prot · GB0999 · 1987-12-31 00:00:00 — De har inte tid att vänta på några utredningar. Vi har ivår centermotion sagt att det i avvaktan på utredningsförslag på detta områdebehövs omedelbara åtgärder och möjligheter till ekonomisk hjälp i dessa mestakuta fall. Vi har pekat på möjligheten att regeringen, i avvaktan påutredningsförslag, överväger om de rättssökande kan ges ökat ekonomiskt stöd iden riktning som har föreslagits i centermofio-nen. I denna talas det om attmedel för fullföljande av fukt- och mögelskademål skall, dårättsskyddsförsäkringens maximibelopp fullt utnyttjats och sakägare saknarandra rimliga finansieringsmöjligheter, kunna utgå ur den StatUga fond förfukt- och mögelskador som efter riksdagsbeslut inrättades . Vi vetatt det finns fillräckliga tillgångar i denna fond för atthjälpa dessa människor. Och, som sagt, det skall ju hjälpa personer i avvaktanpå de lösningar som sägs vara under utarbetande. Ett tillkännagivande på dennapunkt bör kunna innebära omedelbara lösningar på dessa allvarliga problem. Samtligaborgerliga partier står bakom detta krav. Därtill är det flera remissinstansersom har påtalat att förändringar behövs. För att bara nämna några: Sverigesadvokatsamfund, och . Frågan har ocksåtagits upp i utredningen om miljövårdens organisation. För en bättre miljö. Meddessa påpekanderi, herr talman, yrkar jag bifall tiU reservation 5 och övergårtill övriga reservationer i detta betänkande. På grund av den sena timmen ochmed hänvisning till vad som tidigare anförts av såväl som LarsSundin Vill jag bara instämma i vad som sagts i reservationerna 4,6 och 7 ochyrkar helt kort bifall till dessa. Ianslutning till betänkande 22 yrkar jag inledningsvis bifall tUl samfiigareservationer. Ireservation 2 framförs krav på att ge regeringen till känna att de övervägandensom pågår inom justitie- och finansdepartementen skyndsamt bör redovisas fillriksdagen. Imotion Jul5 har vi frän påpekat att en utvidgning av rättshjälpslagenstillämpningsområde bör ske, så att kostnader för juridiskt biträde för enskildvid skatteprocess i allmän förvaltningsdomstol skall täckas av rättshjälp, ommålet avgörs tiU den enskildes förmän eller om målet drivs i prejudikatsyfte.Det kravet har vi upprepat . Bakgrundenär att kostnaderna för juridiskt biträde i skatteprocesser ofta har varit avsevärdaför den enskilde. I flera fall har också kostnadsansvaret för processer iförvaltningsdomstolarna övertagits av olika intresseorganisa-tiorier, vilkahaft ett intresse av ett avgörande i saken. Den enskildes möjligheter att fäsaken prövad har därmed varit beroende av utomståendes agerande. Detta harvarit och är ofillfredsställande. Att nu frågan är under beredning iregeringskansliet är ett framsteg jämfört med vad som sagts Ändringari rättshjälpslagen, m. m. 1987/88:99 tidigare från regeringens sida, men, som jag inledningsvis sade, behöver 13 apnl 1988 förslag skyndsamt redovisas, och detta bör gesregeringen till känna. Änd ' ' "tth'l ' tredje reservationen i detta betänkande talas om ersättning fill vittnen. Problemen med vittnen är flera. Ettär att många upplever en rädsla för att vittna.Detta hänger samman med att de är rädda för repressalier frän de åtalades sida.Därtill kommer andra obehagligheter för vittnen, såsom förlorad arbetsinkomst,att deras vittnesmål självklart ifrågasätts och att de känner sig själva somsittande på de anklagades bänk, vilket naturligtvis känns obehagligt. Mängavill slippa ifrån dessa obehagligheter, och för den sakens skull säger manofta att man ingenting hört och ingenting sett. Attnu ersättningen till vittnen höjts i budgetpropositionen är en förbättring,men vi befarar att den höjningen är otillräckUg. Det är detta vi vill ge regeringentill känna i den tredje reservationen. Anf.140 (vpk): Jag skall kort ta upp de vpk-motioner som