prot · GB09118 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag vill ha ett besked: Vad står skrivningen om statensansvar för rörelsehindrade ungdomars möjligheter till gymnasiestudier exaktför, om den inte innebär att staten skall vara med och betala kostnaderna? 40GUNNAR STRÖM (s) replik: Först till : ärett fint projekt, och vi tycker att vi skall köra det som ett försök och se hurdet hela utvecklas. Det är alltid bra att prova med ett projekt, för då kan manse vilka brister och vilka misstag det kan bli i ett projekt, och då kan manredan från början rätta till dem. Det är ju viktigt att det fungerar bra, fördet råder ju inget tvivel om att det är viktigt för den handikappade att hanfår rätt individ som assistent. Beträffande att det. har varit många tragedier i sambandmed utflyttning från ålderdomshem och vårdhem: Jag tror att det också finnsmycket positivt som man kan se här. Men ni moderater-vill ju alltid säga attdet bara är tragedier. Jag kan själv följa utvecklingen hemma i min egenkommun, där många har flyttat ut från institution och kommit hem och fått ettvärdigt boende och verkligen anpassat sig bra i samhället. Jag känner förövrigt inte till någon åldring hemma som har haft några problem med detta,trots att vi har tagit bort gamla, omoderna ålderdomshem. Utflyttningen hargått bra och varit lyckad. frågar mig vad det får kosta. Enutredning får möjlighet att arbeta, och då är det klart att utredningen kansäga: Detta kommer att kosta så här mycket, för det tycker vi skall genomföras.Men jag kan inte stå här och säga att så mycket pengar har anslagits. Det ärnaturligtvis utredningen som får komma med krav och säga: Det kostar så mycketatt åstadkomma detta. Vi vet att landet har haft ekonomiska problem, och vi harinte hunnit rätta till allt . Men vi får hoppas att vi fårjobba vidare, och då tror jag säkert att de handikappade kommer att få detbetydligt bättre framgent och bli integrerade i samhället på ett fint sätt. Margö vill ha ett klart besked från mig om vadvi menar med statens ansvar i fråga om gravt handikappade ungdomarsgymnasieskoleutbildning. Det är klart att vi anser att det är viktigt för dematt fä utbildning. Vi vet också att ansvaret ligger på kommunerna - det är desom skall klara detta. Men kommunerna drar sig naturligtvis för detta. Det ärsynd, eftersom vi har sagt att skolan skall integreras så att den som bor i enviss kommun skall ha möjlighet att gå i skolan hemma. 41 KARINFALKMER (m) replik: Prot. Vi moderater anser att förståndshandikappadeoch handi- kappade i allra största utsträckning skall kunna flyttaut och klara ett eget boende och t.o.m. klara ett eget arbete: Men det går inteför alla. Det finns en liten grupp människor med så grava handikapp - de harkanske funktionsnedsättningar och rörelsehinder kombinerat med att de inte kanse, höra eller tala - att de behöver den vård och omsorg som ges i-ett vårdhem.Det gäller både barn och ungdomar samt vuxna. Skillnaden mellan oss och socialdemokraterna i de härfrågorna är att det för socialdemokraterna finns en lösning som skall passaalla - vårdhemmen skall stängas - medan vi säger att det inte finns någonlösning som är bra för samtliga, utan att vi måste ha kvar många alternativ närdet gäller värd och omsorg om handikappade. 42 () replik: Jag har inte begärt att häroch skall säga vad handikapputredningens förslag kommer att kosta samhälleti kronor och ören. Men det hade varit välgörande för de handikappade att här fä ett besked om huruvida regeringen är beredd att satsa något för att göratillvaron lättare för de handikappade. Det är tydligt att Ansgargruppens arbetehavererade på grund av att det inte fannsnågra pengar att hantera. Gruppenkonstaterade klart att åtgärderna måste få lov att kosta pengar. Jag tycker attregeringen borde ha varit beredd att säga - jag tror att det blir ettstort arbete för handikapputredningen - att man vill satsa på förbättringar förde handikappade också ekonomiskt, så att man inte bara pratar runt det hela ochutredningen får en omöjlig uppgift, som Ansgargruppen fick, vilket jag beklagari dag. Att rulla frågorna ett varv och sedan börja om' på nytt äratt skjuta de besvärliga frågorna framför sig. Det är tydligt att man inte ärberedd att ta vara på de goda förslag som har lagts fram, utan man skjuter överdet hela till' ett kommande utredningsuppdrag. Det är naturligtvis ett sätt attavfärda det som är svårt . 