prot · GB0999 · 1987-12-31 00:00:00 — Skogen är en av allra viktigastenaturtillgångar. Skogsnäringen är bas för sysselsättningen inte minst iglesbygden, och den ger stora exportinkomster. Men den har också andra värden.Den erbjuder oss människor omistliga naturupplevelser, vila och rekreation. Denger oss bär och vilt. I norra utnyttjas skogen också som betesmark avrennäringen. Ofta sammanfaller produktionsintressena med dessa andra intressen.När så inte är fallet behövs sammanjämkningar. Vi vill också att de frågornaskall beaktas i samband med en översyn av skogsvårdslagen. Jag skall avslutningsvis säga några ord omfisket. har tidigare haft möjligheter att ge yrkesfiskarnastöd i form av utbildning. Det har gällt utbildning om författningar och reglerför fisket. Den budget vi har ger inte de ekonomiska möjligheterna. Viföreslår marginella ändringar i budgeten. Vi tycker att det är egendomligt inte kan genomföra ens så marginella ändringar som behövs för att klara debehoven. Fiskevården är eftersatt, inte minst genom införandel av det friahandredskapsfisket. Genomförandet av diskutabla lagregler får inte leda tillatt grunden, nämligen fiskevården, eftersatts. Vi vill därför ge högre anslagpå detta område. Jag yrkar än en gång bifall till de reservationerdär finns med. 25 (): Vi debatterar jordbruksutskottetsbetänkande nr 77, som bl. a. tar upp skogsfrågorna. Skogen är, som det harsagts , kanske vår viktigaste resurs. Skogen är grunden för vårhandelsbalans - vi har ett överskott på mer än 45 miljarder när detgäller skogen. Därför är det viktigt att skogen sköts, att vi får en godskogsvård och att de varor vi tar från skogen hanteras på ett bra sätt. Men det finns också hot mot skogen . Vi har t.ex. dentilltagande försurningen. Vi skall visserligen inte debattera den , men jag vill ändå säga att vi ar ganska kritiska mot att regeringen i den proposition som har lagts fram på det området inte föreslår tillräckliga åtgärder. Detta har betydelse för det vi nu diskuterar. Det blir fråga om förluster, kanske 27 Jord-och skogsbruk, m. m. miljardförluster, för detsvenska hushållet framöver, om man inte kan förändra utvecklingen avskogsskadorna. Skogenhar också, som det sagts här, andra betydelser. Den har betydelse som en rennaturresurs. Det ligger ett värde i att vi har skogen för rekreation. De olikaintressena i skogen är förenliga, under förutsättning att skogen lever. Vihar i detta betänkande föreslagit en ny skogsvårdslag, mot bakgrund av att vitycker att den nuvarande lagen inte är bra. Den nuvarande lagen är alltfördetaljerad och svåröverskådlig. Om människor som skall hantera skogen skallkunna sköta den och ta ansvar för den på ett bra sätt och med gott samvete,måste de också ha en rimlig chans att sätta sig in i vad lagen ställer för kravpå dem. Det är svårt att göra det . Närsocialdemokraterna kom till makten firade de . Då klädde degranen. De plockade fram en mängd ting, åtgärder som de krävde att skogsägarnaskulle vidta. har redogjort för en del av dem. Jag tycker att detär tid att vi slänger ut den granen och tar in en ny, fräsch gran, utan dessafrämmande ting. En skogsvårdslag skall egentligen inte innehållamarknadsstyrande element. Det är inte på det sättet vi skall ta framskogsråvarorna. Vi skall genom lagen sörja för en god skogsvård och enskyldighet att se till att vi får en ny skog. Därutöver skall det inte varamycket mer. Man skall sätta upp gränserna för vad som är tillåtet och vad somär otillåtet. De marknadsstyrande elementen bör tas bort. Vihar haft en hearing i jordbruksutskottet om just detta område. Det framgick dåganska klart att den kritik vi framför i detta avseende inte bara är vår egenkritik. Även experter på skog håller med. Ianslutning till dessa frågor föreslår vi från centerparfiets sida att man skallta bort skogsvårdsavgiften. Samhället, staten, tar in 460 miljoner frånskogsbruket genom dessa avgifter. Detta är en beskattning. Den har ökatdrastiskt . Å andra sidan föreslår vi från