behandlas i dessa tvåbetänkanden. Jag vill börja med betänkande Ju21, om bl. a. rättshjälp förinvandrare. Vi i vpk anser att utlänningar som är tagna i förvar enligtutlänningslagen skall ha rätt till offentligt biträde sä snart sä kan ske. Merän fär, som vi ser det, inte gå från det vederbörande tas i förvartill dess offentiigt biträde beviljas. Regeringenföreslär också att annan än advokat eller biträdande jurist på advokatbyråskall fä förordnas till offentiigt biträde endast om det finns skäl för detta.Många av utlänningsärendena handhas av offentliga biträden som ej äradvokater eller biträdande jurister vid advokatbyrå utan jurister medsjälvständig rörelse. Dessa gör i de flesta fall ett mycket bra arbete. Vianser det självfallet vara av mycket stor vikt att krav på hög kompetens ställspä offentliga biträden, men av regeringen föreslagna ändringar skulle, om detillämpas alltför strikt, innebära att mänga av de jurister som är mycketkunniga i utiänningsärenden ej längre har möjlighet att arbeta med dessa.Vidare innebär inte advokattiteln någon naturlig kompetens pä detta område. Vianser därför att den kontroll av rättshjälp och offentliga biträden som görs av rättslijälpsnämnden innebär ett starkare skydd mot oseriösverksamhet än den föreslagna lagändringen. Jag vill beträffande justitieutskottets betänkande 21 yrka bifall tiUmotion Jul3, punkterna 1, 2, 3, 5 och 7 samt reservationen 2 och beträffandejustitieutskottets betänkande 22 till motion Ju715. Anf.141 (): Vår rättsordning innehåller högt ställda krav för att tillgodose den enskildesbehov av rättslig trygghet. För att vi skall kunna säkerställa behovet avrättsskydd krävs också ett ekonomiskt bistånd. Tillkomsten av rättshjälpslagenden innebar ett ekonomiskt bistånd i rättsliga angelägenheter.Reformen var ett led i den sociala skyddslagstiftningen. Deflesta har inte ekonomiska möjligheter att själva stå för kostnaderna irättegångar eller andra rättsliga förfaranden. Reformen var också ett led i att skapa ökad jämlikhetmellan medborgarna. Rättshjälpen innehåller två grundläggande krav: För det första skallrättshjälp utgå där behov av rättshjälp föreligger. Fördet andra skall ingen av ekonomiska skäl vara förhindrad att ta till vara sinarättsliga intressen. Men man skall i allmänhet efter förmåga bidra till atttäcka kostnaderna. Rättshjälpfinns i fyra skilda former, vilka finns utförligt beskrivna i propositionen.Jag tänker därför inte närmare gå in på att beskriva dem. Utskottethar behandlat förslaget om ändringar i gällande rättshjälpslag. a. sänkta avgifter för den enskilde och ökade möjligheter tUlallmän rättshjälp genom att inkomstnivån höjs. Utskottet har godtagit förslagetmen föreslär ett tillkännagivande när det gäUer rättshjälps- ochrådgivningsavgifter, där vi uttalar att dessa avgifter inte får bli högre för personer med låga inkomster. Till betänkandet har fogats åtta reservationer. Ireservation 1 har föreslagit att bör uttala sig för enUberalare praxis när det gäller rättshjälp för småföretagare. De har ocksåföreslagit förbättringar när det gäller småföretagares möjligheter att fårättshjälp för att tillvarata sin rätt efter konkurs. Ispecialmotiveringen i propositionen framhåller departementschefen att enhelhetsbedömning bör göras av om en näringsidkare skall beviljas rättshjälpeller ej. För att detta tydligare skall komma fram föresläs en redaktioneUändring i lagtexten. Rättshjälpkan och kommer även fortsättningsvis att kunna beviljas, om näringsidkare haren sådan ekonomisk situation som kan jämställas med löntagare i vanligainkomstiägen. Närdet gäller frågan om rättshjälp vid konkurs överensstämmer den föreslagnalagtexten med den uppfattning som har kommit till uttryck i ett antalavgöranden av högsta domstolen. Synpunkterna, som är redovisade ispecialmotiveringen, har enligt