prot · GB0916 · 1987-12-31 00:00:00 — diskussioner, där vi frånfolkpartiets sida har hävdat att vi skall försöka hitta konstruktioner som gergarantier för att allmänföreträdarna kommer att bli ett positivt fillskottfill högskolestyrelserna och vara förankrade i högskolor- Under de diskussionerna har det då och då häntatt vi från frågat oss om vi kanske ärför misstrogna och att försäkringarna från socialdemokratisk sida om att manser ungefär på samma sätt som vi på allmänföreträdarna borde vara fillräckliga.Men i det perspektivet är och inläggintressanta. De knyter ju an till en gammal socialdemokratisk tradifion påhögskoleområdet från U 68:s dagar. talade i klartext om attdet också handlar om att hävda arbetarrörelsens värderingar ihögskolestyrelserna. Jaghar inte trott att och talar förutskottsmajoriteten. Jag litar på de besked som och Bo Hammargivit här. Men vad jag hävdat i debatten är att socialdemokraterna ärsplittrade på den här punkten. Närman skapar en möjlighet för politikermajoritet i högskolestyrelserna tar man enrisk. Trots och inlägg, som jag i och för sigsätter värde på, anser jag att den här debatten har bekräftat att det beslut vinu är i färd med att fatta kommer att innebära en risk för att personer medMargareta och grundsyn på högskolefrågorna kommeratt medverka till en politisering av högskolorna. 32 (): Låt mig citera ur utskottsbetänkandet: "För samtligaallmänföreträdare bör gälla att de skall kunna tillföra högskolan kunskaper och auktoritet- personligtengagemang för högskolans verksamhet och förtrogenhet med dessvillkor respekt för dess behov av inre frihet och Självfallettycker jag, liksom utskottsmajoriteten, att detta är oerhört viktiga saker. Mensamtidigt är jag också besjälad av en tro att även politiker skall kunna hadessa egenskaper och jobba efter dessa riktlinjer. Jagbetonade särskilt i mitt inlägg att det var min principiella uppfattning attallmänföreträdarna bör vara polifiker. Jag vet att utskottet inte till fullodelar denna uppfattning, och jag har alltså inte fått gehör för den åsikten.Men jag uppskattar utskottsbetänkandet, därför att det innebär en klaruppstramning i förhållande till propositionen. Det var det jag ville försökamarkera. Tillsist: Jag noterade inlägg om samtalsklimatet iregionstyrelserna. I regionstyrelserna sitter det många polifiker fill skillnadfrån vad som är fallet i de lokala högskolestyrelserna. Vi kan då hoppas att omdet blir fler politiker i de lokala högskolestyrelserna, så blir kanske samtalsklimatetäven där så bra som det tydligen är i regionstyrelserna. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.I (riktlinjer för ansvaret för lokala och individuella linjer och enstakakurser) Utskottetshemställan bifölls med 272 röster mot 39 för reservation 1 av ochLarz . 1 ledamot avstod från att rösta. Ny organisation för folkbokföring Prot.1987/88:16 Mom. 4 (styrelsen för en högskoleenhet) Först biträddes reservation 3 av och -som ställdes mot reservation 4 av och acklamation. Härefter biträddes reservation 2 av m. fl.med 67 röster mot 47 för reservation 3 av och ledamöter avstod från att rösta. Slutligen bifölls utskottets hemställan med 160 röster mot68 för reservation 2 av m. fl. 85 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 9 (avskaffande av regionstyrelserna och högskoleregionernasamt ändring av fakultetsnämnds och sektionsnämnds verksamhetsområde) Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot 39 förreservation 7 av och . 2 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 12 (frågan om arbetsfördelning mellanhögskoleenheterna) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservafion 9 avBirgitta Rydle m. fl. - bifölls med acklamation Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1987/88:2om ny organisafion för folkbokföring (prop. 1986/87:158). 