43 MARGÖ (vpk) replik: När skulle försöka förklara vadutskottet egentligen menade med sina skrivningar, räddades han på ett oförtjäntsätt av att talmannen måste klubba eftersom taletiden var slut. Men jag tyckerinte att han skall slippa undan så lätt, för det är ganska viktigt att vi fårklart för oss vad som egentligen finns bakom utskottets skrivningar. Utskottet anför att de rörelsehindrade eleverna inte fårvara beroende av att hemortskommunen har betalningsansvaret för derasgymnasiestudier och för omvårdnaden. Utskottet skriver också: "Statensansvar för dessa ungdomars möjligheter till gymnasiestudier bör slåsfast." Vad menas exakt med den skrivningen? Vilket ansvar harstaten? måste enkelt kunna svara på den frågan, eftersom han harvarit med och formulerat dessa meningar. 44GUNNAR STRÖM (s) replik: Först till : Jag håller med ommycket som säger här, att handikappade skall flytta ut och få ettarbete. Men precis som tror jag att det också finns många sombehöver bo kvar och få den här vården. Vi har också i skrivningen sagt att allainte kan flytta ut, eftersom det finns vissa som har andra behov. Men då skallde vårdhem där de handikappade är intagna få bättre standard och bli merhemlika, så att de handikappade får en värdig tillvaro och trivs bra. Det skallvara betydligt bättre standard än på de gamla institutioner som vi har haft. Sedan till detta angående Ansgargruppen. att vi skjuter problemen framför oss. Jag vet inte om det precis varproblem beträffande de ekonomiska frågorna. Man kan väl säga att detarbete som Ansgargruppen har lagt ned i alla fall inte kanvara bortkastat. Det finns väl möjligheter för handikapputredningen att ta varapå detta och sedan gä vidare. Jag vet som sagt inte exakt hur mycket pengar somkan bli tillgängliga i detta sammanhang. Det är klart att man kan säga att talmannens klubbaräddade mig i mitt förra inlägg, Margö . Men vi tycker, som jagsade, att även den handikappade skall få möjlighet att.känna sig som en vanligmänniska. Därför skall handikappade naturligtvis få gå i den skola som finns påhemorten. Där skall det alltså finnas möjligheter för den handikappade att gä igymnasieskolan. Vi tycker att kommunen skall ta detta ansvar även när detgäller en person som är svårt rörelsehindrad. När det gäller frågan om statens ansvar vill jag minnasatt vi bedömde att denna grupp ungdomar skall ha denna utbildning och attstaten, om jag får uttrycka mig så, får ligga bakom och knuffa på för att setill att detta problem löses på något sätt. Förhandlingar har ju pågått ochpågår fortfarande. Om alla dessa ungdomar skall skickas till , blirdet då inte för många av dem fråga om att vistas på, om inte vårdhem, så ivarje fall institution? De får ju ge sig i väg hemifrån. Vore det intebetydligt bättre om dessa ungdomar kunde gå i gymnasieskolan på hemortentillsammans med sina kamrater? vice talmannen anmälde att , och anhållit att till protokollet få antecknat att deinte ägde rätt till ytterligare repliker. 45INGVAR (): Vid tidigare riksmöten har-Börje ochjag väckt motioner som syftat till att reskostnaderna för funktionshindradeinte skall bli större än för icke funktionshindrade. Jag har önskat, och önskarfortfarande, att reskostnaderna för dem som är handikappade skall blilikvärdiga med kostnaderna för dem som inte har något handikapp. Den kommunala färdtjänsten har kommit till för att utgöraett alternativ för personer med sådana funktionshinder att de inte kan användasig av ortens allmänna färdmedel. Färdtjänsten har, när den fungerar som bäst,blivit en viktig hjälp för äldre och handikappde, när de nu