prot · GB09126 · 1987-12-31 00:00:00 — Varje bidrag, säger man, blir naturligtvislägre om inte nya pengar tillförs då man fördelar årsarbetarbidragen bland flerårsarbetare. Äldreberedningen räknade ut att om det dåvarande bidraget på . skulle fördelas också på ålderdomshemmens personal skulle del sjunkalill . Även om man lägger på det schablonbidrag som utgår för varjeålders- och förtidspensionär i kommunen, räcker det inte för att täckamerkostnaderna för personalen vid ålderdomshemmen. Det finns en stor oro ute ikommunerna för vad detta kommer att innebära, framför allt . Jag förstår att de borgerliga parfierna inte bryr. sig omdetta, men socialdemokraterna har ju slagits så mycket för ochinser att det måste bli bättre om idén med det egna boendet skall fungera överhuvud taget, och jag är förvånad över att de inte föreslagit ett bidrag. Bidrag till social hemhjälp m. m. 19AINA () replik: tog återigen upp förslaget filländring i socialtjänstlagen. Jag slår fast vid den uppfattning jag.har hävdatfidigare, och det är också ufskolismajoritefens uppfattning. Det är ändå så,, att det infe är bara socialdemokraterna i utskottet som har dennauppfattning. Ni har ju inte något av de andra borgerliga parfierna med er idenna fråga. Jag håller faktiskt med om att de äldrefriska pensionärerna är en resurs. Frågan om alt kunna utnyltja.denna resurskan naturligtvis lösas på olika sätt, och förslag lill lösningar finns ocksåsåvitt jag förstår med i den äldrepolitiska propositionen, men det kanske vifår bekräftelse på . Jag vill upprepa att del finns anledning attåterkomma .fill en seriös debatt i dessa frågor, därför att anhörigvården och stödetfrån närstående är så viktiga. När jag talar om organisationsförändringarmenar jag inte effektiviteten inom äldreomsorgen. Jag är klart medveten om attde som arbetar inom äldreomsorgen har en mycket pressande situation, ochdet är meningen atf vi skall förbättra den. Men det finns ju möjlighet aft göraförändringar både i den fysiska och den psykiska miljön och på så vis få enbättre situation för de anställda. Så till statsbidragen. För att möjliggöra ett genomförandeav det förslag vi har på bord har utskottet tagit i anspråk 275milj. kr., som är aviserade i budgetpropositionen för nästkommande budgetår. Påså vis har vi försökt lösa den ekonomiska delen. När det gäller de åldersdementa, , ärgruppboendet naturligtvis en mycket vikfig del. Men det finns också enutveckling inom detta område med försöksverksamheter av olika slag, och dessaskall bilda underlag för beslut om hur vi fortsättningsvis skall gå fram. Jaganser atf det är lika viktigt att den personal som arbetar inomhemtjänsten får en grundläggande utbildning i hur man sköter de åldersdementa. Beträffandesplittringen inom socialdemokratin vill jag säga att 1987/88:126 Tarschyshar undvikit att tala om splittringen inom de borgerliga partierna. Bidrag till social hemhjälp rn. Detbetänkande vi behandlar visar också att de borgerliga parfierna i mångafrågor inte har samma uppfattningar. Vi är i alla fall på vår sidaregeringsdugUga i detta sammanhang, men erfarenheten har visat att deborgerliga partierna inte är det. Vårt land står nu inför en av de störstasocialpolifiska utmaningarna i modern tid. Det gäller att klara de växandevård- och omsorgsbehoven bland gamla människor. Jag menar därför alt vi nu idenna kammare böreftersträva största möjliga samling kring huvudinsatserna,kring riktlinjer och målsättningar för äldreomsorgen . Den enighetenkommer vi att behöva om vi skall klara de stora åtaganden som blir nödvändiga iframtiden. Jagvill därför inte i mitt anförande ta upp den något grälsjuka inledningen iDaniel Tarschys inlägg, och jag tar heller inte upp den historieskrivning somfinns i åtskilliga inlägg beträffande omläggningen av statsbidraget. Jag tyckeratt vi nu har nått en lösning som vi alla är nöjda med, och då skall vi tadiskussionen framåtsyftande i stället. Regeringenhar lagt fram sin äldreproposition, Äldreomsorgen inför 