33KNUT (): Inte sedan debatten om löntagarfonder och dens. k. engångsskatten på försäkringsspararnas pengar har allmänhetens intresseså riktats mot det förslag som vi nu har att behandla - nämligen att ta ifrånkyrkan folkbokföringen. Liksom när det gäller pensionsskatten är det djuptbeklagligt att behöva konstatera att beslutsunderlaget är långt ifråntillfredsställande. Ärendet har enligt min uppfattning inte handlagts på detomsorgsfulla sätt som regeringsformen föreskriver. En minoritet inomkonstitutionsutskottet, som har haft fillfälle att yttra sig överpropositionen, har också understrukit detta. De formella bristerna kan sägasvara följande: Regeringen har inte berettkyrkomötet, kyrkans högsta organ, tillfälle att yttra sig. 1983 årsfolkbokföringskommittés slutliga ställningstagande har man inte ansett sigbehöva avvakta. De ekonomiskaeffekterna, som pekar på en kraftig fördyring, är bristfälligt redovisade. Reformen tordefordra lagstiftningsåtgärder, varför lagrådets yttrande borde ha inhämtats. Sakskälenmot att nu genomföra stora förändringar är flera. Den har iflera skött folkbokföringen på ett sätt som väckt betydligt merbeundran än kritik. Närmare 1 500 pastorsexpeditioner ger en service somgeografiskt sett naturligtvis knappast kunde vara bättre. Kompetensen hos demsom sköter servicen och tillförlitligheten hos lämnade uppgifter är av högkvalitet. Dennuvarande boskillnaden mellan "kyrkobokförd", som handhas avpastorsexpedifionerna, och "mantalsskriven", som lokala skattemyndighetenhar hand om, ger balans och rättssäkerhet. Kritikenmot den nuvarande ordningen har bl. a. gällt att rafionaliseringen inomfolkbokföringen inte har följt med i utvecklingen. Skälet tni den måhändabristande rationaliseringen är väl i huvudsak att det rått stor osäkerhet ifråga om den framtida folkbokföringens organisafion. Utredningarna har juvarit i legio. Avslårriksdagen proposifionen kan man utan vidare utgå ifrån att rationaliseringarkommer att ske bl. a. med hjälp av datatekniken. Serviceförbättringar kanockså ske genom att blanketter också fillhandahållas även av andra myndigheter.Bland åtgärder i samma rationaliserande riktning kan också nämnas en översyn avpastoratsindelningen och öppethållandet samt ett ökat samarbete med lokalaskattemyndigheten i fall där utredning krävs. Kommernu proposifionen, som troligt är, att vinna bifall kan man någotfundera över hur den framfida folkbokföringen i verkligheten kommer att se ut.Man vet det nämhgen inte , eftersom flera frågor återstår att lösa,knäckfrågor som man med varm hand överlåtit tni en organisationskommitté somavses bli tillsatt. Blandde problem som denna kommitté kommer att brottas med kan nämnas: Skall pastorsexpeditionerna ha kvardessa frågor permanent eller blott under en övergångstid? Vem skall i så fall ta över, lokala skattemyndigheterna, försäkringskassorna eller kanske rent av lands tingen? Blir det förtursrätt förpastoratsanställda vid tillsättning av nya tjänster? Av alla brev att döma äroron hos många mycket stor. Blir det registerökning eller-minskning? Hur blir det med terminalåtkomst och andra integritetsproblem? Helt klart är i alla fall att de 1 483pastorsexpeditionerna skall ersättas med 120 lokala skattemyndigheter, varjämte400-500 försäkringskasseexpedifio-ner skall kopplas in. Manhar också haft klart för sig att när det gäller att snabbt få fatt i anhörigavid exempelvis ett olycksfall, så blir det inte lika lätt att påicke kontorsfid nå en lokal skattemyndighet eller försäkringskassa som det nuär att nå en församlingspräst. Därför överväger man att koppla in ytterligareen myndighet - landstingen, så att deras akutmottagningar skall kunna fåtillgång till lokala skattemyndighetens dataterminal. nya folkbokföringen förefaller det som om minst fyra myndigheter kommer attvara inblandade: Ny organisation för folkbokföring 1987/88:16 lokala skattemyndigheten. pastorsexpeditionen,vilken även i fortsättningen kommer att syssla med a. begravningsväsendet och, åtminstone , En reform av folkbokföringen enligt propositionenoch förslaget från skatteutskottets majoritet kommer med stor säkerhet attmedföra sämre lokal personkännedom och längre handläggningstider. Dessutom