prot · GB0916 · 1987-12-31 00:00:00 — Vad som inledningsvis såg ut att bli en seriemonologer i de mest skilda ämnen kanske ändå kan bli någon form av debatt kringett utskottsbetänkande. Att det kan bli på det sättet beror naturligtvis på denstora, övergripände enigheten i de här frågorna. Om då varje talare väljer utett område att tala om, kan det bli mycket olika ämnen som kommer upp. Jag ärdock något av en formalist och har uppfattat det som min uppgift att tala om deolikheter som förekommer och de frågor som givit upphov till reservationer. tog upp ett ganska intressant fall, nämligenmöjligheten att INF-beslutet leder till en ansamling av med kärnvapen utrustademarina enheter i vår närhet i ännu större utsträckning än vad fallet är i dag.Jag vill visa på att också de nordiska luftrummet av samma skäl kan komma attfå ökat intresse. Vi vet inte vilka följdeffekter ett sådant beslut kan få, menklart är att det kan få stor betydelse för våra omedelbara säkerhetspolitiskaintressen. Se här ett exempel på områden där det finns anledning att omedelbartsatsa utrednings- och forskningsresurser och åstadkomma ett samarbete av detslag som vi efterlyser i vår motion. Jag vill tacka för liknelsen med , som hör tillmina absolut största idoler. Jag gör dock inte anspråk på att veta allt. Men har utskottsmajoriteten inte märkt att det finns entempusskillnad i våra krav på en säkerhetspolitisk förankring av politiken ifortsättningen? Det låter på utskottsmajoriteten som om allfing vore bra somdet är; det finns ingen anledning alls att tänka på detta i fortsättningen. Manär enligt alternafivet till vår reservationstext nöjd med att vi ifortsättningen ju kan diskutera frågorna i nedrustningsdelegationen. säger att vi har frångått vår motion i ochmed att vi inte yrkade bifall till den. Vi ville inte vara formalistiska - viville bereda utskottet möjlighet att besvara den som alla andra motioner.Därför var vi mjukare och krävde ett besvarande, men med en inriktning som vitrodde att alla partier i var eniga om. Det är fortfarandeoförklarligt varför man inte har kunnat tillmötesgå detta krav. Slutligen: Det citat av som innehöll begreppetgemensam säkerhet var betydhgt klarare än det citat som finns i betänkandet;dessutom var det insatt i ett helt annat sammanhang och därför begripligt. Minbedömning av orsaken till vår reservation på denna punkt kvarstår. 136GUNNEL JONÄNG (c) replik: säger att det redan finns enparlamentarisk grupp som arbetar med zonfrågan i . Det är riktigt, men dåhar missat det väsentliga. Vi säger nämligen att enparlamentarisk grupp bör knytas till regeringarnas arbete - det är poängen.Regeringarna har tillsatt en ämbetsmannakommitté. Uppenbarligen har manmindre tilltro till parlamentarikerna, men vi anser att de behövs och att ensådan grupp bör knytas till regeringarnas arbete. 137 () replik: Först till förslaget om en parlamentarisk grupp. Det är en nyskapelse som föreslår när man vill fåfram en parlamentarisk grupp, tydligen med representanter för partierna i defem nordiska länderna, som parallellt med regeringarnas ämbetsmannakommit-téerskall utreda zonfrågan. Om man på något sätt vill fördröja och komplicerazonfrågans vidare behandling och skapa en onödig partipolitisk debatt kringden, då skall man följa förslag här. Utskottet har varit klokare ochhar avvisat förslaget. tror på sina resonemang, som hon vill habesvarade i stället för bifallna. Vi har kanske varit formalistiska. Vi hartittat på vad yrkat. Utskottet har inte kunnat ställa upp på demoderata yrkandena, och därför har vi avstyrkt dem. Det ligger faktiskt mycketmer logik i att avstyrka yrkandena i moderatmotionen än i att anse motionenbesvarad. Men jag kan försöka förstå vad menar medhela sitt resonemang. Hon tror att nedrustningspolitikens kvalitet skulleförbättras om fler som sysslar med den militära sidan av vår säkerhet deltog iden långsiktiga planeringen av nedrustningspolitiken. Det är möjligt att det ärpå det sättet, men jag vill