prot · GB09111 · 1987-12-31 00:00:00 — att de sammanlagda kommunalautgifterna skall vara oförändrade i fast penningvärde, låter sig alltså välförena med höga ambitioner inom sådana verksamheter som främst ombesörjsav kommunerna. Pålängre sikt är utvecklingen av det kommunala rörelseresultatet merbetydelsefull än likviditetssituationen, som är god. Eftersom enutgiftsexpansion dämpas av den av oss föreslagna nolltillväxten jämfört mednuvarande volymökning, innebär våra förslag ingen finansiell försämring förkommunsektorn i förhållande till regeringens förslag, vilket det är vikfigt attkomma ihåg. Genomsänkta marginalskatter dämpas såväl löner som prisstegringstakten, vilketharen positiv inverkan på kommunernas ekonomi. Den dynamiska effekten avsänkta skatter och brutna kommunala monopol innebär att kommunsektorns ekonomitotalt sett skulle förbättras med den politik som vi moderater förordar. Förden kommunala verksamheten är det av särskild vikt att de statliga bestämmelsersom försvårar och förhindrar en ökad konkurrens tas bort. I allmänhet är sådanabestämmelser knutna till statsbidrag i olika former. ' Genom sin utformning gerstatsbidragen en kostnadsdrivande effekt. KoVnmunerna blir mindre känsliga förkostnadsökningar, bl. a. genom bidrag som täcker en viss del av den kommunalakostnaden. Statsbidragsbestämmelser kan t. o. m. ha som målsättning attförsvåra andra verksamhetsformer. Det gäller t. ex. beträffande barnomsorgenoch äldreservicen. Inte sällan utgår statsbidrag enbart till verksamhetbedriven i offentlig regi, i stället för att utgå neutralt oavsett vem som producerar nyttigheten. 1987/88:111 Människors egna önskemål om den kommunala servicen blir därmed Udande. Den kommunala eko- '' kommunerna i hög grad avstatliga regleringar och bidragsbestämmelser. Det är, som jag har sagttidigare, enligt vår uppfattning en medveten del av den socialdemokratiskapolitiken, som går ut på att begränsa kommunernas självstyre. Skall det blimöjligt att få en god verksamhet, måste den statliga styrningen avverksamheten minska. Vi moderater anser därför liksom folkparfiet och centernatt merparten av de specialdestinerade statsbidragen fill kommunerna på siktbör avvecklas med undantag av ett väl fungerande skatteutjämningssystem. Detfinns flera skäl utöver dem som jag har nämnt. De specialdesfineradestatsbidragen har en tendens att förstärka den skillnad som har sin grund iolikheterna i fråga om skattekraft. Dessa statsbidrag utgår ofta som en bestämddel av kommunernas kostnader för en viss verksamhet. Invånarna i de kommunersom vill ha en hög social servicenivå eller standard behöver därför själva barabetala för denna till en del i form av högre skatt. Studier som gjorts visaratt det främst är kommuner med högskattekraft som har finansiellaförutsättningar att utnyttja denna möjlighet. Behovet av framför alltbarnomsorg, gymnasieutbildning och färdtjänst tillgodoses därigenom i störreutsträckning i kommuner med hög skattekraft än i de med låg. Detkan således hävdas att de specialdesfinerade bidragen motverkar det syfte somligger bakom skatteutjämningsbidragen, nämligen att utjämna skillnader iskattekraft. De specialdestinerade bidragen är vidare i allmänhet förknippademed en lång rad detaljregleringar och en omfattande admi-nistrafion från såvälden utbetalande myndigheten som den mottagande kommunens sida. Ett omfattandesystem byggt på specialdesfinerade bidrag leder fill betydande stelhet ochdärmed till ineffektivitet i resursutnyttjandet i kommunsektorn. Principenom kommunalt självstyre och demokrati borde innebära att medborgarna ienskilda kommuner och landsting själva får bestämma omfattningen ochinriktningen av den kommunala resp. landstingskommunala servicen.Bidragssystemet bör därför utformas så att det främjar förverkligandet av denprincipen. Bidragen till kommuner och landsting bör därför ges utan särskildavillkor. Först då skapas möjligheter fill ett mer flexibelt och effektivtresursutnyttjande. Detta har