blirkostnaderna, det vet man, väsentligt högre än de nuvarande. Kostnadskonsekvenserna,som jag fidigare anmärkt på som bristfälligt redovisade, upptar nio rader islutet av propositionen, och det anges där att det kommer att uppstå enmerbelastning på statsbudgeten i storleksordningen 250 milj. kr. Hurmycket som kommer att kunna frigöras inom församlingarna gör man inget försökatt kvantifiera. Enligt andra beräkningar blir emellertidnettokostnadsökningarna 120-130 milj. kr. Dethar spekulerats över hur ett ändrat huvudmannaskap för folkbokföringen kommeratt påverka frågan om kyrkans eventuella skiljande från staten. Jag kansvårligen se annat än att ett ändrat huvudmannaskap både psykologiskt och rentpraktiskt kommer att medverka till en snabbare skilsmässa. Enligt minuppfattning borde huvudmannaskapsfrågan ha lösts i samband med ettställningstagande i kyrka-stat-frågan. Slutligenkan det vara värt att notera att ett antal motionärer från båderegeringsparfiet och har yrkat på ett oförändrat huvudmannaskap. Vänsterpartietkommunisternas agerande i frågan är värt att notera. I en partimotion säger klart nej till ett ändrat huvudmannaskap. I mofionen står det: "Enligtvår mening finns det inte fillräckliga skäl att ändra nuvarande ordning innanman tagit slutlig ställning till hela frågekomplexet kyrka-stat. Vikan inte dela den syn på omorganisationen som kommer till uttryck ipropositionen; har i folkbokföringssammanhang ett system som är uniktinternationellt sett. Dess speciella uppbyggnad förenar en historisk traditionmed det moderna samhällets krav på största möjhga exakthet ocheffektivitet." Längre ner i partimotionen talas det om kulturhistoriskahänsyn och om att förändringar av det nuvarande systemet med nödvändighetleder till försämringar. Man påtalar som slutkläm också den försämrade servicenoch merbelastningen på statsbudgeten. Slutklämmen är att vänsterpartietkommunisterna föreslår att avslå propositionen om ny organisation förfolkbokföringen. Så tyckte man . röstar emellertid vpki skatteutskottet mot sin egen partimotion och rättar följsamt in sig i ledet.Större helomvändning kan man knappast tänka sig. Meddet sagda, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. 34 (); Vi skall behandla skatteutskottets betänkande 1987/ 88:2 som rörden nya organisationen för folkbokföringen. Folkbokföringensker i två former, dels som kyrkobokföring, dels som mantalsskrivning. Kyrkobokföringenombesörjs av pastorsämbetena i kyrkoböcker och register för varje församling avsvenska kyrkan. I dessa antecknas fortlöpande uppgifter om födelse,civilstånd, bosättning och liknande personliga förhållanden. Huvudansvaret förkyrkobokföringen har pastorn. Mantalsskrivningensker genom att en förteckning upprättas över de personer som den 1november, som är mantalsdagen, skall vara kyrkobokförda inom någon av Sverigeskommuner. Mantalslängden fastställs av den lokala skattemyndigheten medledning av en stomme som upprättas av länsskattemyndigheten, som i sin turbyggt den på kyrkobokföringen. Kyrkobokföringen kan därför sägas vara den primäraregistreringen. Mantalsskrivningeni sin tur ligger till grund för beskattning när det gäller medborgarnasekonomiska och sociala trygghet och bygger på uppgifter som hämtas urfolkbokföringens register. Uppgifterom bosättning är av stor vikt för samhällets administration, särskilt när detgäller att avgöra om en person har sådan anknytning tin att hanomfattas av de rättigheter och skyldigheter som gäller här. Bosättningen haräven betydelse för frågan om var i riket rättigheterna kan utövas ellerskyldigheterna skall fullgöras. Rättighetenatt delta i allmänna val grundas inte bara på medborgarskap utan även på vissauppgifter om bosättning. Bosättningen har avgörande betydelse för den kommunalarösträtten. Förbeskattningen är det av betydelse om en person skall anses vara bosatt i landetoch inom vilken kommun och församling han i så fall är bosatt. Bosättninganvänds vidare av myndigheterna som kompetensgrund. Jag tänker då