prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Historien om bilstödet är lång och fylld med löften och förhoppningar.Men den är också ett skolexempel på hur långhalningar och poUtiska instansertillåter att en angelägen fråga skjuts upp. Detär nu den första utredningen om bilstöd .till handikappadestartade. Förslag om ändringar i bilstödet till handikappade har förut avregeringen lagts fram för . Men regeringen har aldrig fullföljt deintentioner som utredningarna eller har framfört för att få ett brabilstöd. Den25 debatterades frågan i . Det blev återremiss av ärendettill regeringen med uppdrag att återkomma med ettnytt förslag, som skulle vara realistiskt med utgångspunkt från en utrustadhandikappbils marknadsvärde. Försti tillsattes en utredningsman för att utreda hur ett nytt förslagskulle kunna se ut. Nuhar vi förslaget framför oss och skall fatta beslut om det . Vi kan dåkonstatera att lång kan vandringen vara ibland, innan vi når en bit av målet. Istort kan vi från säga att vi accepterar förslaget. Där finnsbetydande förbättringar för de handikappade. Personkretsen har utökats ochstörre medel har ställts till förfogande för att kunna utöka stödet. Det finnsgivetvis mycket mer vi skulle vilja göra för de handikappade som har behov avbil för att kunna leva ett någorlunda normalt liv. Men vi är också liksombiträdande socialministern införstådda med att allt som föreslås kostar pengaroch att det är svårt att verkställa allt på en gång, även om viljan finns. Vihoppas nu från sida att detta får vara en god början och att stödetkommer att utökas och förbättras efter hand som det finns möjlighet därtill. Det finns ändå några detaljer som vi vill peka på och som vi anserborde ha varit med i förslaget . har i reservation nr 2tagit upp bilstöd till förtidspensionärer och krav på egetkörkort för handikappade . Ipropositionen föreslås att även handikappade som är och som intearbetar eller utbildar sig skäll ha möjlighet att erhålla bUstöd. Det rör sigom förtidspensionärer som aldrig kommit ut på arbetsmarknaden. Enligtregeringens förslag skall dessa inte kunna få förnyat bilstöd efter det att defylh . Denna begränsning finns dock inte för de personer som fått bilstödpå grund av arbete eller studier och,som sedan tar ut förtidspension. Dessa kanfå förnyat bilstöd tills de fyller . Det förefaller svårmofiverat att dengrupp som fått bilstöd skall mista det då 49-årsgränsen nåsdärför att de inte fått bilstöd på grund av utbildning eller arbete. Dennagrupp bör därför ha möjlighet att få förnyat bilstöd även sedan de fyllt 49 år.Under de första åren med ett förnyat bilstöd kommer,detta inte att förorsakanågra nya kostnader, då kostnaden för införandet av bilstöd för denna grupp finnsmed i det nu behandlade förslaget. Vianser också att även handikappade personer i vissa fall behövernågon som kör bilen. I nuvarande lagstiftning finns möjlighet att beviljaundantag från kravet på eget körkort för att få bilstöd. Det bör även ifortsättningen vara möjligt att göra undantag från denna regel. I många fall är färdtjänst alternativettill egen bil, körd av annan person, och det kan i många fall visa sig vara ettmera kostnadskrävande alternativ. Detta bör tas med i beräkningarna vid ansökanom bilstöd. Ettandra steg mot ett förbättrat bilstöd bör innebära att kravet på eget körkortmodifieras eUer slopas helt. ser med glädje att vi änfligen, efter många års väntan,fått fram ett förslag om förbättringar i bilstödet till de handikappade, menutgår också ifrån att detta bara är början till ytterligare förbättringar avbilstödet för att de handikappade skall kunna leva ett så normalt liv sommöjligt. Därmed vill jag, herrtalman, yrka bifall till reservationerna nr 2 och 4. 