prot · GB0932 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi socialdemokrater anser att det inte vore önskvärt att ha ettstelbent system, där man skulle ha samma pris för en satellitkanal som för enhembygdsförening i . Jag är förvånad över att predikar eninriktning som innebär att man skulle vilja ha ett helt stelbent ochenkelriktat prissättningssystem. 53 (): Det står i protokollet att jag har sagt attjag helt och fullt ansluter mig till ett diversifierat prissättningssystem. Jagär däremot förvånad över att vice ordföranden blandar ihop begreppensjälvbärande och självkostnadspris. Vi instämmer alltså i kravet attverksamheten skall vara självbärande. I övrigt framgår våra åsikter klart avmina tidigare anföranden. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om näringsutskottetsbetänkande 3.) Beträffande jordbruksutskottetsbetänkande 10.konstaterade förste vice talmannen att ingen talare var anmäld. Kammaren övergick därför till att debatteranäringsutskottets betänkande 1 om kollektiv sakförsäkring. 54 (): I näringsutskottets betänkande nr 1 behandlassju motioner med yrkanden om lagstiftning rörande kollektiv sakförsäkring.Motionerna har föranletts av att vissa fackförbund har infört kollektivgrupphemförsäkring för medlemmarna. Motionärerna anser att sådan försäkringendast skall tillåtas om den bygger på individuell anslutning. De tre borgerliga partiernas företrädare inäringsutskottet är av samma mening och föreslår i en gemensam reservation attregeringen skall anmodas förelägga ett förslag till lagstiftning sominnebär att kollektiv sakförsäkring skall vara baserad på individuellanslutning. Försäkringsverksamheteni grundar sig på fri konkurrens på en Denna förutsättning riskerar att slås sönder om t. ex. fackförbundfillåts teckna kollektiva hemförsäkringar för sina medlemmar 40 hos ett enda bolag. Effekten blirhögre hemförsäkringspremier för alla När fackförbundsavdelningar ochverkstadsklubbar tecknat kollektiva grupplivförsäkringar har det inträffat attofferter inte inhämtas från andra försäkringsbolag än . Detta ärbetänkligt, och än mer betänkligt är att sådana försäkringar har tecknats hosFolksam trots att andra bolag har erbjudit bättre och billigare alternativ.Tecknandet av hemförsäkringar, bilförsäkringar m. m. måste tillförsäkringstagarnas fromma utsättas för samma konkurrens som all annanverksamhet. Fackliga organisationer har också - med enbartstyrelsebeslut - anslufit alla sina medlemmar utan inträdesanmälan. Dessutomhar i en del fall maka . eller make till gift medlem anslutits automatiskt ominte reservation har anmälts . Vidare har beslut fattats om attpremien skall dras på lönen, dvs. man förutsätter att den som inte reserverarsig, automatiskt har medgett att avdrag på lönen får ske. Jag noterar att i sitt yttrandeöver besvär, som i ett ärende ingavs av , anförde att "enovillkorlig förutsättning för kollektiv sakförsäkring borde vara ett regelrättupphandlingsförfarande som innebär konkurrens på lika villkor". Ytterst är det här ärendet en del av den pågåendefrihetsdebatten. Det handlar om att ta ställning i två vikfiga principfrågor. Den ena frågan är avvägningen mellan hur långt detcentralstyrda fackliga inflytandet skall sträcka sig, och hur långt denenskildes eget självbestämmande skall få göra sig gällande. Den andra frågan är om statsmakterna i första hand skallvärna om enskilda medborgares intressen eller fackföreningarnas intresse av attfå sina rättigheter tillgodosedda inom ramen för facklig verksamhet. Reservanternas uppfattning är klar. Den fackligt-politisktkontrollerade delen av ekonomin måste bli mindre, och den del som styrs av människorna själva måste bli större. ' Den socialistiska majoriteten i näringsutskottet anser försin del att de nuvarande utvecklingstendenserna är helt i sin ordning. Det ärdärför man avstyrker motionerna. Tanken att enskilda medlemmar i en fackligorganisation själva vill avgöra om och i så fall i vilket försäkringsbolag manönskar teckna en