prot · GB0943 · 1987-12-31 00:00:00 — Datainspektionen avstyrkte det lagdaförslaget såvitt avsåg ADB-frågorna och menar att dessa måste bli föremål förutredning och ny behandling. Motiveringen till en ny utredning är enligtdatainspektionen att integritetsfrågorna vid skattemyndigheternas granskningav ADB-register inte har belysts. I avvaktan på en sådan utredning föreslårdatainspektionen att en provisorisk lösning i form av en särskild lag avseendeADB-frågorna bör genomföras. Datainspektionens förslag har sedan remissbehandlats. Detär därvid intressant att notera att justitiekanslern tillstyrker förslaget, menunder förutsättning att ytterligare utredning görs om ADB-frågorna, Om taxeringsrevision av databaserat räkenskapsmaterial Om taxeringsrevision av databaserat räkenskapsmaterial Lagrådet har ånyo yttrat sig överförslaget, som kompletterats med en särskild provisorisk lag, vilkendatainspektionen föreslagit. Lagrådet säger nu i sitt yttrande: "Ennackdel med den föreslagna lagen är att den endast avser personuppgifter",och något senare fortsätter lagrådet, "som lagrådet harunderstrukit är det emellertid angeläget att vid en taxeringsrevisionåstadkomma ett gott skydd för uppgifter av både personlig och ekonomisknatur". Lagrådet föreslår därför att deaföreslagna lagen vidgas, så attden tar sikte på granskning av allt slags ADB-lagrad information. Detta harinte beaktats i propositionen. Sammanfattningsviskan alltså sägas beträffande ADB-räkenskaperna: 1, Riksskatteverkethar gjort en utredning i vilken det föreslås utvidgade kontrollmöjligheter.Detta är en partsinlaga, 2, I USS-utredningenhar sagts att de endast kortfattat vidrört frågan och därvid kommit fram tillatt det inte är riktigt att ge skattemyndigheterna full insyn i datalagradeuppgifter samt att frågan är svår och måste utredas särskilt, 3, Datainspektionenhar avstyrkt förslaget såvitt avser ADB-frågorna och sagt att dessa måste bliföremål för utredning och ny behandling, 4, JK har sagtsamma sak, 5, Lagrådet har iapril 1987 avslagit förslaget och hänvisat till förnyad översyn, 6, Lagrådet har inovember 1987 sagt att det är angeläget att vid taxeringsrevision åstadkommaett gott skydd för uppgifter av både personlig och ekonomisk natur. Med andra ord finns ingen utförligutredning som visar konsekvenserna av det förslag som finns i propositionen omtaxeringsrevision i ADB-räkenskaper, Alla de tunga instanser som har yttratsig över förslaget är negativa, utom . Med detta som bakgrund vill jag fråga statsrådet: en utredning tillsättas för att gå igenom och analysera vad som i daglagras i företagens ADB-medier och därefter föreslå rimliga regler beträffandevad som skall ingå i materialet för en taxeringskontroll? Av den långa uppräkning av instanser som hargrubblat över den här frågan framgår att den har utsatts för en betydandeintellektuell verksamhet . Om vi inte skall ge upp hela idénatt bokföringsskyldigheten innebär att man skall kunna redovisa företagetsekonomiska ställning och att detta även skall kunna ske inför en taxeringsrevision,tror jag att hela den här verksamheten till slut som enda möjliga lösning lederfram till att företagen separerar olika slag av information i sin bokföring, såatt bokföringsgranskning kan ske och bokföringsskyldigheten uppfyllas. Därmedkan den också vara till underlag för taxeringsrevision utan att avslöja varesig privata förhållanden eller affärshemligheter. Det är därför företag ochskattemyndigheter i den praktiska tillämpningen måste samarbeta, för att kunnauppfylla de grundläggande skyldigheter som faktiskt åligger företagen iförhållande till skattemyndigheterna, oberoende av i vilken form man utförsin bokföring, om det sker på det gamla sättet med papper eller om del sker iADB-system, 184 (): Med andra ord finns det inte någon ordentligutredning eller analys av vad som egentligen händer i samband med att manöppnar dataregistren på det sätt som det i det aktuella fallet är fråga om.Däremot har det gått remisser hit och dit, som