna ute i landet att fördelningen av barnomsorgspengarna är så sned somt. per barn i en kommun och ned till . per barn i andrakommuner? Dessa orättvisor får inte bara fortsätta år efter är, utanman försvarar dem och vill bygga vidare på samma system, vilket är allra mestförvånande. Till denna orättvisa snedfördelning över landet - som vi fråncentern kritiserat - mellan enskilda familjer, mellan grupper ochmellan regioner, tillkommer att man länge satsat på en enda barnomsorgsform,nämligen den kommunala. har, om än motvilligt och halvhjärtat,alternativa barnomsorgsformer börjat tillåtas. Men det har gått trögt och någonstörre beredvillighet att sprida kunskap om de nya möjligheterna finns inte.Monopoltänkandet bryter man inte så lätt och det är därför vi i centerpartietåterkommer med krav om bättre information om alternativ. Som helhet är den förda familjepolitiken, som dentar sig ut , en avslöjande illustration på hur litet förståelse man harför valfriheten. Också vanliga människor i vanliga löntagaryrken har rätt attefter behov och personliga önskemål utforma vården av barnen och barnensuppfostran på olika sätt. En sida av detta är den bristande förståelsen för hurviktigt arbetet i hemmet är. Alla andra yrken, vad man än sysslar med, ger rätttill ATP-år, men inte vård av barn. Det var först med somsocialminister som rätt till ATP infördes så länge man har barn upp till treår. vill vi i vårt gemensamma förslag ta ytterligare ett steg på dennainslagna väg. Det innebär att man får tillgodoräkna sig ATP-år tills barnet . När för gott och väl toginitiativ till att inbjuda och till överläggningar omen gemensam utformning av familjepolitiken, var det med en stark känsla av attvårt land tappat bort en väsentlig resurs i barnens vård och omsorg, nämligenden tid som ändå krävs för föräldrar för att de skall ha kraft och ork attdelta i barnens angelägenheter, umgås med dem, tala med dem och prata för dem.Ytterst gäller det att återupprätta det nödvändiga stöd för barn och ungamänniskor som ett furigeraride föräldraskap innebär. Én verklig valfrihet ibarnomsorgen skulle äntligen ge föräldrar den möjligheten. I vårt förslag finns det inte några hinder för nya formerav barnomsorg, t. ex. föräldrakooperativ med alternativ pedagogik, förskolormed konfessionell inriktning - också de med grund - och barnomsorg iprivat regi. Under senare är har olika former av föräldradrivna daghemtillkommit. Något som är mycketpositivt med denna form av daghem är att manuppnår kontinuitet trots eventuella personalbyten och barnen får vidgadekontakter med vuxna. Mångaföräldrar har fått erfara att det kan vara en besvärlig väg att starta Det skulle vara av stort värde om man fick ta del av erfarenheternafrån andra håll. Det borde, enligt vår uppfattning, vara en uppgift försocialstyrelsen att för kommunernas räkning sammanställa ettinformationsmaterial över alternativa barnomsorgsformer som kommit till ståndrunt om i landet. En återerövrad föräldraroll med den insikt, självkänsla, kunskapöch glädje som det kan innebära, skulle kunna vara en ny ansatspunkt inte baranär det gäller att självständigt välja mellan olika alternativ, utan också närdet gäller medverkan i skapandet av olika alternativ. Vårt gemensamma förslag, dvs. ett beskattatvärdnadsbidrag, har inte lämnat regeringen någon ro - det är ett gott tecken.Det vittnar bl. a. alla pressmeddelanden om från i dennafråga som har kommit . För att dölja sin egen tomhänthet på bådeförslag och visioner försöker man att hitta kritiska punkter i vårt framlagdaförslag. Men kritiken understryker ännu mer tomhäntheten, för i verkligheten ärdet mest fråga om futtiga randanmärkningar. Finansminister fäste särskiltuppmärksamheten vid att förenklingen av deklarationerna omintetgörs. Det ärbyråkratins sätt att reagera när cirklarna blir litet rubbade - som om inte enförnyad familjepolitik var värd priset av en ändrad blankett! Vi har bevittnat hur beredvilliga tjänsteandar skickasfram och med sporadiska beräkningar som underlag myndigt upplyser om hur dyrtförslaget kommer att bli. Senast var det en TCO-ekonoin som stod till tjänst.Det är avslöjande för hans lojaliteter att han, dessbättre förgäves, försökerpå svaga grunder kritisera ett förslag som skulle ge TCO:s medlemmar med småbarn klara fördelar- såväl valfrihet som ekonomiska fördelar. Han har däremotaldrig kritiserat den barnomsorg vi nu har och som slår så orättvist mot storagrupper. Mänga kommunalmän, väl insatta i denna fråga, vet att vårt förslagskulle ge stora fördelar även ät alla dem som är så orättvist