hemförsäkring tycks inte ha föresvävat utskottsmajoriteten. Den fackliga tolkningen av begreppet frihet - somutskottsmajoriteten därmed ställer sig bakom - verkar vara liktydig med beslutsom fattas av facket i medlemmarnas namn men över deras huvuden. Det är väl avden anledningen som man så länge har försvarat kollektivanslutningen. Agerandetutgör ett allvarligt hot mot den personliga integriteten. Vad blir nästa steg,kollektivt tvångsmedlemskap i ? På andra sidan lägger de styrande ned stor mödapå hur medborgarna skall ha det ordnat, på allt utom mänskliga fri- ochrättigheter. Tiden och utvecklingen börjar bli alltmer mogen för en fri ochoberoende svensk fackföreningsrörelse, som värnar om den enskildes frihet ochrätt. Men den uppgiften känns inte särskilt angelägen för varkenLO-facken eller för socialdemokraterna. För dem är det mera angeläget att ökamarknadsandelarna för . I ljuset av sätt att förvaltaförsäkringstagarnas pengar - som med rätta har kritiserats av försäkringsinspektioneni dagarna - inger detta konstaterande, fru talman, mycket dystra 1987/88:32 betänkligheter. Det är inte bara kravet på fri konkurrens som mer eller mindreeftersatts när fackliga organisationer upphandlar försäkringstjänster "för medlemmarna. Manåstadkommer också en strukturförändring inom försäkringsbranschen närman med osunda medel främjar ett utbrett bruk av Förpersoner som inte får plats inom de kollektiv som kan avtala omgruppförsäkringar kan det bli svårt att få erforderligt försäkringsskyddtill rimlig kostnad. Den solidaritetstanke som präglat försäkringsväsendetskjuts alltså åt sidan. a. fackliga organisationers sida hävdas att en lagstiftning som slår vaktom kravet att gruppförsäkringar skall grundas på individuell anslutning skulleinnebära intrång i föreningsrätten. Om man inte rent av betecknar enobligatorisk gruppförsäkring som legitim, hänvisar man till reservationsrättensom en tillräcklig eftergift. Vi reservanter står självfallet helt främmandeför detta synsätt. Staten måste ha en möjlighet att skydda individerna motkollektiva beslut som negativt begränsar deras valfrihet. I det aktuella falletgäller det bara att förhindra att vissa organisationer medverkar till skadligaförändringar inom försäkringsväsendet. Detär således angeläget att regeringen med det snaraste tar slutlig ställning tillförsäkringsverksamhetskommitténs betänkande om gruppförsäkring och därvidlåter reservanternas synpunkter bli vägledande. bör sålunda fåförslag till en lagstiftning som innebär att kollektiv sakförsäkring skall varabaserad på individuell anslutning. Jag ber med det anförda att få yrka bifall till den reservation somfogats till näringsutskottets betänkande nr 1. Anf.55 (): Visseriigen är det väl en ren tillfällighet att det här betänkandetbehandlas dagen efter det att man har diskuterat kollektivanslutningsfråganhär i kammaren. Mendet gör att parallellerna mellan de här båda principiellt mycket intressantaoch viktiga ärendena blir extra tydliga. De socialdemokratiska argumentenåterkommer: att man inte får begränsa de fackliga organisationernas frihet ochatt en lagstiftning skulle innebära intrång i föreningsrätten. Vikänner också igen socialdemokraternas bärande princip i den här frågan frånkollektivanslutningsdebatten: Ett fackförbund skall kunna "kollektivansluta"enskilda till en försäkring mot att man har reservationsrätt. Denenskilda människan behöver alltså inte tillfrågas om han eller hon vill haförsäkringen. Däremot får man lov att tacka nej när man en gång har fått den.Jag har en känsla av att den socialdemokratiska utskottsmajoriteten egentligentycker att t. o. m. det är onödigt generöst. Ävenom det finns en rad praktiska invändningar också mot kollektiva sakförsäkringar, ser det här framför allt som ett principiellt ställningstagande. När det uppstår en konflikt mellan å ena sidan individens intresse och å andra sidan det starka kollektivets intresse tar vi ställningför individen. Socialdemokraterna kallar det "intrång i föreningsrätten"och låter det kollektiva beslutet avgöra. 