prot · GB0963 · 1987-12-31 00:00:00 — 13BJÖRN (vpk) replik: Jag är inte så styv i korken att jag villuttala mig om dem som talar persiska och deras förmåga att undervisa imatematik. När jag drog upp detta tidigare ville jag i stället ge ett exempelpå en samordnad undervisning. Eftersom det finns matematiklärare som kan deltai undervisningsprojekt i teater och musik, utesluter jag inte att det kanskekan finnas de som talar persiska som kan undervisa i matematik. uttrycker egentligen den skräck införmatematik som han själv talade om i för sedan. Jag beklagaratt själv är ett offer för denna matematikskräck. Jag läste självmatematik . Jag hade då en professor som hette Ullemar. Hansade: "Matetik", det är svårt. Matematik, det är logik. Det äregentligen ganska enkelt. Jag konstaterar att numera beröms pä DN:sledarsida. Jag konstaterar också att det naturligtvis blir svårare och svårareatt samordna undervisningen allteftersom regeringen undergräver behörighetenför de nyutbildade grundskolelärarna, bl. a. i engelska. Jag konstaterar attregeringen genom visar att man är ointresserad av ettreinvesteringsprogram för skolan - och detta trots de larmrapporter som finnsoch trots det som socialdemokraterna sade på sin partikongress. Jag konstateraratt han inte med ett enda ord nämner demokratiseringsprocessen Och frågan omarbetsmiljön och elevernas rätt i skolan. är inte ett dugg intresserad av enbetygsutredning eller av att se över vad en betygsfri.skola innebär förmöjligheterna och villkoren när det gäller att öka kontakten mellan lärare,elever och föräldrar. Detta är tråkigt. Det är och vpk som påmycket väsentliga punkter står för den radikala delen av skolpolitiken iSverige. 14 () replik: Först något om betygen. När om betyg handlar det bara om urval. Det handlar inte ett dugg om deövriga funktioner som betygen skall ha och som av föräldrarna anses vara mycketvikfigare än just urvalsaspekten. Jag måste nu tyda utläggningom betygen som ett nej - alltså inget nytt betygssystem. Det är ett bra beskedtill föräldrar och oss andra inför valet. Sedan till frågan om tillvalsmöjligheterna på högstadiet.Ja, , jag kan visst ge förslag till utformning av entillvalsmodell. Vi moderater föreslår i vår partimotiori att utrymmet förtillval skall utökas till att sammanlagt omfatta cirka en fjärdedel av tiden påhögstadiet. Timmar till det här utökade tillvalet tas dels från friaaktiviteter, dels från temastudierna. Tillvalsmöjligheternaskall anges i läroplanen för att kvaliteten skall garanteras. Varje elev skallha möjlighet att välja flera alternativ, som skall omfatta både obligatoriskaoch icke obligatoriska ämnen. En sådan här tillvalsmodell ger möjligheter tillspecialisering, på både bredden och djupet. Men framför allt kommer den atttillmötesgå de skiftande intressen som mer och mer gör sig gällande hoseleverna när dessa kommer upp på högstadiet. Så något om de variationer som man skulle kunna ha lokaltnär det gäller profileringen i skolorna. Helt plötsligt börjar om fotbollsgrundskolor. All right, men det som skulle ligga närmare tillhands att fundera över är väl följande frågor: Skulle socialdemokraterna kunnagå med på att en högstadieskola får profilera sig i biologi med inriktning motmiljöfrågor? Skulle socialdemokraterna kunna gå med på att ett högstadium fickprofilera sig med inriktning mot språk, främst franska och tyska? Det är dentypen av profilering inom skolämnenas ram som jag vill veta omsocialdemokraterna här är intresserade av eller inte. Är man inte det, visarman prov på stor diskriminering av vissa elevgrupper med speciella intressen. Jag skall säga några avslutande ord medanledning av det som just har sagts. har på nytt tagit upp frågan omTV-kanalerna. Den beredning som vi har inbjudit till handlar om vilkaregelsystem vi skall ha för kabelnäten. Det är viktigt att komma till klarhetpå den punkten. Frågan om en framtida struktur på kanbehöva en mycket omfattande beredning. Det är ju här fråga om skilda åsikter aven annan art, som