ges möjligheter attbo hemma i stället för att hänvisas till institutioner. För de yngre ärfärdtjänsten en nödvändighet när de skall delta i arbets- och samhällslivet. Utvecklingenav färdtjänsten visar också att allt större grupper trafikanter Prot.1987/88:118 hänvisas till denna. Genom färdtjänsten får dessa grupper naturligtvisett 10maj 1988 mycket rikare liv. För att begränsa resandet har emellertid allt flerkommuner kraftigt höjt reskostnaderna. I många kommuner fastställs egenavgifterpå av taxis priser. Delta medför att allt fler människor inte kan deltai möten, studiecirklar, organisationsarbete och politiskt arbete. a. visarstatens handikappråd på denna utveckling i sin undersökning. Eftersom statsbidrag utgår till kommuner avfärdtjänstkostnaderna, kan det anses naturligt att det till dessa bidrag knytsvillkor att resenärens kostnader för resor blir likvärdiga med dem som gällerför ortens allmänna färdmedel. Vi vet att del förekommer orimligt storageografiska skillnader beträffande kommunernas och landstingens verksamheterför de handikappade. Och hit hör då färdtjänsten. Dessa geografiska skillnaderär oroande och måste tas på stort allvar. Vi kan aldrig slå oss till ro med attbostadsorlen blir avgörande för handikappinsalsernas standard och därmed förhandikappades levnadsförhållanden. och jag anser att man nu skallgodta socialutskottets svar på vår motion. Utskottet hänvisar nämligen fill attdet just nu förekommer flera utredningar som gäller färdtjänsten. a. harsocialstyrelsen en utredning som skall beskriva och analysera skillnadernamellan kommunerna när det gäller den enskildes tillgång till färdtjänst. har en utredning där man ser på skillnaderna kommunernaemellan. Vi hoppas att dessa utredningar skall arbeta snabbt ochatt vi sedan får ett förslag från regeringen, så alt större rättvisa åstadkomspå detta område. 46 PER (): har fyra egna reservationer tilldetta betänkande. Jag yrkar bifall till dessa, alltså till reservationerna 1,2, 3 och 9. står också bakom två reservationer gemensamtmed , och . Del är reservationerna 4 och6, vilka jag också yrkar bifall till. Reservation 1 gäller möjligheter för handikappade tillleasing av bil, vilket föreslås i motion So207. Jag vill göra en kortsammanfattning av vad utskottet säger beträffande denna motion, vilket GunnarStröm delvis redan har gjort genom att läsa innantill. Som skäl för attavstyrka motionen anför utskottet följande: Det är en dyr lösning, det är endålig lösning, det ärförmånligare att köpa bilen, bilenmåste byggas om, om funktionshindren är stora och det ärfråga om ett sämre alternativ. Det är klart att man utan vidarebör avstyrka en så dålig motion - i varje fall om det som står i betänkandet ärriktigt. Motionen bygger delvis - och kanske på vissa punkter litetinfernaliskt - på ett betänkande. Ds S 1986:11, avgivet av en ensamutredare. 1987/88:118 man har dragit litet väl stora växlar på denna utredning samt att utrednings- 10majl988. mannen på somliga punkter har feloch dessutom inte har utrett en del frågor. Vi menar att leasing naturligtvis inte är bra för alla menför somliga. Leasing är för somliga billigare än köp och i en del fall t. o. m.billigare än färdtjänsten,eftersom vissa åtgärder måste vidtas för denna.Leasing är alltså bättre för några, för att inte säga för ganska många, meninte för alla. Det är svagt av majoriteten att inte vilja gå grundligaretill väga när det gäller att ta reda på vad leasing skulle kunna innebära fören del handikappade. sänker majoriteten ett gott uppslag, med en delvisofullständig utredning som barlast. Men förslaget kommer säkert upp till ytanigen - det kommer att svara för i nya motioner. Stöd till.handikappade skall inte göras alltförfyrkantiga och likformiga. De bör vara flexibla och i görligaste månindividuella,samt anpassas till den handikappades personliga behov ochsärskilda önskemål. Det har talat för, och jag instämmer i vadhon sade beträffande den andra reservationen till utskottets betänkande. Så litetom