42 När socialdemokraterna sedan i litet raljerande tonpåstår att kollektiva sakförsäkringarär bra utifrån marknadsekonomiska värderingar och att vi därför underförståttborde acceptera sådana bortser man från det som kanske är allra viktigast,nämligen att marknadsekonomin bygger på ett fritt konsumentval. Vi avgör självasom individer vilka varor och tjänster vi vill ha. Det gör att de som villsälja till oss tvingas att konkurrera om vårt intresse vid varje enskild affär.Hur konkurrensen kan bli bättre om man ersätter de tusentals diskussionernamellan den enskilda människan och försäkringsbolaget med några få stora avtalmellan organisationerna och försäkringsbolagen väntar jag med spänning på attÅke Wictorsson senare skall förklara för oss. De principiella argumenten mot kollektiva sakförsäkringarär alltså viktigast för . Men vi har också invändningar av merpraktisk natur, t. ex. den uppenbara risk för dubbelförsäkring som kollektivasakförsäkringar medför och som innebär fördyringar för den enskilde och ledertill krångliga förhandlingar mellan bolagen när en skada väl har inträffat. Detbetyder byråkrati, som kostar pengar och som höjer premierna för konsumenten. När det nu är så att socialdemokratin - visserligen högstmotvilligt och med en rejäl bromssträcka - upphör med kollektivanslutningen, ialla fall i dess värsta former, varför då inte låta denna visdom gälla också iden här frågan? Tilltro till människans egen förmåga i stället för misstro, ÅkeWictorsson! 56 (): Jag förstår att talesmännen för reservanternakänner en viss lockelse att gå upp i falsett och i det här ärendet ansluta tilldebatten om koUekfivanslutningen. Jag tycker att man har skäl att något dämpatonläget. I den debatt som föregick det här ärendet på dagordningenoch som gällde folkrörelserna redovisades inte minst från ochfolkpartiets ledamöter en synnerligen stark anslutning fill önskemålen om skall stärka och utveckla folkrörelserna. Man tyckte att det inte görstillräckligt i det avseendet. Men när man diskuterar föreningsfrihet ochfolkrörelser får man inte glömma bort en grundläggande princip, som är ganskadjupt förankrad i vår demokrati, nämligen att organisationerna skall ha enfrihet att arbeta inom ramen för sina stadgar och ha rätt att fatta majoritetsbeslut. Med det resonemang som reservanterna för i den här fråganskulle man i realiteten öppna för staten att ompröva rader av beslutsom man i demokratisk och stadgeenlig form fattar inom folkrörelserna. Det ärden föreningsfriheten som utskottsmajoriteten inte vill kränka. I reservationen sägs det att kollekfiva hemförsäkringarinte skulle stå i överensstämmelse med den skälighetsprincip som Ugger tillgrund för försäkringsväsendet. Det förhåller sig ju precis tvärtom. Genom denkollektiva hemförsäkringen har försäkringskostnaderna kunnat sänkas väsentligt.Samtidigt har man skapat en bättre balans i relationerna mellanförsäkringsgivare och försäkringstagare. För försäkringstagarna har detta letttill lägre , vilket rimligtvis bör anses vara skäUgt. Vidare sägs det i reservationen att kollekfivaförsäkringar skulle vara ett avsteg från den solidaritetstanke som präglatförsäkringsväsendet. Ja, i så fall har det avsteget redan gjorts, eftersomkollekfiva personförsäkringar redan 1987/88:3226 noverhber 1987 1987/88:32 haraccepterats. Den kollektiva sakförsäkringen innebär också en utvidgning Många grupper som annars skulle ha saknat försäkrings- ~~ ~ ' skydd - exempelvis ungdomar - får ju nu ett sådant skydd till rimliga Kollektivsakförsäkrine , , ,,. . , . . ,..,,, Vi momutskottsmajoriteten anser att det ställningstagande som. regeringen har gjort ochsom innebär att man preliminärt godtar kollektiva hemförsäkringar medreservationsrätt för den enskilde medlemmen kan accepteras i avvaktan på ettslutligt ställningstagande till försäkringsverksam-hetskommitténs förslag. Jaghar ingenting emot en snabb hantering när det gäller det förslaget. Motdenna bakgrund