90-talet. Denbygger till stora delar på äldreberedningens mångåriga arbete, och den tarockså stor hänsyn till den breda remissopinion som äldreberedningensslutbetänkande resulterat i och som delvis går längre än äldreberedningen ivissa frågor. Vistår inför en situation där vårdbehoven kommer att växa avåtminstone , där ökade resurser blir nödvändiga, där planering bUrnödvändig och där utbildning av personal och dimensionering av personalresurserkommer att höra till uppgifterna framåt. Attsituationen var sådan insågs också av den socialdemokratiska partikongressen ihöstas, och det var ett av skälen till att vård- och omsorgsområdet frånkongressens sida gavs högsta prioritet. Regeringensvarar nu med en poUtik i tre steg. I budgetpropositionen anvisade viytterligare 890 milj. kr. inom vård- och omsorgsområdet - 350 milj. kr. påhandikappområdet och 540 milj. kr. till en förstärkning av hemtjänstbidraget itvå steg . Detandra steget i regeringens polifik på äldreområdet blir propositionenÄldreomsorgen inför 90-talet. Dettredje stegel blir helt logiskt en följd av behandlingen av den viktiga fråganom huvudmannaskap och ansvar som tas upp som en huvudfråga i den nu framlagdapropositionen. I propositionen presenteras mål och riktlinjer föräldreomsorgen. Den innehåller i stor utsträckning en redovisning av de mångaerfarenheter, iakttagelser och värderingar som äldreberedningen gjort och somdet råder stor uppslutning kring. Mål och riktlinjer för boende, vård ochomsorg för äldre hör till huvudfrågorna både i denna proposition och när detgäller äldreomsorgen som helhet. Målen valfrihet, trygghet och integritetställs upp för den samlade politiken för äldreomsorgen. En viktig fråga gälleravvägningen mellan möjligheterna att kunna bo kvar iden egna bostaden i en invand miljö och valfriheten som skall råda när detgäller att kunna flytta till särskilda boende- och vårdformer. Det är viktigtatt vi också i fortsättningen ökar möjligheterna för människor att bo kvarhemma, även om vård- och omsorgsbehoven är stora. Men det är också viktigt attvi ställer ett varierat utbud av vård- och omsorgsformer som svarar motmänniskors önskemål och behov fill förfogande. Denviktigaste resursen inom äldreomsorgen är personalen, och jag har i flerasammanhang framhållit att personalfrågan av flera skäl bliräldreomsorgens ödesfråga. För att klara personalförsörjningen måste kommuneroch, i den mån de berörs, också landsting föra en personalpolitik som så attsäga lyfter hela omsorgsområdet. Frågan måste sannolikt under en mycket långtid ges en hög prioritet. Både utbildning och fortbildning samtarbetsmiljöförbättringar och förbättrade löne- och anställningsvillkor måsteingå i ett samlat åtgärdsprogram från huvudmännen. Dessa tankar kommer tilluttryck i propositionen. De senaste två årens avtal på området visar påbetydande steg i rätt riktning. Det är också min bedömning att kommunerna ärmycket väl medvetna om att de måste föra en aktiv personalpolitik framöver. Denomläggning av statsbidragssystemet som föreslås av socialutskottet innebäratt bidraget renodlas tiU att bli ett personalbidrag, och det blir också direktvolymrelaterat. I det nya systemet ingår satsningar på utbUdning i två steg,och 100 milj. kr. utgår för vartdera av . Detta är utmärkt. Iäldrepropositionen understryks att kommunerna måste arbeta både för att minskapersonalomsättningen och för att göra det möjligt för dem som arbetar, inteminst inom , att utöka sin arbetstid. Naturiigtvis måste vi ocksågemensamt arbeta mycket aktivt för att även öka intresset blandunga människor för vård- och omsorgsyrkena och därmed förbättra rekryteringentill olika utbildningar. Ipropositionen föreslås medel för olika personalpoUtiska insatser. Det gälleratt sprida erfarenheter av god personalplanering och arbetsmetoder. Detföreslås också att utvecklingscentra inrättas regionalt för utvecklingen inomhemtjänsten. Det finns också förslag om extra utbildningsinsatser när detgäller lärarna inom vård- och omsorgsområdet