gör att man inte snabbt kan komma fram till ett beslut. Jaghar varit angelägen om att relativt snabbt kunna komma fram till en lösning närdet gäller kabelreglerna. Återigen till frågan om hemspråksundervisningen.Matematik, , är faktiskt inte hemspråksundervisning. Detsammamåste jag säga till . Både och ju hemspråksundervisningen. Men det är faktiskt så. att hemspråksundervisningentäcker in en mycket vid skala. När det gäller de alldeles nya invandrarna sominte kan någon svenska finns det naturligtvis ingen anledning att säga att deskall sitta av lektioner som de inte förstår någonting av. Självfallet skall deinte göra det. Det finns dock redovisat att elever som är födda och uppvuxna iSverige visar sig ha svårt att följa undervisningen när de kommer upp påhögstadiet och står inför övergången till gymnasiet, bl. a. därför att derasundervisningssituation har varit sä splittrad. Man måste väl dra någraslutsatser därav och vara beredd att göra någonting. Man kan inte bara hänvisatill att de som kom hit har en annan undervisningssituation. Det som sägs i budgetpropositionen är faktiskt enuppmaning om att man skall planera schemat så, att klassen - som ju är ensocial och bildande gemenskap - får möjlighet att utgöra en enhet. Var och ensom har tyckt att en sammanhållen klass kan representera ettpedagogiskt värde borde fundera över om vi inte också bör uppmuntra detta genomatt försöka lägga hemspråksundervisningen på ett sätt som står iöverensstämmelse Dåtalar jag inte om den undervisning som en hemspråkslärare kan bedriva i olikaämnen utöver hemspråket. Resonemanget gäller hemspråksundervisningen i de falldär man systematiskt har plockat ut elever från klasserna och därmed gettupphov till en mycket splittrad undervisningssituation. Hur många timmar finns då tillgängliga? Ja, man kan tafasta på de fria aktiviteterna, och det finns vissa håltimmar - mennaturligtvis inte på alla stadier. Men det förhållandet innebär väl ändå inteatt man bara därför att man inte har håltimme på lågstadiet inte skall fåanvända en håltimme på högstadiet. Det är faktiskt fråga om en praktiskhantering. På många håll har vi samlad skoldag, som faktiskt går attanvända och som innebär ett vidare tidsmått jämfört med den ordinarietimplanen. På vissa håll har man halvklasser. Halva klassen har alltså en ledigtimme. Det finns således tekniska möjligheter att göra en betydligt bättreschemaläggning. Det här har påpekats i årets budgetproposition. Det är tillglädje för de barn som kommer från andra länder eller som har föräldrar som harett annat språk än svenska som modersmål. Det gäller ju att dessa barn skallkunna få undervisning också i de ämnen som ingår i den ordinarie timplanen. Jagtycker att det är viktigt att vi försöker verka för det. Lärartätheten har ökat . På ett tiotalår har lärartätheten i skolorna ökat . Det är naturligtvis riktigt attdet här och var finns klasser med mänga elever. Jag vet om det och jag haruttalat att det inte bör förekomma. Vi bör se till att det inte förekommerklasser som har mer än 30 elever. Men man fär då också titta på hurlärarresurserna i en skola totalt används. Om vi tittar på hur lärarresursernaute i landet disponeras, kan vi upptäcka att man här och där har mer än enlärare vissa delar av veckan. Vi har faktiskt inte mer än drygt elva elever perlärare i det svenska skolsystemet. Sedan något om betygen. säger: BengtGöransson säger att betygen inte skall vara till annat än urval. Ja, jag hartyckt att det finns anledning att betona detta. Som jag ser saken är det denallra viktigaste uppgiften för betygen. Vi behöver ju ett urvalsinstrument. Menjag tycker inte att ett system med intagningsprov är särskilt bra. Jag litarmera pä den lärare som har undervisat en elev under eri och denlärarens omdöme. Således måste vi ha någon form av betyg. Men om man säger attbetyget bara skall redovisa exakt vad eleven har lärt sig och de olika betygenfrån alla lärare skall jämföras blir kursomfånget begrärisat. Då fråritasläraren möjligheten