ber jag, fru talman, att få yrka bifall till utskottetshemställan och avslag på reservationen, 57 (): Självfallet har vi lyssnat på debatten om kollektivanslutningen. Jaginstämmer i fråga till : Varför är man inteberedd att dra samma slutsatser när det gäller kollektiva hemförsäkringar somman tvingats dra när det gäller kollekfivanslutningen? Det finns en klarparallell här. Vimenar att de fackliga organisationerna inte skall välja försäkringsbolag åtmedlemmarna. Konsumenterna skall själva välja försäkring och bolag. Jag villfråga vad han och socialdemokraterna vill åstadkomma för attjust säkerställa fackföreningsmedlemmarnas självklara rätt att själva bestämmahur och var de önskar teckna sin hemförsäkring. Vihar noterat att det finns en gemensam nämnare för den här debatten och det ärförsäkringsbolaget . I en artikel i skrev man fidigare iår att tack vare avtalen med fackförbunden räknar med att kunna ökasina marknadsandelar till 35 %-mot tidigare . Där har vi en del avförklaringen till att man slår vakt om fackets möjligheter - och detta skeröver medlemmarnas huvuden - att åstadkomma att just försäkringsbolaget ytterligare medel att förvalta. Det är kanske litet pinsamt att försvaradetta just . Genom den debatt som pågår och efter den mycket berättigadekritik som försäkringsinspektionen har levererat vet vi ju hur man sköterförvaltningen av försäkringstagarnas pengar. Det börjar verkligen bli pinsamtför socialdemokratin. Det är alltså faktiskt att man allvarUgtöverväger att, principiellt sett, behandla denna fråga på samma sätt som mantvingades behandla frågan om kollekfivanslutningen. Anf.58 (): säger att konflikten mellan individer och kollektiv kankomma att uppstå på en rad andra områden. Det är möjligt, men vårtställningstagande i den situationen kommer att blir exakt detsamma som ,nämligen för individen. säger också att han förstår kopplingen till kollektivanslutningen.Ja, det är nästan omöjligt att undvika att dra den parallellen. Men borde dåinte socialdemokraterna, , dra samma slutsats som ni sent omsiderhar gjort i fråga om kollektivanslutningen? Jagfick inget svar på den grundläggande frågan hur konkurrensen skulle 44 kunna bli bättre med färre aktörer, dvs. när detfinns några få avtal, med en starkorganisation på den ena sidan och ett stort försäkringsbolag på den andra. Justörre mångfald och ju fler aktörer det finns på marknaden, desto bättre måstekonkurrensen bli. Vi vet inte hur priserna kommer att utvecklas om dennatendens fortsätter, dvs. att aktörerna blir färre. Allt tyder på att förlorarnaär konsumenterna, inte minst de konsumenter som står utanför dessa avtal - ochsådana kommer det alltid att finnas. 59 (): Jag tycker inte alls att det är pinsamt, StenSvensson, att ta upp en diskussion om . Det är ett försäkringsbolag somär uppbyggt av fackföreningsrörelsen och kooperafionen, dvs. betydande delar avFolkrörelsesverige. Det är ett företag som är utomordentligt välskött och sommed framgång har konkurrerat på marknaden. Det kan vara naturligt attdiskutera med , men det är självklart att anbud infordras, innan ettslutligt ställningstagande görs. Flera av försäkringsbolagen har börjat arbetapå detta område, och det är en god garanti för att konkurrensen bevaras,. Hitfills har resultatet blivit allt lägre - och detär skälet till att dessa försäkringar vinner andelar på marknaden. 60STEN (): har ingen erinran mot Folksamssätt att förvalta försäkringstagarnas pengar, men han kan när han kommerhem i lugn och ro studera en mångfald socialdemokratiska tidningar, däriblandAftonbladet, som ger uttryck för en annan uppfattning. Jag tycker att det ärpinsamt att socialdemokraterna försvarar detta ensidiga beteende, när man sertill att just försäkringsbolaget får dessa pengar men inte tar inofferter från andra företag. När vi förra gången diskuterade detta ärende inäringsutskottet påpekade jag, i samband med det aktuella fallet med ,att offerter inte hade tagits in från de övriga försäkringsbolagen. Vi