52 (): Förslaget till ett förbättrat bilstöd till handikappade har verkligenvarit efterfrågat. Det betyder oerhört mycket för en person att kunna varaoberoende och kunna leva på något så när lika villkor som alla andra genom attkunna klara sina transporter själv. inte kan utnyttja de kollektiva färdmedlen innebär ett stort handikapp ochatt inte på rimliga ekonomiska villkor kunna ta sig fram till och från ettarbete är också ett stort handikapp. Detta gäller även handikappet att inteoberoende kunna resa under fritid och semester. Detär därför positivt att bilstödet har utformats på ett bättre sätt . Jagvill även i denna debatt understryka vikten av att färdtjänsten inte skallförändras till det sämre för dem som behöver den i och med att detta förslaggenomförs. Förhoppningsvis kommer de ökade förutsättningarna till bilstöd attinnebära ett minskat behov av i många fall dyr färdtjänst. Detfinns dock anledning att understryka att även om bilstöd utges, kan det finnasbehov av färdtjänst, exempelvis vid reparafion av den egna bilen eller undervintern när det för vissa kan vara svårt att klara den egna bilen. Detär viktigt att färdtjänsten förändras, särskilt med tanke på de bekymmer somriksfärdtjänsten innebär för många. De långa förbeställ-ningstiderna innebärockså ett beroende, som vi som inte är rörelsehindrade inte skulle kunnaacceptera. Jagvill också i detta sammanhang dra en lans för ökad säkerhet i den bil som manköper med stöd av anpassningsbidrag. Handikappade är förhindradeatt använda sig av säkerhetsbälte och är därmed utsatta för en betydande risk,inte minst genom alla de extra fillbehör som monteras i dessa bilar. Låt migsom exempel nämna en bekant till mig som saknar armar och för sitt fordon medhjälp av haka och fötter. Han är en mycket skicklig bilförare men kan inteanvända bilbälte. Den nu introducerade luftkudden skulle för honom innebära ettskydd, ifall han skulle råka ut för en kollision. Denna luftkudde blåses uppvid den påfrestning som en kollision innebär. Detta sker via sensorer monteradepå ett antal ställen i karossen. Krockprov har visat att man vinner mycket iminskade skador genom denna säkerhetsanordning. Jag har i ett annat sammanhangmotionerat om detta men tyvärr inte fått fullt gehör för dessa krav. Jag vetatt detta inte ingår i vårt beslutsunderlag, men jag ser gärna att detta kravdrivs för att ge även 5Riksdagens protokoll 1987/88:123 rörelsehandikappade ett såfullgott skydd som möjligt i den bil de kör eller åker i. , . Nuär ju aldrig någonting fullkomligt, inte ens detta förslag som hälsats medtillfredsställelse från handikapporganisationerna. Vi i har dock en delförslag som skulle förbättra systemet ytterligare. Vi är ense om desamhällsekonomiska vinster ett. utvidgat bilstöd ger. Dessa vinster bör beaktasi lika hög grad när det gäller de människor som är i åldern mellan 49 och 65år. Vi inser att det inte finns utrymme att utvidga reformentill att gälla dessa grupper. Men.vi önskade att utskottet skulle uttala enviljeinriktning för fortsatta förbättringar när bilstödet utvärderats och då också utvidgar stödet så att alla förflyttningshandikappade upp till 65års ålder omfattas. Övergångsreglernainnebär, som alltid, marginaleffekter. I detta fall gäller det dem som beviljasbilstöd . Det skall sedan gå innan nästa stöd kan bliaktuellt. Det kan då avgöras på grundval av vilken månad man är född om man fårbilstöd på nytt . Vi anser från sida att det bordefinnas en mjukare övergång. Närdet gäller bilstöd till handikappade föräldrar med barn har viyrkat på en viss förändring beträffande till vilken grupp de skall räknas. Igrupperna 15 avgörs vilka förflyttningshandikapp som gäller. Med detta somunderlag bestäms vilka bilstöd som skall gälla. De former för bilstöd dethandlar om är grundbidrag, anskaftningsbidrag eller anpassningsbidrag. Vi anserfrån sida att det finns klara fördelar att vinna med att låta gruppenhandikappade föräldrar med barn tillhöra gruppen 2, dvs. sammagrupp som handikappade under som lämnat arbetsmarknaden medförtidspension eller sjukbidrag. De senare erhåller ett helt grundbidrag somuppgår.till . Handikappade med barn får ett halvtgrundbidrag, dvs. Utskottetställer inte upp på vårt krav men vill ändå lämna en dörr öppen fören omprövning när man dragit erfarenhet av nuvarande system. Tyvärr hjälper detinte dessa föräldrar . Det gäller ett mycket begränsat antal föräldrar, såkostnaderna för samhället blir inte speciellt stora. För den enskilde förälderninnebär detta emellerfid ett avsevärt tillskott till den personliga ekonomin. Jagvill med detta yrka bifall fill reservationerna 1, 3 och 5 som fogats tillutskottets betänkande. 