prot · GB0912 · 1987-12-31 00:00:00 — Förden räkning för jag konfinuerliga diskussioner med en radav de länder som här är aktuella, både i och i . Jag kommerinom att besöka bl. a. , och där kommerdessa diskussioner att stå i centrum. Man har i uttryckt ett mycketstort intresse för att diskutera frågan om sambandet mellan å ena sidan miljöoch ekonomi och å andra sidan effektiv och bra teknik. 13 ()replik: återkommer fill frågan om kol kontra kärnkraft. Det ärväl ändå så att hennes partikamrater på konfinenten inte på något sätt stickerunder stol med att en kärnkraftsavveckling skulle innebära en ökning av kolförbränningen.Det har sagts i valdebatter, och det är klart erkänt av på konfinenten. Jagställde en fråga om koldioxid. Jag gjorde det därför att jag är oroad över allförbränning av fossila bränslen. Jag tycker att det kan vara rimligt atterkänna att vi med kärnkraften klarar det problemet. Men den frågan harBirgitta över huvud taget inte kommenterat. Förbränningen av kol kan blidet helt överskuggande miljöproblemet . Detta är inte etthot som debatteras särskilt mycket , men just därför tyckte jag att det varviktigt att kammaren får en uppfattning om vad har för åsikt iden frågan, om hon upplever detta som ett problem eller inte. Jag tycker attdet finns all anledning att göra det. Jagfick inte heller någon kommentar till mina frågor om regeringens aktiviteternär det gäller att försöka få att avveckla den bevisligen osäkrakärnkraft som man där investerat i, dvs. reaktorer av den typ man har iTjernobyl. Här finns det verkligen anledning för regeringen att visa aktivitetoch ge oss en säkrare värld att leva i genom att försöka få attta detta ansvar. Fråganom importen av livsmedel som innehåller restsubstanser av ämnen som ärförbjudna ställde jag till miljöministern, eftersom jag anser att det är enmiljöfråga. Om jag framställer en fråga eller interpellation i , fårjag svar av jordbruksministern. Men jag anser alltså att det är en vikfigmiljöfråga, och därför tycker jag att det är vikfigt att miljöministern ger sinreaktion på den frågan. Jag får nämligen inte alls aktiviteten på hemmaplan,dvs. att sänka förbrukningen av kemikalieanvändningen inom jordbruket -en i ochför sig lovvärd ambition -, att stämma med att man ändå godkänner restsubstanserav förbjudna medel i importerade livsmedel. Jag får inte socialdemokraternasmiljöpolitik i det avseendet att gå ihop. 14 ()replik: Jag ställde frågor tin om mytbildningen kring vår syn påmiljöavgifter. Jag fick inget svar på dessa frågor. Jag tolkar det så, attmiljöministern håner med mig om att det är en mytbildning och att det taletalltså är falskt. Mytbildningen går ut på dels att vi skulle säga att man skankunna köpa sig fri från miljöskador, dels att vi inte vHl att man skall stänahårda koncessionskrav. Det är bra att vi får detta klarlagt, för den debattenmåste ta slut - den är inte korrekt. Detförekommer också en annan mytbildning, nämligen att de borgeriiga partiernainte kan komma överens. Riksdagsbehandhngen visar gång på gång att vi äröverens i många frågor. Det gäller frågan om miljöavgifter, där vi visserligenhar litet olika infallsvinklar men där våra principer ligger nära varandra ochdär vi mycket väl kan komma fram fill helt gemensamma ståndpunkter. Det gälleräven en rad stora och viktiga frågor beträffande utsläppsbegränsningar. Dethänder ibland t. o. m. att vi vinner vid voteringarna på grund av att vpkställer upp på våra krav på skärpningar. Enighetengäller kanske inte i riktigt lika stor utsträckning frågan om skyddet förälvarna. Men här har det ändå hänt att ställt upp på vår sida. Dethar även vpk gjort. har fått lida nederlag när det gällerälvbevarandet. På det sättet har det blivit ytterligare vattenspeglar ochforsar att spegla sig i för hemvändande Carlssöner från . Anf.15 () rephk: Jag är egentligen skyldig miljöministern ett tack för en punkt i hennesförsta inlägg, som jag tyckte var mycket väsentlig. Det var när hon sade fillIvar Virgin att tanken att ersätta