t. ex. på ivilken domstol den enskilde skall svara i tvistemål. Ifolkbokföringskungörelsen föreskrivs vilka uppgifter som skall ingå ifolkbokföringen. Däri ingår ett visst antal fasta uppgifter. Härutöver skallingå de ytterligare uppgifter som bestämmer. Det är då främstbehovet av uppgifter inom beskattningsområdet som styr valet av uppgifter somskall ingå i registret. Delänsregister som upprättas med kyrkobokföringen som grund lämnas till ett stortantal statliga myndigheter. Som exempel kan nämnas ,, , statens invandrarverk m. fl. Det ärsäkert ytterligare ett femtontal myndigheter. Riksskatteverketär central förvaltningsmyndighet för folkbokföringen. I detta ingår också entillsynsfunktion. för ett eget personnummerregister. Det ärockså som tilldelar dem som flyttar till ettpersonnummer. Motbakgrund av vad jag nu gått igenom kan konstateras att folkbokföringen framförallt tillgodoser det borgerliga samhällets behov. Fråganom folkbokföringen skall handhas av kyrklig eller borgerhg myndighet får ansesvara väl utredd. Det finns åtminstone elva utredningar som berört just denfrågan. Den första kom redan 1924.1 den föreslogs att det vid sidan avkyrkobokföring och mantalsskrivning skulle införas en civil löpandefolkbokföring. Nästa utredning kom 1936. Där föreslogs att man skulle inrättaen folkregisterförare som skulle lyda under . A'>' organisation för folkbokföring efterföljandeutredningarna har kommit till blandade resultat när det gäller hurfolkbokföringsfrågan skall lösas. Gemensamt för dem alla är emellertid att de konstateraratt folkbokföringen framför allt tillgodoser det borgerliga samhällets behov. Eftersom folkbokföringen har utretts så väl och detgemensamma för alla utredningar har varit att de ansett att folkbokföringen ihuvudsak tillgodoser det borgerliga samhällets behov har vi i folkpartietfunnit det naturligt att nu förorda att folkbokföringen skall handhas av enborgerlig myndighet. Ett annat motiv som knappt berörts av de förstautredningarna, men som vuxit sig allt starkare, ärreligionsfrihetsaspekten. Jag syftar på det förhållandet att personer som stårutanför alla kyrkor eller som tillhör ett annat trossamfund än irena medborgarären-den skall behöva vända sig till ett annat trossamfundspräster och detta trossamfunds personal är otillfredsställande. I ett långt brev från de fria trossamfunden tillregeringen dagtecknat understryks religionsfrihetsaspektendå det gäller folkbokföringen. Man säger bl. a. att frågan om huvudmannaskapför folkbokföringen är en central fråga för likabehandling av såväl personersom trossamfund i religiöst hänseende, och man förordar att folkbokföringenhandhas av en borgerlig myndighet. Undertecknarna av detta brev representerar36 trossamfund som betjänar närmare en miljon människor. Med hänsyn till religionsfrihetsskäl och till attfolkbokföringen huvudsakligen tillgodoser det borgerliga samhällets behovanser vi att nu bör fatta ett principbeslut om att ansvaret förfolkbokföringen flyttas från till en borgerlig myndighet. Men vi kan inte acceptera regeringens förslag att ansvaretskall flyttas till lokala skattemyndigheten. Vi förordar i stället attförsäkringskassorna i fortsättningen blir folkbokföringsmyndighet. Det finns flera skäl till detta, men innan jag redovisardem kan det vara intressant att redovisa vilka huvudskälen är för att behållanuvarande ordning när det gäller folkbokföringen. Det finns tre tunga skäl. Detförsta är att många som är sysselsatta med folkbokföringen inom kyrkankommer att förlora sina arbeten. Av dessa finns dessutom många i glesbygd. Detvå övriga huvudskälen är att det kommer att bli en dubbelregistrering,eftersom vid en flyttning av folkbokföringen behöver ettmedlemsregister, samt att det blir en försämrad service, därför att det finnsett stort antal pastorsexpeditioner jämfört med lokala skattemyndighetenskontor. Sedan vi i kommit fram till attfolkbokföringen skall handhas av försäkringskassorna har vi försökt ta hänsyntill bl. a. just de negativa effekter som