centerpartietssida att man skall minska en del av de bidrag som utgår till skogsbruket. Vi villminska bidragen med ungefär 180 miljoner. Vi föreslår alltså ett ganska stortnettotillskott till skogsbruket. Enav de bidragsposter vi vill förändra är 5:3-bidraget. Vi vill i huvudsak tabort bidraget, men en liten del vill vi ha kvar att använda till lövskogsplantering.Dessutom har vi i vår reservation skrivit att vi anser att detta egenfiigen ärett regionalpolitiskt stöd som bör betalas med regionalpolitiska pengar. Vivill uppdra åt regeringen att lägga fram ett förslag om detta, eftersom merpartenav dessa pengar används för sådant ändamål. Vi har också kvar 73 milj. kr. tillskogsvårdsåtgärder i de norra delarna av . Vidareföreslår vi att pengarna till den översiktliga skogsinventeringen tas bort. Detingår i det underiag för de skogsbruksplaner som skogsbrukarna har blivitålagda att upprätta. Vid en hearing i utskottet framgick ganska klart att dettaÖSI-material inte är till fyllest för att upprätta dessa skogsbruksplaner.Även på den punkten har vi fått ett ganska stort stöd från experter. Det här ärinte särskilt bra, säger de. Vi får ju en översiktlig skogsinventering genomriksskogstaxeringen. För att få en bra produkt måste man lägga ner mer arbetenär man upprättar skogsbruksplaner. Man kan annars göra som en av experterna gjorde,nämligen fråga vem som egentligen är ansvarig för den felplanering somskogsbrukaren gör med utgångspunkt i de ÖSI-planer som är upprättade.Genomförda kontroller visar att dessa planer slår fel, och det är alldelesför mycket. Äveni frågan om fjällriära skogar, som har diskuterats här, har vi avgett enreservation. Skogshantering kräver stort hänsynstagande, och jag vet att deflesta skogsbrukare tar sådan hänsyn. Men naturligtvis kräver det ettännu större hänsynstagande i områden med fjällnära skogar. Dessa finns iutkanterna av de områden där det är möjligt att producera skog. De människorsom har bedrivit skogsbruk i sådana trakter har visat att det ärmöjligt att göra det. Först när de storskaliga processerna har kommit in ibilden har det blivit fel. Då har man genom skogsbruket hanterat naturen på ettsätt som den inte tål. Detmåste därför vara riktigt att i ökad utsträckning föra över skogsmarken till demänniskor som bor i dessa trakter. Därmed tryggas deras utkomstmöjligheter ochskogsbruket bedrivs på ett mer hänsynsfullt sätt. Det är vad vi vill skall ske,som det gäller att försöka hitta en naturvårdsgräns för detstorskaliga skogsbruket. Skogenhar fiender också på andra ställen. Jag tänker närmast på viltskadorna. Även omskogen och det vilda djurlivet är element som hör samman, uppstår detviltskador när balansen i naturen inte är som den skall vara. Det är viktigtatt skogsbruket får ersättning för viltskadorna. De regler som gäller gördock att det är nästan omöjligt att få det. Det tycker vi är fel, och det harvi också nämnt i ett särskilt yttrande. Över huvud taget anser vi att frågan omviltskador även på jordbruket måste ses över. I den frågan har vi avgett enreservafion. Låtmig slutligen säga några ord om fiskevård. Som sade harfiskevården eftersatts efter det fria handredskapsfiskets införande. Egentligenborde det ha blivit tvärtom. När dessa nya bestämmelser infördes bordesamhället tagit över ansvaret och skapat resurser för fiskevård. I enreservation föreslår vi att anslaget härför skall ökas med 1 milj. kr. Dessutomvill vi att det skall avsättas ytterligare 1 milj. kr. för fiskevårdandeåtgärder i . Därmed yrkar jag bifall till de reservationer som centerparfiet harskrivit under vad gäller skogsbruk och fiske. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandhngar. Jord-och skogsbruk, m. m. 26 (): regerades av de borgerliga partierna. Detvar på många sätt en dyster tid. Missmod och håglöshet spred sig. Under den härperioden försvagades den svenska ekonomin på alla områden. Underden följande socialdemokratiska regeringsperioden har samhällsekonomin återkommit i balans. På område efter område kan man göra jämförelser som pekar åtsamma håll. Det finns återigen en framtidstro i det svenska samhället. Som redan har sagtsgenomförde utskottet under behandlingen av Jord- och skogsbruk, m. m. jordbruksdepartementetsbudgetproposition en ingående hearing med bred representation för Skogssverige.Vi kunde konstatera att den optimism för framtiden som råder i näringslivet iövrigt också finns inom skogsnäringen. Det är viktigt att säga detta som en motvikt till det talsom förs av de borgerliga partiernas företrädare här i eller till detsom står att läsa i motioner eller reservationer. Den kritik som upprepas årefter år är inte särskilt sakligt förankrad i verkligheten. Det är klart kan stödja sig på vad en och annan expert säger, , mensåsom politiker gäller det att också granska vad experterna säger. Annarsfyller man ingen uppgift som politiker. Jag kan i varje fall konstatera att denkritik som ni från de borgerliga partierna för fram mot skogsvårdslagen och erakrav på en översyn av densamma saknar förankring hos skötsamma skogsägare. Deminimikrav som skogsvårdslagen ställer mår dessa skogsägare på intet sätt illaav. Den socialdemokratiska skogsvårdspolitiken, ,syftar ytterst till att de övergripande målen om ekonomisk tillväxt, fullsysselsättning och regional utveckling skall kunna förverkligas. avverkades i genomsnitt . Sverigetappade andelar på den internationella virkesmarknaden under dessa år. efter 1982 har avverkningen ökat. De senasteåren har den legat . Skogsvården harstadigt förbättrats, och exempelvis röjningarna har fördubblats. Samhällsnyttanav en fungerande skogspolitik är påtaglig. Vår skogsindustri har bidragit tillatt få ur krisen. Skogsindustrins ställning som landets främstaintjänare av nettovaluta har ytterligare stärkts . En fungerande virkesförsörjning är avgörande för vårskogsindustri. En bristsituation leder till höga råvarukostnader, pressarlönsamheten och försämrar exportmöjligheterna. Undersökningar som har gjorts bland den svenska allmänhetenvisar att en majoritet av svenska folket anser att vi avverkar mer skog än densom planteras och växer upp. Det är viktigt att slå fast detta. Vi har intebrist på virke i skogen. På både kort och lång sikt har vi tillräckligt medskog i för att kunna tillåta en ökad avverkning och utan att behövahamna i konflikt med berättigade krav på hänsyn till naturvård och friluftsliv.Problemet är att det inte kommer fram tillräckligt med virke genom egenavverkning. Många sågverk och annan industri tvingas importera virke för attkunna hålla i gång sin verksamhet. Det är i och för sig vällovligt.Alternativet är ju i många fall riedläggning av mindre sågverk. Det ärnaturligtvis helt otillfredsställande att virkesimporten uppgårtill , trots att vi har egna tillgångar i landet. Det finns anledning att ställa frågan: Känner de somsitter på den här råvaran då inte ansvar ens för sin egen bygds utveckling? Härfinns det ju åtskilligt att hänta då det gäller sysselsättning i bygder därvarje arbetstillfälle som kan tillskapas är viktigt. importerad råvara - det ärnästan lika mycket som hela skogsbruk. Vi använder dyr importråvara ochavstår från att ta till vara möjligheter till sysselsättning som alltsåmotsvarar hela det norska Det är inteklokt, det kan inte vara det! Förutomen hög nivå på rådgivning, lagtillsyn och översiktlig skogsinvente- 13april 1988 ring föreslår regeringen nu ytterligare insatser för att öka gallringarna, och det är mot den bakgrund jag har beskrivit mycket välmotiverat. Skogsstyrelsenbedömer att det bör vara möjligt att öka den årliga gallringsarealen med minst30 % , vilket skulle ge ett ökat virkesuttag med . Enannan åtgärd som kan bli aktuell är att se över hur virkesmarknaden fungerar.Jordbruksministern har i olika sammanhang antytt att om inte virkesmarknadensparter tar sitt ansvar för att sanera det priskaos som råder i många fall ochsom måste verka förvirrande för den enskilde skogsägaren om vilka priser somgäller, då kan regeringen inte sitta