datainspektionen och lagrådet m,fl, har yttrat sig över. Men någon verklig utredning finns inte omkonsekvenserna. Det är i och för sig riktigt att man behöver tillgång tillADB-räkenskaper för att kunna göra en ordentlig kontroll. Att begäraatt alla företag skall dela upp sin verksamhet på ett sådant sätt att det somhar att göra med taxeringskontroll finns på ett register och annan verksamhetpå ett annat är säkert möjligt i en del stora företag där resurserna finns. Meni har vi många olika slags företag, från mycket små företag tillväldigt stora. Resurser, såväl administrativa som ekonomiska, kanske inte finnsför att ha flera olika typer av dataregister på företaget. Jag kan inteunderlåta att fråga finansministern: det inte rimligt att utreda en frågagrundligt, innan man går fill beslut och lägger fram en proposition? Överläggningen var härmed avslutad. Om beskattningen av regionala museer 43 §Svar på interpellation 1987/88:97 om beskattningen av regionala museer har frågat mig om regeringen ärberedd att vidta sådana åtgärder att det klart framgår att kulturellainstitutioner, typ ett regionalt museum som Stiftelsen , ärbefriade från statlig inkomstskatt. Enligt 7 § 6 mom. lagen (1947:576) om stafiig inkomstskattfrikallas bl. a. sfiftelser som har till huvudsakligt ändamål att främjavetenskaplig forskning från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst avfastighet eller rörelse. Av uttalanden i förarbetena till denna bestämmelseframgår att kulturminnesvården i regel torde kunna hänföras till vetenskapligforskning. Till följd av dessa uttalanden har museiverksamhet i stiftelseform iallmänhet medfört inskränkt skattskyldighet. Med tanke på den nuvarande lagstiftningens utformning ochde tydliga uttalandena i förarbetena anser jag inte att det finns skäl attvidta några åtgärder från regeringens sida. Jag kan dock nämna att jag erfarit attlänsskattemyndigheten i län anser att Stiftelsen ärinskränkt skattskyldig och därför har anfört besvär hos länsrätten övertaxeringsnämndens beslut att beskatta Stiftelsen . 6 protokoll 1987/88:43 Prot.1987/88:43 Anf. 186 (): 11december 1987 Herr talman! Jag tackar för svaret. Om marginaleffekterna för vissa folkpensionärer Jag anser liksom finansministern att lagtexten i dettafall är tydlig och inte borde behöva ge upphov till olika tolkningar. Men detär alltså vad som har skett. har Stiftelsen för förstagången ålagts att betala inkomstskatt. De pengarstiftelsen har att röra sig med och som alltså inte är uppbundna till fastakostnader är . Det betyder att det är en isammanhanget mycket stor extra avgift man drabbas av, som man inte kan klarautan att begära extra anslag. 1 stort sett all inkomst som stiftelsen harutgörs av anslag från stat, landsting och kommun. Det är inte svårt att förståatt det var med bestörtning som stiftelsen tog emot taxeringsbeskedet. Att man nu skall ha anfört besvär hos länsrätten är ennyhet för mig, men det är naturligtvis en glädjande nyhet, eftersom det tyderpå att länsskattemyndigheten har insett felaktigheten,i taxeringsnämndensbeslut. Jag tror inte heller att det nu krävs några särskilda åtgärder frånregeringens sida. Den åsikt som jag menar att finansministern så tydligt gettuttryck för bör vara ett starkt argument för Stiftelsen när denhävdar inskränkt skattskyldighet. Jag är alltså nöjd med svaret. Överläggningen var härmed avslutad. 44 § Svar på interpellation 1987/88:140 ommarginaleffekterna för vissa folkpensionärer 187 Finansminister : Herr talman!Martin har frågat mig om regeringen avser att vidta några åtgärder isyfte att begränsa de nuvarande synnerligen höga marginaleffekterna för vissafolkpensionärer med låg pension. Inom pågår arbete som har till syfteatt finna en lösning på just de problem som tar upp. Det arbetetbedrivs delvis parallellt med arbetet inom utredningen (Fi 1987:07) omreformerad inkomstbeskattning. Jag räknar med att regeringen, så snart vifunnit en lämplig helhetslösning, skall kunna återkomma med förslag tillåtgärder som avhjälper de effekterna som beskrivit. 