att säga att en elev har talanger. Eleven hade kanske fyrafel i ordkunskapsprovet i engelska, men läraren vet att han kan 4 000 ord tilloch har ett oerhört stort ordförråd. Ändå får han ett sämre betyg än den somhade lärt sig exakt det antal ord som förekom på provet. Det finns en radsvagheter i detta system, där ett alltför starkt betonande av betygen kan ledatill en förtunnad och förytligad undervisning. Av det skälet är inte problemet , , attfå politiker att bestämma hur det skall vara. Problemet är att skapa en breddebatt, där man irite bara svarar ja eller nej på frågan om betyg utan talar omhur ett betygssystem skall se ut som ger den information som bl. a. föräldrar ochelever vill ha. Den diskussionen behöver vi tid på oss att föra. talar om tillvalen och säger att man kan tatid från temastudier. Men temastudier har inte en egen plan fri från ämnena -det är ju ämnen. Vilka ämnen skall dä tas bort? Temastudierna syftar till enfördjupning inom ämnena. När det gäller profileringen ställdes frågan om jag kantänka mig ett högstadium som profilerar sig mot biologi och miljö. Ja, det kanjag tänka mig - det är alldeles utmärkt. Det är den typeri av inriktning ochutveckling som är välkommen och som bör uppmuntras. Det finns dock anledningatt ha vissa ramar och regler som gör att profiler och inriktning inte blir säudda att en elev inte kan byta skola. Det börvi rimligen var överens om. Om detfanns en total frihet i fråga om den typen av profileringar skulle det varamycket intressant att se hur de som kom med betyg därifrån skulle värderas närde sökte in på den tekniska högskolan i . Det vore spännande att se,om var och en hade definierat och haft profil på matematiken i vilken riktningsom helst i den enskilda skolan. Det är faktiskt en poäng att eleverna har ennågot så när gemensam grund när de kommer till . Denna debatt har bitvis varit hetsig - detblir skoldebatter gärna under ett valår. Jag vill emellertid upprepa det jagavslutade mitt första anförande med att säga. Vi har i haft förmåga attefter hårda diskussioner träffa överenskommelser där vi har varit överens omvad som gäller och att det skall genomföras. Ett exempel på detta är den nyalärarutbildningsreformen, som beslutades efter stor diskussion . ärbeslutet klart, och lärarhögskolorna håller på att planera hur undervisningenskall utformas. I det stycket hoppas jag att också denna reform skall visa sigvara en av de många goda kompromisser som vi har kunnat träffa i svensktsamhällsliv till glädje för hela landet. 16 (): Den verksamhet som ungdomsorganisationerna ivårt land bedriver sysselsätter hundratusentals ungdomar. Tusentals ledaresköter träningspass, tävlingar och studiecirklar och lägger ner all sin fritidoch hela sitt intresse på denna verksamhet. De arbetar i de allra flesta fallideellt, och det råder inga delade meningar om att deras verksamhet inte baragagnar ungdomarna utan i ett vidare perspektiv hela samhället. Vi är över partigränserna överens om attungdomsorganisationerna måste tillförsäkras en viss grundtrygghet för sinverksamhet, en trygghet som inte nödvändigtvis måste mätas i ett antal miljonerkronor. Upplåtelse av idrottsanläggningar och lokaler, hjälp med planering ochadministration, borgen för egna ekonomiska åtaganden etc, kan varalika värdefullt. Men det finns stora skillnader mellan den moderata och densocialdemokratiska synen på det ideella arbetet inom olika folkrörelser.Socialdemokraternas politik förefaller att syfta till ett korporativt system,där folkrörelser av olika slag står i det kollektiva systemets tjänst. För ossmoderater är principen om de ideella organisationernas fria ställning likaviktig som kravet på stor individuell frihet. växte de olika stödformernaför ungdomsorganisationerna fram. Varje reform eller åtagande kunde var försig motiveras. men deniiammantagna effekten blev till en svårgenomtränglig bidragsdjungel. År 1979gjordes en utredning i syfte att samordna och förenkla bidrageri. 