utskottet tUlgodosett syftet med reservation 1. Ireservation 2 tar upp frågan om rättshjälp genom offentligt biträdei asylärenden. Det finns ett utredningsförslag, som fillgodoser reservanterna.Den översyn av utlänningslagstiftningen som pågår övervägerdenna fråga. mening bör det därför inte i detta läge göras något uttalande i denriktning som reservationen förordar. Reservation3 är en moderat reservation. Rätten till allmän rättshjälp har alltsedantillkomsten av rättshjälpslagen varit avhängig bl. a. av att den rättssökandesårsinkomst inte överstiger ett visst belopp. Översteg årsinkomsten åtta gångerbasbeloppet utgick inte rättshjälp. I ändringarna i rättshjälpslagen 1983bestämdes gränsen till . Den gränsen gäller enligt nuvarande lag. Ipropositionen föreslås återigen en knytning till basbeloppet. Inkomstgränsenhöjs nu kraftigt. Enligt utskottet bör det finnas en inkomstgräns för rätt tillallmän rättshjälp, framför allt dä rättshjälpen är en social skyddslagstiftning. Reservationerna 4, 5, 6och 7 är gemensamma borgerliga reservationer. Ändringari rättshjälpslagen, m. m. 1987/88:99 Reservation4 tar upp frågan om behörighet för biträde vid allmän rättshjälpoch offentiigt biträde. I propositionen föreslås att annan än v , . . .. TTTi advokat ellerbiträdande jurist vid advokatbyrå skall kunna förordnas till Andringar trättshjälps- , rättshjälpsbiträde eller offentligt biträde endastom det finns skäl till det. lagen, m.m. ' . Utskottet har anslutit sigtill departementschefens förslag och vi avstyrker Deproblem som tas upp i reservation 5 har utskottet tagit fasta på. Utskottetredovisar detta i betänkandet och anser att förhåUandena inte ärtillfredsställande. Möjligheten att driva sin sak vidare, även omrättsskydd-sförsäkrat maximibelopp uppnätts, måste finnas. Justitiedepartementethar tagit initiativ i denna fråga och beräknas lägga fram förslag lösning i den riktning som redovisas i betänkandet. När det gäller mål ommögelskador i småhus utgår utskottet frän att regeringen även i det nämndainitiativet överväger dessa frågor och lägger fram förslag till ändringar. Reservation6 gäller frågan om rättshjälp för felbehandlad patient. Den frågan var föremålför utskottets bedömning . Utskottet lämnade då en ingåenderedogörelse för rättshjälpslagen och beskrev också huvuddragen ipatientförsäkringssystemet. De synpunkter som förs fram i reservationen ärdesamma som . Utskottet finner alltså inte någon anledning attändra sitt ställningstagande i denna fråga. Fråganom rättshjälp vid klagomål enligt tas upp i reservation nr7. Liknande motionsförslag har behandlats av vid tidigare riksmöten. Allmänrättshjälp fär i princip inte beviljas i ärenden som skall behandlas ellerprövas utomlands. Det finns dock vissa undantag, som redovisas i betänkandet,där utskottet bl. a. framhåller rätten att få sin sak prövad utomlands om detfinns starka humanitära skäl för detta. Då skall också rättshjälp beviljas. Reservationnr 8 har avgivits av . Utskottet har funnit att det inte finns någonanledning att ändra rättshjälpslagen i den riktning som reservanterna föreslår.De regler som finns ger - rätt tillämpade - möjligheter till rättshjälp i deärenden som avses. Om det skulle visa sig att dessa möjligheter inte ärtillräckUga med hänsyn till de uttalanden som har gjorts måste man på nyttfölja upp detta. Med det anförda yrkar jag bifall till hemställan i justitieuts kottets betänkande 1987/88:21 samt avslag på samfiiga reservationer och motioner. ' Vihar också att behandla anslag till rättshjälp. Utskottet har godtagit förslageti propositionen. Jagyrkar bifall till hemställan i justitieutskottets betänkande 1987/88:22 ochavslag på de tre reservationerna och samtliga motioner., Reservationernaär gemensamma för de borgerliga partierna. Utskottet har i betänkandet yrkatavslag pä en