kol med kärnkraft i världen är fullständigtorimlig och vansinnig. Jag tycker att det är bra att hon sade det. Men om manintar den atfityden fill kärnkraften, krävs det också att man i det egnahandlandet bevisar att man har den och tar rejäla tag för den avveckling som vihar fattat beslut om. På den punkten saknar vi en del. Närdet gäller energipolifiken tog jag upp den här frågan med . Det gälldeinte så mycket den isolerade utbyggnadsfrågan, utan mer frågan hur man skalluppfatta olika ståndpunkter inom det socialdemokratiska parfiets verkställandeutskott. Närdet gäller jordbruket tycks det som om man kan komma överens på vissa punkter.Det finns en del saker där man återgår och från regeringens sida säger att manskall sätta parentes kring stordriftseran. Ett avsnitt som jag dock inte hörtkommenteras är det jag försökt beskriva, som handlar om att utnyttja jordbruketsom en posifiv miljökraft genom att låta jordbruket på ett miljövänligt sättproducera råvaror, vilka kan ersätta sådana råvaror som vi använder inomt. ex. energiprodukfionen och den kemiska industrin och som är miljöskadligaoch innebär ett naturresursslöseri. Påtal om de ekonomiska styrmedlen berömmer sig nu miljöministern och regeringenav att man ställer upp på detta. Det är naturligtvis bra. Vi skall inte bråkaför mycket om historieskrivningen. Jag vill bara konstatera att dettadiskuterades ganska ihärdigt i naturresurs- och miljökommittén åren 1977-1983.Det var då en annan ledamot av den socialdemokratiska regeringen än BirgittaDahl som där lika ihärdigt satte upp stopptecken för allasådana ekonomiska styrmedel hela fiden. Jag noterade kommentaren om klorblekning. Detta är en saksom vi alla måste ta på stort allvar. Jag inser problemen, men vi måste ta tagi detta. Avslutningsvis vill jag säga att det naturligtvis interäcker att vi i denna kammare redovisar snälla och bra synpunkter, som vi allatycker att vi har varit först med. Vad det handlar om är att lägga fram förslagi propositioner och motioner och fatta vetfiga beslut. Där har vi ytteriigareen hel del att göra. 16Miljö- och energiminister : Det är nog bra om vi klarar ut var ni står närdet gäller miljöavgifter, . Ni har tagit upp dem, liksom vi. Efterde uttalanden som ni har gjort tror jag att ni är på det klaramed att koncessionskrav måste ligga i botten. Men vi är fortfarande emot dettamed att köpa och sälja. Jo, därför att vi inte vill att något enskiltföretag, ens inom ramen för koncessionskraven, skall kunna sälja ett utrymmeför någon annan att smutsa ner. Vi vill att ett sådant här system skall fungeraså att varje enskilt företag pressas fill det yttersta. Konkret uttryckt; OmVolvo kommer under sina koncessionskrav skall inte eller BP ha rätt attköpa sig möjhghet att smutsa ner mer på . Det vore bra att få klargjortfrån er hur ni ser på detta. På den punkten är jag osäker. När det gäller dettahar ni dessutom i de borgerliga partierna helt olika uppfattningar. Vi ser med yttersta allvar på koldioxidproblemet, IvarVirgin. Det framgick också av vad jag sade. Men det är - jag upprepar det -fullständigt omöjligt och mycket olämpligt från många synpunkter att klara detgenom en satsning på kärnkraften. Det måste ske en utveckling av tekniken föratt klara världens energiförsörjning, trafiksystem och en rad andra processer.' Det är väl sant att jag har partikamrater i som inte kommit lika långtsom vi. har de givit i uppdrag åt miljökommittén i Socialistinterna-tionalen- och mig - att skapa ett underlag för vår fortsatta diskussion. Jag stickerinte under stol med att jag tänker utnyttja det som en möjlighet att leda minabröder och systrar litet på vägen. Men jag har goda kompanjoner i det arbetetbland mina partikamrater ute i . Frågan om import av livsmedel har jag svarat på genom attcitera beslutet på parfikongressen. Svaret på den fråga som gäller att jordbruket skall kunnaproducera för annat än livsmedel ingick i vad jag sade om att vi i stort setthar samma synpunkter här. Det är ingen hemlighet, . Däremotstår