188 (): Jag vill första tacka finansministern för detpositiva svaret på min interpellation. Vad som eventuellt gör att svaret kanskeinte är fullt så positivt som det först kan förefalla är frågan om när reformernaav pensionärernas beskattning kan genomföras så att de orimliga resultat, somjag redovisat i interpellationen, kan uppstå. Bakgrundentill min interpellation är att folkpensionärer med låg eller ingen ATP,som dessutom har vissa besparingar kan drabbas av en enorm Detta blir resultatet därför att folkpensionärernasextra avdrag vid beskattningen reduceras med hänsyn till 82 både ökande inkomst och förmögenhetfr, o.m, . avdragetför ensamstående var vid årets taxering , och utgick vid en inkomst av33 . Det reduceras successivt för att upphöra vid en inkomst av . Har man förmögenhet reduceras avdraget fr, o. m, , så att detupphör helt vid en förmögenhet av . Som jag visat i min interpellation kan marginalskatten påen ränteinkomst för en pensionär med låg pension bli , Vederbörande skullenämligen -om han eller hon minskar sin förmögenhet med , från 137 000till , och därmed minskar sin ränteinkomst med , - fåbetala , mindre i skatt. Tas även hänsyn till att det kommunalabostadstillägget är inkomstrelaterat, skulle vederbörande få ca , mer idisponibel inkomst efter skatter och bidrag, om hon eller han lyckas minskasina tillgångar ined nämnda . Marginaleffekten är då , Jagär glad över att finansministern i sitt svar klart anger att förslag skallarbetas fram för att avhjälpa dessa orimliga effekter av skattesystemet förpensionärerna. Det finns skäl att kort ange vilka pensionärer det ärsorri utan högljudda protester har funnit sig i de gällande reglerna. Det ärpensionärer med låg eller ingen ATP, alltså sådana som haft låga inkomsterunder sin yrkesverksamma tid, som inte har hunnit komma med i ATP-systemet itid, men som genom sparsamhet lyckats spara ihop en del. Av allt ätt döma ärdet människor som prioriterat sparande före konsumtiori - enligt gamlahederii-gä värderingar i vårt land, främst bland dem som vuxit upp och levatunder relativt knapp)het. Fr, o, m, får vi nya arvsregler,som medför att den efterlevande maken ärver hela boet om ej den avlidne hadebarn som ej var den efterlevandes, dvs, s, k, särkullbarn. Om nuvarande reglermed reduktion av skatteavdraget på grund av förmögenhet fortsätter att gällakommer de förmodligen att drabba änkor och änklingar mer än hitfills genom denya arvsreglerna. De gällande reglerna om reduktion av skatteavdraget från91 . gäller nu per pensionär och innebär att två makar som är pensionärertillsammans kan ha . utan att det extra avdraget minskas.Men om vi tänker oss ett pensionärspar som har detta belopp eller varför intedrygt . av gemensamma tillgångar, vad händer då när den ene avlider?Jo, den efterievande ärver hela boet och har då kvar den gemensammaförmögenheten, alltså i exemplet , vilket reducerar det extraskatteavdraget till O med åtföljande skatteskärpning. Självfallet borde detta skatteproblem ha lösts i sambandmed övergången till nya arvsregler, men så har inte skett. Jag vill , herr talman, gå över till fidsaspekten närdet gäller lösandet av de problem jag tagit upp i interpellationen.Finansministern säger i sitt svar att arbetet pågår i departementet. Det skullevara intressant att veta om det har påbörjats just under den allra senastetiden eller om det har pågått . Finansministern hänvisar ocksåtill att utredningen om reformerad inkomstbeskattning skall se över reglerna omfolkpensionärernas extra avdrag. Men även om den utredningen har till uppgiftatt arbeta skyndsamt leder dess arbete inte till ändringar i vårt system förränvid taxering, enligt vad som anges i direktiven. Om marginaleffekterna för vissa folkpensionärer Om marginaleffekterna för vissa folkpensionärer Jag ser det som viktigt att vi helst under kommandevårriksdag skall kunna fatta beslut som långsiktigt - eller åtminstonekortsiktigt - kan ändra de av mig påtalade orimliga skattereglerna