53 (vpk): . Under mer äri fio års tid har frågan om bilstöd till handikappade diskuterats och utretts. Eftersom det förslag vi nu skall ta ställning till innebär avsevärda förbättringar jämfört med vad som har gällt och jämfört med tidigare förslag vill vi i huvudsak bifalla propositio nen, som innebär både ett större ekonomiskt stöd och ett utvidgande av berättigad personkrets. Detär emellertid inte.fillfredsställande att förslaget innehåller åldersgränsersom ställer vissa handikappade .ålder och samtliga utan rätt till bilstöd. Som.skäl för,begränsningarna anges alltför storakostnader för statsbudgeten. De olika utredningar som har tillsatts för att se över bilstödet har aldrigens försökt att behandla frågan om bil skall kunna betraktas som tekniskthjälpmedel. Tyvärr har .utredningarna inte utgått från det faktum att det är enavgörande principiell skillnad mellan handikappades och icke handikappadesbilinnehav; Den icke handikappade kan göra en ekonomisk avvägning och välja attinte ha bil och ändå klara ay nödvändiga förflyttningar med de kommunikafionersom står till buds. Men det valet existerar inte för den vars handikapp utgörett hinder för att ta sig.till eller använda allmänna kommunikationsmedel. Jagtycker att man också bör påpeka att även handikappade är med och betalar våraallmänna kommunikationsmedel genom och statlig skatt, trots att dealdrig kommer att kunna använda dem. Bilenkompenserar inte bara allmänna kommunikationsmedel för den som har etthandikapp. Den är ersättning för ben som inte fungerar. Bilen ärett tekniskt hjälpmedel för handikappade, och målet måste vara att bil kanerhållas enbart på dessa villkor. Eftersom de faktiska samhällskostnaderna fören sådan reform aldrig har belysts av någon utredning kan man inte bara avvisadetta för att det skulle vara för kostsamt. Att färdtjänst är dyrt vet vi. Vivet också att ju mer bilstödet byggs ut desto mindre blir behovet avfärdtjänst. Det finns kanske t. o. m. skäl att tro att färdtjänsten är ettdyrare alternativ än att förse handikappade människor med en egen bil. Vivet inte hur gruppen förfidspensionärer ser ut, dvs. hur många i dengruppen som skulle vara berättigade till en bil om den utgavs som ett tekniskthjälpmedel. Vi vet inte heller i vilken utsträckning handikappade över 65 årkan tillgodogöra sig en egen bil. Det första som måste göras är att ta reda påhur många som kan tänkas vara berättigade till bil. Innan vi har alla fakta ärdet givetvis svårt att fatta ett beslut. Vi accepterar att man inte vill fattabeslut i frågan om bil som tekniskt hjälpmedel . Men vi menar attregeringen bör göra en plan för i vilken takt bilstödet kan byggas ut, medmålet att bil skall kunna fås som tekniskt hjälpmedel. Somjag sade inledningsvis innebär förslaget i propositionen en välkommenförstärkning av det ekonomiska bidraget till bilinköp. Men med denprisutveckling vi har kommer både grundbidraget och anskaffningsbidraget attsnabbt sjunka i värde. Därför anser vi att det är nödvändigt att det ekonomiskabidraget värdesäkras. Det kan givetvis ske på olika sätt. Vi har pekat på kan knyta grundbidraget och anskaffningsbidraget fill basbeloppet och på såsätt få den årliga uppjusteringen. Jag yrkarbifall till vpk:s reservationer 6 och 8. 