passiv. Det är någonting som jag har fullförståelse för. Ansvaret vilar självfallet på virkesmarknadens parter, om viäven i fortsättningen skall ha den fria marknad vars lovsång redan sjungitsockså i den här debatten. Sånågra kommentarer till vad som sagts tidigare och de reservationer som finns.Reservafionerna är utomordentligt väl kända för kammaren. De har följtdebatterna i anslutning till budgetbehandlingen alltsedan regeringsskiftet1982 - oavsett om de, som jag sade tidigare, har någon grund i verkligheteneller inte. Lorentzonsade litet stolt att nu har de borgerliga partierna enats. Det är närmastparadoxalt: ju bättre skogsvårdslagen fungerar, desto större är möjligheternaför de borgerliga att enas om att göra om den lagen. Vadbeträffar kraven på att ersätta regleringar med stimulans och rådgivning villjag bara säga att den insiktsfulle vet att skogsorganisationens insatser iutomordentligt stor utsträckning sker just genom rådgivning och information. -Detär intressant att delta i jordbruksutskottets arbete. Man får dels höra endebatt om skogsvårdslagen, där de borgerliga vill ta bort i stort sett allaregler, dels vara med om att behandla exempelvis djurskyddslagen, där detställs krav på regler och åter regler, bl. a. för att öka rättssäkerheten. Mittmotiv för att vi skall ha tillämpningsföreskrifter till skogsvårdslagen, som ären ramlag, är fakfiskt omsorg om rättssäkerheten. De som skall följa lagen ochkänna till de minimikrav som lagen ställer skall veta vad lagen innehåller. Detär detta som har legat bakom ambifionerna att göra tillämpningsföreskrifter. Detkänner Lorentzon mycket väl till. Jag har sagt det till honom nu fem år i rad.Han vet att föreskrifterna har arbetats fram i brett samförstånd medskogsnäringen. Ändå återkommer han, kanske främst av ideologiska skäl, men områdetär synnerligen illa valt. Jagskall också kommentera en vpk-motion. Vpk vill ha in i skogsvårdslagensportalparagraf att skogen är en mångsidig resurs. Vihar nu under levt med ett skogspolitiskt beslut som togs 1979. Detär självklart att under resans gång är det helt obetaget att göra deanpassningar, justeringar och korrigeringar som kan erfordras. Jag tror att manknappt kan hitta någon lag där så inte har skett. Jordbruksutskottethar, icke på vpk:s initiativ, slagit fast principen om mångfalden i skogen, mångbrukstanken. Jag kan inte finna Jord-och skogsbruk, m. m. annat än att vpk nu riderpå något formellt skäl. Tanken finns redan i protalparagrafen, och jag skullekunna ge åtskilliga exempel på detta. Närdet gäller bidragen till skogsvården kan den som läser reservationerna se attdet råder en total splittring på oppositionssidan. För den oinvigde - och jagmåste säga att jag själv, trots att jag sysslat med de här frågorna ,har haft svårt att reda ut vad man egentligen menar - är det omöjligt att vetavart bidragen skall gå. Fråga en skogsägare om han vet om han får del avbidragen eller inte! Det är en soppa alltihop. Vadjag vill lyfta fram är att regeringen föreslår att anslaget för stöd fillavveckling av lågproducerande skogar skall kunna användas för offensivaåtgärder. Det är ett progressivt förslag. Sådana åtgärder kommer att bli ettvärdefullt instrument i det fortsatta arbetet med att restaurera dessa skogar. Dethar skett anpassningar och justeringar sedan det anslaget infördes i början av80-talet, under stort buller och bång, av dåvarande centerpartistis-kejordbruksministern, som sade: Så här bedriver vi långsiktig skogspolitik -ett15-årigt program för att . restaurera glesa skogar. Det är en brasamhällsinsats. Vihöll med om det. Det var virkesförsörjningsutredningen som kom med förslaget,och dåvarande jordbruksministern lade fram det för , som antog detunder full enighet. Vi tycker fortfarande att det är bra, och jag vill ställafrågan: Vilket intryck får den som lyssnar på en sådan här debatt om vem somstår för långsiktigheten i skogspolitiken? Han kan näppeligen hamna i den uppfattningenatt det är de borgerliga partierna som