kunde dåredovisa att i det läget på eget initiativ sänt in en offert, somdessutom var mer förmånlig än den offert som kunde prestera. Trots detlägre anbudet blev det ingen affär med , utan den gemensammanämnaren i den debatten och även i denna debatt, dvs. , tog ännu en gånghem spelet. Anser socialdemokraterna att de obligatoriska, kollektivahemförsäkringarna, som just och hartecknat i , är förenliga med de krav på mänskliga rättigheter för denenskilde fackföreningsmedlemmen så som de kommit till uttryck iEuropadomstolens uttalanden? Finns det inte skäl, fru talman, att ingripa tillmedborgarnas skydd mot uppenbart intrång i deras privatliv? Vilka var motiven,, för regeringen att ge rätt att teckna försäkring medMålareförbundet? Jag vill erinra om att har tolkatEuropakonventionens regler om positiv föreningsrätt så, att denna ocksåomfattar den negativa föreningsrätten. 1987/88:32 Anf.61 (): Får jag bara säga några ord till om konkurrensen. Detär riktigt att ytterligare några av de stora bolagen naturligtvis agerar på denhär marknaden, men det betyder väldigt litet, ytterst marginellt, om man på enasidan i stället för ett stort försäkringsbolag får kanske fem, men å andrasidan mister tusentals konsumenter. Konkurrensen förbättras ytterst marginelltav en sådan förändring. Jagglömde tidigare att påtala den skillnad som föreligger riiellan sakförsäkringarnaoch personförsäkringarna, som nämnde. Vid en personförsäkringkan man visseriigen också få en dubbelförsäkringseffekt, men i det sammanhangetspelar den inte alls samma roll, för i det fallet betalas båda försäkringarnaut. Närdet gäller sakförsäkringarna har man problemet med förhandlingar mellan de bådabolagen. Vi får konkurrenssnedvridningar, eftersom man förmodligen utnyttjarbara det bolag där man har ett individuellt kontrakt. Slutligen,herr talman, är jag ganska säker på att den utveckling som vi har fått beträffandekollektivanslutning till parti också kommer att ske på detta område. Denutvecklingen kommer att tvingas fram. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.62 (): envisas med att i det här ärendet föra in en diskussionom vissa händelser på optionsmarknaden och med utgångspunkt i dessa försökakonstruera något slags mer eller mindre satanisk sammansvärjning som går ut.påatt man lurar av medlemmarna pengar utan att sköta företaget. Jag tycker attSten skall vara litet försiktig på detta område. Det finns nämligen enrad andra företag som man skulle kunna diskutera ufifrån samma utgångspunkt.Jag tycker att vi kan föra en diskussion om hanteringen av opfioner och andraaffärer, men jag tycker inte att detta har något samband med det ärende som vii dag diskuterar. Sedanriktade blickarna utanför landets gränser och drog inEuropadomstolen. Jag nöjer mig tills vidare med att hänvisa fill högstadomstolen som har prövat de här frågorna och inte funnit skäl att ingripa. Närdet sedan gäller den utveckling som pekade på, såvitt angårde konsekvenser som de kollekfiva sakförsäkringarna kan få på samspelet mellanoUka försäkringsbolag, utgår jag ifrån att dessa frågor övervägs i anslutningtill att man diskuterar försäkringsverksamhetskommit-téns förslag. Då kan manta ställning till de frågorna. Jag vill än en gång hänvisa fill att detställningstagande som föreligger från regeringen på den härpunkten är preliminärt i avvaktan på en slutbehandling avförsäkringsverksamhetskommitténs förslag. Anf.63 (): Jag vill baraunderstryka för att det fackliga vaktslåendet om försäkringsbolagetFolksam tar sig många olika uttryck. 