jag inte här och delar ut löften om att jordbruket skall få tillgång tillsamma subventioner för detta som för överskottsproduktionen och exporten. Låt oss i den fortsatta diskussionen levaenligt liknelsen om den förlorade sonen, och inte stå här och berömma oss avatt alltid ha varit först och bäst, och mobba den som kommer fill en bättreinsikt. Det tror jag nämligen att människor i landet tycker illa om. Jag tyckervi skall välkomna varandra i stället, i den mån vi utvecklar vår syn i dessafrågor. Jag skall gärna, fru talman, åtaga mig att tillreda måltiden för att välkomnade förlorade sönerna och döttrarna. Förste vice talmannen anmälde attLars anhållit att fill protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 17GÖTE (): Låt mig först få anföra några synpunkter pådenna form av debatt. Vi har av tradition en allmänpolitisk debatt, där allasakfrågor tas upp till behandling. Det har varit bra. Vi har fullföljt den tradifioneni olika sammanhang. Personligen undrar jag om det inte vore dags att se överdenna debattradi-fion. Jag ifrågasätter om man inte skulle gå in förgeneraldebatter i kammaren inom ramen för olika ämnesområden. När mandebatterar över hela det politiska fältet i kommer vissa frågorbort i debatten under det att andra aktualiseras. Jag tror att de vikfigasakfrågorna i samhällsdebatten skulle tjäna på om man kunde breddageneraldebatter vid olika tillfällen om viktiga politiska frågor ochämnesområden som vi behandlar här i kammaren. Jag gör på nytt detta konstaterande med anledning av attvi saknar regeringsrepresentant i den socialpolifiska debatten här ikammaren. Jag konstaterar att regeringen antagligen går till väga så, när manställer upp med statsråd i den allmänpolitiska debatten, att man gör enbedömning av vilka pohtiska frågor som är vikfiga för regeringen då denallmänpolitiska debatten förs och skickar statsråd inom dessa politiska områdenfill kammaren. När det gäller politiska frågor som har lägre status eller är avmindre intresse i ser man till att det inte finns någotstatsråd i kammaren. Av detta drar jag den slutsatsen att de socialpolitiskafrågorna i inte intar en särskilt högtprioriterad ställning. Jag beklagar detta. Vi befinner oss i dagtrots allt i ett skede på det socialpolitiska området där trygghet och välfärdmåste aktualiseras på ett nytt sätt. Vi har djupa sprickor i den svenskavälfärden. Det är inte repor. Repor tror jag att vi får finna oss i när detgäller olika politiska frågor. är det fråga om sprickor i välfärden, somär föranledda av felaktigheter i de grunder som socialdemokraterna har lagt närdet gäller att bygga upp välfärdssamhället. Jag menar att detta är politisktförorsakade sprickor och problem, en politiskt förorsakad otrygghet som väldigtmånga människor upplever i det svenska samhället . För inte så länge sedan har vi fått rapporter från densocialdemokratiska partikongressen. Jag konstaterar att på det viktiga socialaområdet saknas de socialdemokratiska visionerna när det gäller sättet attangripa det här problemet, när det gäller konkreta förslag till att minskabristerna i vårt välfärdssamhälle. Jag vill ställa några frågor till socialdemokraternasrepresentant i kammaren, , eftersom det inte finns någotstatsråd här. Jag vill därmed inte underskatta svar. Det står bl. a. i stämmohandlingarna: Det skall varabehoven som styr fillgången på vård, inte plånboken. - Har vi uppnått denmålsättningen , ? Om inte, hur skall socialdemokraternauppnå den? På ett annat ställe står det: Sjuka och oroade människorär mycket svaga konsumenter. På vad sätt skall socialdemokraterna fillgodosejust de konsumenternas önskemål om valfrihet? Kanske är de när de är sjuka, närde är s. k. svaga enligt socialdemokraterna, i allra störst behov av att kunnapåverka sin situation i vården. Var finns socialdemokraternas program för ökadvalfrihet på det sociala området? Det står också så här på ett annat ställe, beträffandeäldreomsorgen: Därmed bör dagens institutionsboende för äldre successivtersättas