1 betänkandetkonstaterades bl. a-: att eri helhetssyri på bidragen från stat, landsting ochkommun saknades: 38 skilda instanser handlade ett sextiotal olika bidrag.Utredningen föreslog bl, a. att organisationernas centrala och lokala bidragborde slås samman. Utredningens förslag och rekommendationer föranledde dockingen åtgärd. anslöt sig ungdomsrådet i sininternutredning Fritidspolitik och samhällsstöd till den tidigare utredningensprinciper, dock utan att nämnvärda förändringar genomfördes. 1986 värdet dags igen: att göra en översyn av statsbidragen till barn- ochungdomsorganisationer. Målet var att finna bidragsregler som innebär enförenkling och ökad rättvisa mellan olika typer av organisationer. a.skulle såväl det centrala som det lokala stödet samt rutinerna förbidrägsgivningen behandlas. Utredarens förslag i betänkandet 1987:37, Stödet tillbarn- och-ungdomsföreningar, innehåller tacknämliga förslag till sådanaförenklingar som flera initierade utredare tidigare pekat på - och som vimoderater förordat, t. ex. att statliga bidrag, i den mån sådanaöver huvud taget skall utgå till lokal föreningsverksamhet, borde kanaliserasvia kommunerna. Kommunerna har rutiner för bidrag till föreningslivet, desvarar för huvuddelen av föreningsstödet, som är - detstatliga lokala aktivitetsstödet är ca 100 miljoner, dvs. en bråkdel av vadkommuner-ria ger-och de har den bästa kännedomen om föreningarnas verksamhet.En samordning av bidrageri skulle innebära enklare ansökningsförfarande förföreningarna, och de skulle inte behöva känna sig styrda av statliga regler ochderas uttolkning. Dessa regler kanske inte alls låter sig tillämpas på den egnaverksamheten - för av den bidragsberättigade verksamheten söker man intebidrag, vare sig det nu beror på byråkrati eller pä något annat. har regelverket måst ochlagas för att eliminera orättvisor och otympligheter. Jag behöver bara erinraom vissa invandrarföreningars ungdomsverksamhet; som fått vänta . Detgäller ju insatser som betyder och kan komma att betyda mycket för- värtmångkulturella samhälle. Trots alla goda skäl avstår dock föredragande statsråd -enligt gammal tradition - från att använda sig av utredningsförslagen. Fråganskall utredas ytterligare. Inte ens socialdemokraterna kan undgå att se detparodiska i allt detta utredande som inte leder till någonting. över huvud taget någon reformering av bidragssystemet? utgår via ungdomsrådet stöd till organisationernascentrala verksamhet med ca 240 miljoner och till den lokala verksamheten medca 100 miljoner. Till detta skall läggas ytterligare 10 miljoner från olikastatliga myndigheter. Hur skall nu dessa,håvor fördelas? förslag, för vilket vi moderater känner viss sympati,har flera andra förslag och modeller lanserats av remissinstanserria. Vi moderater vänder oss mot att såväl bidragsgivning somutredningsarbete koncentreras till en regeringen så närstående organisationsom . Att regeringen utser styrelsen utgör redan det indirekten styrning.Vi menar att ungdomsorganisationerna i högre grad borde stå fria gentemotstaten. De flesta är redan organiserade i för Sverigesungdomsorganisationer, och andra samrådsformer kunde etableras. Vi moderater har ingenting emot ett ungdomsråd. Ettstatligt ungdomsråd motverkar däremot sitt syfte - att stärka ungdomsorganisationerna. Vår slutsats är att ungdomsrådet kan avvecklas.Ungdomsorganisationerna bör själva få ett stort inflytande över de organ somträder i dess ställe, och de bör ytterst svara för den interna fördelningen avde beviljade anslagen. I promemorian "- nuläge samtöverväganden och förslag" förordar utredarna i arbetsgruppen Barn - Ungdom- Samordning, alltså en annan utredning, som går parallellt med den jagtidigare refererade, väsentligt utökade arbetsuppgifter för statens ungdomsrådoch i enlighet därmed en förstärkning med tre tjänster. föreslårmot samma bakgrund sju nya tjänster. Statsrådet avstår frän nästansamtliga utredningsförslag och vill inte medge någon enda ny tjänst. Dettaandas en sund skepsis mot en ännu längre gående