54 (): Som det har sagts tidigare är detta förslag om ett förbättrat bilstödtill handikappade en ytterst angelägen och efteriängtad reform. Det är bra attvi nu har ekonomiska möjligheter att genomföra den. Utgångspunktenför reformen är att bilen är ett värdefullt förflyttningshjälpmedel för mångapersoner med handikapp. Bilen ökar möjligheterna till rörlighet förhandikappade. Den medför en påtaglig förbättring för många och hjälper dem attdelta i samhällslivet och etablera kontakter med andra människor. Förslagensyftar i korthet till att ge fler handikappade rätt till bilstöd men också fillatt förbättra själva stödet samt att få fill stånd förenklingar genom ökadsamordning. Somvi ser det, är det posifivt att även personer som inte förvärvsarbetar ellergenomgår utbildning nu får möjlighet att erhålla bilstöd, och det är bra attstödet vidgas till förtidspensionärer, till handikappade föräldrar med barn ochtill föräldrar med handikappade barn. Detgrundläggande kriteriet för om stöd skall utgå bör vara behovet av bil, dvs.förekomsten av ett varaktigt funktionshinder som medför väsentligaförflyttningssvårigheter. Statsrådet anför i propositionen, och det harutskottet anslutit sig tiU, att ur strikt handikappolitisk synvinkel borde ettförslag om bilstöd och utvidgad personkrets ha innefattat alla handikappade medförflyttningssvårigheter, alltså alla utan begränsningar i fråga om ålder. Ipropositionen framhålls dock att det statsfinasiellaJäget inte gör det möjligtatt nu lägga fram förslag så att alla förflyttningshandikappade, oavsett ålder,får del av stödet. Kostnaderna för ett sådant system skulle bli alltföromfattande. Ekonominhar alltså tvingat oss till att göra begränsningar av bilstödet, och det ärnaturligtvis en angelägenhetsbedömning som ligger till grund för förslaget idess helhet, också i fråga om gruppindelningen, bidragets konstrukfion, krav påkörkort, värdebeständigheten hos bidraget och synen på bilen som tekniskthjälpmedel. Statsfinanserna och ekonomin har således styrt den bedömning somligger till grund för den utformning bilstödet har fått. Utskottettillstyrker propositionen i dess helhet och anser att bilstödets konstruktionär riktig med dagens förutsättningar. Vi tycker alltså att det är rimligaavvägningar som gjorts i propositionen. KenthSkårvik säger att bilstödsfrågan har förhalats. Jag tror för min del att självasakfrågan har vunnit på att man har gjort en grundlig utredning och tagit tidpå sig. Det är också en oerhört kostsam reform som genomförs. Frågan omfinansieringen är kanske oväsentUg för , men den är vikfig för osssom har att ta ett ekonomiskt ansvar. Somjag sagt tidigare, är det ekonomiska realiteter som har styrt förslagetskonstruktion, men trots det tycker jag att det är ett bra förslag som riksdagennu har att behandla. De handikappades möjUgheter att komma ut i samhällslivetförbättras väsentUgt. Jagtycker som sagt att det är ett bra förslag som har utformat,och reformen kommer att betyda oerhört mycket för de enskilda människorna. Med detta, herr talman,vill yrka bifaU fill utskottets hemställan. Anf.55 () replik: Jag tycker att det var litet väl magstarkt av att sägaatt finansieringen är oviktig för oss. Jag sade i mitt inledningsanförande attvi förstår, precis som biträdande socialministern gör, att ekonomin betydermycket och att pengarna inte räcker till aUt. Mensedan beror det på vad man prioriterar, även i ett sådant här sammanhang. Sådär måste jag slå tillbaka och säga att det var oförskämt att yttra sig som BörjeNilsson gjorde, när vi har uttalat oss så beträffandefinansieringen. Närdet gäller den åldersgräns som satts vid har vi svårt att förstå varförman skall diskriminera förtidspensionärer efter det att de har fyllt . Vitycker att de har lika stort behov av bil som andra som har passerat dengränsen. Därför tror vi att det hade varit förnuftigt att se till att detfunnits ekonomi för att klara av den biten. Vitycker också att det är väldigt viktigt att kunna ge föräldrar möjlighet atthjälpa sina handikappade barn som passerat 18-årsgränsen. Vi vet att det kostarpengar, men ibland handlar det om prioriteringar, och här tror vi att det hadevarit viktigt att se till att medel funnits till förfogande. Precissom vi har sagt, har det skett en förhalning av detta slags handikappstöd. Detär som den första utredningen gjordes, och man kunde ha tagit tag ifrågan på