av äldrehem av olika slag. Vad ligger i begreppet äldrehem? Jagkonstaterar att ålderdomshem har ersatts med äldrehem. Innebär den härskrivningen att ni bakvägen skall avskaffa ålderdomshemmen och införa ett nyttvårdbegrepp, eller är ni beredda att i enlighet med de borgerliga partiernasönskemål se till att statsbidragen blir neutrala? Är ni beredda att en gång föralla slå fast att ålderdomshemmen skall finnas kvar för den som vill ha denformen av boende och att vi också skall ha möjlighet inom ramen för sammafinansieringsregler att bygga nya ålderdomshem? Socialdemokraterna konstaterar också att primärvårdenmåste byggas ut. Min nästa fråga till blir därför: Vi vet att vii dag har oerhört stora brister när det gäller den slutna sjukhusvården inom enrad specialiteter. Vad är viktigast, enligt socialdemokratin, att bygga utprimärvården eller att klara av bristerna i den slutna sjukvården inom ramenför olika specialiteter? - Det finns nämligen i handlingarna tillpartikongressen ingen klar inriktning, inga nya grepp för att minska bristernai vårt välfärdssamhälle. Jag vill, fru talman, ge några exempel: Per och är två unga makar som har små barn. Deskulle mycket gärna själva vilja ta hand om barnen när de är små. En av demskulle vilja vara hemma och den andra förvärvsarbeta. Detta är nästan omöjligti dagens samhälle beroende på den skatte- och bidragspolitik som detsocialdemokratiska partiet har format och drivit igenom med kommunisternashjälp i den här kammaren. När tänker socialdemokraterna se till att önskemåletom valfrihet uppfylls för Per och , så att de kan ta hand om sina barnpå det sätt som de anser vara bäst? Vad är det för fel att vårda de egna barneni hemmet om man har uppfattningen att detta är riktigt? Här finns inga förslag till lösningar. Man barakonstaterar att Per och får finna sig i den generella välfärdspolitiksom en majoritet i riksdag har lagt fast. Här finns makarna , som står i kö till denkommunala barnomsorgen, och som gärna skulle vilja ha alternativ till denkommunala barnomsorgen om det bara fanns sådana. Kanske de har ettinfektionskäns-ligt barn och därför skulle önska en mindre tillsynsgrupp än vadsom är möjligt i den kommunala barnomsorgen. Inte heller här har socialdemokraternanågra som helst konkreta förslag. I folkrörelseutredningen mer vi ärtillsammans går man den motsatta vägen. Den utredningen vill förbjuda även dealternativ som finns . Utredarna vill t. o. m. gå så långt som att ändra socialtjänstlagenoch via lagstiftning förbjuda de få alternativ som finns. Detta, säger socialdemokraterna, är ett led i att bygga utden generella välfärdspolitiken. När vi moderater vill ändra socialtjänstlagenså att föräldrarnas rätt stärks och föräldrarnas möjlighet att välja ökar, dåsäger socialdemokraterna alt det är systemförändring och ser detta sätt atttänka som något negativt. Detta är mycket typiskt för socialdemokratin.Socialdemokraterna sitter fast i det gamla sättet att tänka och hundratals, jatusentals, barnfamiljer i drabbas av den politiken. Det är enbrist i välfärdssamhället att valfriheten inte finns för barnfamiljerna. 3 protokoll 1987/88:12 Vi har de äldre. Vi har , som finns på ettålderdomshem. Han trivs där och vill vara kvar. Men den allmänna debatten omålderdomshemmens vara eller inte vara, beslut i kommunstyrelse,kommunfullmäktige och socialnämnd har gjort att han skall flyttas därifrån tillett annat boende, kanske eget boende eller någon lägenhet i . Dettaskapar oro, ångest, förtvivlan hos väldigt många gamla - bland dem som i på våra ålderdomshem - och osäkerhet bland dem som vill in på ettålderdomshem eller motsvarande form av boende. På den punkten harsocialdemokratin vacklat och motarbetat en konkretisering. Min fråga har jagegentligen redan ställt, men jag vill upprepa den: Vad menar socialdemokratiskapartikongressen med äldrehem? Är det detsamma som att bakvägen stängaålderdomshemmen? Vi har , som kanske är en av de allraviktigaste frågorna. Vi är överens om att de gamla, de