byräkratisering av de kontroll-och styrningsfunktioner som staten redan utövar gentemot föreningslivet. Ideella föreningars möjligheter att verka ärinte och får inte vara helt beroende av anslag från det allmänna..Dessa skallstärka de egna resurserna och komplettera de ideella insatserna. Det är ingenhemlighet att det engagemang som föreningsledare har hämmas av byråkratiskaregler, som motverkar ansträngningarna att med egna initiativ finansieraföreningarnas verksamhet. En av de traditionellt största finansieringskällorna ärlotterierna, men på det området har staten år dragit in allt störreandel för egen räkning. har folkrörelsernas spel minskat från nästan35 % till av den totala marknaden. Om folkrörelserna hade fått behålla sinandel skulle de kunnat ha nettoinkomster på uppemot 1 miljard kronor.Lotteriutredningen fastslog 1979 i sitt betänkande: "Om de statligalotterierna och totalisatorspelen tillåts öka på samma sätt somhittills finns enligt vår mening risk för en ogynnsam utveckling för denideella sektorn. Det statliga spelet bör därför inte tillåtas breda ut sig pådet ideella spelets bekostnad." En ökad grad av självfinansiering inom de ideellaorganisationerna förutsätter alltså en större del av lotterimarknaden, ochregeringen bör därför förelägga ett förslag med dennainriktning. Åtgärderna bör först och främst bereda utrymme för de lokalaföreningarna, som ju utgör basen för idrotts- och ungdomsorganisationerna. har haft tillfälle att studera det mycketomfattande lotteriväsendet i . Där anses det ingalurida skamligt attdirekt finansiera sådana samhällsuppgifter som folkhälsan, handikappstödet,barnskyddet etc. genom den s. k. penningautomatföreningen. I har vi inte samma organisationsform, ochidrottsrörelsens anslag utgår ur statskassan. Med tanke på att människorsintresse för idrott delvis utgör förutsättningen för Tipstjähsts ökandeöverskott, bör dock en större del av de inlevererade medlen återgå tillidrotten. Vi anser det önskvärt att denförstärkning som vi föreslagit kommer de lokala föreningarna till godo. Ett annat hinder för självfinansiering av förbundens ochföreningarnas verksamhet är skattebelastningen, och vi föreslår i en moderatmotion en rad åtgärder på skatteområdet som är ägnade att underlätta föridrotts och ungdomsorganisationerna. Vi anser att det grundavdrag på 15 000 kr.som en allmännyttig ideell förening har rätt till bör kunna höjas till 30 000kr. Vi kräver också bättre möjligheter till inkomstutjämningför idrottsutövare och föreslår vidare att schablonavdraget för idrottsledare-och utövare - höjs från . Plocka svamp och bär för , det går an. Skulle inte samma generositet kunna gälla frivilligtungdomsarbete? Andra hinder för föreningarnas självfinansiering är t. ex.bingoskatt och reklamskatt. tar staten in 85 miljoner i skatt päinkomsterna av bingospel. Det är en skatt som bör trappas ned successivt ochomvandlas till en avgift för statens tillståndsgivning och kontroll avverksamheten. Också skatten på reklam i föreningarnas programblad o. d. kundeslopas. Regeringen bör utreda dessa frågor och återkomma till medförslag. På samma sätt som knappast kan betraktassom kulturlivets representarit i överläggningar med staten kan inte hellerstatens ungdomsråd representera föreningslivet gentemot staten. ,däremot, har en friare ställning som företrädare för hela Idrottssverige.Sedan 1970 har dock stateri två represeritanter i RF:sstyrelse,och vi anser attförbundets självständighet bör stärkas genom att denna ordning upphör. Hur serstatsrådet på en sådan reform? Frågan om idrottsutövares eller ledares sociala avgifterhar avgjorts med en dom i regeringsrätten, enligt vilken föreningarna ärskyldiga att betala sociala avgifter också för deltidsanställda som har enannan huvudsaklig inkomstkälla. I dessa fall anser vi moderater att det börfinnas en möjlighet för den anställde och föreningen att träffa enöverenskommelse om vilka sociala förmåner som skall utgå. Självfallet skallavgifter betalas i de fall man kommer