vi hört från bl. a. professor , närhan var här på hearing. Bidragssystemetbör i stället främst inriktas på att utjämna de skillnader som finns iskattekraft och kostnader mellan olika kommuner. De varierar ju mycketkraftigt. Enligt vår uppfattning talar det för att ett kommunaltskatteutjämningssystem bör bibehållas och förstärkas. Ett sådant system skulleutjämna skillnader i de yttre förutsättningarna som kommunerna inte själva kanpåverka i någon nämnvärd utsträckning. Det gäller i första handskatteunderlaget, befolkningssammansättningen och kostnadsläget. Det gällerdäremot inte kostnadsskillnader orsakade av olika standardnivåer påverksamheten eller, vilket också förekommer, misshushållning. Därigenom får,enligt min uppfattning, landets kommuner rättvisa grundförutsättningar. Denkommunala skattesatsen skall enligt moderat uppfattning vara ett uttryck förden kommunala självstyrelsen och spegla den avvägning mellan offentlig och enskildverksamhet som kommunens befolkning väljer. 1987/88:111skatteutjämningsbidraget inte stimulera fill skattehöjningar. Som vi modera- ter ser det är det positivt att regeringen nu föreslår ett takför den högsta skattesats som skall få ligga fill grund för beräkningarna. Enligt vår uppfattning är det emellerfid inte tillräckligt. Bidragetkan komma att minskas för kommuner med hög utdebitering. Dessa kommuner börenligt vår uppfattning kompenseras i motsvarande mån genom en höjd grundgaranti.Regeringens förslag innebär att endast de kommuner i de norra delarna av landetsom har högre skattesatser skall kompenseras. Enligt moderat uppfattning skallalla sådana kommuner kompenseras, oberoende av geografiskt läge. Föratt stimulera kommuner att sänka skatterna bör kommuner med särskilt högutdebitering, , få extra skatteutjämningsbidrag. Detta extraskatteutjämningsbidrag skall utbetalas av skattesänkningen ner fill 17kr. det år skattesänkningen genomförs. Skatteutjämningen ger därigenom ettincitament till lägre skattesatser och minskade utdebiteringsskillnader mellanolika kommuner. Detta är särskilt motiverat eftersom skatteutjämningssystemethittills har sfimulerat höjningar, som har pressat upp de kommunala skattesatserna. Vimoderater anser att den tekniska uppbyggnaden av skatteutjämningssystemet, somden ser ut , i stort sett bör bibehållas. Grundgarantierna bör ligga kvarpå nuvarande nivå, med undantag av den justering som bör ske för kommuner med över16 kr. gällande spärregler bör ocksåbibehållas. Nuhar skatteutjämningssystemet inte verkat utjämnande på skatterna, som jag sadefidigare. I det förslag som vi diskuterar och som socialdemokraterna harlagt fram, har man försökt att göra det genom att ändra i grundgarantin. Men ennärmare granskning visar att många av de kommuner som förlorar mest påförslaget har en lägre skattekraft än de som vinner mest på förslaget. Varförär det så? Det verkar som om förslaget inte är i detalj genomtänkt och attgränsdragningarna i allra högsta grad är gjorda på måfå. Det är lätt att visaatt det finns stora skillnader i garanfier mellan kommuner som ligger näraintill varandra och som i övrigt har samma ekonomiska förutsättningar. Låtmig bara ta ett exempel, som i säkert känner väl till:Mönsterås och kommuner i län. Den ena kommunen har 105 igrundgaranti och den andra har 100. Förutsättningarna är i stort sett desamma ide båda kommunerna. Varför är det på detta vis? Det råder, enligt minuppfattning, inget tvivel om att förslaget i flera delar är orättvist och intehar den utjämnande effekt som det hävdas, utan det syftar till attgynna socialdemokratiskt styrda kommuner och missgynna borgerligt styrda. Ennärmare granskning visar att många av de kommuner som förlorar mest påförslaget om en förändring av grundgarantin har en lägre skattekraft än de somvinner mest på förslaget. Detta har, enligt min uppfattning, också tydligt framgåttav de resor som vi har gjort i finansutskottet och av de uppvaktningar som vihar varit utsatta för. Enligtmoderat uppfattning