själva flyttningen för med sig. Genom att välja försäkringskassorna som ansvarig myndighetkommer fillgängligheten till folkbokföringen att bli avsevärt större än förenbart lokala skattemyndigheten. Försäkringskassorna har 437 lokalkontor,vilket skall jämföras med 120 kontor för lokala skattemyndigheten. Det betyderatt den personal som arbetar med folkbokföring kommer att finnas i så gott somvarje kommun, vilket är av betydelse för sysselsättningen i glesbygd. Detinnebär också att den personal som arbetar med folkbokföringen inomsvenska kyrkan lättare kommer att kunna beredas tillfälle till fortsatt arbete hos dennya ansvarsmyndigheten. Dessutom kan man konstatera att försäkringskassorna harnära anknytning till folkbokföringsfrågorna och att de har god kapacitet föratt ta mot dessa nya arbetsuppgifter. Enligt uppfattning är det alltså såväl medhänsyn till allmänhetens servicekrav som av regionalpolitiska skäl och medhänsyn till den berörda personalen lämpligt med försäkringskassorna somfolkbokföringsmyndighet. föreslår emellertid utskottet att lokalaskattemyndigheten skall bli folkbokföringsmyndighet men att försäkringskassornaskall medverka i folkbokföringsarbetet. Skälet till att vi i inte tycker att dennalösning är särskilt bra är att det föredragande statsrådet framställer folkbokföringen som en viktig del i den kontroll som samhället har över medborgarna. Föredra gande statsrådet skriver: "Jag har tidigare, beträffandeflyttningskontrollen, påpekat problemen med de s. k. skenskrivningarna och de möjligheter till obehöriga vinster i skatte- och bidragshänseende som därigenom kan uppkomma. Enligt min mening är det en viktig uppgift för folkbokförings myndigheten att lösa dessa problem. Det kan antas att de lokala skattemyndigheternamed sin traditionellt fiskala inriktning är väl lämpade att komma till rättamed skenskrivningarna." Det finns alltså risk för att folkbokföringen iskattemyndigheternas händer kommer att uppfattas av allmänheten som ettregister vars främsta syfte är att ligga till grund för taxering. Detta kankomma att ytterligare försvåra den rätt svåra uppgiften att fåallmänheten att medverka i inlämnandet av uppgifter till myndighetsregister.För alla dem som har mer eller mindre delade meningar med lokalaskattemyndigheten när det gäller taxering kan det kännas särskilt svårt att hamed samma myndighet att göra i folkbokföringsärenden. Just av de här skälen anser vi att ensamskall ha huvudansvaret för folkbokföringen. Vi delar i och för sig statsrådets uppfattning att det ärangeläget att komma fill rätta med skatte- och bidragsfusket, men vi anser attdetta är en uppgift som skall vara skild från ansvaret för folkbokföringen. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att kyrkobokföringeni vilar på en lång historisk tradition, där ursprunget är deanteckningar om dop och andra religiösa händelser som tidigt började föras inomsvenska kyrkan. Det borgerliga samhället har använt uppgifterna ikyrkobokföringen som underlag för mantalsskrivningen, som i sin tur lades tillgrund för beskattning. Den här ordningen har historiska förklaringar som gårtillbaka till enhetskyrkans tid, då kyrka och folk i princip betraktades somidentiska storheter. I dagens demokratiska och pluralistiska samhälle ter sigdock en sådan ordning otidsenlig och oförenlig med religionsfrihetens idé. Därföranser att tiden nu är mogen för en överföring av folkbokföringentill försäkringskassorna, och jag yrkar bifall till reservation 2. Reservation 3 handlar om byte av personnummer. Kortfattatförhåller det sig så att regeringen väntas lägga fram enproposition som handlar om förslag som går ut på att skapa bättre sekretess förskyddade personer. Vi i vill inte enbart förbättra sekretesskyddet,utan vi vill också att Ny organisation för folkbokföring Prot.1987/88:16 personer som hotas av fysiskt våld eller trakasserier, i förstahand kvinnor Ny organisation för folkbokföring somförföljs av sina f. d. män, skall ha möjlighet att i angelägna situationer bytaidentitet