och att flera uppdrag rörandeutbildningsplaneringen framöver ges till och . Vi står inför en situafion där, som jag tidigare sade, vård- ochomsorgsbehoven bland gamla människor kommer att öka under lång fid. Det ställerutomordenfligt stora krav på god planering och på ett effektivt utnyttjande avde resurser vi har. Viser hur karaktären på omsorgen och vården förändras. Kommuner ochlandsting måste ta hand om alltmer omfattande vårdbehov. Den dominerandesituationen är att äldre människor i första hand och i största utsträckning harbehov av social omvårdnad. Ofta har sjukdomar som krävt medicinsk behandlingvarit inkörsporten till denna nya situation för den gamle, men det kvarståendedominerande behovet är för de allra flesta social omvårdnad. Detta leder migtill slutsatsen att social omvårdnad i första hand är en uppgift förkommunerna. Det gör det oerhört viktigt att planera Bidragtill social hemhjälp m. m. Prot.1987/88:126 25majl988 ' Bidrag till social herri-hjälpm.m. på ettsådant sätt att vi nu får möjlighet atf fa ett samlat grepp när det gällerfrågan om den resursutbyggnad som blir nödvändig i framfiden. Medvetenheten om, det splittrade ansvarets betydelse sombromsande faktor inom äldreomsorgen har ökat-. Det är en klar skillnad mellande åsikter som äldreberedningen gav uttryck för och dem vi kan notera iremissopinionen. Det är dags att nu från regering och riksdag ta ett samlatgrepp när det gäller frågorna om huvudmannaskap, och detta kommer också tilluttryck i regeringens proposition. Vi anser att kommunerna i framliden bör laett mer enhetligt ansvar både politiskt öch ekonomiskt för äldreomsorgen. Mångatekniska, praktiska och ekonomiska frågor gör dock att ytterligare beredningsarbeteär nödvändigt. Regeringen tillsätter därför en delegation och fastställer entidtabell för arbetet som är mycket sträng, eftersom vi menar att detta arbeterriåste bedrivas ytterst skyndsamt. Delegationen skall för sin del slutföraarbetet , och tanken är att de förändringar som det nuigångsatta beredningsarbetet ger anledning till skall träda i kraft den 1januari 1991; Regeringen föreslår också en lagändring när detgäller kommunernas planeringsskyldighet inom äldreomsorgen. Vi vill åläggakommunerna skyldighet att planera, och den planeringen skall göras tiUsammansmed landstingen. Vi menar att detta är en logisk följd av den situation som vinu befinner oss i och som framöver kommer att innebära ett starktökat resursbehov inom detta stora område. Stödet till anhöriga, eller - som vi ipropositionen föredrar att säga - närstående, för att därmed också inkluderanära vänner, är en viktig fråga. I propositionen slår vi först och främst fastall det i grunden skall finnas ett samhällsansvar, som gör det möjligt föranhöriga eller närstående att åla sig en vårdinsats på frivillig.grund. Detskall vara ett fritt och frivilligt åtagande från den anhöriges och från densjukes sida. Det är då vikfigt att samhället ger ett gott stöd lill anhörigaoch närstående som ger sig in i ett sådant vårdåtagande. Detta är skälet tillaft vi när det gäller den långsiktiga vården vill se det hela som enuppgörelse, ett avtal mellan huvudmannen, dvs. eUer kommunenberoende på vilken karaktär uppdraget har, och den anhörige. Vi förordar ipropositionen alt en ersättning skall utgå som svarar mot vårdinsatsenskaraktär och omfattning. Vi lägger också fram förslag om ett särskilt stöd för vårdav närstående. Ersättning och rätt till ledighet skall kunna utgåför vård av svårt sjuk människa. Det är en tanke som ursprungligen framfördesav utredningen i livets slutskede men som senare också har tagits upp avflera andra. Det är, som jag ser det, en mycket vikfig principiellfråga atf vi på det här sättet ger både rätt till ledighet och ersättningenligt sjukpenningprincipen för 30 dagars vårdinsats i mycket svårasituafioner. Ersättning och ledighet kan också utgå vid akuta svårasjukdomstillstånd och vara en buffert för människor som plötsligt får hela sintillvaro förändrad