ett mycket tidigare stadium. Vi tycker också att det är för lång tidfrån till , innan man kommit fram med ett någorlunda vettigtförslag. Anf.56 () replik: Utskottet tar avstånd från propositionens förslag, där man juunderstryker att personkretsen för rätt till bilstöd också skall omfattagruppen . Jag vill fråga : Är dörren stängd för dengruppen i och med att utskottet skriver som det gör? Vikräver inte att bilstöd för den gruppen skall införas , men vi vet ju attkostnaden för bilstödet kommer att minska inom . Då borde detfinnas utrymme för en vidgning av personkretsen, och jag tycker att utskottetborde ha kunnat ange det som ett mål. Jagtycker att det är viktigt att man inte för fram dubbla budskap. Å ena sidan ärdet viktigt att alla får stöd, och å andra sidan är det tydUgen inte såviktigt. Anf.57 MARGÖ (vpk) replik: anför, precis som man gör i propositionen ochutskottsbetänkandet, att kostnaderna föranleder att det måste göras ganskastora begränsningar i fråga om bilstödet. Om det nu är på det sättet, får viväl acceptera det, men jag undrar vilka beräkningar stöder sigpå. Såvittjag vet, finns det ingen.utredning som har belyst de samhällsekonomiskakonsekvenserna av att godkänna bilen som tekniskt hjälpmedel. som satt 1979 räknade med att enligt dåvarande regler skulleca 15 000 personer vara berätfigade till bil. Med de förändringar av bilstödetsom skett kan ingen svara på hur många som skulle varaberättigade. Ellerhar regeringen och fillgång till beräkningar som visar vad détskulle kosta om bil fillhandahölls som tekniskt hjälpmedel? Vi anser från vpk:ssida att det finns skäl att tro att det inte skulle bli dyrare än vadsamhällets kostnader för färdtjänst är . Jagtycker att det vore väldigt bra om ville tala om vad det skullekosta om bilen betraktades som ett tekniskt hjälpmedel. 1987/88:123 Anf. 58 () replik: säger att han naturligtvis anser att det är r... ... ... .j.-n vikfigt att ta hänsyn till ekonomin. Då tycker jag att han också börha , ... , förståelseför att man måste göra begränsningar. Enligt min mening är det förslag som vi nubehandlar oerhört värdefullt, och jag anser att statsrådet har gjortett gott arbete. Förslagetmottas också välvilligt av de handikappade, som har förståelse för att vi tvingas göra begränsningar. Vi har dock satsat ganska mycket för att få fram ett bra förslag. KenthSkårvik återkommer till förhalningen. Det är riktigt att vi startade . MenKenth Skårvik kan gå litet längre tillbaka i tiden. Den borgerliga regeringentillsatte en bilstödskommitté, som lade fram ett förslag 1982. Detskulle kosta 38 miljoner. Ävenom inflationen haft sin gång , menar jag att vi harfått ett väsentligt bättre förslag än det som förkastades avhandikapporganisationerna. Kanskekan man inte direkt jämföra 250 miljoner med 38 miljoner, men jag menar ändå att detta förslag är väsentligt bättre än det som fanns 1982. Det bör man tänka på. ' TillMargö : Man har inte gjort sådana beräkningar, men det är klart attbilen som tekniskt hjälpmedel skulle kosta oerhört mycket. Man skulle då fåbetala kostnaden fullt ut. Margö vet vad en bil kostar. Medhandikappanpassningar blir det väsentligt mer. Nuskall det förslag vi tar ställning till sättas i verket. I propositionenuttalas att man måste göra en utvärdering och sedan gå vidare medytterligare förbättringar. Vi har inte nått slutmålet. Som jag sagt ärdet viktigt att man också kan gé dem som är dennamöjlighet, så att alla handikappade med förflyttningssvårigheter kan fåtillgång till bil. Det betyder oerhört mycket för dem. Men jag tycker vi i dagtar ett långt steg på vägen, och det är en bra reform vi har att ta ställningtill. Anf.59 () replik: Det är rikfigt att saken utreddes . Om jaginte tar helt fel var med i den utredningen och ställde sig bakomförslaget. Det nu föreliggande förslaget stämmer i långa stycken med detförslag som lades fram , och som också fick ett bra mottagande avde remissinstanser man hade. Men trots detta har det tagit förregeringen att komma fram med ett