står för stabiliteten i skogspolitiken. Närdet gäller jordbrukspolifiken kan ni gå till angrepp och säga att det skallinte vara någon ryckighet, att det måste vara långsiktighet osv. Men vilkenskogspolitik skulle vi ha fått om era förslag hade gåttigenom? Jo, vi hade hamnat i samma elände som när ni prövade stöd hit och ditnågot år, tog tillbaka förslagen osv. och i början av80-talet. Det var inga särskilt rejäla besked till skogsägarna . Såtill och motioner om översyn av reglerna i fråga omnaturvårdshänsynen och deras tillämpning. Jag har sagt tidigareatt det finns en övertro på att ett riksdagsbeslut eller ändrade regler skullekunna påskynda en process som handlar om att få alla de människor som arbetarmed dessa frågor i praktisk verklighet att tillämpa vad som sägs i besluteteller reglerna. Det kommer alltid att kunna plockas fram enskilda fall därvederbörande tjänsteman vid tillämpningen inte har gjort helt rätt, enligtnågon annans mening. Jagvill för min del ge skogsvårdsorganisationen och dem som över huvud tagetarbetar med naturvårdshänsynsregler i skogsbruket en eloge för det fina ochengagerade arbete de lägger ned i de frågorna. De får ofta utstå kritik. Fjällskogarnahar också varit en följetong här i , och jag skall bara tillprotokollet läsa in följande: Detpågår som bekant ett planeringsarbete i fråga om markanvändningen i de län somhar fjällnära områden inom sina gränser. Ansvaret för planeringen ligger påregionala myndigheter och resp. kommun. Vi socialdemokrater anser för vår delatt det är den rätta vägen att decentralisera arbetet med att ta fram det faktaunderlag somsedan skall ligga till grund för kommande beslut på kommun-, läns- ochriksnivå. Markanvändningsplanerna kommer att ge underlag för beslut omeventuellt säkerställande av flera värdefulla naturområden osv. Centernoch har motionerat om att överföra domänverksmark uppe ifjällbygderna till enskilda. Jag har faktiskt rest ganska mycket i de härbygderna, och jag har många bekanta och vänner där. Jag har ställt frågan:Finns det några spekulanter på domänverkets mark där uppe? Jag har icke hört enenda svara ja. Jag har frågat domänverket: Är det några som låter höra av sigsom spekulanter när det är sådant tryck på den frågan i ? Det är likadant med denna fråga som med de andrafrågorna: de är väldigt dåligt förankrade i verkligheten. De människor som bordär uppe förstår att de också måste driva sitt skogsbruk någorlunda rationellt.Det har hela utskottet fått höra när vi har varit där. Närdet gäller ökningen av anslaget till skogsbilvägar föreslår regeringen nuytterligare en åtgärd för att stimulera en ökad avverkning. Hur ser det ut påden borgerliga kanten? Det kan vi läsa i reservationerna. Där råder en totalsplittring. yrkar avslag på anslaget, vill minska det.Vpk vill för sin del öka anslaget. Vi vet att om det här förslaget, som man fårhoppas, resulterar i ökad skogsbilvägsbyggnad, kommer det att ge ökade effekteri form av större aktivitet i skogen. Låt migavslutningsvis, efter en genomgång av en del av def dryga tjugotalreservationer som firins här, säga att det borde vara lätt för vem som helstatt konstatera att det är vi socialdemokrater som står för långsikfighetenoch.uthålligheten i en skogspolitik som trots allt fungerar ganska hyggligt. Jagyrkar bifall till utskottets hemställan på alla punkter, vilket innebär avslagpå samtUga reservationer. Jord-och skogsbruk, m. m. 27 ()replik: När socialdemokraterna har argumentnöd talar de alltid om borgerligsplittring. Så är det också. Jag tycker att det är märkligt att JanFransson tar upp de frågeställningarna i när vi i utskott efter utskottarbetar med. propositioner som just visar exempel på hur svårt socialdemokraternahar haft att komma fram till förslag; det gäller miljöpolitik, energipolifikoch en rad andra områden. Det är ingen bra argumentteknik. Den tyder bara påatt ni har svårt att försvara er egen poUtik. tog upp en rad frågeställningar. Han började med att säga att nu gårallt åt rätt