genom akuta svåra sjukdomar. Ca 20 milj. kr. anvisar vi ur Allmänna arvsfonden för attutveckla olika former av närslående- och anhörigvårdsstöd. Det är framför alltinsatserna av typen avlastning, avlösning, möjlighet fill kortfidsledighef ochsemester som vi vill stimulera kommunerna lill att utveckla genom den härsärskilda insatsen. Utöver dessa huvudfrågor iproposifionen tar vi där upp frågor om de frivilliga organisationernas roll ochuppgifter inom äldreomsorgen. Vi tillmäter insatser och verksamhet frånföreningars och kooperafivs sida stor betydelse för att öka livsinnehållet föräldre människor. Stafisfikförsörjningen inom äldreomsorgen behöverförbättras, detta för att ge samhället som helhet större överbUck över vad somhänder på detta stora och viktiga område. Vi redovisar också ett initiativ fillforskningsrådsnämnden som går ut på att forskningsrådsnämnden skall ta fram ettsamlat program för beteendevetenskaplig och samhällsvetenskaplig forskninginom äldreområdet. har medicinska forskningsrådet gjort detsamma närdet gäller medicinska forskningsinsatser i framfiden. Innebörden av den här propositionen är attvärt land står inför en oerhörd social ulmaning som kräver solidaritet frånandra grupper i samhället. Vi måste öka våra insatser både för att äldremänniskor skall kunna bo kvar och för att de skall kunna få välja på olikasärskilda boende-och vårdformer som passar just deras situation. Utvecklingenställer också stora anspråk på tillgänglighet och service i samhället runtomkring. Som jag sade, är detta en solidaritetsfråga av storbetydelse. Genom regeringens proposition vill vi från regeringspartiet gebesked till gamla människor i vårt land aft vi är beredda till en fortsattutveckling där äldre människor kan leva gott även när sjukdomar och handikappsätter in. Vi är beredda till fortsatt solidaritet med gamla människor. Bidrag till social fiem-hjälprn.rn. 21DANIEL TARSCHYS (fp) repUk: Låt mig först säga att det var mycket klokt idet som nu sade, och det är mycket klokt i den proposition hanhar lagt fram. Vi kan från sida ställa oss bakom det mesta i denpropositionen, och vi delar den uppfattning som utvecklas om aff kommunernabör få ett ökat ansvar för äldreomsorgen. är det naturligtvis litet magert att regeringen,efter att ha brottats med problemet om huvudmannaskapet, inte harnågot annat besked inför valet än att säga att man avser att tillsätta en nyutredning efter den gamla som har arbetat . ansåg atf det var grälsjukt av mig atttala om splittring. Ja, det var ett litet experiment som jag utförde här. Jagprövade nämligen precis det retoriska grepp söm statsråden oavbrutet har använthär i kammaren underdel gångna året. Så fort vi har talat om någon fråga, harman varit inne på ämnet borgerlig splittring. Det roar mig att notera attstatsrådet anser att det är ett grälsjukt grepp. Jag kommer aft erinra mig detta under den kommandevalrörelsen. Jag hoppas för min del aft vi skall slippa höra det greppet använtfrån socialdemokratiska statsråd och talare, om man nu anser atf det är ettalltför grälsjukt grepp. När vi nu har fått oss till livs de här ständigapåminnelserna om att de borgerliga partierna inte i alla frågor är överens,tyckte jag att det fanns anledning att påminna kammaren om att det också inomsocialdemokratin och inom det socialistiska block som är regeringsunderlagfinns en hel del skiljelinjer och en hel del motsättningar och en hel delambitioner som går på tvärs med varandra. Bidragtill social hemhjälp m. m. Statsrådetmanade till samling kring de viktiga uppgifterna inom äldreomsorgen, och detär självfallet så att vi står inför mycket stora uppgifter och mycket storautmaningar. Det är också enligt vår uppfattning önskvärt att vi med gemensammakrafter kan ta itu med de uppgifterna. Men det är klart att vi gärna skullevidga samlingen fill att omfatta ytterligare några ambitioner. Vimenar t. ex. att det är en viktig ambition att se till att alla som underlängre tid är sjuka och vistas på institution har