skall skatteunderlaget för fysiska personer utgöra underlaget för den skattefinansierade delen av kommunernas verk- 21 Några särskildaavgifter på skatteunderlaget skall därför inte förekomma. Rundgång mellankommun och stat måste undvikas. Ett system där kommunerna betalar inskattepengar till staten, som sedan i sin tur betalar dem tillbaka i form avriktade bidrag, är inte bara opraktiskt utan leder också fill en urgröpning avden kommunala självstyrelsen. Skatteutjämningsavgiften, som för primärkommunenkommer att ligga på och för landstingskommunen på , totalt ,bör därför enligt oss moderater avvecklas i sin helhet. Vadvi moderater, och för övrigt också folkpartister, tycker om den kommunalaskatteutjämningsavgiften, , vet väl hela kammaren vid det härlaget. Den särskilda skatteutjämningsavgiften innebär att några kommuner här iStockholmstrakten påförs en progressiv avgift. Det är emellertid kommunensinvånare och skattebetalare, inte kommunen själv, som betalar den särskildaskatteutjämningsavgiften. Invånare med låga inkomster i kommuner som drabbas avRobin Hood-skatten kan därigenom få betala utgifter för invånare med högainkomster i andra kommuner. Låt mig med några få ord få sammanfatta det moderata förslaget: Fördet första vill vi att ett antal s. k. specialdestinerade bidrag - det finnsett åttiotal sådana - slås ihop till ett stort klumpbidrag. Det minskarbyråkratin och skapar större rättvisa mellan kommunerna, eftersom de specialdestineradebidragen i stor utsträckning gynnar större kommuner med hög skattekraft ochutbyggd service och missgynnar fattigare kommuner, framför allt i glesbygden. Fördet andra skall detta klumpbidrag fördelas till kommunerna utan en rad styranderegler. Avregleringen ger kommunerna möjlighet att bestämma mer själva. Fördet tredje skall bidragen till kommunerna minskas med totalt 6 miljarder kronorjämfört med regeringens budgetförslag . Det moderata förslaget innebäremellertid en minskning av det samlade kommunalbidraget med endast 1,5miljarder kronor jämfört med innevarande år, eftersom regeringen föreslår entotal påspädning av bidragen med . Fördet fjärde finns det ett antal förslag i den gemensamma borgerliga familjepolitikensom berör kommunerna. De belastas med i minskade bidragför att reformen skall kunna finansieras. Detta är också inkluderat i det somjag har sagt. Jag yrkar bifall till samtliga reservationer med moderata företrädare. 2 (): I finansutskottets betänkande 1987/88:19, som kammaren skall taställning till, behandlas kommunernas ekonomi. Jag kommer i mitt anförande attförst ge några allmänna synpunkter som anser viktiga, och därefterkommer jag att avsluta med några kommentarer till de reservationer som ärfogade till betänkandet. Enmycket stor del av den generella välfärdspolitik som förordarbedrivs av kommuner och landsting. Utrymme bör därför skapas för en viss kommunalexpansion. Det är nämligen uppenbart att den kommunala sektorn under en följdav år har expanderat i allför snabb takt. Bara , nämligen under år1986, kunde kommunernas volymexpansion begränsas till , som underen följd av år har ansett vara förenligt med samhällsekonomisk balans. Regeringenförutsåg i finansplanen en kraffig ökning av kommunernas volymexpansion. För1987 var denna preliminärt , och och. 1989 väntas den öka uppemot1,7-1,. Enligtvår uppfattning är det nödvändigt att begränsa kommunernas expansion till . I detta sammanhang bör det understrykas att vi anser att utrymmet i något högre grad bör komma landstingen till del. Vii har i vårt totala budgetalternafiv förutsatt att sjukvårdenprioriteras, vilket innebär ätt hälso- och sjukvården expanderar i samma taktsom den totala tillväxten i ekonomin. Detta innebär att utrymmet för denprimärkommunala ekonomin begränsas i högre grad. Detkunde här vara intressant att få en kommentar av socialdemokraternasföreträdare i debatten, i Gamléby, till hur man frånsocialdemokraternas sida ser på den kommunala expansionen. Skildaföreträdare för