varna för en övertro på vad den försvarsinriktadeplaneringsapparaten förmår i de här sammanhangen. gör att jag ärligt talat tycker att den försvarsinriktadeplaneringsapparaten är något av en papperstiger, utan egna idéer och förslag pådet här området. Vad det främst handlar om är att lära de militäraplanerarna att också försöka hitta uppslag till nedrustningsinitiativ. Atthitta ett nedrustningsalternativ är den billigaste lösningen närdet gäller att försöka avvärja ett framtida hot. Vi försökte i den rapport jag tidigare citerade attpresentera vad vi kallar ett sökmönster för försvarspolitiska aspekter pånedrustningspolitiken. Jag tror det kan vara ett fruktbart sätt att arbetavidare. 138GUNNEL JONÄNG (c) replik: Nej, , det här är faktiskt intenågon nyskapelse. Det här är ett krav som vi har fört fram mycket . Visst är det svårare med demokrati - det tar ,och det är mer komplicerat. Men demokrati är ändå väldigt bra - det blir bättreresultat, och alla partier får vara med i arbetet. Det är bättre. 139ANITA BRÅKENHIELM (m) replik; Även om det var trevligt det där med MissMarple, tycker jag det låter litet uppstyltat med . Jag skall beatt få lägga bort titlarna med och tala om att jag heter iförnamn. Förklaringen till att man inte vill ställa upp på ensäkerhetspolitisk markering för framtiden är icke trovärdig. Det ärframtidsmomentet i det hela som vi vill ha fram. har själv lästupp ett antal citat ur sina egna arbeten inom försvarskommitténs ram medexempel på vad man vill åstadkomma. sade han följande införkrigsvetenskapsakademien: "Svenska nedrustningsinitiativ inför olikainternationella fora borde därför utgöra integrerade och långsiktiga planeradedelar av vår säkerhetspolitiska strategi. Att så inte varit fallet är ingenstörre hemlighet. Svensk nedrustningspolitik har ofta bedrivits ad hoc." Därefter har det förvisso gjorts en del mycket viktigaframsteg i detta avseende. Jag har nämnt , Europaprojektetsamt det tilltagande och goda samarbete som finns mellan alla intressenter. Jaghar inte alls nämnt något behov av ökade militära insatser på detta område.Däremot har jag begärt en ökad medvetenhet om vikten av att säkerhetspolitisktbereda och förankra de initiafiv vi kommer att ta. Det kan handla omforskningsresurser. De remissvar som har lämnats från olika instanser påförsvarskommitténs rapport i frågan och de föredragningar som vi har fått införutskottet pekar också på att det kan finnas resursbehov på olika områden. FOAsäger t. ex. så här om försvarskommitténs nedrustningsrapport: "Rapporten pekar också på vikten av samverkan bl. a.underlättat av personalutbyte mellan främst UD, Fö, Fst och FOA. Den relativaisolering som nedrustningsfrågorna haft i säkerhetspolitiken har i mycket ocksåhaft sin motsvarighet personalmässigt. Ett starkt engagemang i ökad samverkanmed de synergieffekter den medför är säkert ett nödvändigt villkor för attnedrustningsfrågorna reellt ska integreras bättre i säkerhetspolifiken iövrigt. Det blir därför väsentligt att finna arbetsformer som utvecklarsamarbetet i både bredd och djup." Detta är inget som någon av oss kan ha något emot. Jag kanfortfarande inte förstå vad det är som är så otroligt osmakligt förutskottsmajoriteten i det nästan exakta citat i försvarskommitténs in plenoslutbetänkande, där samma sak som vi har uttryckt i reservationen framhålls. Viföreslår nämligen skrivningen att utskottet finner det angeläget att detkontinuerligt övervägs på vilket sätt i landet tillgängliga kunskaper ochresurser bäst skall kunna samordnas och fördelas för att nedrustningspolitikenbl. a. enligt de intentioner som kommit till enhälligt uttryck underberedningen av försvarsbeslut skall förbli en verksam och integreraddel av vår säkerhetspolitik. Jag råkar veta en del om de planer man har inomUD för att förbättra förhållandet på detta område. Därför vet jag att det,trots att man avstyrker vårt yrkande, kanske ändå händer något. 140 ()replik; Uppslaget om parlamentarisk nordisk bearbetning av zonförslaget innanregeringen har blivit klar med ämbetsmannakommitténs arbete tror jag inte ensman kan sjösätta . Vi vet ju att man i Nordiska rådetinte fördjupar sig i den säkerhetspolifiska debatten. Vad föreslår ärett stort nordiskt råd kring säkerhetspolifiken. Jag tror inte att det går attfå fill stånd ett sådant . Förslaget är alltså dödfött.Att har kommit med samma förslag i rad gör det inte ett duggbättre. AnitaBråkenhielm citerade vad jag hade skrivit, och det var ett bra citat. Ickedesto mindre är det svårt att komma vidare i den här diskussionen, närmoderaterna så vältaligt argumenterar emot sina egna yrkanden i betänkandet.De saker som de vill ändra på fungerar enligt väl! De säger atttillgängliga resurser används på ett ändamålsenligt sätt. Sedan visar det sigatt de två framtidsfrågor som de tar upp är föremål för två arbetsgruppersintresse inom departementet. Det blir liksom ingenting kvar av yrkandet, ochdärför är det litet svårt att bifalla det. Det har tydligen självainsett. Säg mig, , vUken skillnaden i sak är mellan att formelltavslå och anse en text, som redan från början kanske var litet onödig,besvarad. Vihar ännu inte hunnit fördjupa oss i den moderata ståndpunkt som tydligen går utpå att kärnvapenavskräckning är bättre än gemensam säkerhet. Det är kanske detallvarligaste påståendet här. Tredjevice talmannen anmälde att och anhållit attfill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 141 (): Över förändrades utrikespolifik i en för Sverigekänslig fråga. Dagen efter att den socialdemokrafiska parfikongressen hadedebatterat kravet på att kärnvapenmakterna vid flottbesök i svenska hamnarskall lämna garantier för att fartygen inte har kärnvapen ombord ställdesocialdemokraterna i utrikesutskottet krav på att riksdag skullekalkera det kongressbeslut som hade vaskats igenom i det omtaladeredakfionsutskottet. Istället för att underrätta den gästande nationen om det förbud som råder, ochförutsätta att det följs, skall nu verka internafionellt för attkärnvapenmakterna skall frångå sin princip att inte deklarera vilka fartyg sombär kärnvapen ombord. Dettaär en ny linje i vår utrikespolitik som kan komma att få sina konsekvenser. Denär början på en process som kommer att kräva nya steg, eftersom sannolikhetenför att kärnvapenmakterna skall frångå sin princip närmar sig noll, något somsocialdemokraterna givetvis är mycket väl medvetna om. Nya steg kommer attfölja, steg som i sin tur kan komma att få konsekvenser av betydelse för svensksäkerhet och förmåga att bidra till den internationellanedrustningsprocessen. Det är en politik som ärtillkommen över , inte i syfte att lägga en sakliganalys till grund för svensk freds- och säkerhetspolitik utan i syfte att ipartitaktikens namn ena ett parti och fånga upp en opinion. kan denkomma att få konsekvenser för det nordiska samarbetet. Utrikesutskottetsordförande hade detta klart för sig när han talade vid en debatt på den norskaambassaden, där han redogjorde för reaktioner han fått från norskt håll,reaktioner som tyder på att man från norsk sida menar att denna nya politikförsvårar det nordiska samarbetet. Den informafion som där - vid endebatt i den norska ambassaden - visade sig besitta har han inte delgivitutskottet. Det är, herr talrnan, anmärkningsvärt att en utskottsordförandeinte låter information av betydelse för behandlingen av ett ärende i det egnautskottet komma utskottet fill del, när han utan vidare ser sig fri att användaden i en diskussion på ett annat lands ambassad. Det visar och understryker att detta ärende blivit dåligtberett. Men det ställer också krav på att här i kammaren lämnar deninformafion han inte lämnat under utskottets beredning av ärendet. Hur inverkarfortsatt svensk aktivitet enligt den politik som partikongressen ochutskottsmajoriteten förordat på det nordiska samarbetet? Vilken var den norskareakfionen? Det finns ingen analys i utskottetsbetänkande av frågan om det är bra eller ej för freden och säkerheten omSverige eventuellt får framgång med kravet på att kärnvapenmakterna skalldeklarera vilka fartyg som bär kärnvapen och vilka som inte gör det. Vi vetdäremot att så länge freden är beroende av att avskräckningen fungerar, sålänge är också osäkerheten i sig själv en vikfig faktor. En ökad möjlighet attspåra och slå ut kärnvapenbärande fartyg ökar inte någons säkerhet. Vi vet också att så länge det finns kärnvapen - vare sigde är ombord på fartyg eller någon annanstans - är det av yttersta vikt att deförvaras under största säkerhet. Det finns inte rnycket som talar för att enökad kunskap om var kärnvapnen finns ökar säkerheten i förvaringen och skyddetav dem. Mot den bakgrunden vill jag fråga utskottsmajoriteten vilka analysersom hgger till grund för den att hävda att det är önskvärt attkärnvapenmakterna utpekar vilka fartyg som bär kärnvapen. Arbetet för fred och nedrustning är en frågaom moral. Inte bara vad gäller engagemanget utan kanske framför allt vad gällerkravet på saklighet och välgrundad analys. Släpper man på det kravet,kompromissar man om ett personligt ansvar som aldrig kan överlåtas till enpartikongress, ett landsmöte eller en stämma. Det är som personer vi röstarhär, med den personliga kunskap och insikt vi skaffar oss i vårt arbete. Annarsär engagemanget för freden inte mycket värt. Därför bör rimligtvis frågan om flottbesök varabesvärlig för de socialdemokratiska ledamöterna. Det var så sent som förrahösten som de socialdemokratiska ledamöterna röstade för det som är enmoderat reservation. deltar de i en demonstration som de hösten 1986visste inte var till gagn för . Antingen, herr talman, har de allihop,var och en, bytt uppfattning om vad som gagnar nedrustningssträvandenoch säkerhet bäst, eller så kommer de var och en att rösta mot sitt egetvetande och sin egen kunskap. I vilket fall som helst kan vi konstatera att de låtersvensk utrikespolifik vara som ett rö för vinden, föränderlig över ,beroendeaven liten men partitaktisktviktig opinion och oberoende av den analys man gjorde så sent som i den egnapartistyrelsens motionssvar inför partikongressen. Det är inte bara fråga om enny linje i vår utrikespolitik utan också om ett nytt sätt att förautrikespolitik, där olika opinionsvindar tillåts spela en större roll änsamförstånd partierna emellan och den analys man själv gör av verkligheten. Problemet för är nämligen inte de fartyg som underofficiella och vänskapliga former gästar våra hamnar. Det framgick myckettydligt i de föredragningar som gjordes inför utskottet att det inte finns skälatt misstänka att gästande nationer bryter mot vårt förbud. Det framgick likaklart att ett eventuellt krav på avlämnad garanti inte på något sätt ökar vårklarhet över om ett gästande fartyg bär kärnvapen eller ej, eftersom det intefinns några verifikationsmöjligheter. Det finns ingen möjlighet attkontrollera om en avlämnad garanti är mer värd än det faktum att vi förutsätteratt gästande fartyg respekterar det förbud som finns. Problemet för del vad gäHer kärnvapenbestyckadefartyg är ett annat, nämligen de ubåtar som i strid med folkrättens mestabsoluta regler kränker våra gränser. De kommer i fientliga avsikter. Deraskonfinuerliga kränkningar är inte bara ett långsiktigt hot mot vår säkerhet ochvår fred, utan de urholkar dessutom vår neutralitetspolitiks trovärdighet. Mendessa ubåtar möter inga demonstranter. Demonstranterna föredrar att demonstrera mot de fartyg sommed den fillstånd i all öppenhet ligger vid Stockholmseller kajer. När unga värnpliktiga står på vakt vid vattnet ochspanar ut i mörkret, är det däremot långt till demonstranternas plakat.Demonstranternas engagemang för freden räcker nämligen inte ut till våraskärgårdar, bara in i våra TV-apparater. Det räcker inte ens till för attdemonstrera mot det faktum att vi inte kunde värna våra gränser motpågående ubåtskränkningar, eftersom den enda ubåtsjaktstyrkan vi har hadesemester. Det är en form av allvarligt hyckleri när densocialdemokratiska partikongressen kräver krafttag mot de fartyg som är härmed vårt tillstånd och som såvitt vi vet följer givna regler, medan man intekrävde en enda extra båt för att agera mot de fartyg som kränker våra gränseroch hotar vår fred. Det är allvarligt, eftersom det är ett hyckleri som kan fäkonsekvenser för vår säkerhet och som ger felaktiga signaler. Det beslut somutskottsmajoriteten vill att vi skall fatta här innebär nämligen attSverige på egen hand skall vidta åtgärder, om det inte lyckas att fåkärnvapenmakterna att lämna garantier. Det innebär att de stater som inte villfrångå sin princip att inte lämna garantier kommer att stoppas från besök isvenska hamnar, medan den stat som i strid med folkrätten kränker våra gränsermycket väl kan tänkas ljuga om förekomsten av kärnvapen ombord. För varförskulle garantin för att man inte har kärnvapen ombord vara mer värd änframförda påstådda garantier att man inte kränker våra gränser? Sannolikheten för att får framgång för kravet attgarantier skall lämnas för att kärnvapen inte finns ombord är ytterligt liten.Det innebär att regeringen kommer att tvingas gå vidare med den process man nustartar. Det kommer att ge betydande negativa effekter utan någon motsvarandepositiv effekt för vår säkerhet. Detnordiska samarbetet kommer att försvåras. och kommer att bliutsatta för en press motsvarande den som den socialdemokratiska partiledningenutsattes för. Det kommer i värsta fall att påverka den stabilitet som är entrygghet för det nordiska området. Ettkrav på garantier kommer i praktiken framför allt att rikta sig motvästmakterna, som inte vill ge sådana. däremot, som av traditioninte låter sina handlingar styras av det uttalade ordet, kan säkerligen ageramer flexibelt och därigenom anpassa sig till en ny situafion, utan att för denskull låta denna påverka det egna handlandet. Vifår i så fall en situation där stänger sina hamnar för västländer somUSA, och , medan de står öppna för somansvarar för de ubåtskränkningar vi har kunnat nationalitetsbestämma. Det ärfel signal till vår omvärld och inte minst till . Ett genomförande av den nya politik som utskottsmajoritetenförespråkar kommer i sin förlängning att innebära att NATO-länderna får detsvårare att visa närvaro och bedriva övningar i . Det är ingentillfällighet att kommunisternas representant här i kammaren välkomnar den socialdemokratiska kongressens beslut. Förekomsten avörlogsfartyg från västmakterna i de norra delarna av kommer sannoliktatt minska, med en ökad sovjetisk dominans som följd. I då Sovjetunionenalltmer vill dominera - över och under vatten -ligger inte detta ivare sig fredens, nedrustningens eller intresse. Detfinns i ett sådant perspektiv en risk för att olika delar av kommeratt uppfattas som områden med olika folkrättslig status. Det står i en direktstrid med svenska säkerhetspolitiska intressen. Det personliga ansvaret för vår gemensamma freds- och säkerhetspolitikkan inte socialdemokratiska ledamöter överlåta till den socialdemokratiskapartikongressen. Om man har ett sant engagemang för nedrustningsarbetet måsteman låta den sakliga analysen gälla före demonstrationsplakatens paroller. Motden bakgrunden skall det bli intressant att se hur den socialdemokratiskariksdagsgruppen röstar. Jag yrkar, herr talman,bifall till reservation 2. 142 (vpk) replik: Det var ett konstigt anförande som höll, tycker jag. Detär därför jag har begärt replik. Manmåste fråga sig om och älskar kärnvapen så över alltförnuft att de inte på något sätt reagerar mot att örlogsfartyg från andranationer, vilken sida det än rör sig om, använder utpressningsmetoder mot ossoch andra alliansfria stater och t.o.m. mot sina egna allianspartner, som USAgör mot . GunnarHökmarks framställning är helt felaktig och väldigt rörig. Det är inte fråga omkrav på att eller någon annan skall avslöja vilka fartyg som ärkärnvapenbärande. Andra länder får väl ha kärnvapen på vilka båtar de vill, ochingen kräver att de skall tala om vilka. Det