sjuka, de handikappade istörre utsträckning än nu skall vara kvar hemma i sin egen bostad. Det råderinget tvivel om den gemensamma samsynen. Vi vet att vi fram harbehov av mellan 70 000 och 100 000 nya människor i . Från moderatsida har vi sagt att alternativen måste ökas. Vi måste se till att vi fårmöjlighet att spela med många olika former av hemtjänst och framför allt stärkade gamlas egen ställning när det gäller att välja vem som skall komma ochhjälpa dem i hemmet. Socialdemokraterna går den motsatta vägen. Folkrörelseutredningenvill också ändra socialtjänstlagen så att de alternativa hemtjänstformer somredan finns skall förbjudas. Detta är allvarligt, inte bara för de gamla utanför de unga människor som vill viga sitt liv åt att jobba i . Genomsocialdemokrafiska beslut blir de hänvisade till att arbeta enbart ihemtjänsten. De har ingen valfrihet på arbetsmarknaden, ingen valmöjlighet. Den moderata politiken är bättre för de gamla och bättre fördem som arbetar i . När skall ni inom socialdemokraterna ge de ungamänniskor som vill välja att arbeta med vård, inom ramen förhemtjänst i olika former, möjlighet att också påverka det sätt på vilket deskall arbeta? Vi har , som står i kön tillkranskärlsoperation, kanske ett av de mest beklagansvärda områdena när detgäller sprickorna i det svenska välfärdssystemet. Vi har långa köer tillkvalificerade sjukvårdsinsatser. Vi har människor, gamla och unga, som väntarpå operationer. Köerna har växt. I vissa fall har vi lyckats minska dem, men.vihar fortfarande ett otillåtligt stort antal människor i dessa operationsköersom väntar på att bli hjälpta. Vi vet att kanske hundratals människor dör ionödan beroende på dessa köer. Från moderat sida har vi sagt; Låt oss öka möjligheternatill alternativ för att klara de här problemen, se på alla resurser i landet,se till att vi gemensamt utnyttjar alla de resurserna på ett vettigt ochriktigt sätt. Nej, säger socialdemokraterna. Ett typexempel är densocialdemokratiska majoriteten i . Jag vet inte, äradekammarledarmöter, om ni såg TV-inslaget där man frånsocialdemokratiskt håll faktiskt gav uttryck för uppfattningen att det faktum attmänniskor dör i avvaktan på att få hjälp med en operation är ett övergåendeproblem; om vi bara bygger ut den offentliga vården kommer andra i fortsättningen attklara sig bättre. Det är ett cyniskt sätt att se på problemet. Från moderatsida menar vi att vi måste fillvarata resurserna nu; vi måste rädda liven nuoch på så sätt förbättra situafionen för de gamla. Låt mig, fru talman, visa på tre viktiga förslagsom vi menar skulle täppa fill sprickorna i välfärdssamhället. Vi är som människor inte bara materialistiska varelser -vi har också andra behov. Därför vill vi öka valfriheten och stärka de enskildamänniskornas ställning genom aU i socialtjänstlagen skriva in valfrihet ochrätt att påverka sin situation. Vi vill också ändra statsbidragsreglerna så att kommuner,landsting och-andra vårdgivare kan utnyttja statsbidragen på ett riktigt ochflexibelt sätt, till nytta för dem som behöver vård och omsorg. Vidare vill vi bygga vidare på socialförsäkringssystemet,så att vi via det får en ökad trygghet för de gamla. De här förslagen är i och för sig visioner, men de ärförankrade i dagens verklighet. Vad har socialdemokraterna att komma med föratt lösa problemen och täppa till sprickorna i vårt välfärdssystem? 18 (): Låt mig börja med att instämma i det som GöteJonsson sade om socialministrarnas frånvaro vid den här debatten. Vi har tvåsocialministrar i landet. När de inte kan samordna sina scheman så att en avdem kan vara närvarande vid den enda allmänna socialpoliska debatt vi har iriksdagen under det här halvåret kan det inte tolkas på annat sätt än så, attregeringen fillmäter socialpolitiken en ringa betydelse i den politiskadebatten, att man inte anser detta vara ett offensivt område. Jag beklagarverkligen att regeringen har gjort den bedömningen. Vi är, fru talman, stolta över det sociala skyddsnät somfinns i . En