ändring av reglerna för förordnande av offentlig försvarare, och ikonsekvens med detta yrkar jag avslag på reservation nr 1. Fråganom ersättning för rättegångskostnader i skattemål har varit föremål förbehandling i vid ett flertal tillfällen. tens förslag är underberedning i , och tanken är att ett lagförslag skall kommaunder våren. Då får ta ställning till förslag om ersättning iskattemål. Det finns alltså inte någon anledning att bifalla reservationnr 2. Ireservation 3 tas upp frågan om ersättning till vittnen. I budgetpropositionenaviserar departementschefen en höjning av ersättningen till vittnen, och iavvaktan på det förslaget anser utskottet att någon åtgärd från inteär påkaUad. Anf.142 (): förklarade här de grundläggande kraven för atträttshjälp skall utgå, dvs. när behov av rättshjälp föreligger och att ingenskall vara förhindrad av ekonomiska skäl att ta till vara sina rättsligaintressen. Tyvärr har dessa möjligheter begränsats i några fall, som tas upp itvå reservationer som jag tidigare utvecklade litet mera. Det har ocksåskrivits motioner i frågan. Det gäller alltså miljö- och fastighetsmålen samtskattefrågorna. Nusäger socialdemokraterna att man väntar på utredningen. Men vi känner igen dehär vackra orden och löftena, som så har uttalatsav socialdemokraterna. Det som saknas är handling. Jag skall ge exempel på dehär vackra orden. Jaghar varit i kontakt med ett par av de fastighetsägare som har drabbats avmögelgisslet. Dessa har i sin tur varit i kontakt med ,åtminstone . Där gavs samma besked som häri dag, nämligen att man arbetade med frågan, att man skrev påbudgetpropositionen och att problemet skulle behandlas i samband med denna. Såkom budgetpropositionen, men inga förslag till lösningar presenterades - detyar bara ord och ord utan handling. Sedanväntade vi med stort intresse på den omtalade miljöpropositionen, därhelhetslösningar på miljöfrågorna skulle presenteras - så hade regeringensagt. Där borde väl äntligen förslag läggas fram om lösningar i miljömål och omökat rättsskydd. Regeringen hade vid ett flertal tillfällen förklarat att densåg allvarligt på miljöbrott. Där fanns inte ett ord om rättshjälp i miljö-och- fastighetsmål - det var bara ord och ord igen utan handling och ingakonstruktiva lösningar. Det fanns inte heller ett ord om att justitiedepartementetarbetade med att lösa problemet. Nej,dessa tomma löften som så har kommit från regeringens sida göratt det nu känns nödvändigt med ett tillkännagivande på detta område. Det finnsgott om pengar i fonden att ta av. Skyndsamma lösningar är vad som behövs. Ändringari rättshjälpslagen, m. m. 143 (): Jag kan helt instämma i anförande i fråga om detomma orden och löftena. Jagskall begränsa mig till att bemöta när det gällernäringsidkares möjligbeter att få rättshjälp. Det står tydUgt i betänkandet; "Möjligheterna för ennäringsidkare att få allmän rättshjälp är begränsa- Ändringar i rättshjälpslagen, m. m. Enligt8 § första stycket 3 RHL fär näringsidkare inte beviljas rättshjälp, om detinte med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning,näringsidkarens ekonomiska och personliga förhållanden eller omständigheternai övrigt finns skäl för rättshjälp." Näringsidkare är alltså en diskriminerad grupp. Som jagframhöll i mitt anförande är de ofta småföretagare, som kanske har betydligtsämre ekonomiska resurser än en medellöntagare har. Det är absolut befogat medden utvidgning, som vi moderater har krävt. I justitieutskottets betänkande nr 22 behandlas bl. a.kostnaderna för skatteprocesser. Jag har framhållit att det gång pågång har utlovats förslag mycket snart, och så har man låtit sig nöja med det.Nu är det 1988, öch ännu har det inte kommit någonting. Visserligen sägerfinansministern att regeringen skall anstränga sig och försöka komma medförslag, men det är ett löfte utan någon som helst substans. När det gäller påstående om rättshjälputomlands vill jag påpeka att motionen handlar om rättshjälp när ett målföredras för eller . har anslutit sigtill och har den som högsta rättsinstans. Det går inte attjämföra med domstolar i andra länder, vilket jag också sade i mitt anförande. 