möjlighet att bo i eget rum.Därför vill jag ställa en fråga: Vill statsrådet vara med om ennationell uppslutning, en nationeU samling, kring kravet att inom tio årförverkliga målet att var och en som vistas i långvård, omsorgsvård ochpsykvård, om han eller hon så vill, skaU kunna ha ett eget rum? Vi har föreslagit ettstimulansbidrag för att förverkliga det målet. Jagvill också fråga statsrådet , om han vill vara med om en samling kringen rejäl utveckUng av demensomsorgen, demensvården. Det finns stora brister iomsorgen om personer som lider av åldersglömska. Vi har föreslagit att detockså på det området skall göras en stor satsning för att se till att detverkligen utvecklas adekvata vårdformer för den gruppen av äldre. 22 ()replik: Jag delar statsrådets uppfattning när det gäller den stora utmaning somäldreomsorgeri utgör i vårt samhälle. Vi har ett gemensamtansvar, det är alldeles klart. Att vi sedan har oUka ambifion, liksom att vi ivissa sammanhang anvisar olika vägar för att lösa problemen, är också ganskanaturligt, eftersom vi står på litet olika bas vad beträffar den ideologiskautgångspunkten. Denproposition som statsrådet har lagt fram tycker jag är utomordenfligt bra ivissa delar. Jag skall här inte ta upp en diskussion om propositionen - vikommer att ingående analysera den och sedan skriva motioner med anledning avpropositionen - men jag vill säga att jag känner igen väldigt mycket från denpartimotion som vi väckte och från den äldreomsorgs-rapport som viskrev . Jag hälsar med tillfredsställelse synen på valfrihet,trygghet och integritet som statsrådet pekade på här från talarstolen. Trotsallt vill vi gå längre när det gäller valfriheten, och vi menar att det ocksåinnebär att vi går längre när det gäller tryggheten, eftersom vi ser ett klartsamband mellan möjligheten att vara sig själv och påverka sin egen situationoch möjligheten att leva i trygghet. Personalfrågornaär utomordentligt viktiga. Det har bl. a. från moderat håll pekats på att vimåste se fill att få en ökad flexibilitet. Vi måste helt enkelt bredda basennär det gäller det sätt på vilket vi skall lösa personalproblemen. Vi måstevara mer flexibla när det gäller arbetsgivaransvar och när det gällerarbetsförhållanden. Vi måste öka möjhgheten för anhöriga, för grannar, förkyrkan, för andra organisationer, för privata initiativ, om vi skall kunnaklara problemen med personalsituationen. Våraförslag är positiva inte bara för de gamla utan också för dem som arbetar ivård och omsorg. Att lita på den som ger vård och omsorg, att lita på attvederbörande har möjlighet att utföra ett bra arbete inom ramen för medmänskligtansvar, är någonting som jag tror måste lyftas fram i det här sammanhanget,om vi skall kunna få det förtroende tillbaka som krävs när del gäller att ge enökad vård och en bra omsorg. Jagvill ställa en konkret fråga till statsrådet, och den gäller utveckUngen påinsfitufionssidan, avvecklingen av de små, enskilda vårdhemmen. Statsrådetnämner detta i proposifionen, men jag tror att det är utomordentligt angelägetatt regeringen snabbt agerar, eftersom det fortfarande pågår en nedläggning avvårdhem ute i de enskilda kommunerna och landstingen. Här finns dubbla budskapi luften, och därför krävs det att vi ser till att vi får rättning i leden påbred bas, om vi skall kunna klara de här problemen . Anf.23 () replik: Det är mycket som man kan instämma i när det gäUer regeringens äntligenframlagda äldreproposition. Också vi från känner igen många avförslagen i våra partimotioner i den. Det är bra. Åtskilliga gånger då vi här ikammaren har efterlyst åtgärder för att komma till rätta med problemen inomäldrevården har man från regeringens sida hänvisat fill äldrepropositionen, ochmot den bakgrunden hade det varit bra, om vi också hade kunnat fatta besluten ivår. BengtLindqvist sade att vård- och ömsorgsbehoven kommer att öka, och det harintygats här från många håll. Då är det, menar vi, angeläget att ta vara på deresurser som finns. lade 1983 fram sitt