färdtjänsten, reservationerna 2 och 3. vill ha en översyn av reglernaoch bidragsnormerna. Vi vill ha en klar och entydig utformning av dessa normer,så att alla vet vad som gäller. Det finns oklarheter på mångapunkter. Regeringen bör kunna göra en sådan översyn som vi föreslår ireservation 2. I reservation 3 föreslår vi att huvudmannaskapet förfärdtjänsten skall överföras till landstingen. Färdtjänsten skall ha sammaupptagningsområde som de allmänna kommunikationerna,dvs. samma upptagningsområde som länstrafiken. Då undanröjs bekymren med kommungränseroch de besvär som man har med dessa i många län när det gäller färdtjänsten.Att få eller länstrafiken som huvudman för färdtjänsten skulle varamycket bättre för de handikappade. I och i ärsaken redan klar. Man har där inte avvaktat alla de utredningar som GunnarStröm talade så vackert och energiskt om här, utan. man har satt i gång. Jagundrar om inte de. flesta landsting måste göra det, innan alla de utredningarkommer till skott som är initierade av regeringen och utskottsmajoriteten. Jagtrodde att en socialdemokratisk regering skulle vara ledande i dessa frågor ochinte vänta pä att andra går före. Så fill slut samordningen av barnhabiliteringen. Även idet fallet hänvisar utskottsmajoriteten till utredningar. Det genomgående temati det som utskottsmajoriteten sagt här har varit: Vi väntar stilla. Jag har begärt ordet för att ge besked i ettpar av den här debattens viktigare frågor. Jag vill först ta upp diskussionen kring den s. k.Ansgargruppen och det förhållandet att havererade på sin uppgift. Jag vill påminna om att HCK, den samlade handikapprörelsens organ, i en skrivelse till mig begärde att skulle läggas ned och att en handikapputred ning, som vi för övrigt redan hade börjat planera, skulle tillsättas. Det ärinte nolldirektiven som har gjort uppgift omöjlig. Man skulle enkelt 42 kunna beskriva det sä, att Ansgarhar funnit att den lösning som man vill förorda egentligen liggerutanför det mandat som har för sitt Prot. Därmed blir detnödvändigt att ta tag i den här frågan på ett bredare och annorlunda sätt. Man kan inte lösa alla de berättigade krav pä förbättrade insatsersom handikappade har, i synnerhet när det gäller ' ° handikappade barn ochungdomar, enbartgenom att utvidga omsorgslagen. Det kanske rent av voreprincipiellt fel att ålägga just landstingen uppgifter som annars när det gällerövriga medborgare är-uppenbara uppgifter för Detta är någotav det dilemma som har Men jag kanförsäkra att när den nya handikapputredningen snart kommer i gång medsitt arbete, så skall den behandla dessa frågor Den kommer attha helt andra förutsättningar att gå framåt i Vadgäller nolldirektiven och handikappområdet vill jag påpeka för riksdagensledamöter att bilstödsutredningen, som avslutat sitt" arbete,vilket lett till en proposition till , också hade nolldirektiv.Utredningen föreslog ett system som visade sig mycket gångbart. Allaaccepterade det egentligen. Det som sedan skedde var att regeringen bestämdesig för på vilken ekonomisk nivå den var beredd att gä in med ett bilstöd. Såkan man arbeta, även om man har nolldirektiv. Bilstödets budget var förereformen på 65 milj. kr. är den på 255 milj. kr., så nog kan en utredningåstadkomma ekonomiskt resultat, även om den har nolldirektiv. Såtill frågan om och den viktiga frågan om gymnasieutbildning försvårt handikappade ungdomar. Statens ansvar för dessa ungdomar i det läge somvi nu befinner oss i skall närmast tolkas så, att de förändringar som regeringoch riksdag har fattat beslut om, och som innebär att kommuner och landstingskall ta ett kostnadsansvar för dessa ungdomar, inte får gå ut över ungdomarnasutbildning. Det får inte bli en allmän dragkamp mellan olika huvudmän för att slippaifrån kostnadsansvaret. Jag har en känsla av - liksom jag förstår attoppositionens talesmän har - att vi håller på att hamna i den situationen. Jagser mycket allvarligt på den uppenbara svårigheten att få hemmahuvudmännen,kommuner och landsting, att ta