mycket stor del av våra samlade inkomster används till attskapa goda hvsvillkor för våra gamla och våra sjuka, för våra arbetslösa ochvåra handikappade. Solidariteten och det gemensamma ansvarstagandet är viktigagrundvärderingar i det svenska samhället. Från sida vill vi bidratill att befästa och stärka välfärdsstaten och en i långa stycken generelltinriktad socialpolitik. Men hur skall vi bära oss åt för att stärkavälfärdsstaten? Ja, enligt vår mening kan endast en stark marknadsekonomi geden materiella bas som behövs. Därutöver måste vi utforma våra sociala insatserså, att det ges största möjliga utrymme för den personliga omtanken och detpersonliga initiativet. Det behövs en konfinuerlig förnyelse inom helavårdsektorn, och den förnyelsen måste komma både inifrån och utifrån, bådegenom nya idéer och nyskapande inom de gamla ramarna och genom initiativ ochkreativitet i privat och kooperativ form utanför den offentliga sektorn. Härgår en politisk. skiljelinje gentemot socialdemokratin, som har låst sig föratt traska vidare i gamla hjulspår och tacka nej till den förnyelse som kankomma genom initiativ utifrån. Jag tror för min del att socialdemokratin härigenomäventyrar välfärdsstatens framtid. Vi ser många allvarliga krissymptom.Hit hör växande personalproblem inomhemtjänsten, barnomsorgen och sjukvården. Hit hör missbruksproblem som trotsalla insatser är mycket allvarliga och som i vissa avseenden harskärpts - det gäller t.ex. situationen för de tungaalkoholmissbrukarna. Hit hör också en växande efterfrågan på socialbidrag.Samtidigt som realinkomsterna stiger blir allt fler människor beroende avsamhällets stöd. Det är särskilt relativt unga människor som efterfrågarsocialbidrag. Siffrorna har presenterats, och de tyder på enfortsatt relafivt kraffig ökning av antalet socialbidragsmottagare. Jagär också övertygad om att socialdemokratins doktrinära inställning fill socialservice hämmar utvecklingen av barnomsorgen. beslöt att allefterfrågan på barnomsorg skulle vara täckt . Både statsministernoch biträdande socialministern har givit intryck av att denna utbyggnadfortskrider i stort sett enligt planerna. Men så är inte alls fallet. Enligtfärska beräkningar från kommer det enligt kommunernasnu aktuella utbyggnadsplaner att kvarstå en brist på 90 000 platser i daghemoch familjedaghem . Och även om man tar den kalkylen med en rejäl nypasalt, eftersom den bygger på ett behovsbegrepp som något avviker från denfakfiska efterfrågan, finns det ingenting som tyder på att det utstakade måletkommer att nås med nuvarande polifik. Ibeslutet förutsåg också en utbyggnad av deltidsgrupperna och deöppna förskolorna med totalt 170 000 platser till 1991. Men vad som förutsesär att antalet platser i delfidsgrupperna kommer att minska från 81 1985fill 78 1990. Det är alltså en utveckling i rakt motsatt riktning. Pådet viset lär det heller aldrig gå att bereda utrymme i delfidsgrupperna tillfemåringar och fyraåringar, som förutsatte i sitt beslut . Tillsaken hör också att regeringen har snävat in utrymmet för friståendealternativ, t.ex. föräldrakooperafiv. Genom de högt ställda kraven påöppethållande är det nu åtskilliga sådana föreningar som kan fåstatsbidrag: Socialdemokraternafortsätter också att avvisa förslaget om ett vårdnadsbidrag. Därmed består enallvarlig social orättvisa mellan olika grupper av småbarnsföräldrar. Denorättvisan får ett särskilt pregnant uttryck i de konflikter som har dyktupp på några håll i landet, där man har låfit kommunala dagmammor betala avgiftoch därefter få betalt för vården av sina egna barn. har ju bestämtatt alla föräldrar som förvärvsarbetar eller studerar skall ha rätt tillkommunal barnomsorg, men den rätten förmenar man nu från socialdemokrafiskthåll de kvinnor som arbetar som kommunala dagmammor. Får jag fråga EvertSvensson: Varför anser ni socialdemokrater att kommunala dagmammor inte skallha den rätt som tillkommer alla förvärvsarbetande föräldrar? Är kanske derasarbete inte ett riktigt förvärvsarbete?