förslag, som gickut på aft anhörigvårdare skulle få rätt till ledighet. Vid det tiUfället gickcenterns representant i utredningen, , ett steg längre ochkrävde också ersättning för anhörigvårdare, och det har vi sedan följt upp. Detär bra att det nu kommer i proposifionen. Vidaresade att enigheten i fråga om förslaget om statsbidrag fillålderdomshem är utmärkt. Det är glädjande att höra det uttalandet från BengtLindqvist, för beslutet om ålderdomshemmen kommer att fylla ett stort tomrumsom inte fyllts av något annat sedan ålderdomshemmen började avvecklas. Jagslutade milt inledningsanförande med att ställa en fråga till dagens beslut om åldersdomshemmen. Anledningen fill att jag vill strykaunder detta beslut och att det är viktigt med klara besked från t. ex.socialstyrelsen är att representanter för har uttryckt meningarsom inte helt rimmar med dem som beslut innebär. Vid ett seminariumom åldrande och de äldres villkor så sent som gjordesformuleringar av en representant för som inte helt skingradeoron för att beslut i viss mån var på väg att omtolkas ellerövertolkas. Där sades uttryckUgen att har sett positivt pånedläggningen av ålderdomshem. Det viktiga här är att distinktionen mellan detgamla servicehustänkandet och ålderdomshemsomsorgen som åter kommer tillheders är fullkomUgt klar. Omsorgen om äldre på ålderdomshem är inte identiskmed deri service som för eget boende erbjuder. Den distinktionen ärväsentlig. Här är det inte fråga om olika ord för samma sak. Har man trott det,då har man verkligen missat poängen. Bidragtill social hem -hjälp rn. 3 protokoll 1987/88:126 Bidragtill social hemhjälp m.m. 24 INGA (vpk) replik: sade att vi står inför en mycket stor socialpolitiskutmaning när det gäller att klara omsorgsbehovet för äldre människor och attdet är en fråga om solidaritet. Jag håller till fuUo med honom i båda de härpåståendena. Sedansäger att människor skall få bo kvar hemma. Valfrihet skall fåråda. Men hur skall detta bU möjligt? Jag får infe den ekvationen aft gå ihop,eftersom de som är kommer att öka fram till år 2000och de som är ökar med 125 000 människor. Hur skall man klara det härlöftet? Viskall få kommunerna att öka intresset för vård och omsorg, och det ärvällovligt. Men om man skulle tillgodose det behov som äldreberedningen harräknat fram, nämligen 100 000 nya tjänster fram , behövs det att av varje årskull går in i . Förutsäftningsvis tror jag att del ärkvinnor det handlar om. Hur skall detta bli möjUgt? Kan man öka intresset såmycket att av den kvinnliga ungdom som går ut ur skolorna tar plats inomhemtjänsten? Personalenär viktigast, säger , och det håller jag med om. Kommunen skalllyfta personalen. Hur skall den kunna göra det? Man har dragit in 40 miljarderpå från kommunerna. Hur skall kommunerna klara det ansvar som man läggerpå dem på dét sättet? Föratt återknyta till finansieringen av ålderdomshemmen, som också måste blandasin i den här frågan som ju berör kommunernas totala ekonomi, är jag förvånadöver att inte socialdemokraterna har föreslagit ett speciellt bidrag tillålderdomshemmen. Jag föreslog det vid de överläggningar som vi hade men fickinget gehör för det. Att inte de borgerliga var intresserade försfår jag - baramoderaterna vill ju dra in 10 miljarder från kommunerna -men attsocialdemokraterna inte ville ha pengar specifikt till ålderdomshemmenförvånar mig mycket, särskilt med tanke på det man själv skrev så sent som ijanuari , nämligen att detta innebär atf årsarbetarbidraget fill hemhjälpensjunker med ungefär en tredjedel. Den beräkningen måste gälla även sedansocialdemokraterna har svängt till att inse att ålderdomshemmen måste varakvar, men då måste man också betala för dem. Jag har två frågor av mer allmän karaktär innan jag börjar svara på defrågor som har ställts i debatten' Den ena gäller de specialdestineradestatsbidragen. Alla de tre borgerliga partierna har föreslagit - i olika formeroch skepnader - att specialdesfineringen i statsbidragen skall minska ellerupphöra.