det kostnadsmässiga ansvaret för de av sinagymnasieelever som råkar behöva skolgång på ett särskilt gymnasium. Jag kaninstämma i att detta är oroande och att något måste göras. Vi kommer frånregeringens sida att ta tag i den här frågan på ett lämpligt sätt. Minutgångspunkt är att de unga inte skall behöva komriia i kläm i samband meddenna i och för sig principiellt riktiga förändring, att kommunerna, som äransvariga för alla.andra ungdomars gymnasieskolgång, också blir kostnadsmässigtansvariga för sina svårt handikappade ungdomars gymnasieskolgång. Anf.48 (): Låt mig först säga att jag mycket uppskattar att statsrådet sig i kammaren , när vi behandlar de frågor som hör tillstatsrådets fögderi. Jagkan inte helt frigöra mig från tanken att de begränsade ekonomiska möjligheterna ändå har spelat en roll för Ansgargruppens omöjliga arbetssi tuation. Den misstanken kvarstår alltså. Jag vill gärna tolka statsrådet uttalande här positivt. Det är kanske möjligt att nå resultat, 43 Vissaanslag till hälso-och sjukvårdm. om regeringen är bereddatt tillskapa andra ekonomiska resurser för den nya handikapputredningen. Detkunde man ju då det gällde bilstödet. Där plussade man på ett antal miljoner,vilket var mycket välkommet. Att man måste sätta gränser på grund av att detinte fanns pengar fullt ut till det man skiille vilja genomföra är ju vad vihar fått oss berättat i regeringens förslag. Det går då inte att frigöra sigfrån att ekonomiska resurser måste tillskjutas för att det skall bli någotkonkret av handikapputredningens kornmande arbete. Anf.49 (vpk): Även jag vill uttrycka vår tillfredsställelse med att ministern finns ikammaren här och lyssnar på debatten. Jag tycker också att det känns braatt statsrådet delar vår bedömning om att rörelsehindrade gymnasieelever harhamnat i en besvärlig situation i och med att kommuner och landstingskommunerhar fått det fulla kostnadsansvaret. Jag tycker också att det är mycket bra attstatsrådet säger att något måste göras åt situationen. Då undrar jag givetvisvad man kan göra , så att fler elever inte hamnar i kläm och blir nekadegymnasieutbildning. Finns det egentligen något annat sätta än att staten går inoch tar kostnadsansvaret, åtminstone när det gäller omvårdnadsdelen, för de häreleverna? Jag undrar om statsrådet har några andra förslag till lösningar. I såfall vore det bra om vi kunde få diskutera dem. Jagvill också passa på och fråga ministern om den handikapputredning som äraviserad kommer att bli parlamentariskt sammansatt eller om det blir någon formav expertutredning. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om socialutskottets betänknade 22.) Kammaren övergick till att debatterasocialutskottets betänkande 22 om vissa anslag till hälso- och sjukvård m. m. Vissa anslag tillhälso- och sjukvård m. m. 50 (): Jag skall begränsa mig till att ta upp de frågor som behandlas i dereservationer som vi moderater har ställt oss bakom. Jag ber inledningsvis attfå yrka bifall till de reservationerna. Jagvill dock också något beröra personalproblemen med anledning av att det finnsreservationer även på det området. Jag vill understryka att vi från moderathåll i andra sammanhang har pekat på nödvändigheten av att förbättraförutsättningarna för personalen, så att vi får erforderliga personalresursertill hälso- och sjukvården. Det är ju en mycket omfattande debatt som pågår om just det problemet. Vi har från moderat sida pekat på utbildningen, vihar pekat pä befordringsgången liksom arbetsförhållandena. Det här är ingetunikt, utan det är sådant som vi alla är överens om att vi måste se över. Jag tror också att det är mycket angeläget att deungdomar som väljer att utbilda sig till exempelvis sjuksköterskor när de sedankommer in i arbetet ocksä får arbetsuppgifter som motsvarar deras utbildning.Tyvärr fungerar det, tror jag, dåUgt på det området på vissa arbetsplatser. Jagkan hänvisa till den unga sjuksköterska hemma i som som gicki den lokala landstingstidningen uttalade sig ungefär så här: söker jagtill djursjukhuset. Hon var besviken över att hon inte hade fåttarbetsuppgifter som hon tyckte motsvarade hennes utbildning. Hon hade tidigarevarit sjukvårdsbiträde. Hon hade lånat pengar för att bli sjuksköterska ochgått den utbildningen. När hon kom tillbaka till sin arbetsplats fick hon istort sett samma arbetsuppgifter som hon hade haft tidigare. Hon ansåg nu atthon inte kunde fortsätta, och hon söker över till djursjukhuset i samma stad.Jag tycker det är beklagligt om ungdomar som utbildas får en sådan uppfattningnär det gäller värdet av kunnande och utbildning. Härkommer i stor utsträckning också lönen och skatterna in i bilden, men jag skallinte fördjupa mig i det. Vimoderater menar att möjligheten att välja arbetsgivare också är viktig föryrkesvalet. Det är intressant att konstatera att de alternativa arbetsgivarnapå vårdområdet inte egentligen har några personalproblem. Ofta står folk i köför att få arbeta hos dem - det är många sökande till varje arbete. Jag kan taett exempel. Hemmai öppnas nu ett alternativt daghem. Vi vet att det är ganska svårt förkommunerna att få daghemspersonal. Det var 40. utbildade förskollärare somsökte platserna bara till detta alternativa daghem. Dettavisar ocksä att vi moderater har rätt när vi säger att man mäste lägga storvikt även vid möjligheterna att välja arbetsgivare när det gäller att klarapersonalrekryteringen till den viktiga vårdsektorn. Jag vill sä gå in på vår reservation när det gäller vårdgarantin Vi vetalla att många svårt sjuka får vänta innan de får den vård, denoperation, som de behöver. Vi moderater har-lagt fram ett förslag som innebäratt man, om man inte får vård i det egna , skall ha rätt att sökavård i annat landsting eller hos privat vårdgivare. Om man inte i rimlig tidkan få vård i skall man ha rätt att söka vård utomlands. Vi vill ha ettbeslut i om en lag som helt enkelt ger den sjuke den rättigheten. Vihar sagt att det egna skall betala. Vi betalar ju alla vårlandstingsskatt och vår sjukförsäkringsavgift. Då är det också rimligt att manfår en lagstadgad rätt till hjälp, till operation, när man är sjuk. Jagtycker att det är beklagligt att vi inte kan enas om en sådan stark skrivning,att vi i lag ger de sjuka rätt att få vård. De pengar som den sjuke betalat inskall också följa honom som patient, oavsett var han söker vården. Vihar också visat på nödvändigheten av att det inom vissa specialiteter finnslättillgänglig specialistvård i primärvården. Vi har t. ex. tagit uppgynekologin. Vi har i en annan reservation, med utsgångspunkt i en motion, sagtatt invandrarkvinnorna, på grund av att de ofta har ett annat kulturmönster,måste ha rätt att få en kvinnlig gynekolog. Tillsist, herr talman, tar vi upp den mycket omdiskuterade . Deborgerliga ledamöterna yrkar i reservationen att nämnden skall avskaffas ochatt vi skall få till stånd ett smidigare sätt att fördela de Vissaanslag till hälso-och sjukvårdm. Prot:1987/88:118 medel som staten skall skjuta till när det gällerundervisningssjukhusverk- samheten. Vissa anslag till-hälso och sjukvård in.rn. Det märkliga är att nästan hartagit på sig uppgiften att påverka sjukvårdsutvecklingen utifrån enövergripande statlig funktion. Från moderat sida menar vi att intehar den uppgiften och egentligen inte heller skall ha den uppgiften. Vi har.istället visat på andra lösningar. Vi beklagar att statsmakternas ansvar för hälso- ochsjukvården är för dåligt. Vi vill inrätta t. ex. en stark medicinalstyrelse,som i större utsträckning tar på sig det ansvaret. Men skallenligt vår uppfattning inte på det sätt som man gör styra nödvändigainvesteringar i de enskilda landstingen. Vi måste hitta ett smidigare och merrationellt sätt att fördela de statliga pengar som skall utgå i form av stödtill viktig utrustning vid undervisningssjukhusen. Med det anförda ber jag än en gång att fåyrka bifall till de reservationer i föreliggande betänkande som vi moderatervarit med och undertecknat. 51 (): Dagens sjukvårdsdebatt handlar om bl.