prot · GB09134 · 1987-12-31 00:00:00 — frågar jag änen gång: Varför ställer socialdemokraterna inte upp på att de ideella organisafionernaskall ha samma rätt som de fackliga atf överklaga beslut angående miljön? Är inte t. ex. fillräckligtseriös? Är inle de andra miljöorganisationerna seriösa nog? Vågar man inte låtamiljöopinionen begära prövning av dess ställningstaganden också i rättsligasammanhang? 15 () replik: Till vill jag säga aft jagantar aff han är medveten om aff det är skillnad aff sätta en bestämd gränsmellan svavelulsläpp och kväveutsläpp. Vi har gått med på en gränsdragning försvavelutsläppen därför att vi anser att en sådan är möjlig. Men vi vet infe hurman måste omställa vissa sysfem och annat för aft nå en redukfion avkväveutsläppen. Vi vill studera detta. Till vill jag säga all vi har ställt oss bakomvissa krav pä förtydliganden och förstärkningar av förslagen i propositionen.Visserligen anser vi atf det i ett par fall innebär att man litet grand slår inöppna dörrar, men vi har ändå gjort det. Jag är inte säker på att den svavelavgift som ni harföreslagit verkligen blir styrande: Denna svavelavgift skall alltså vara 80kr./m' olja. Jag tycker att det i sammanhanget finns anledning att för bådecentern och vpk läsa upp den del i den moderata mofionen som tillkännagivandetom svavelhall bygger på. "En bibehållen drift av de svenska kärnkraftverkenäven ger däremot, tillsammans med hårda utsläppskrav för svavelvid förbränning, goda möjligheter att ujspnå och överträffa målet aff minskasvavelutsläppen ." Den samlade oppositionen har alltså enat sig om ettfillkännagivande på grund av en sådan här moderat motion. Jag har infe fåttnågot svar vare sig från eller vpk hur de kan göra def. Jag är mycketförvånad, och jag försfår aff är mycket glad. Till LarsErnestam vill jag säga aft vi har uppfattningen att produkfionen skall bärasina egna miljökostnader. Vad vi däremot inte kan ta ställning fill i dag är pävilket sätt detta skall ske. Del är inte så underligt. nämligen,som jag sade i mitt inledningsanförande, förekommit allehanda förslag.Jag vet aft t. ex. har varit varma anhängareav de s. k. bubblorna, och man kan ju diskutera hur bra de är. vet ocksåatt har ändrat sin inställning . Prot.1987/88:134 det förslag om en utredning som presenteras är bra, och detger oss lid alt 6 juni1988 tänka över denna fråga. Den här debatten har visat alt det finns enmyckel stor ambition i när dél gäller miljöfrågorna, och del är bra.Men debatten har också visat atl oppositionen i en del fall är beredd att fattabeslut som kanske är mer lill skada än till nytta för miljön, om man tillmiljön inräknar kärnkraftens avveckling. I fråga om detta ställer sigsocialdemokraterna vid sidan av, och vi beklagar att vi har en samladopposition emot oss. AnL 16 Miljö- och energiminister : höglidlighåller, Sverigesnationaldag med atl lägga fast riktlinjerna för miljöpolitiken inför 90-talel.Del sker i den anda av nationell uppslutning som är värdig nationaldagen och deallvarliga frågor som vi behandlar. Miljöpolitiken är, tillsammans medarbetet för fred och nedrustning, vår generations stora utmaning och uppdrag. En överväldigande majoritet av befolkning kräverotåligt och djupt oroad av hoten mol människan och naturen mer av oss. Bättrestöd kan vi inte få. Det visar att det har skett en avgörande sinnesförändring.Problem som tills försummades och sopades under matfan fas nu upp påallvar och blir en uppfordran till handling. Också i finns detta engagemang. Och jag vill upprepa det som jag så har sagt, trols de ilsknautfall som oppositionen har gjort, nämligen att den huvudsakliga upplevelsensom jag har är att det, herr talman, finns hög ambition och bred enighet kringde beslut som skall fattas och som kommer att styra utvecklingen på90-lalel. Jag törs i all ödmjukhet även konstatera all def förslag som vi nular ställning lill är ett historiskt nydanande förslag som innebär att manlägger fast riktlinjerna för hur man skall bygga ell samhälle där