förpensionärer. Ett beslut borde kunna fattas så att det kan tillämpas vid 1989års taxering och alltså gälla inkomsterna . Därmed skulle den kanskevärsta skönhetsfläcken i vårt skattesystem snabbt kunna avlägsnas. Det ärviktigt för alla dem som drabbas att systemet avskaffas. Det ärockså viktigt att skattereglerna anpassas efter de nya civilrättsligaarvsregler som antagits av med bred majoritet. Man kan också fråga sig varför protesterna inte har varitmer högljudda mot dessa marginaleffekter, som vida har överträffatpomperipossaeffekten och marginaleffekterna för större inkomsttagare. Men härär det fråga om försynta och försiktiga och ej spekulativt lagda människor, somhar funnit sig i situationen och inte närmare funderat över denna sak. Jag vill ställa ytterligare en fråga fill finansministernmed hänsyn till tidsaspekten: Kommer finansministern att medverka till attskattereglerna för pensionärer ändras, så att ett system innebärande acceptablamarginaleffekter kan komma att tillämpas inkomster? Jag har länge ansett att vårt sätt attbeskatta pensionärer med de avtrappningsregler vi har för det extra avdraget harskapat orimliga marginaleffekter som det naturligtvis har inneburitatt pensionärerna har kunnat uppnå en väsentlig skattelättnad. Det är i självaverket detta som skapar problemet. Eftersom jag tyckte att detta var fel, framlade jag fördrygt för ett förslag, som väsentligen skulle ha minskatmarginaleffekterna för pensionärer. Men det skulle minska deskattefavörer som pensionärer får på grund av det extra avdraget. Själv hittade inte på någon lösning. Man skickadefrågan tillbaka till regeringen med en begäran om att få en snabbareavtrappning av det extra avdraget utan att det skulle minska pensionärernasskattefavörer. Man begärde ett förslag, som var både teoretiskt och praktisktomöjligt att åstadkomma. Därför drog jag, herr talman, följande slutsats: Skall vikunna göranågot åt det extra avdraget utan att det får de för pensionärernaogynnsamma effekterna, måste det ske i samband med en allmän sänkning avinkomstskatten. Det är den enda möjliga vägen att gå. Jag tror inte att MartinOlsson har någon annan väg att anvisa, eftersom inte heller vid sinföregående behandling av denna fråga kunde komma till någon snillrik lösning.Därför är slutsatsen ofrånkomlig: Skall vi kunna förändra det extra avdraget iden riktning som både och jag önskar, måste det ske i samband medden skattereform som vi nu utgår från skall kunna beslutas med ikraftträdandeår . Det förutsätts naturligtvis mycket god vilja från partierför att en sådan skattereform skall komma till stånd. Det är svaret på MartinOlssons fråga. När det gäller arvsskattefallet kan jag inte förstå annatän att om någon övertar alltför stort arv, som leder till skatteeffekter som denefterlevande vill undgå, kanvederbörande själv lösa problemet genom att helt enkelt avstå från en del avarvet till förmån för de gemensamma barn som uppenbarligen finns i dettadödsbo. Det kan alltså inte vara något problem, som den enskilde inte själv kanlösa. Om man vill undvika förmögenhetseffekter som påverkar beskattningen iövrigt, kan man genom gåva ellerpå annat sätt avstå från den del av arvet somman av ekonomiska skäl inte anser sig kunna behålla. Om marginaleffekterna för vissa folkpensionärer 190MARTIN (): När det gäller det som finansministern sadesist om att man själv skall lösa problemen vill jag framhålla att det finns enmöjlighet för alla de sparsamma pensionärerna att lösa sina problem genom attså fort som möjligt konsumera de besparingar de har så att de hamnar under denmagiska gränsen , där reduktionen av det extra avdraget börjar. Menär man sparsam till sin läggning och förbrukar man inte besparingarna, om maninte finner det vara klokt från egen synpunkt. Och det är det kanske, om manser på skattekonsekvenserna. Det är viktigt att vi löser dessa problem. Det står idirektiven för skatteutredningen att vi skall ha ett system, som stimulerartill sparande. Men det nuvarande systemet