144 (): Även jag ber att få instämma i IngbrittIrhammars anförande vad gäller miljömålen. Jag vill gå tillbaka till frågan om offentligt biträde åtasylsökande. De asylsökande befinner sig vid det första förhöret i ett omtumlattillstånd. Det är rädda, förstår inte språket, är oroliga och nervösa. Är detinte besvärande, , att när jurister kommer i kontakt medasylärenden, där polisen redan har beslutat om direktavvisning, blir detslutgiltiga beslutet ett helt annat än det första? Den viktigaste reformen förde asylsökande är störresäkerhet vid gränsen. Det är där de skall ha tillgång till det offentligabiträdet, som också asylutredningen har föreslagit. När det gäller allmän rättshjälp i utlänningsärenden hardiskrimineringsombudsmannen stärkt i vår uppfattning om detnödvändiga i en förbättring av den allmänna rättshjälpen. Departementschefenoch utskottsmajoriteten har i betänkandet smugit in något av en brasklapp.Diskrimineringsombudsmannen skall bevaka utvecklingen uppmärksamt, och departementschefenskall själv ägna uppmärksamhet åt ärendet. Det tyder inte på någotstörre lugn hos departementschefen eller på att hon är helt nöjd medutvecklingen. Enligt diskrimineringsombudsmannen präglas systemet avstelbenthet och återhållsamhet. Det hjälper inte att ni säger att ni hyser förståelse förden oro som uttrycker i motionerna. Den oron hjälper inteutlänningarna så mycket. Låt oss förbättra möjligheterna att få allmänrättshjälp såsom diskrimineringsombudsmannen har föreslagit. 145 (): I mitt anförande behandlade jag reservationerna till detta betänkande,och jag sade tydligt och klart till , och att det är en gammal fin tradition i att vi väntar tillsutredningar är klara, vi väntar tills ärendena kommer beredda och klara. Då tarvi ställning. Jag tycker det är viktigt att vi behäller den traditionen, ochdet gjorde man även under de borgerliga regeringarnas tid. Närdet gäller övriga frågor har jag inte mycket rrier att tillägga utöver det somstär i betänkandet och det jag sade i mitt tidigare anförande.Diskrimineringsombudsmannen skall följa dessa frågor, och departementschefenhar sagt att hon också noga kommer att följa frågorna. Anf.146 (): Det må vara en gammal tradition att vi väntar här i , menhar man väntat och folk sitter i kläm så tar tålamodet slut.Det gäller också att visa handlingskraft när eriskilda människor lider så somde gör , särskilt i miljömålen. Vi frän och från övriga borgerligapartier har velat förhindra att enskilda människor skall lida. Vi har inte tidoch råd att vänta . Vi kän irite bara vänfa på utredningar som dröjer iåratal. Det behövs åtgärder . Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendena skullefattas vid nästa arbetsplenum.) Ändringari rättshjälpslagen, m.m. 18§ Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättas vid morgondagenssammanträde. 19§ Anmäldes och bordlades 1987/88:16 Riksdagensrevisorers förslag angående översyn av förfarandet viddelgivning av kallelser m. m. vid domstolar och statliga myndigheter 1987/88:17Riksdagens revisorers förslag angående begränsning av statliga bolagsrätt till förlustavdrag vid beskattningen 20 § Anmäldes ochbordlades med anledning av prop.1987/88:145 om stöd till radio- och kassettidningar 1987/88 :K33 av BirgittaHambraeus (c) 1987/88:K34 av . 