omsorgen ommänniskan och miljön går före allt annat. Den uppslutning och den breda enighet i kringregeringens förslag som är ett faktum skapar naturligtvis en myckel god grundför snabba och kraftfulla åtgärder liksom för framgång i det internationellamiljöarbetet. Jusldiirförärdelså trist atl oppositionen ett valår som i årinle har kunnat avstå från alt blåsa upp det som skiljer oss ål, vilketfaktiskt är detaljer, till berg och lill jättelika ballonger. Jag vidhållernämligen, efter alt inte bara ha gått igenom era förslag utan även efter alt halyssnat lill er , all avvikelserna bara gäller detaljer. handlardet om all med andra ord säga samma sak ulan alt avvika i sak. Och i några fallär del fråga om riktigt dåliga förslag. Ett par sådana är förslag där borgarnaoch vpk har gått ihop om all säga alt skattebetalarna, staten, skall la överförorenarnas ansvar när del gäller alt utveckla miljövänlig teknik eller atlstäda upp efter sig, t, ex. när det gäller att utveckla miljövänliga motorereller att fa hand om miljöfarligt avfall. och , vi är helt överens om aff utsläppen av kväveoxiderskall ned pä en nivå som naturen tål. Men ert krav på är inte värtsärskilt mycket respekt när ni inle med ett ord redovisar hur och när Delta har ni inte redovisat. Kväveoxiderna är ett myckel svårt 40 område att hantera. Del är teknisktoch på annat sätt mycket svårt och förenat med mycket stora konflikter med olika intressen isamhället. Uppriktigt sagt väntade jag mig av aft han här skulle, eftersom infe har gjort def tidigare, fala om hur centernvill nå detta mål. Vi är ju överens om atf vi skall nä det. Sedan vet nogcentern aft inte är den siffra som allmängiltigt är den rätta för att talaom vad naturen tål ulan att vi måste arbeta med utgångspunkt i hur situafionenskiljer sig i olika delar av och världen. Som mångårig ledamot av tycker jag naturligtvisockså aft def är rätt och värdefullt att medverkar i arbetet medmiljöpolifiken och att det skall vara en dialog mellan riksdag och regering,och jag välkomnar alla bra förslag. Men förstör inle del goda intryck och dethopp som vi skulle kunna skapa bland medborgarna, och förstörinte styrkan i det internationella arbetet genom atl på del här sättet förtaintrycket av all regeringen på alla väsentliga punkter faktiskt är enig medriksdagens partier. Den katastrof som vi upplever i haven runtomkring oss utgör ett av många tydliga och skrämmande exempel pä att vårlivsföring och de produktionssystem och tekniker vi använder leder tilloacceptabla konsekvenser och därför måste förändras på ell grundläggande sätt.Vårt aktionsprogram mot havsföroreningar och de internationella överenskommelsersom vi arbetar för innehåller just därför åtaganden aft ställa om tekniken ochstrukturen på de samhällsområden del här gäller - jordbruk, avloppssystem,industrier, trafik. Vi har med andra ord dess bättre redan inlett detsystematiska omsläll-ningsarbete som är nödvändigt för alt rädda våra hav. Nyaresurser -sammanlagt på 60 milj. kr. och - har tillförts förbåde forskning och praktiska arbetsinsatser, och beslut har fattats och fattaskontinuerligt som innebär en skärpning av villkoren för de verksamheter somförstör våra hav. sådant beslut som fattades är atlall kvicksilverbaserad hantering i Skoghallsverken skall upphöra. Del beslutetfattades ursprungligen av men upphävdes av . undersöker vi pä punkt efter punkt om def är möjligtaft ytterligare skärpa insatserna och snabba pä lidsschemat. sättsalla insatser in för atl bemästra den aktuella situationen och lära oss av deninför framfiden. beslöt regeringen all tillföra deresurser som forskarna, och behöver för akutainsatser. inrättades en samordningsgrupp för det fortsatta arbetetmed chef som ordförande. kan jag meddela all regeringenär beredd all tillskjuta upp till 30 milj. kr. ytterligare för att förslärkaövervakningsarbetet, forskningen och det internationella arbetet. I övervakningsarbetet skall både flygfotografering,satellitbilder och ökad mätning och provtagning