verkar tyvärr i motsatt rikting. Finansministern nämnde att man skulle kunna lösa problemengenom att sänka skattetrycket. Även om vi inte skall ha någon lång debatt omkonsekvenserna på olika nivåer, vill jag betona att det i detta fall gällerpensionärer med relativt låg pension. För inkomsttagare på den nivån utgörkommunalskatten den övervägande delen av skatten. Att sänka den statligaskatten löser alltså inte pensionärernas problem. Visst kan det betecknas såsom en skattefavör - det är juockså avsikten -att en folkpensionär som enbart har folkpension inte skallbehöva få denna beskattad. Det gäller ju en grupp i samhället, som inte har sinpensionsfråga så väl löst - vilket de flesta i vår generation nu har. Därför ärdet nödvändigt att skattevägen kompensera den. Annars kommer vi in påexistensminimumberäkningar och liknande. Den som har en förmögenhet betalar förmögenhetsskatt. Detgör även pensionärer. Gränsen går vid . Låt de pensionärer som harsparat ihop litet grand, som har fått pengar över efter att ha sålt en villa,få tillgodogöra sig hela det extra avdraget, oberoende av om de har besparingar.Har de stora besparingar, får de betala förmögenhetsskatt. På den nivå som dethär handlar om talar allt för att vi inte skall låta förmögenheten få medföraen reduktion av det extra avdraget. Därmed skulle vi avsevärt minskamarginaleffekterna. Överläggningen var härmed avslutad. Om översynen av arbetsförmedlingslagen 45 §Svar på interpellation 1987/88:124 och fråga 1987/88:188 om översynen avarbetsförmedlingslagen 191 Arbetsmarknadsminister : Herrtalman! Inom pågår arbete med en översyn avarbetsförmedlingslagen (SFS 1935:113). , , har iseptember 1987 givit in en rapport till departementet rörande riktlinjerna förAMS tillsyn enligt lagen. Mot denna bakgrund har ställt följandefrågor till mig: Vilkeninriktning har det pågående översynsarbetet i regeringens kansli? Är regeringenberedd att vidta åtgärder i anledning av ? När beräknasöversynen yara slutförd? Vidare har frågatmig vilken information jag kan ge när det gäller den pågående översynen avarbetsförmedlingslagen vad gäller tidplan för detta arbete, dess omfattning ocharbetsmarknadsstyrelsens rapport. Jagbesvarar interpellationen och frågan i ett sammanhang. Lagen med vissa bestämmelser om arbetsförmedling,arbetsförmedlingslagen, tillkom 1935 och innebär i princip att privatarbetsförmedling i vinstsyfte är förbjuden. Till grund för lagen ligger enILO-konvention. Lagen har utformats i enlighet med konventionens regler. AMS ärtillsynsmyndighet enligt lagen. Sedan lagens tillkomst har samhället och därmedarbetsmarknaden varit föremål för stora förändringar. Lagen har därför varitföremål för ett flertal utredningar, utan att alla problem kring tillämpningenav den har kunnat lösas. Senast har uttalat sig om behovet av enöversyn av arbetsförmedlingslagen i syfte att ge den ökad klarhet och bättreredaktionell utformning. överlämnades tillarbetsmarknadsdepartementet en rapport från AMS. Rapporten innehåller förslagtill delvis nya riktlinjer för AMS tillsyn enligt, arbetsförmedlingslagen. a. att AMS tillsynsarbete i större utsträckning än bör utgåfrån ett arbetsmarknads-politiskt synsätt. Det inom departementet pågående översynsarbetet tar iförsta hand sikte på att göra en översyn av lagen i syfte att åstadkomma ettförtydligande av reglerna. Även ett sådant översynsarbete för dock med sigmånga och komplicerade frågeställningar som noga måste övervägas, inte minst avhänsyn till våra internationella åtaganden. AMS rapport ingår självfallet iöversynen. De förslag och synpunkter som läggs fram där studeras och analyserasockså noga. Mot den här bakgrunden är jag ännu inte beredd att, utövervad jag nu sagt, närmare uttala mig om vad översynsarbetet kan komma attutmynna i. Jag kan därför inte heller säga något mera bestämt om när arbetetberäknas vara klart. Givetvis har jag för avsikt att kunna redovisa ettresultat . 