överens om att förmånerna skall gälla.Denna modell, som bygger på en utredning av , bör kunnaaccepteras av alla. Vi anser att regeringen skyndsamt bör kunna utarbeta ettförslag i den riktningen att förelägga . Jag har inte utan behållning läst statsrådet rundmålning om ungdomars situation . Vi moderater delarstatsrådets analyser pä många punkter, dock inte i alla slutsatser och förslagtill åtgärder. Framställningen vittnar om en stark tro på penningensmakt. Ökade anslag skall avhjälpa brister och missförhållanden. Vi moderatermenar att andra faktorer har större betydelse, sådant som motverkar attmissförhållanden uppkommer: föräldrarnas och skolans roll som fostrare, skolansmöjligheter att låta de unga utvecklas efter sina förutsättningar, ett friareämnesval. Detta sagt utan att förringa ungdoms- och idrottsledares insatser. har mångmiljonbelopp satsats iinformationsprojekt mot ungdomars alkohol- och drogmissbruk. Har dessa insatsernått fram? Det finns alla skäl att söka utvärdera vilken effekt informationenhaft. Meninformation är inte nog. Ungdomars alkoholmissbruk börjar i allt Jag, och många med mig, har upprörts av reportage i radion om det bedrövliga tillstånd som hundratals 13-14-åringar uppvisar vid offentliga dansevenemang. Intervjuer med de unga bekräftade intrycket att vuxna i deras omgivning inte reagerade tillräckligt starkt. Åtgärder mot langning till minderåriga och sträng kontroll vid de ungas nöjestillställningar kan vara effektivare än information som ungdomarna inte tar till sig. Ungdomars situation behandlas av ossmoderater i parti- och kommittémotioner rörande skola, familjepolitik, boende,kriminalpolitik m. m., liksom i en '"ungdomsmotion" med anledning avförslagen till bidrag till organisationernas verksamhet. Vår syn på idrottensbetydelse presenteras i en särskild "idrottsmotion", som ocksåinnehåller förslag till förbättring av ideella.föreningars ekonomi. Jag harinte haft ambitionen att redovisa alla våra förslag, utan har med exempel velatbelysa skillnaden mellan socialdemokratisk och moderat urigdoms- ochidrottspolitik samt visa på de handlingslinjer som vi moderater villrekommendera för att stärka föreningarnas ekonomiska trygghet och självständighet. Under detta anförande övertog. talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. 17CARL-JOHAN-WILSON (fp): I politiska församlingar kan man inte fattabeslut som påverkar skeendet som gått. Nästan all debatt och allabeslut, i t. ex. , är avsedda att påverka.någon del . Därför kan man - med anspråk på att vara oantastbartlogisk - påstå att alla politiska ärenden egentligen är viktiga för unga människor.De unga kommer någon gäng att få nytta eller obehag av de beslut som vi fattar- eller som vi inte fattar att vi borde fatta. I den här allmänpolitiska debatten har planeratin ett avsnitt som skall handla speciellt om de unga. , Regeringensrepresentant i det här avsnittet är statsrådet . Han kallas litetskämtsamt "ungdomsminister" och "idrottsminister". Attvara ungdomsminister måste vara något av det finaste man kan vara i enregering. I eri föredömligt utformad presentation harjordbruksdepartementet redovisat "100 åtgärder för ungdom". Det måstekännas gott för en ungdomsminister och hans närmaste medarbetare att få ihopden förteckningen. Jag kan riktigt känna fliten i , närman kommit upp till 8090 åtgärdspunkter i förteckningen. 100-låter mycketbättre - och sä fortsatte man inventeringen. Det märks förstås att det varlitet kämpigt att komma upp just till 100. Någon punkt nämns mer än en gång ochett par punkter ligger utanför regeringens kompetens. Det mesta av allt som sammanställts bland de 100 punkternaär goda åtgärder. Få av punkterna stöter på motstånd från oppositionen. Jag nämner det här av medmänskliga skäl. När man arbetarmed de här frågorna så mycket man orkar och anstränger sig så mycket man fårför den som håller i pengarna, har man rätt att bli bemött med vänlig respekt.Därför hoppas jag att statsrådet och hans medarbetare totalt sett kan