behandlade idagens barnomsorgssystem. Det är alltså en konstruerad kritik som riktas mot vårtförslag. Det finns dessutom ingen som i så hög grad har berövat kommunernaresurser på viktiga områden, t. ex. skolan, som just socialdemokraterna. Ettfaktum som har slagit hårt bl. a. på skolans område och då inte minst påinköpen av läroböcker. Den politik som vi i står för bygger på enövergripande helhet i vilken familjepolitiken är en viktig del men inte denenda. Det är mycket i vår politik som kraftigt skulle kunna motverka de ökandeklyftorna i samhället, vilket har påpekats inte minst nu senast i den rapportom klyftorna i välfärden som LO utarbetat. Socialdemokraternas sparsamhet haralltså skapat olyckliga resultat i kommunerna. Det kan avläsas inte minst påskolans område och det gäller även barnfamiljerria. Det gäller inte bara bristen på hela och fräschaläroböcker, utan det är också fråga om en sparsamhet som framtvingat alldelesför stora klasser och eftersatt underhåll av skolorna, som i många fall harblivit arbetsplatser där otrivseiri smyger sig in. Också sådant påverkarfamiljesituationen. En titt på förra pch även detta årets skolbudget ger braexempel på oklok spariver. Socialdemokraterna ville då dra in åtskilligamiljoner, medan vi i ville prioritera skolan. Vi ville skapa klassermed högst 25 elever och ge anslagtill förnyelse av läroböckerna, och dessa önskemål upprepar vi . Ännu ett område där problemen tonar upp sig äräldreomsorgen. Där står regeringen lika tomhänt som när det gällerfamiljepolitiken. Förslagen kommer här, liksom där, sedan. Men, som det heter,är en skälm. Ett problem som knappast tål att skjutas på tillmorgondagen är problemet med försörjningen av personal när det gälleräldreomsprgen. Här om någonstans behövs det verkligen planering ochframförhållning, men irigen-ting görs. Här, liksom när det gäller barnomsorgen,har socialdemokraterna försvurit sig åt en ideologi som försämrar valfriheten.Ett belysande exempel på detta utgör behandlingen av ålderdomshemmen. Men detkommer vi att få en särskild debatt om, som nämnde. Jag vill ändå i detta sammanhang ställa frågan till BengtLindqvist: Kommer man i propositionen om äldreomsorgen att äntligen gå med påatt ge statsbidrag till personalen på ålderdomshem efter allt förhalande? Socialdemokraternas motstånd mot ett vårdnadsbidrag-trotsdet breda stöd som finns inom alla grupper och i synnerhet hos löntagarna förett vårdnadsbidrag, som äntligen skulle ge omsorgen om barnen i hemmet etterkännande - visar hur hårt styrd man är av en abstrakt ideologi som förkortaroch försnävar perspektiven och som därför omintetgör en ökad rättvisa på detfamiljepolitiska området. Prot.1987/88:62 4februari 1988 Under detta anförande övertog förste vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 102KARL-ERIK (vpk): En bra familjepolitik måste värna om bådekvinnors och mäns rätt att förvärvsarbeta och få tid över förfamiljen och därigenom bryta traditionella könsroller. En brafamiljepolitikvärnar om barnens rätt-dvs. att barnen skall ha tillgäng till båda föräldrarna.En utbyggd föräldraförsäkring och införande av sex timmars arbetsdag skulle gedessa möjligheter. En bra familjepolitik innebär en bra livsmiljö,livskvalitet och ekonomisk rättvisa. En bra barnomsorg för alla barn borde varaen lika självklar rättighet som en bra skola. Men många barn far illa i dagensstressade samhälle. Barnens "arbetsdag" är längre än de vuxnas.Lösningen är dock inte att småbarnsföräldrar ges vårdnadsbidrag, så att en avdem - i regel mamman - kan stanna hemma för att vårda barnen. De som talar förden lösningen väljer att helt glömma bort de litet äldre barnen.. Lösningen äri stället att alla föräldrar får kortare arbetsdag, vilket ger både kvinnor ochmän samma möjligheter att umgås med barnen. Barn behöver båda sina föräldrar,och barn behöver stimulans utanför hemmet - pä daghem, i skolan och påfritidshem. Men man behöver också stimulans i tonåren. har mer än hälften av de yrkesverksamma kvinnornalöst sina barnomsorgsproblem och familjens problem genom någon form avdeltidsarbete. De har på eget initiativ och på egen bekostnad redan genomförten arbetstidsförkortning. är heltidsarbete med egen försörjning oftastomöjligt att kombinera med ansvar för hem och familj. En bra barnomsorg är också en förutsättning för att bådekvinnor och män skall kunna förvärvsarbeta på lika villkor. 1987/88:624 februari 1988 kvinnormed barn i förskoleåldern eller med yngre skolbarn ligger på . Det är därför viktigt att barnomsorgen byggs ut för att täcka alla barnsbehov.