förslag pä grundval av utredningen under denborgerliga regeringens tid. BörjeNilssori komnier tillbaka till de ekonomiska realiteterna som:har styrt detta.Men man får väl också tro att det har funnits något socialt patos och någonsocial tanke bakom. Jagsade i mitt förra anförande att det finns många fördelar i detta förslag och att vi i stort ställer oss bakom det. Men vi tycker också att det fattasvissa vikfiga saker som borde ha varit med och borde ha prioriterats före en del annat, kanske inte just i bilstödsförslaget, men på annat håll. Vi tycker som sagt att det är litet snålt tilltaget och att det.borde kunna förverkligas med 70 även de bitar vi pekat på. Anf.60 MARGÖ (vpk) replik: Jag är överens med om att detta förslag som vi skall taställning till är avsevärt bättre än det som bilstödskommittépresenterade, och som förkastades av handikapporganisafionerna. Vad jag vändermig emot är att regeringen och bara avfärdar vårt förslag om attbilen skall erkännas som ett tekniskt hjälpmedel med argumentet att detbUr för dyrt, när erkänner att det inte finns någonutredning som har tittat på hur det dyrt det egentligen skulle bli. Ingen, intejag och inte , kan tala om hur många personer som skulle bliberättigade till en bil om den utgavs som ett teknisk hjälpmedel. Vi tycker borde göra dessa beräkningar. Det finns kanske skäl att tro att det inteskulle bli så mycket dyrare att ge folk en bil än att låta dem åka färdtjänst.Vi vill se utredningarna och få frågan belyst innan vi bara avfärdar den medatt det inte går att genomföra därför att det blir för dyrt. Det är kravet ivår reservation. Anf.61 () replik: Jäg vill tacka för uttalandet, som var mera positivt änvad som framgår av utskottets skrivning i betänkandet när det gällerförbättringar för gruppen av handikappade . Detvore utmärkt om följde upp detta genom att rösta på vårreservation 1. Anf.62 () replik: Till vill jag säga att det förslag vi behandlar ärhelt annorlunda än det som lades fram . Det är vida bättre. Detär riktigt att jag var med i utredningen, men vi hade mycket begränsadedirektiv i från den borgerliga regeringen. Förslaget fick inte kosta någonfing.Ändå sträckte vi oss till 38 miljoner. kostar det 250 miljoner, och jagvill alltså påstå att det är ett vida bättre förslag. TillMargö : Jag kän hålla med orii att man bör göra sådana ekonomiskaberäkningar av väd bilen som tekniskt hjälpmedel skulle kosta. Jag tror detkommer att kosta ett stort antal miljoner. Men visst skulle det vara intressantatt veta. TillKarin : Statsrådet har sagt - och utskottet har understruktit det -att ur strikt handikappspolitisk synvinkel borde alla förflyttningshandikappade,oavsett ålder, innefattas av förslaget. Det är alltså målsättningen. Vi måstefärdas i den riktningen, så att säga, och försöka lösa upp de begränsningar somfinns. Jag tycker att jag har hållit mig i stort sett till vad betänkandetsäger. Andrevice talmarinen anmälde att och anhållit atttill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 63 (): Det är med stor glädje som jag ser att regeringen lägger fram enproposition söm innebär ett förbättrat bilstöd till handikappade. Förbättratbilstöd till handikappade. gen om ett statligt bidragför anskaffande av motorfordon är en betydande reform för mångafunkfionshindrade. I likhet med vad som hände , när Kungl.pensionsstyrelsen började ge bidrag till bilar, kommer det nya bilstödet att genya möjligheter till arbete och rikare frifid fill dem som berörs av reformen.I en förlängning ger den också samhället ekonomiska och sociala vinster. Jag -och många andra handikappade - får ge ett varmt tack för dennareform. Imin motion till i denna fråga - 1987/88:Sfl9 - tär jag upp vissajusteringar i regeringens proposition, detta med hänsyn till att vi inte skallfå oavsiktliga begränsningar av reformen. Särskiltstor betydelse har reformen för människor med stora funkfions-hinder. En nyteknik har utvecklats för anpassning av bilen åt dem som inte kan använda devanUga manöverorganen.