46 har pekat på en del tendenser. I detta fall alltså se till att får växa sig stark påmarknaden och ta så många marknadsandelar som möjligt. Då blir det så somChrister Eirefelt påpekade , nämUgen att vi kommer att gå moten struktur som innebär färre agerande på marknaden, och det kan vi intemedverka till. Jag tolkar uttalande så att han anser attEuropadomstolen har fel i sitt utslag på detta område. Jagkan också i likhet med förklara att vi kommer att fortsättaatt engagera oss i den här frågan på samma sätt som vi har kritiseratkollektivanslutningen. Jag tror också att socialdemokratin i längden kommer atttvingas att dra exakt samma slutsats även när det gäller försvaret av facketsrätt att teckna kollektiva hemförsäkringar. Kooperationenoch den marknadsrättsliga lagstiftningen Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om näringsutskottets betänkande 3.) Kammarenövergick till att debattera näringsutskottets betänkande 2 om kooperationen ochden marknadsrättsliga lagstiftningen. Kooperationen och denmarknadsrättsliga lagstiftningen Anf.64 PER (): I näringsutskottets betänkande 2 avstyrker ett enhälligt utskott enmotion av m. fl. Beslutet är enhälligt, men vi har olikamotivtexter för avslagsyrkandet. Majoritetenhar ansett att relationerna inom kooperationen kan medge viss särställning närdet gäller konkurrenslagstiftningen och tycker att dessa frågor bör övervägas isamband med att man behandlar folkrörelseutredningens betänkande. Vireservanter anser att den konkurrenslagstiftning som finns väl täckerin dessa förhållanden. Konkurrenslagstiftningen skall alltså försöka hindrakonkurrensbegränsningar som medför skadlig verkan och utgör otillbörligkonkurrensbegränsning ur allmän synvinkel, som hämmar effektiviteten ochförsvårar eller förhindrar näringsfriheten. Vi reservanter anser att oavsett omdet gäller kooperativa, privata eller statliga företag så är skadligakonkurrensbegränsningar som är otillbörliga något som vi bör försöka förhindra.Vi tycker därför att den nuvarande konkurrenslagstiftningen är ändamålsenlig. Med detanförda ber jag att få yrka bifall till reservationen. Anf.65 (): I näringsutskottets betänkande 2 behandlas frågan om kooperationen ochden marknadsrättsliga lagstiftningen. Imotion N391 av m. fl. a. vad motionärerna anservara skillnaden mellan en kooperativ organisation, som bedriverföretagsliknande verksamhet, och övriga näringsidkare. Vadmotionärerna i huvudsak invänder mot är synsättet att en kooperativorganisation kan utgöra en konkurrensbegränsande faktor. Kooperationen och den marknadsrättsliga lagstiftningen att detinom kooperationen är medlemmarna själva som fattar beslut och som ansvarar försina beslut. Man påpekar också att grunderna för beslutsfattandet är fastlagdai stadgar eller i riktlinjer som har antagits av organisationensparlamentariska organ. Det framhålls också att sättet att fatta beslut ochbeslutens räckvidd står i överensstämmelse med gällande lagstiftning. I motionen framhålls också att tillkooperationen har överlämnat en stor del av välfärdsfördelningen. Ett sådantexempel är bostadsbyggandet. Kooperationens beslut fattas i enlighet med dedemokratiska ramar som accepteras av de politiska instanserna. Slufiigen ansermotionärerna också att de beslut som fattas av kooperationens demokratiskaorgan borde kunna upplösas endast av de kooperativa organisationernas egnamedlemmar så länge man håller sig inom tillåtna ramar. Frågan om den kooperativa verksamheten ochkooperationens roll i samhället är ingalunda en ny fråga för riksdag. tillkallades en särskild kommitté,kooperationsutredningen. Den fick till uppgift att utreda frågan omkooperationen och dess roll i samhället. Den nämnda utredningen arbetade i sjuår och avgav en rad betänkanden. I sitt huvudbetänkande. Kooperationen i samhället, berördeutredningen på ett mer principiellt plan den fråga som tas upp i denaktuella motionen, dvs. konflikten mellan den kooperativa samhällsidén och ettmarknadsrätts-ligt regelsystem, som främst tar sikte på att av ett allmäntkonsumentkollek-tivt intresse främja konkurrensen mellan näringsidkare. Kooperativa föreningar är i sitt uppträdande på marknadenunderkastade samma regler som andra näringsidkare. Det gäller både konsument-och producentkooperationen. Självfallet riskerar producentkooperationen att ihögre grad komma i konflikt med konkurrenslagstiftningen, eftersom man har enmodell som bygger på föreningar med företagare som medlemmar.