frän fartyg ingå. Syftet skallvara atl följa och förutsäga händelseutvecklingen samt aft informeraallmänheten öch förvarna näringsidkare. Det system som snabbt byggs uppskall vara ett led i en långsiktig utbyggnad av övervakningssystemet. Resurserna för forsknings- och laboratorieverksamhet byggsomedelbart ut så all forskningen verkligen kan utnyttja den nuvarandesituationen för atl Prot.1987/88:134 förklara orsakssamband ochdärigenom hjälpa oss att skärpa och förfina våra 6 juni1988 insatser inför framfiden. Också härhandlar det om en långsiktig förstärkning ~ ~ ~ av organisationen både för forskareoch när det gäller baslaboratorier. i j po 11en } j-jg övervaknings- ochforskningsprogram som utförs av de nordiska ländernaoch skall samordnas bättre. Berörda forskare kommer att samlasfill ett arbetsmöte inom två fre veckor för att utbyta erfarenhete r, gemensamtplanera sommarens arbete och förbereda ett större internationellt symposiumtill hösten. Detta symposium skall genomföras som ett led i förberedelserna förnästa som ett led i vårt pådrivande arbete för mer långtgåendeåtaganden. arbetar för atf vi redan fillsommaren skall få ett gemensamt nordiskt aktionsprogram mot havsföroreningar.Detta skall behandlas av de nordiska miljöministrarna vid ett extra inkallatmöte , Det mötet mellan Nordiska rådels presidium,samordningsminisl-rarna och mig - som ordförande i miljöministerkommillén - somäger rum i blir en välkommen hjälp i det arbetet. Del ärfaktiskt litet trögt, och vi möter en del motstånd. Vi förstärker också resurserna för aff driva på arbetetinom ramen för Oslo-, Paris- och Helsingforskommissionerna. Vår målsättning äraft få lill stånd mer långtgående åtaganden och snabbare genomförande. Vikommer inle att spara någon möda i arbetet för att rädda våra hav. Huruvida ensärskild utöver de kommissioner som redan finns kan göranytta eller inte tycker jag är förhållandevis mindre viktigt än all på dettasätt med konkreta insatser driva arbetet vidare. Vi skall inte skaffa oss enbyråkrati fill. Kanske skulle den kunna fylla den funktionen atf den förenklararbetet genom atf man avskaffar några av de fidigare. Men det är infe så enkeltsom atf vi själva kan fatta sädana beslut, vilket jag tror atf opposifionenockså vet. Trafiken är ett av de områden där avgörandeförändringar krävs för aft vi skall kunna avvärja miljöhoten. Vi far nu vikfigasteg för atf göra trafiksystemet bättre, med de nya avgaskraven förpersonbilar, den tunga trafiken, flyget och sjöfarten. Men def kommer inle alträcka. Vad som krävs är en total förnyelse av bilen som maskin och av självairafikstrukturen, om och världen skall kunna överleva och ändå ha ett bekvämtoch bra trafiksystem. Och det är möjligt. Därför måste vi ställa de kravsom tvingar industrin atf fa vara på den goda tekniken. Detta handlar def också om när def gällerenergiomsfällningen. Det mest revolufionerande är inte aft vi skall avvecklakärnkraften och minska beroendet av kol och olja utan att vi skall bygga uppell helt nytt energisystem för framtiden. Tanken påden katastrof som skulleinträffa om tredje världen upprepade den rika världens misstag är skrämmande. Qm vi skulle använda kärnkraft för alt ersätta allfossilbränsleanvändning, eller hälften, skulle vi få leva med kalkyleraderisker som är oacceptabla. Naturligtvis kan vi inte heller acceptera aftfossilbränslen långsiktigt används för att lösa världens energiproblem. Vad skallvi då göra? Jo, vi måste i grunden förändra systemet och befria det frånbåde kärnkraftens och fossilbränslenas risker. 