enda som krävs är ju att de inteskall gå in i svenska hamnar med kärnvapen ombord. Jagvälkomnar fartyg i , med kärnvapen eller utan. De får gärna åkadär, men vi behöver inte ta emot dem i våra svenska hamnar. Det är väldigtkonstigt allt det som säger, tycker jag. Sedan säger att föredragningarna iutskottet gav klarhet om att det var ganska säkert att de här fartygen hadekärnvapen. Det var ju precis tvärtom. Jag ställde flera frågorom detta till demarina experterna, och det entydiga beskedet - vilket inte kundeha missuppfattat - var ju att de här fartygen var utrustade så att de skullekunna bära kärnvapen och att det inte går att kontrollera om de inte har några. Det är alltså felaktiga uppgifter som framförs, och detmåste jag protestera emot. Jag tycker att det är väldigt konstigt att GunnarHökmark inte som svensk har större intresse för den svenska integriteten, densvenska alliansfriheten och annat, utan är beredd att böja sig för en stormakt,oavsett vilken det är, och låta dess fartyg komma in i våra hamnar medkärnvapen ombord, vilket är emot våra principer, emot vår förklaring attSverige skall vara kärnvapenfritt. Det är mycket märkligt. 143GUNNEL JONÄNG (c) replik: talade om utskottsmajoritetensom kalkerade den socialdemokratiska kongressens beslut. Eftersom centerpartietär en del av utskottsmajoriteten i den här frågan, vill jag säga att vi icentern självfallet inte har kalkerat något kongressbeslut från socialdemokraterna.Jag vill upprepa vad jag tidigare sade här, fast kanske inte det, nämligen att vi i tog ställning . Läsprotokollet från , där vi öppnar litet för en ändradinställning från i den här frågan. När vi hade våra stämmor på gick kvinnoförbundetsstämma in i frågan och tog sin ställning. Därefter hade utrikes-och försvarskommitté - vi har en fungerande och bra intern samordning mellanförsvars- och nedrustningspolitiken i vårt parti - ett sammanträde ,där vi beslutade detta ställningstagande, som vi sedan förankrade hospartnedningen. Det var bra att vi då var flera som hade samma uppfattning. Det som jag tycker är det viktiga i det här sammanhangetmen som helt bortser från är frågan: Vill man ha nedrustningtill havs eller vill man inte? Det är huvudfrågan. Och skall vi över huvudtaget kunna få till stånd en rustningskontroll när det gäller kärnvapen tillhavs, är den praxis som finns helt oacceptabel. Vi i serfrågan om kärnvapenbärande fartyg i svensk hamn som ett led i den marinanedrustningsdebatten. 144 () replik: Först till : Jag vill gärna beom ursäkt för att jag sade att utskottsmajoriteten hade kalkerat densocialdemokratiska kongressens beslut. Däremot kan jag kanske få hålla öppet ommöjligtvis den socialdemokratiska partikongressen här kalkerat centernskvinnoförbunds beslut. Återigen till : Frågan gäller inte om manvill ha nedrustning till havs eller ej. Det vill vi allihop. Det är en av deviktigaste uppgifterna i det framtida nedrustningsarbetet. Frågan gäller vilkeninternationell trovärdighet vi vill ha för att kunna driva den typen av krav,när vi agerar här i vår del av norra på ett sätt som kommer att ge denena sidan fördelar på den andras bekostnad. Den viktiga frågan är om vi vill setill, att i praktiken fungerar som ettfritt hav. Då kommer ett stopp för besök av främmande kärnvapenmakters marinafartyg att innebära att NATO-sidans fartyg i mindre utsträckning kommer attagera och operera och visa sin närvaro i de norra delarna av . KanskeGunnel gillar detta, men det tror jag inte. Jag är däremot heltövertygad om att ser mindre bekymmer i detta än vad alla viandra gör. Det är därför inte så svårt att förstå hans argumentering. När det gäller föredragningarna inför utskottet finns det skäl att pekapå att det mycket klart sades ut att det inte finns någon anledning attmisstänka att det förtroende som vi har för gästande nationer missbrukas. Jagtror inte att någon annan av företrädarna för utskottsmajoriteten skulle viljahävda detta. Om de vill det, tycker jag att de skan göra det.