192ELVER (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. har vårt samhälle förändrats påpraktiskt taget alla. Som regel är förändringarna stora i tekniskt ochfunktionellt avseende. Detta gäller inte minst på den svenska arbetsmarknaden.Ändå har vi en lagstiftning på detta område som är mer än ! avlämnade sittbetänkande (SOU 1985:7) förordades att arbetsförmedlingslagen borde ses överför att man skulle vinna ökad klarhet och bättre utformning i fråga omförmedlingen. En teknisk översyn pågår inom regeringens kansli.Det arbetet har knappast gjort sig känt för vare sig snabbhet eller kraft, ochdet synes föreligga behov av även en personell förstärkning. I har viflera gånger framlagt förslag om att översynsarbetet skall ges en förutsättningslösinriktning inte minst därför att lagen är svår att både tolka och tillämpa. yttersta av har också AMS samrådsgrupp för privatarbetsförmedling tagit fram en rapport, där man uppmanar regeringen att beaktaen rad frågor i sitt översynsarbete, bl. a. frågan om vad som är olagligarbetsförmedling och vad som är laglig näringsverksamhet. En annan fråga som bör beaktas är sanktionssystemet. OcksåAMS samrådsgrupp kommer till slutsatsen att det behövs en mer övergripandeöversyn än vad regeringen från början hade tänkt sig. I denna nya situation med en totalt förändradarbetsmarknad och helt nya förutsättningar gäller den gammaldags, monumentalaoch svårbegripliga arbetsförmedlingslagen fortfarande. Alla instanser,inkl. regeringen, erkänner att den är näst intill omöjlig att hantera. Ändå byråkratiska kvarnen på. Detta har medfört bl. a. att ett stort antalseriösa skrivbyråer av nitiska AMS-tjänstemän har anmälts för olagaarbetsförmedling och i en del fall också fällts i domstol, trots att man bådehaft kollektivavtal och tillgodosett alla arbetsrättsliga krav. En skrivbyråsorn blivit anmäld och fälld i domstol visade sig ha båderegeringen och statliga myndigheter som sina kunder! Detta förhållandeillustrerar väl, herr talman, hur omöjlig situationen kan bli då lagstiftningengäller för en helt annan tids villkor än dem vi har . Arbetsmarknaden är ju så förändrad attväldigt litet stämmer med den situation som vi hade . Ettexempel på hur den nya tidens anställningsform kan se ut är ju det faktum attstatens järnvägar leds av en tillförordnad chef som anlitas av SJ påkonsultbasis. Också detta kan väl anses vara en form av förmedlingsverksamhet.Det är ju för övrigt inte bara SJ som får sina chefer på det sättet. sägsdet att t. o; m. skall påtaga sig rollen som s. k.head-hunter för statsförvaltningen. Dessaexempel belyser de snabba förändringarna. I statsrådets svar finner man knappast något mer än ettåtergivande av frågeställningen. Beskedet från arbetsmarknadsministern är sådiskret att man drar slutsatsen att regeringen antingen saknar uppfattning ifrågan eller finner problemet så känsligt att man inte vågar uttala sig. Svaretbekräftar att departementets eget översynsarbete är begränsat till ettförtydligande av reglerna. Detta är, herr talman, otillräckligt! Regeringen böri stället ta ett Om översynen av arbetsförmedlingslagen Om översynen av arbetsförmedlingslagen nytt ochsamlat grepp i hela den här frågan. Med tanke på hur viktigt det är att dennafråga snabbt får en genomgripande lösning bör arbetet påskyndas och geserforderliga resurser. Arbetet bör också tillföras ett parlamentarisktinflytande. Jag vill framhålla att i avvaktan härpå är det viktigt attdet från regeringen redan nu kan utgå sådana signaler att tjänstemännen iarbetsmarknadsverket inte driver frågor om lagens tillämpning till sin spets pådet sätt som har skett vid många tillfällen. När alla instanser-regeringen,AMS, m. fl. -erkänner att det föreligger en diskrepans mellan lag ochverklighet och en snårighet som överträffar det mesta, kan det inte vararimligt att släpa seriösa näringsidkare inför domstol och i detta oklara lägemeddela fällande domar. Detta är stötande! Jag skulle önska att statsrådet redan i dagkunde ge besked om att hon är beredd att ta sig an hela frågan - snabbt ochförutsättningslöst. 193 ():