genom att byta personnummer. Av denna anledning vill jag även yrkabifall till reservation 3. Under detta anförande övertogtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 35 (): Den fråga som skall taställning till - vern som i fortsättningen skall ta ansvar för folkbokföringeni vårt land - har väckt mycket stort intresse. Många har uppvaktatskatteutskottet, och mängder av församlingar, fackliga och andra organisationeroch föreningar samt mängder av enskilda har i skrivelser framfört sinasynpunkter, synpunkter som i de allra flesta fall har gått ut på att nuvarandesystem skall vara kvar, dvs. kyrkan skall ha huvudansvaret också i framtiden.Trots den starka opinionen bakom denna uppfattning, från medborgares och frånalla politiska schatteringars sida, har regeringen och varit fastbeslutna att till varje pris driva igenom ett beslut, innebärande att folkbokföringenflyttas från kyrkan. Vad är då orsaken till detta beslut? Har kyrkan missköttsin uppgift som ansvarig för folkbokföringen? Nej, ingen har påstått detta -tvärtom har kyrkan fått mycket beröm för sitt sätt att sköta denna uppgift.Ekonomiskt kommer överflyttningen till lokala skattemyndigheten att kostastaten 250 milj. kr. Genom skatteutskottets uttalande om att ävenförsäkringskassorna skall engageras i folkbokföringsarbetet kommer kostnadernaatt stiga ytterligare. Ingen kostnadsberäkning finns, och jag har vid ett partillfällen i skatteutskottet ställt frågan: Vad kommer försäkringskassornasmedverkan att kosta? Icke ett ord har jag fått till svar på denna fråga. Jagställer frågan på nytt till : Vad kommer försäkringskassornas medverkani den framtida folkbokföringen att kosta? Om vi från opposifionspartiernakommer med förslag, då kommer alltid frågan: Vad innebär det kostnads-mässigt?I denna fråga gäller inte denna regel. Här spelar kostnaderna ingen roll, utanhär gäller endast att folkbokföringen till varje pris skall flyttas frånkyrkan. Kyrkobokföringen här i landet vilar på en lång historisktradifion och betecknas med rätta som en av de bästa i världen. Den innehållerdetaljerade uppgifter om vår befolkning långt tillbaka i svunnen tid ochdagsaktuella uppgifter som har grundläggande betydelse för hela vårt samhälle.Även om folkbokföringen på det hela taget fungerar väl, råder enighet om i möjligaste mån bör ta till vara möjligheterna till förbättringar. Mot denna bakgrund framstår det som anmärkningsvärt attregeringen lägger fram ett principförslag om att kyrkan skall skiljas från sinahävdvunna uppgifter inom folkbokföringen, utan att man presenterar ett fullgottunderlag för beslutet och konkreta lösningar av de mycket komplicerade frågorsom det här rör sig om. Propositionen är ett bevis för en betydande nonchalansfrån regeringens sida gentemot , och den står också i strid mot vadkyrkomötet uttalat. Regeringen har ej ens låtit remissbehandla statskontoretsrapport om möjligheterna att genomföra förbättringar inom ramen för nuvarandesystem och har också underlåtit att bereda frågan med de kyrkliga organen ochmed de politiska partierna. Förslaget hardessutom den karaktären att det kanuppfattas som en ändring av relationerna i förhållandet mellan stat och kyrka.Det är olyckligt att man brutit mot den överenskommelse som träffades 1982 omatt samförståndslösningar skall eftersträvas innan beslut ändras. Kyrkomötethar begärt att regeringen återkallar propositionen. Kyrkomötet har ställt sigbakom kravet på rationaliseringar och ändringar i ansvarsfördelningen inom detnuvarande systemets ram i syfte att tillgodose kraven på förbättringar.Regeringen har inte tagit ställning till denna kyrkomötets skrivelse. En omorganisation av folkbokföringen berör storapersonalkategorier, och det är bl. a. från rättssäkerhetssynpunkt av störstabetydelse att deras situation beäktas i sammanhanget. Förslaget innebär ju en drastisk nedskärning av de ca 1500 pastorsexpeditioner som vi har till 120 lokala skattemyndigheter.Servicen kommer att försämras, och närservicen kommer att försvinna.