42 bygga upp ett nytt sysfem grundatpå helt nya tekniker och energikällor. Fram till dess måste vi radikalt förbättra det system vianvänder oss av . Det viktigaste med den nya miljöpolitiken är just att viinlett sådana radikala och långsiktiga omställningar för alt drastiskt minskamiljöeffekterna av vår livsföring och våra produktionsmetoder. Vi skallförebygga för att slippa reparera. Def gäller trafiken, de stora städernaslivsmiljö och avfallshanteringen. Del gäller jordbruket, energisystemet ochindustrins produktionsmetoder; Det gäller självfallet också den ekonomiskapolitiken. Detta krav skrev den socialdemokratiska partikongressen in i höstasi riktlinjerna för den ekonomiska politiken, som ni nu vill komma efter med. Steg för steg skall vi befria oss från de risker vi nutvingas leva med därför alt tekniken är dålig. All teknik skall i framtidenvara så ren atl den går all använda i vår vardag utan risker. Vi skall inteförbruka mer resurser under vår livstid än vi tillför genom eget arbete. Föratt nå de långsikfiga målen ställer vi upp konkreta, tidsbestämda mål, som affall freonanvändning skall bort eller att kärnkraftsavvecklingenskall inledas 1995. Defta har visat sig vara en oöverträffad metod när detgäller atf driva på den tekniska utvecklingen - och nödvändig för aff den skallkomma till stånd. I dessa de yttersta av dagar har t: o. m. Hans Werfhén, somlänge hånade oss för avvecklingsplanen för freoner, ändrat uppfattning. säger han: "Freonets skadliga inverkan påmiljön tog oss i branschen med överraskning men har alla accepterat dettafaktum och arbetar för ersättning." Jag säger: Välkommen, ett bättre bevisför aff regeringens miljöpolitik är en effektiv press på industrin kan vi intefå! Därigenom, , får de anställda också en möjlighet att göra defarbete de själva vill, men de behöver de förtroendevaldas hjälp för att få rättuppdrag atl utföra. Den nya miljöpolitiken tror på demokratin och ett starktsamhälle som de bästa instrumenten i kampen mol miljöförstöringen. Visst har vialla begått misstag i det förgångna. Just därför skall vi nu satsa på attförstärkaoch förbättra oss. Om inte de demokrafiska institutionerna fränkommunstyrelse och miljö- och hälsoskyddsnämnd i minsta komrriun till regeringoch riksdag förmår atl ta itu med miljöhoten hotas tilltron till demokratin,precis som om vi fillåter arbetslöshet och sociala orättvisor. De som skall arbeta med miljön runt om i vårt land fårdärför nu nya, bättre instrument: strängare lagstiftning och tillämpning avlagstiftningen, en bättre organisation och mer resurser alt göra ett effektivtarbete. Visst är det sant aft lagstiftningen på miljöskyddels och naturvårdensområde har sina brister. Det är därför vi skärper den i ell första steg ochredan nu skall se över naturvårdslagstiftningen. Del pågår en genomgång avövrig lagstiftning inom i syfte all la itu med dennagigantiska arbetsuppgift. Jag vill ändå uppmariä till viss ödmjukhet och påminnaoppositionspartierna om att både , , , och , med Per som statssekreterare,hade möjlighet att göra någonting åt detta under de borgerliga åren. För den socialdemokratiska regeringen är de nationella insatsernaoupplösligt förenade med lokall och regionall arbete och ell intensivtinternationellt arbete. I går, på världsmiljödagen, var vi pä én gång värdarför och presenterade runt om i landet de lokala miljöpolitiskaprogram som beskriver hur de riktlinjer vi lägger fast skall omsättas ipraktiken. Det är ett bevis för bredden i vårt arbete. I den nya miljöpolitiken kpmmer det internationellaarbetet aft förstärkas ytterligare. Det är ofta tålamodsprövande och rymmermånga motgångar -men också ljus i mörkret. Till sådana ljus i mörkret,framgångar för svenskt förhandlingsarbete, måste vi räkna överenskommelserna omNordsjön och , liksom den om långsiktiga minskningar avfreonanvändningen. Men vi behiiver gå snabbare och effektivare fram i dessafrågor liksom när det gäller luft, ökenutbredningen i ochskövUngen av och regnskogar. Jag vill säga tillIvar Virgin: Initiafiv för aff gå snabbare fram beträffande freonerna tog viför , inom och,andra organ. instrument för all pressa det internationella arbetetframåt är det internationella miljötekniska insfitut som regeringen harföreslagit skall inrättas i och som nu ställer sig bakom. Ett annat instrument i def internafionella arbetet är defprogram för att rädda världens skogar som som miljöministerinförde och där vi har satsat 200milj. kr., varav hälften just på problem. Det finns, som jag redan har konstaterat, enmycket bred uppslutning bakom del historiska beslut om den nya miljöpolitikensom nu skall fattas. Varför behöver vi då en socialdemokratisk regering somgarant för den miljöpolitik som kan vända utvecklingen och återskapa en värdiglivsform för människan på jorden? För del första: Vi är del parti som haren ideologi och ettpartiprogram som sätter omsorgen om människan och miljön före vinstintresse ochäganderätt. Man behöver bara gå till missbruk av ordet frihet -där han i själva verket angriper slrandskydd och annan liknande lagstiftning -för aft förstå var skiljelinjen går. För def andra: Vi har erfarenhet av reformisfisksamhällsomdaning som behövs ock;5å på detta område. Vi slår för den socialaingenjörskonsten, för ett prakfiskt inriktat program för hur vi skall arbeta. För def tredje: Denna uppgift kräver ett så starktpolitiskt ledarskap alt man orkar ta strid både med dem som känner sig hotadeav miljökraven och med dem som uppträder kortsiktigt och opportunistiskt. Detkräver atl man förmår atl samla sig lill beslut även om def är obekvämt. Pä denna punkt känner jag behov av att föra ett allvarligtsamtal med och ställa några viktiga frågor till oppositionspartierna, omarbetet mot luffföroreningar. Först vill jag ge en kort bakgrund. I miljöpropositionen lägger vi fram förslag till enförnyad aktionsplan mot luftföroreningar och försurning. Vi bygger vidare pådel långvariga arbete som har bedrivits på delta område, och som har lärt osst. ex. alt vi måste använda olika strategier för att möta hoten, beroende påhur de ser ul på olika håll. De lokala föroreningarna har vi självfallet störstmöjlighet att komma lill rätta med själva. Del är utifrån denna vetskap som regeringenändrar miljöskyddslagens8 §, inför strängare krav för fäforfsfordonen, ger en snabbutredning i uppdragaff föreslå åtgärder för en bättre tätorfsmiljö och har gett länsstyrelsernamöjlighet atl införa regionala hastighetsgränser. Den regionala föroreningsbelastningen ger sig lill kännapå allt fler områden. För kväveoxiderna, kolvätena och oxidanierna mäste vidärför arbeta med samlade europeiska lösningar. Några verksamma förbättringar'kommer annars aldrig aff uppnås i värt land. Def är den totala belastningenoch infe bara våra egna utsläpp som måste minskas. Def är i def perspektivet viskall se den s. k. 30-procentsklubben mot svavel. Vi arbetar nu vidare för attfå fill stånd ett motsvarande protokoll för kväveoxider. Än så länge ärmotståndet hårt. Men vi har vägrat att ge upp i dessa förhandlingar. I ställetser vi oss om efter nya metoder för aff trycka på. Så sent som i förra veckanlyckades vi få gehör för vårt förslag om en gemensam miljöminister- ochtransporfministerkonferens inom . Vi kan också se atf del melodiska arbete vi själva harlagt ner pä alt ta fram mer miljövänlig förbränningsteknik och energisparfekniknu ger resultat också ute i . När vi 1983 lade fast mycket hårdamiljökrav för kolanläggningar reagerade såväl industri som kommuner myckelkraftigt och konservativt. Man var rädd för att den massiva kolsafsning som deborgerliga regeringarna hade inlett skulle omintetgöras. Def var också meningen- rätt upp och ner! Vi lyckades pressa ned kolanvändningen långt under den nivåsom de borgerliga regeringarna planerade för. Men ur de hårda kraven och somett resultat av bl. a. bränslemiljöfondens arbete har vi tillgång tillanläggningar med mycket goda miljöprestanda. Nyttan med detta kommer förvissointe att vara störst i , där kol aldrig kommer aff spela någon storroll, utan i omvärlden, som behöver bättre teknik. Utskottet säger sig vilja gå hårdare fram närdet gäller kolmiljökraven. Men utskottets förslag är inget annat än ett slag iluften. De krav som utskottet för fram för nya anläggningar kommer all förstora omläggningar kunna underskridas i den vanliga tillståndsprövningen enligtmiljöskyddslagen, vilket vi redan slagit fast i miljöpropositionen. Här har deborgerliga ingått