håll. Men ju längre anförandet gick, desto mer bekymrad blev han,och han slutade med att säga: Vi får inte den avverkning sorn vi vill ha. Detskulle kunna avverkas mycket mer. Varföravverkas det då inte mer? hade en del förklaringar, men vårvikfiga förklaring är att skogsvårdslagen bl. a. ställer upp hinder. Denbehöver ses över och förenklas. Vi tror också att det särskilt för de passivaskogsägarna inte är någon mening att avverka när de får betala allt i skatt. Vivill ha sänkta marginalskatter, även om det inte hör till det här utskottetshandläggningsområde. Vi tror också - det hör mertill oss, och har varit särskilt 3 protokoU 1987/88:99 Jord-och skogsbruk, m. m. inblandad i det - att detvore bra, om vi fick enklare regler för försäljning av skogsfasfigheter. DetskuUe ta fram råvara. Hur kan säga att allt går åt rätt håll, när vi harkonflikt efter konflikt om fjällskogar, om våtmarker, om urskogar? Vad sombehövs är statliga insatser, och det viU vi ha, så att vi klarlägger vilkaområden som skall bevaras för framtiden. Det ställer vi upp på frånfolkpartiet, men det gör inte socialdemokraterna. Anf.28 () replik: började med att tala om att det inte var särskilt skojigt,eftersom de borgerliga Hade samma förslag år , och slutade med att detbara är socialdemokraterna som har en långsiktig syn på den här frågan. Deborgerliga har alltså inte någon långsiktig syn. Jag tycker inte att det härresonemanget går ihop riktigt. Ibörjan sade också att Skogssverige är ganska nöjt med denskogsvårdslag och den skogspolitik vi har. Det var naturligtvis meningen attden hearing vi hade skulle ge belägg för det, men - jag är ledsen, kunde inte dra den slutsatsen. Och jag lyssnade inte bara på någonenstaka expert som hade någon speciell synvinkel, utan det var faktiskt fleraexperter av dem som vi hade att lyssna på som förde till torgs just den härsynpunkten att skogsvårdslageh borde se annorlunda ut. Manbehöver inte göra om hela skogsvårdslagen. Grundtankarna i den är säkertriktiga. Men man bör rensa bort en del saker som inte hör hemma där, nämligendetta att man skall tvinga fram virke genom att ha en lag. Det är inte avsiktenmed lagstiftning, utan det är - som jag sade tidigare - att garantera att vihar någon skog att hugga. Sedanvar inne på att här avverkas för litet. Det har naturligtvis enhel del orsaker, bl. a. den att virkesmarknaden inte fungerar så som den bordegöra. uttalade ett visst hot om att om det inte händer något fårregeringen ta itu med detta. Men att vi har en lagstiftning som skall försökatvinga fram virke underlättar inte virkesmarknadens funktion utan snararetvärtom. Den som skall köpa virke i industrin behöver inte anstränga sig överhövan, om vi här i stiftar lagar så att virket kommer fram i allafall. Det är de här konflikterna i lagstiftningen som måste bort. Somskogsvårdslagen var 1979 tror jag att den i princip var bra. Blir de tingbortrensade som har kommit dit därefter, tror jag att vi kan ställa upp på den. Viskulle kunna förse skogsindustrin i med fillräckligt med fibrer, omregeringen och socialdemokraterna ville ställa upp och stimulera produktion avfibrer också på åkermarken, men det har man inte velat göra. Omtanken när detgäller att försöka förse industrin med fibrer sträcker sig inte ända fram. Detfinns naturligtvis många saker att ta upp här, men är tiden slut för den härgången, så jag får återkomma i nästa repUk. Anf.29 (vpk) replik: säger att det gäller aft beskriva skogen som en levande,mångsidig naturresurs, där hänsyn till bevarandet av ärter och ekosystem och tillmänniskors behov av rekreation är Uka viktig som Prot. Mendenna syn finns redan: Det är precis i den andan Genom att formulera om den aktuella "I ~ 'T'. ,* .OJ................................ , .. , Jord-och skogsbruk, paragrafen iskogsvardslagen kan vi ju skapa bättre överensstämmelse meUan teori och praktikoch få en portalparagraf som på ett riktigt sätt beskriver def som JanFransson säger att lagen skall syfta till. Anf.30 () replik: