prot · GB09132 · 1987-12-31 00:00:00 — Def ärbara aff konstatera aft regeringen och majoriteten i utskottet enligt värmening i alltför liten utsträckning har tagit fasta på våra förslag. Jag vill redan nu yrka bifall fill samfliga folkparfireservafio-nerfill defta belänkande. Delfrån jämställdhetssynpunkt allvarligaste i proposifionen och belänkandet äralt man försvarar de offenfiiga monopolen inom vård, omsorg och utbildning -trots att de i praktiken fungerar som ett slags näringsförbud för kvinnor.Skillnaderna mellan kvinnors och mäns villkor på arbetsmarknaden är ju mycketstora. Detta framgår med all önskvärd tydlighet av den statistik översysselsättning, arbetsuppgifter, löner och pensionsförhållanden, vilkenåterfinns i propositionen. Defär bra aft vi är överens om att detta måste förändras, men varför då infe tachansen att i denna del underlätta för kvinnors arbete. Statsbidrags-reglerinom vård, omsorg och utbildning - områden där faktiskt ungefär hälften av allaförvärvsarbetande kvinnor är verksamma - är i allmänhet utformade så att deenskilda alternativen diskrimineras. Def innebär t. ex. att en kvinnligförskollärare som vill starta ett enskilt daghem inte har praktisk möjlighetatf göra def. Kvinnor får därmed ofta inte heller möjlighet aff välja mer än enarbetsgivare. På områden där män traditionellt är verksamma finns det normaltinte några sådana hinder att starta egen verksamhet. Jag menar att dennaordning är omöjlig aff försvara från jämställdhefssynpunkf. Regeringentycks hävda att statsbidrag till enskilda alternativ skulle leda till mindreresurser och därmed sämre kvalitet inom den offentliga barnomsorgen, vårdenoch utbildningen. Regeringen bortser då ifrån attde enskilda alternativen ocksåskulle avlasta den offenfiiga sektorn en del kostnader. De skolor, daghem ochden sjukvård som drivs i enskild regi kan ju bara överleva så länge det finnsmänniskor som vill utnyttja deras tjänster. Densjunkande kvalitet som regeringen säger sig frukta att def blir fråga om skullei ett senare skede alltså leda fill alt "de grupper som anser sig ha rådsöker sig lill privata lösningar, vilket skulle öka klasskillnaderna isamhället". Här antyds faktiskt att människor skulle söka sig till privatalösningar även i en situafion där såväl offentliga alternafiv somsamhällssfödda enskilda alternativ finns till hands. I själva verket är det idet nuvarande systemet som valfriheten är förbehållen de människor som har gottom pengar. Vi menar ju alt kostnaderna tack vare likvärdiga statsbidrag skullekunna jämställas mellan offenfiig och privat verksamhet. Regeringens politik pädetta område är alltså till skada för både valfriheten och jämställdheten. Jagvill ställa en fråga till , som också gärna fårbesvara: i , FPU eller SSU skulle vilja starta ett daghem, såkan de få statsbidrag till det. Men om några utbildade förskollärare vill göradef, så får de infe statsbidrag. Defta kan väl ändå infe Tror GustavPersson att kunniga och erfarna yrkesutövare skulle bli sämre om de fickmöjlighet atl starta eget? Jag tror inte del. Enannan fråga som är väsentlig för kvinnors arbetsmarknad är hur olika yrkenvärderas och klassificeras. Tyvärr värderas ju de arbeten som utförs av kvinnorvanligen lägre än arbetsuppgifter som utförs av män. Tröts atf utskottet sägeraft detta självfallet infe är något som man accepterar är man inte beredd afttillstyrka aft det verkligen görs någonting åt det. och harföreslagit att man skall tillsätta en parlamentarisk kommission, som fär tilluppgift att utveckla ett rättvist arbelsvärderingsinstrumenl. Dessutom harfolkpartiet i reservation 4 föreslagit att SCB, arbetsgivarverket och AMS skallgöra en samlad översyn av def nafionella klassifikafionssyste-met. Genom att fåen mer detaljerad klassifikation av t. ex. yrken inom den socialaservicesektorn, skulle man lättare kunna uppvärdera dessa yrken, där väldigtmånga kvinnor är verksamma. Ettannat problem som möter många kvinnor är att de infe har någon chans aff fåhelfidsarbete om det så önskar, eftersom de innehar speciellt inrättadedeltidstjänster. Regeringen har uppmärksammat frågan och även anslagit pengar.Men pengarna är ju inle lill någon nytta så länge del bara rör sig om anslag.Regerignen måste aktivt motverka atf särskilt inrättade deltidstjänster kommerlill stånd när det borde vara heltidstjänster. Självfallet skall frivilligtdeltidsarbete uppmuntras även . För många kvinnor är det ju den endamöjligheten fill kontakt med förvärvslivet. Efterpåtryckningar från oppositionen har utvecklingsfondernas finansieringsområdeutökats lill att också omfatta vissa delar av tjänstesektorn. Men varför,, inte la steget fullt ul? Varför skall inle bl. a. de kvinnorsom vill starta eget t. ex. när det gäller hantverk eller serviceföretag kunnafå stöd? Det skulle ställa för stora krav på resurser, säger majoriteten iufskotfef. Men låt oss lösa def problemet genom att rösta för både reservafion16 och reservation 18, där kräver 1 miljon till just den härverksamheten! Vii värnar speciellt om jämslälldhelslagen - dels därför atl vi fickkämpa hårt för alt få igenom den, dels därför all vi anser att den är ettviktigt instrument för aff motverka könsdiskriminering och för atf främjajämställdheten på arbetsplatserna. Mennu tycker vi att det finns anledning atf se över lagen. Vi pekari vår partimofion på ett flertal punkter där vi anser att lagen skallförstärkas. Men varför vill inte socialdemokraterna ha med oppositionen i dettaarbete? Vad är det egentligen för översyn man tänker göra, , närman nu efter påtryckningar från oppositionen ändå har gått med på att enöversyn görs? Kanske kan svara. Varför vågar man alltså infesläppa in opposifionen i delta arbete? Vi redovisar klart i vår parfimofion enhel rad punkter där vi vill ha en skärpning. Konstigtnog tycks regeringen och socialdemokraterna så ofta vara sig själva nog. Varförtycker man t. ex. inte att det kunde vara av värde att ställde sigbakom målen atf förbättra kvinnorepresentationen? Det är bra att regeringen nuhar formulerat tidsbestämda mål. Det hai' vi i länge krävt och vihar också haft framgång i våra strävanden. rekommenderade vårtlandsmöte t. ex. all ingeldera könet skall ha avpartiefs platser i olika politiska församlingar och Prot. 1987/88:132interna organ. I nådde vi 40-procentsmålef 1986. I många andra 2juni 1988 organ har vi också lyckats med def för länge sedan, t. ex. när detgäller vår partistyrelse. Vi tycker atl det är alltför vagt att baraskall ta del av vad regeringen har anfört i denna fråga. borde ställasig bakom regeringens förslag i detta sammanhang. Manhar ju nu accepterat principen om tidsbestämda mål och därför tycker vi ifolkpartiet aft man också kunde försöka leva som man lär och ställa upptidsbestämda mål även för statens personalpolitik, t. ex. vad gäller statligachefstjänster och poster i stafiiga styrelser och kommittéer där regeringensköter rekryteringen på egen hand. Det är anmärkningsvärt atl den grupp inomstatsförvaltningen och kommittéväsendet som representerar staten domineras avmän i betydligt större utsträckning än exempelvis den grupp som företräderpartierna. Förutom de åtgärder som regeringen förespråkar vill vi således ocksåhär ha tidsbestämda mål. Regeringenoch utskottets majoritet vill avsätta 5 miljoner lill studier av mäns ochkvinnors tidsanvändning. Utskottet påstår aff någon mer omfattandeundersökning inte har gjorts på detta område. Man kan i alla fall säga attproblemen är väl kända. Åtskilliga spaltmeter har skrivits och mångaundersökningar har gjorts beträffande kvinnors resp. mäns sätt aft använda sintid. Sådana redovisningar finns t. ex. i utredningen och i Delfarapporterna. Vi i folkparfiet tycker aft def skulle vara mycketbättre att använda de här pengarna lill atf främja jämställdheten i stället föratt studera bristerna. Dem känner vi ju redan till. Därför föreslår vi bl. a.att 2 miljoner skall avsättas för projektverksamhet avsedd att uppmuntra tillpappaledighet och andra insatser för aft främja en friare mansroll. Vi föreslåralt arbetsgivarverket skall få i uppdrag att ta initiafiv på detta område inomden offentliga sektorn. Jämställdheten borde handla lika mycket ommannens livsvillkor som om kvinnans, Uka myckel om mannens rätt alt fåutvecklas tillsammans med sina barn som om kvinnans rätt atf få utvecklas iarbetslivet. Det handlar ofta om rättigheter. Men def borde handla mer om praktiskamöjligheter. Vii föreslår att en attitydundersökning och en kartläggning görs avde hinder som möter män som tar pappaledigt. Vi kan notera aff det fortfarandeär kvinnorna som till absolut största delen utnyttjar föräldraförsäkringen. 1985utnyttjade kvinnorna inte av det totala antalet uttagna dagarav föräldraförsäkringen. Således utnyttjades bara av männen. Det äroerhört angeläget aft pappans lika ansvar för barnen markeras redan frånbörjan. Är det verkligen åsikt att de insatser som man hargjort och som utskottets majoritet pekar på när det gäller att uppmuntra tillpappaledighef skulle vara tillräckliga? Jag tror inte att del är GustavPerssons åsikt. Värnpliktsfidenborde vara ett oerhört lämpligt tillfälle all initiera jämställdhelsfrågor och samlevnadsproblem bland unga män. Det är också vad vi i har föreslagit i reservation 26. Varför inte avsätta litettid för informafion och diskussion i de här frågorna? Nog skulle def finnas fid för det. Men det går inte atf göra detta på frivillig basis, för då når mandefinitivt inle dem som bäst skulle behöva sådan här informafion. 11 protokoll 1987/88:132 Tillsist några ord om JämO. JämO är en liten och hårt belastad myndighet som har enmycket central roll i jämsfälldhefsarbetet. Omman är centralt placerad och arbetar på heltid med jämsfälldhetsfrågor, kanman möjligen få överblick över vad som händer på detta område. Men för alla demsom driver jämställdhelsfrågor såväl regionalt och lokall som blandmyndigheter, företag, kommuner etc. är del faktiskt svårt att följa debatten. Defgäller t. ex. aff få fillgång fill resultaten av olika jämsfälldhetsprojekf,aff få tag i bra föreläsare och kursledare, att få tag i information ompågående forskning, kurser, filmer, faktaunderlag för arfiklar etc. Mycket avdetta kunde den parlamentariskt sammansatta jämställdhetskommillén och dess sekretariathjälpa lill med. Folkparfiets uppfattning är därför att denna kommitté skallåterskapas. Arbetsmarknadensparter och andra organisationer med anknytning till och intresse för dessafrågor bör som en referensgrupp ges tillfälle att delta i kommitténs ochregeringens jämställdhetsarbete. Vidarekan vi konstatera atf den parlamentariska förankringen kraftigt har försvagatsi och med att kommittén infe längre finns. Partierna engageras ju inte nu påsamma sätt som fidigare. Ettåterinförande av jämsfälldhetskommitfén skulle också tjäna som en signal fillde oroväckande många kommuner och landsting som har lagt ned eller står ibegrepp att avveckla sina lokala jämställdhetskommiltéer. Det kan inleuteslutas alt vissa av dem tagit intryck av all just jämställdhelskom-mitténtogs bort. Skullejämställdhefskommifténs återskapande infe bli möjligt på grund avsocialdemokraternas hårdnackade motstånd, anser vi i att det ärnödvändigt atf den utåtriktade verksamheten och servicen till intresserade ändåmäste förbättras. Det är då bäst aff JämO får denna uppgift. JämOär en väl fungerande myndighet som är fillgänglig för alla och har ettständigt växande krav på sig att informera allmänheten. Men myndigheten saknartillräckliga resurser, både personella och ekonomiska, Socialdemokraternahar varit mycket njugga mot JämO. förslår en uppräkningav JämO:s ordinarie anslag med 1 milj. kr. Dessa pengar skall användas tillytterligare en handläggartjänsl samt för all JämO skall få möjlighet attbedriva en förstärkt utåtriktad verksamhet och service gentemot allmänheten. Förutommed dessa pengar vill vi förslärka myndigheten med ytterligare 2 milj. kr. föratt ge JämO möjlighet alt följa upp jämslälldhetslagens krav pä akfiva åtgärderför jämställdhet. De här pengarna