en ohelig allians utifrån olika utgångspunkter, moderaternaför alt man tror att detta krav skall hindra kärnkraftsavvecklingen och centernutifrån tron atl delta skulle stimulera inhemska bränslen och småskalighet. Verkligheten är naturligtvis infe så enkel. Det enda somsärkravet med all säkerhet kommer att innebära är aff storskaliga kraftverkgynnas på bekostnad av mindre kraftvärmeverk. Opposifionens förslag innebär ettoreserverat stöd till anläggningar som Värtan och de av industrin föreslagna iOxelösund och . Det hade varit en annan sak om man föreslagit strängaulsläppskrav för de kolanläggningar som regeringen i början av 80-laletvar med om atf släppa fram, i strid med oss socialdemokrater. Men sä är intefallet. De enda som stoppas är nya, småskaliga anläggningar som prövar bättreteknik än de gamla, t. ex. de i och . I miljöpropositionen har vi i stället föreslagit allmiljökraven skall vara lika oavsett bränsle. Ulskollels förslag skapar inte enbättre miljö, möjligtvis litet mer byråkrati. Prot,1987/88:134 Och låt också mig fa upp koldioxidfrågan. Självfalletanser regeringen att koldioxidutsläppen måste infe bara hållas konstanta utanminskas. Del ingår i våra långsikliga åtaganden för omställning avenergisystem, trafik och jordbruk. Men på kort sikt kan ett sådant krav, om det drivs inabsurdum, precis som framhöll, hota kärnkraftsavvecklingenoch dess genomförande inom givna tidsramar, och def är naturligtvismoderaternas syfte med förslaget. Då handlar det infe om och kärnkraftslobbynsskräckscenario - en massiv kolkondensutbyggnad - utan om möjligheten atf ocksåkunna använda naturgas och torv i ett övergångsskede pä vägen mot delångsikfiga mål vi socialdemokrater och, hoppas jag, åtminstone ett par avriksdagspaitierna står för: ett energisystem som varken utsätter oss förkärnkraftens eller fossilförbränningens risker. Min allvarliga fråga till och vpk är därför: Harni låtit lura er av , eller spelar ni medvetet med i valtaktisktsyfte? Kan vi lita på er när det kommer till avgörande beslut för alt klarakärnkraftsawecklingen? Och vem tror ni att ni med förtroende kan samarbeta mednär det gäller det tredubbla uppdraget aft avveckla kärnkraften, minskariskerna vid fossilförbränning och skydda våra älvar? Dessa frågor, fru falman, leder över till den fjärdepunkten - förmågan att regera. Går man bakom de slagord och fraser som användsför alt nedvärdera regeringens förslag, hittar man något helt annat: Splittring mellan samtliga oppositionspartier på punktefter punkt när det gäller sakfrågor, kravnivåer och resurser. Och medan depunkter där man samlat sig till gemensamma akfioner mot regeringen har klarkaraktär av "pastor " är de punkter där man skiljer sig åtsådana som verkligen gäller intressefrågor, konflikter, klaraställningstaganden. Där vill ge mer resurser till försurningsarbeteloch mer pengar till naturvård vill skära ned kraffigt.Är defta en beskrivning av hur budgetarbetet skulle se ut i en eventuellborgerlig regering? Och vem skulle vinna def? I den fråga som mer än något annat symboliserar krifikenmot avarterna i industrisamhället och uppbrottet till en ny och bättre teknik -energifrågan och kärnkraftsawecklingen - är splittringen djupare . Min allvarliga fråga på denna punkt är därför: Är allauppblåsta påståenden aft man vill gå längre än regeringen bara tilkomna för affdölja denna.djupa splittring och bana väg för samma strategi som 1976, dvs. attde tre borgerliga partierna var för sig skall värva väljare med totalt olikagrundsyn för att sedan svika dem som är engagerade för miljön liksomkärnkraftsmofståndarna sveks av ? Låt mig slå fast några viktiga tingför vårt kommande arbete. Jorden, naturen, dess tillgångar, skönhet och rikedomar,är vårt gemensamma ansvar. Den skall brukas så, att vi kan försörja oss utanatl naturen och framlida generationers försörjningsbas förstörs. Men del ärockså så, all människan har rätt att använda naturen. Människan måste i vissaavseenden påverka naturen för att kunna överleva.