socialdemokraterna talar här inte allfid samma språk. Konkretinnebär förslag till en dämpning av den , kommunala sektornsexpansion att denna sektor får en minskning av stafiiga bidrag på ca 1,5miljarder kronor. Detta sker genom att kompensafionen för den avskaffadebeskattningen av juridiska personer tas bort och att ej heller kompensafion gesför den avskaffade garantibeskattningen av fastigheter. Dessabåda förslag går på ca 1,8 miljarder. För att undvika att enskilda kommunerdrabbas oproportionerligt hårt av förslagen avsätter vi ytterligare 300 milj.kr. i extra skatteutjämningsbidrag. Samtidigtmed dessa förslag fill reduceringar av den kommunala sektorn vill jag framhållaatt våra förslag i fråga om den offenfiiga sektorn innebär en kraftig stimulanstill ökad effekfivitet, lägre kostnader och bättre service; Merav entreprenader, mer konkurrens och fler enskilda alternativ skapar en ny ochtotalt sett förändrad och förbättrad situafion för den offentliga sektorn. Enviktig faktor i detta sammanhang är också vårt förslag till en begränsning avden statliga styrningen av kommunerna. Det fanns möjhgen då endetaljerad styrning var befogad, men utvecklingen har lett fill att denstarka statliga styrningen av kommunerna mer upplevs som ett hinder och somonödig byråkrati. De tre borgerliga partierna har både och fidigare varitöverens om att kräva en annan fördelning mellan generella ochspecialdestinerade bidrag. Utskottsmajoriteten avstyrker i dagens betänkandeförslaget. Men kan man, av majoritetstexten att döma, dra denslutsatsen att den socialistiska majoriteten är på väg - om inte i vild flykt,så dock i sakta mak - mot den borgerliga opposifionens ståndpunkt. Om så ärfallet är det glädjande. Jag förutsätter att kommer att ge enkommentar till detta. Enannan betydelsefull principiell fråga är naturligtvis vilka regler som skallgälla för den kommunala skatteutjämningen. Det nuvarande systemet bygger på attskattekraften skall vara grunden för den kommunala skatteut- jämningen.Det är en klar brist i propositionen att de förslag fill ändringar iskatteutjämningssystemet som föreslås inte innehåller en analys av skattekraftensutveckling. Regeringen har i stället valt att redovisa ett underlag som tar uppskattesatsernas utveckling. Det framgår därvid att utdebiteringen har ökat meri skogslänen än i andra delar av landet sedan den förra omläggningen avskatteutjämningssystemet gjordes . Det är möjligt att detta beror påutvecklingen av skattekraften, men det är också möjligt att det beror på andrafaktorer, som olika ambifioner i fråga om servicenivå. Enligt vår uppfattning,som socialdemokraterna och regeringen säger sig dela, måste sådana skillnader iskattesatser accepteras som kommunen och själva valt. Detta är enviktig aspekt av den kommunala självstyrelsen. Därför måste jag fråga : Delarsocialdemokraterna fortfarande den inställning jag redovisat, eller har niändrat uppfattning? En möjlig förklaring till olikheterna i utvecklingen avskattekraft resp. skattesatser skulle kunna vara att skillnaden i kostnadslägeoch andra opåverkbara faktorer fått en otillfredsställande behandling närnuvarande nivåer för grundgarantier bestämdes. Detta har inte på något sättbelysts i regeringens proposition, vilket självfallet också är en brist. Trots de brister jag nämnt är vi från sidatill stora delar beredda att godta förslaget om ändrade grundgarantier. Låt mig, herr talman, nu kommentera några reservationerfogade till betänkandet. Under utskottsbehandlingen har ett stort antalkommuner och även landsting varit i kontakt med utskottet. a. harStrömstads, Tanums, och kommuner uppvaktat utskottet ochuttryckt önskemål om en ändrad grundgaranti. Vi är från sidaberedda att tillstyrka detta. Kostnaden för detta, ca 7 milj. kr., bör avräknasfrån de av oss föreslagna extra skatteutjämningsbidragen. Däremot är vi inte beredda att tillstyrkautskottsmajoritetens förslag om ändringar i förhållande till propositionen ivad gäller grundgarantierna i vissa kommuner i och län.I detta sammanhang finner jag det märkligt att utskottsmajoriteten inte pånågot sätt anger hur dessa merkostnader, ca 30 milj. kr., skall finansieras. Inteminst finansutskottet borde bemöda sig om att sä sker. Från sida har vi också varit negativa tillden särskilda skatteutjämningsavgiften, den s. k. , vilketinnebär att några kommuner påförs en progressiv avgift. Vi har i en särskildreservation tillsammans med reserverat oss på denna punkt. får den konsekvensen att invånare somdrabbas av denna skatt får betala utgifterna för invånare med höga inkomster iandra kommuner. Ett sådant system vill vi bestämt avvisa. Låt mig fill sist också belysa och kommentera dengemensamma borgerliga reservation som handlar om kostnadsanalys ochkonsekvensbeskrivning i propositioner som medför kommunala kostnadsökningar. Utan tvivel ingriper allt fler beslut i riksdag ikommunernas ekonomiska situation. Kommunernas möjligheter att ha en rimligframförhållning till centralt fattade beslut är på grund av detta skarptbeskurna. Riksdag och regering har därför ett stort ansvar för att ansvars- och kostnadskonsekvenserför kommunerna blir redovisade på ett bra sätt. Tyvärr är inte dettafallet. Trots upprepade framställningar i skilda samman- häng ser vi gång på gångexempel på hur kommunerna ställs inför besked som ej föregåtts av analyseroch konsekvensbeskrivning i propositioner som berör den kommunala sektorn.Dagens betänkande innehåller exempel på detta. Den borgerligareservafionen skall därför ses som ett rop om en bättre Måttedetta icke kHnga ohört. Jagvill med detta, herr talman, yrka bifall till reservationerna 2,4,7,8,10, 13,16, 18, 21, 24, 25 och 26 och i övrigt bifall fill utskottets hemställan. Anf.3 (): Den kommunala sektorn svarar för en mycket betydande del av den svenskaekonomin. Om man uttrycker det som de totala utgifternas andel avbruttonationalprodukten svarar kommunerna för en dryg fjärdedel av den svenskaekonomin. De tyngsta verksamheterna i kommunerna är barn- och äldreomsorg,sjukvård, utbildning och teknisk försörjning, framför allt vatten och avlopp.Dessa nyttigheter finansieras fill ungefär hälften med kommunalskatter. Andrahälften finansieras huvudsakligen med avgifter och statsbidrag. Förutsättningarnaför att bedriva verksamhet varierar starkt. De varierar bl. a. medhänsyn till den geografiska strukturen, befolkningstätheten, i hög gradberoende på ålderssammansättningen och självfallet även med hänsyn till attskattekraften varierar i olika kommuner. Lägg därfill skillnader ieffekfivitet. Då blir skillnaderna i skatteuttag mycket stora på den kommunalasektorn, om vi inte har ett utjämningssystem. Även med det utjämningssystem somvi har uppstår det skillnader. mellan den högsta och den lägsta kommunalskatten. Detta innebärexempelvis att den medborgare som flyttar från , , ,eller fill i och med denna åtgärd sänker sinmarginalskatt . Det är den skillnad som uppstår ikommunalskatt. Motden bakgrunden skall man se att det är oerhört viktigt att vi försökeråstadkomma en utjämning av kommunalskatterna. Detta är en vikfig del i denkommande skattereformen, även för dem som pläderar starkt för att åstadkommaminskade marginalskatter. Det är också mot denna bakgrund som centerpartietenvetet driver frågan om utjämning av förutsättningarna, så att en jämnkommunalskatt åstadkommes. Kommunerna har , som grupp betraktat, det finns enskildaundantag, haft en god ekonomi. Det har bl. a. resulterat i att staten undersenare år har funnit anledning att dra ned omfattningen av statsbidrag tillkommunsektorn. Vi fick bevittna hurusom socialdemokraterna ansågdet vara vikfigare med en inbesparing på den kommunala sektorn än attåstadkomma förändringar i utjämningssystemet. Vi fick då bevittna en uppgörelsemed som innebar höjda skatteutjämningsavgifter och minskadkompensation för utebliven beskattning av juridiska personer. Det utgjordesammantaget en volym som beskar det kommunala handlingsutrymmet med ungefär 1,8miljarder kronor. föreslår regeringen istort sett oförändrad totalnivå när det gäller 25 överföringarnas storlek.Vi delar den bedömning som regeringen gör i detta avseende och föreslår också istort sett oförändrad nivå. Vi gör det i vetskap om att framför alltåldersförändringarna närmast tvingar fram en höjning av den kommunalaexpansionen. De gör det så att säga i båda ändarna, dels genom att barnantaletnu ökar, vilket ställer större krav på barnomsorg och påutbildningsinsatser, dels därför att åldersgrupperna i de högre åldrarna blirstörre, vilket gör att vårdinsatserna blir tyngre och mer omfattande. Däremotär vi inte ense med regeringen om fördelningen av denna totala kaka. Vi icenterpartiet, liksom för övrigt moderater och folkpartister, anser attmerparten av bidragen till viss verksamhet, de s. k. specialdestineradebidragen, pä sikt skall tillföras utjämningssystemet. Det skulle i så fall gemindre byråkrati såväl i statsförvaltningen som i den kommunala förvaltningen.Det skulle ge en flexiblare och bättre verksamhet, och sammantaget alltså enstörre effektivitet. Eftersom ett sådant system dessutom skulle medföra störrerättvisa mellan rika och fattiga kommuner tycker vi att det vore rimligt attdetta krav blev tillgodosett. Majoritetensäger i det betänkande som vi nu behandlar att det inte nu finns grund för ensådan förändring. Det kan möjligen med en välvillig tolkning innebära attsocialdemokraterna är beredda att längre fram ändå åstadkomma en sådanförändring. Jag skulle gärna vilja att i kommenteradedetta ordval att "inte nu" åstadkomma någon förändring. Är detmöjligen så att vi kan emotse en uppslutning även från socialdemokraterna närdet gäller detta berättigade krav? Iproposifionens förslag till utjämningssystem blir nu skattesatsen styrande försystemets utformning. I anser vi att enbart de geografiska förhållandena,åldersstrukturen och andra faktorer, som inte kan påverkas från kommunens egensida, skall styra systemets utformning. På den punkten har det fidigareförelegat principiell överensstämmelse mellan socialdemokraterna och oss.Socialdemokratiska partikongressen har i varje fall uttalat samma åsikt. Är detnågonting som och hans kolleger i finansutskottet numera harglömt? Centernansluter sig sålunda till de föreslagna höjningarna av grundgarantin isydöstra , i Bergslagen och i de norr därom liggande länen, men viaccepterar inte att höjningen betalas av skattekraftssvaga kommuner i landet iövrigt. har majoriteten i finansutskottet vidtagit smärre justeringar iförhållande till regeringspropositionen. Men även efter dessa smärre justeringarkvarstår mycket betydande skönhetsfläckar, exempelvis i Smålands-ochÖstgötalänen och även i . Här är det fråga om höjningarsom uttryckta i skafteökningsbehov rör sig om upp till och i vissa fall straxöver en krona per skattekrona. Såväl regeringen i sin proposition somutskottsmajoriteten i betänkandet föreslår att ökningsbehoven skallbegränsas till . En berättigad fråga till och är då: Hur blir det då för tiden ? Skall ökningsbehoventillåtas få fullt genomslag eller skall det bli en fortsatt begränsning till 50öre eller till någon annan nivå? Imajoritetens avslagsyrkande på centermotionen försöker man leda i bevis attvårt förslag skulle få sämre fördelningspolitiska effekter än Närdet gäller kompensationen för slopad Prot. 1987/88:111företagsbeskattning och garantibeskattning, som vi i en motion harföreslagit skall slopas, skriver man: "Ett tjugotal avde rikaste kommunerna, främst i storstadsregionerna, får inte någon sådankompensation och behöver således enligt motionärernas förslag inte avstå någrabidrag för de sämre ställda kommunerna." Isin iver att hitta argument drar sig majoriteten inte för att framföra renafelaktigheter. Jag skulle vilja be främst men även Svenssonatt exemplifiera med någon eller några kommuner som inte uppbär kompensation förantingen den slopade kommunala garantibeskattningen eller den slopade rättenatt beskatta företagen.