skulle främst användas inom de områden påarbetsmarknaden där det behövs särskilda insatser för alt öka andelen kvinnorsamt inom de områden där kvinnor har lägre löner och sämre arbetsvillkor ängenomsnittet. Vi är övertygade om att dessa pengar skulle bättre främjajämställdheten än de pengar som regeringen föreslår skall läggas på entidsundersökning. Detär förhållandevis alltför litet pengar - en summa på 17 miljoner - somregeringen anslår till jämsfälldhefsarbetef i denna proposition. Folkpartietvill höja anslaget med 1 milj. kr. Det är litet pengar, och därför är det destoangelägnare aff pengarna verkligen används på rätt sätt. Vi skall komma ihåg, herr falman, atf det inte ärjämställdhet som kosfar pengar, utan def är bristen på jämställdhet. Aff infebåde kvinnor och män används på bästa sätt är ett slöseri med ekonomiskaresurser, men vad värre är: det är ett slöseri med mänsklig kunskap, vilja ochengagemang. Jag yrkarslutligen bifall fill samtliga folkparfireservationer. I defta ariförande instämde (). Prot.1987/88:132 2junil988 180KERSTI (): När vi nu tar upp jämställdhefsfrågorna kanvi ganska snabbt konstatera aff åtskilliga problem måste lösas innan vi nårfram till full jämställdhet mellan kvinnor och män. Även om jämsfälldhefsminislern, i den proposition somligger till grund för del betänkande som behandlas, anför aft utvecklingenhar gått starkt framåt i , har inte den politik som förts av densocialdemokratiska regeringen på några avgörande punkter förändrat den socialastrukturen. Män och kvinnor har fortfarande i huvudsak en skild arbetsmarknadoch gör olika ulbildningsval, och det råder olikheter i sociala förhållandenvad avser ansvar för familj och barn och vad gäller trygghetssystemetsutformning. När man därför nu skall lägga fasten handlingsplan inför 1990-falet i avsikt att åstadkomma ett mer jämställt ochjämlikt samhälle är def, som ser det, oerhört angelägel att man i dettahandlingsprogram far tag i problemen med den hitfillsvarande utvecklingen, somhar lett och leder till koncentration av befolkning, bebyggelse ochnäringsstruktur. Utvecklingen har ökat klyftornamellan individer och grupper och mellan olika delar av landet. På många håll ärnäringsstrukturen ensidig, och det har gjort aft mänga ungdomar och många kvinnorhar tvingats flytta för aft få utbildning och arbete. Del leder fill en alltmerbristfällig social miljö i mänga utfiyllningskommuner. En sådan utveckling ärdet nödvändigt atl förändra, att bryta. I ser vi en handlingsplan som siktar mot ett merjämställt samhälle som positiv - en handlingsplan där tonvikten läggs påkvinnornas roll i ekonomin, på jämställdhet mellan kvinnor och män påarbetsmarknaden, i utbildningen och i familjen samt på kvinnors inflytande isamhället. Vi har dock på ett antal punkter, som jag fidigare sade, en annansyn än regeringen på hur denna handlingsplan skall utformas för attjämställdhet skall nås. I def följande vill jag fa upp en del av detta. Om jag följer uppläggningen i proposifionen ochbelänkandet skall jag börja med kvinnornas roll i ekonomin. Den ekonomiskastandarden, såväl kvinnors som mäns, är beroende av möjligheterna att fåförvärvsarbete och egen inkomst. Förvärvsfrekvensen har utjämnats mer och mer mellankvinnor och män, men det finns fortfarande betydande skillnader mellan kvinnorsoch mäns yrkesval. Arbetsmarknaden är i stor utsträckning könsuppdelad, ochlöneskillnaderna mellan kvinnor och män är stora. Arbeten inom vård- ochservicesektorn värderas exempelvis lägre än arbeten inom yrken med tekniskinriktning. För att löneskillnaderna skall kunna elimineras krävs insatser av Prot.1987/88:132 olika slag, JÄMFQ borde t. ex. kunna prioritera forskning omjoner och 2junil988 löneutveckling i ettjämställdhetsperspektiv. I anser vi också, infe minst med hänsyn fillde pressade arbetsförhållandena inom många kvinnodominerade yrken, ättenparlamentarisk kommitté bör tillsättas med uppgift alt genomföra en arbetsvärderingav olika yrkessektorer. Detta har vi tagit upp i vår kommittémofion A36. Vimenar att def behövs en kartläggning av skillnaderna och en analys av varförkvinnodominerade yrken oftast värderas lägre än yrken där def finns flest män.Förslag om hur rådande missförhållanden skall åtgärdas bör läggas fram avkommittén, utan aft man därmed inkräktar på def ansvar som parterna påarbetsmarknaden har. Dessa frågor har tagits upp i reservation nr 2, som ärgemensam för och . Vi har tidigare i motioner och i vår kommittémolion A36tagit upp arbetet för jämstiilldhel på utbildningsområdet. Denna del ipropositionen om jämställdhetspoliliken inför 90-lalet har behandlats iutbildningsutskottet och kommer att debatteras i nästa ärende. Jagmåste ändå få säga alt de traditionella könsrollsmönstren grundläggs tidigt,liksom värderingarna av vad som är manligt och kvinnligt. Det är därför oerhörtviktigt att just jämsfälldhetsaspekterna beaktas genom hela utbildningen, fränförskola fill universitets- och vuxenutbildning. kommer atf utveckla denna frågaytterligare när nästa ärende behandlas. När det gäller jämställdhet pä arbetsmarknaden är fråganom hur samhället planeras av grundläggande betydelse. Boendeplanering, barnomsorgoch kollektivtrafik, för alt ta några exempel, måste vara utformade så atf bådekvinnor och män ges möjlighet atf förvärvsarbeta. Samhällsplaneringen måsteöver huvud taget, om jämställdhet och jämlikhet skall uppnås, syfta lill enbalanserad utveckling inom landet som helhet, inom olika regioner och inom deenskilda kommunerna. har lagt fram en mängd förslag som syftartill aft utveckla hela vårt land. En del av förslagen var uppe fill debatt iriksdagen i samband med regionalpolifiken. Men det är svårt aff få gehör! Icenterpartiet,har vi dock den bestämda uppfattningen att en medveten polifikför regional balans och regional utveckling är absolut nödvändig och enavgörande förutsättning för att både män och kvinnor skall ha likvärdigamöjligheter att få arbete och en trygg personlig ekonomi. Vår politik för en utveckling av hela landet ärbetydelsefull inte bara för mindre orter runt om i vårt land - den betyderockså alt trycket på storstaden avsevärt minskar. Det leder lill ell närmaresamhälle, ell mjukare samhälle, och del skulle i sin tur förbättraförutsättningarna för jämställdhetsarbelet. Detta har vi tagit upp ireservafionerna 11 och 13. Andra frågor som vi också lyft fram i våra motioner ärarbetsmiljön för kvinnor och den sociala tryggheten.. Arbetsmarknadenär könsuppdelad, och kvinnorna har ett betydligt smalareverksamhetsområde än männen. Kvinnor arbetar främst inom vård-, Med hänsyn till. att det ofta är inom 164 vårdyrkena som de fysiskt tungajobben finns menar vi alt det är angeläget att ta framtekniska hjälpmedel och ergonomiskt rikfiga verktyg. Detta är ett . Prot.1987/88:132 område som särskilt behöver uppmärksammas. Bildskärmsarbete oroar-och def är kanske inte så underligtnär vi vef atf , ,, , .... allt flerkommer att arbeta vid bildskärmsterminaler. Därför är def nödvändigt atf äveni fortsättningen studera riskerna med bildskärmsarbete. När det gäller arbetstiden råder det förhållandet altkvinnor oftare arbetar . Många önskar arbeta dellid därför atf devill ha mer tid för familjen - men många klarar helt enkelt infe av aff arbetaheltid därför aff vissa arbetsmiljöer, exempelvis inom vården, är infe barafysiskt utan också psykiskt påfrestande. Aff arbeta och dessutom ha lägre lön ledersedan fill ytterligare orättvisor genom att vårt sociala trygghetssystem ärkopplat fill lönearbefef pä arbetsmarknaden. I anser vi det vara angeläget aff vi,samfidigt som vi strävar efter atf vidga kvinnornas arbetsmarknad, ocksåsträvar efter aff uppnå mer likvärdiga sociala trygghetsvillkor för kvinnor ochmän. Det förutsätter atf de sociala trygghetssystemen i större utsträckning änhitfills utgår från grund-trygghefsprincipen, med möjligheter till individuellpåbyggnad i det sociala skyddet. Hänsyn borde också tas lill det s. k.informella arbetet - det arbete som vanligtvis utförs av kvinnor och som mestadelsgäller värd av barn. I menar vi att det borde vara en central del i etthandlingsprogram för jämställdhet. Under avsnittet om jämställdhet i familjen harcenterparfiet, och en gemensam reservation, där vibetonar familjepolitikens betydelse för jämställdheten. En central del i arbetet för ökad jämställdhet är enfungerande barnomsorg. Här menar vi aft föräldrarna måste ges ökat förtroendeaft själva få avgöra vilken omsorgsform som bäst passar barnen och familjen. Demåste också ges en ökad möjlighet atl avsätta mer tid för sina barn. Del är motden bakgrunden del borgerliga förslaget om ett vårdnadsbidrag på . perår och barn mellan ett och skall ses. Förslaget innebär att föräldrarnafår en del av statsbidraget direkt i handen aft använda efter eget val - tillatt förkorta sin arbetstid eller till atf köpa barnomsorg, ellerprivat. Vårdnadsbidrag och utbyggd barnomsorg skapar valfrihet ochutrymme för barnen, och det fillåter en harmonisk kombinafion av arbete ihemmet och arbete på arbetsmarknaden. Jag vill beröra ytterligare ett par av de reservationersom vi fogat fill arbetsmarknadsutskottets betänkande nr 17, nämligenreservationerna 37 och 41. Här betonar hur vikfigt del är altkvinnors och mäns värderingar och erfarenheter får komma till uttryck i detpolifiska livet, men att det bör åligga berörda organisationer aft självainitiera åtgärder i syfte att öka nomineringarna av kvinnor fill olika poster. Vi är av den uppfattningen att särskilda statliga medelför att stödja projektverksamhet i detta sammanhang inte behövs. De 3 milj. kr. som föreslås till denna projektverksamhet bör i stället användas fill att förstärka stödet till kvinnoorganisationerna. Vårt förslag innebär således . fill kvinnoorganisationernas verksamhet i stället för de . som föreslås i propositionen. Vi anser att def arbete som kvinnoorganisationerna " Prot.1987/88:132 utför, inte minst för jämsfälldhefsarbetet, är ett arbete somförtjänar atl få .-. . ytteriigare stöd. ', ', Herr talman! Med detta anfördayrkar jag bifall till samtliga reservafioner Järhställdhetspolitiken ... ,. darcentern finns med. Idetta anförande instämde och (båda c). . '. 181INGA (vpk): Människors liv rör sig kring arbete och kärlek.Dessa två områden har i allmänhet placerats i olika fack och behandlatsseparat. Def finns uppenbara konflikter mellan arbetsmarknaden och hushållen,och dessa konflikter är inbyggda i samhällsstrukturen. Def är dags alt vi nuförsöker all behandla människors liv mer som en helhet. Det är framför allt kvinnor som slits av att hinna ochorka dela sig mellan arbete borta och arbete-hemma. Kvinnor förvärvsarbetar i lika hög utsträckning sommän gör. har dessutom den högsta förvärvsfrekvensen i världen förkvinnor som har barn i förskoleåldern.,av kvinnor med barn i denna ålderförvärvsarbetar. Denna höga förvärvsfrekvens borde ha avspeglat sig i allmännen tog ett större ansvar för hem och barn, men så är def inte. Kvinnor hardubbla arbetsroller. Kvinnor har kvar sitt arbete och ansvar för hem och barnoch dessutom ett arbete utanför hemmet. En förvärvsarbetande kvinna arbetar totalt 74 timmari veckan. Det är två jobb samfidigt! Dessutom vef vi att vi har en vårdkris ochatl vi kommer . att få en ålderskris . Def finns en fara att kvinnornafår ta på sig ansvaret för också dessa båda områden, om infe den offentligasektorn tillförs resurser aft klara vårdkris och ålderskris. Del finns allanledning att varna för detta. Arbetslivet och samhället har inte anpassat sigfill den förändrade situation där kvinnor i så stor utsträckning finns påarbetsmarknaden, ulan samhället fungerar i hög grad som om enförsörjarfamiljenfortfarande-existerade. Därför tvingas kvinnor oCh män fill individuellalösningar på de problem som uppstår och som det borde vara samhällets uppgiftalt lösa. Kvinnors deltagande i arbetslivet är inte jämställt medmäns - kvinnors deltagande är villkorligt. Hela familjen får leva under mycket hårda villkor i sina försök atf förena föräldraskap och förvärvsarbete.