1987/88:K35 av m.fl. (c) 1987/88:K36 av MarianneAndersson och () 1987/88:K37 av AndersBjörck m. fl. 1987/88:K38 av () 1987/88:K39 av Jan-ErikWikström m.fl. (fp) 1987/88:K40 av GunnelJonäng (c) 1987/88:K41 av OskarLindkvist m. fl. (s) 1987/88:K42 av m. fl. medanledning av prop. 1987/88:146 om ändringar i lokalhyreslagstiftningen1987/88.Bo43 av .Lars. m.fl. (vpk) 1987/88;Bo44 ay m.fl. (s) 1987/88:Bo45 av m. fl. (c) .1987/88:Bo46 av . (fp) 1987/88:Bo47 av m. fl. 21 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1987/88:229av () till industriministern om samhällsutveck lingen på landsbygden;; . Den socialdemokratiska poUtiken under 1980-talethar lett till kraftigt ökade balansproblem meUan olika landsdelar ochortstyper. Framför allt storstäderna och universitetsorterna växer på bekostnadav sådana regioner som inre , Bergslagen och sydöstra-Götaland. Inomlänen ökar koncentrationen till länscentra och andra större orter. Befolkningsökningenpå landsbygden blev mycket kortvarig. Landsbygdsbefolkningenuppgår numera bara till 15 å av hela invånarantal. Det innebär istort sett en halvering sedan tiden före den första flyttlassepoken på1960-talet. I allt större områden av landet riskerar underlaget att svikta bådevad gäller försörjningsmöjligheter och service. En växande del avlandsbygdsbefolkningens inkomster kommer från arbete utanför hemorten. Trotsdessa dramatiska förändringar ägnas förhållandena på landsbygden Uten uppmärksamhet i den politiska debatten: Utvecklingsmöjligheterna tas dåligt till vara. Det gäller både landsbygden som bomiljö och sysselsättnings möjligheterna. Industriministern och den statUga glesbygdsdelegationen har ställt sig i spetsen för den s. k. landsbygdskampanjen på temat Hela skall leva. Men insatserna där och i andra sammanhang ger föga vägledning för att bedöma, hur regeringen ser på landsbygdens utvecklingsmöjligheter på och vilka insatser som staten är beredd att göra för att främjaen positiv landsbygdsutveckling. ' Jordbrukspolitikenoch näringspolitiken i bred bemärkelse spelar en avgörande roll försysselsättningen och möjligheterna att skaffa sig inkomster. Inte ens i sådanasammanhang uppmärksammas emellertid specieUa landsbygdssynpunkter särskiltofta. Än mindre gäller dét kommunikationer och service, trots att vägar, postöch telefori, kollektivtrafik, skola och social omsorg har avgörande betydelsebåde för pendlare och boende på landsbygden som har sitt arbete där. Statliga myndigheter,affärsverk och företag tycks öppet eller underför- Prot. stått utgå ifrån attlandsbygdsområdena inte har några överlevnadsmöjUghe- I stället för att försöka medverka till en positivlandsbygdsutveck- .. ., , ! ,.,... ... , , . . .. , , Meddelande om inter- ling främjar myndigheternafortsatt koncentration till större och mindre tätorter av skolor, socialomsorg och annan service. De rena landsbygdsområdena utarmas på offentligainrättningar. Det är också lätt att hitta exempel på beslut i regering ochriksdag, som bidrar till att underminera utvecklingsmöjligheterna pålandsbygden. Somexempel på statliga beslut som haft klart negativa verkningarför utvecklingen på landsbygden kan man nämna; - slopandet avsysselsättningsstödet i stödområde C - den försämrade kommunalaskatteutjämningen - slopandet av stödet förinvesteringar i alternativa energikällor - urholkningen av väganslagen ochneddragningen av driftbidraget till enskilda .vägar - höjd bensinskatt ochkilometerskatt - det försämrade stödet till denkollektiva landsbygdstrafiken - centraliseringen ochomorganisationen av folkbokföringen . - neddragningen av antaletförsäkringskassekontor - urholkningen av bidragen tillutbildning och kulturarrangemang i folkbildningsorganisationernas regi. Mot detta väger de landsbygdsinriktade insatsernalätt. Länsanslagen är fortfarande helt otillräckliga som t. ex. bädeVolvo och fått stora subventioner för att bygga nya bilfabriker iUddevalla resp. . Ändringarna i jordförvärvslagen har gjort det något lättareatt bibehålla mindre jordbruk. har emellertid rena kapitalplaceringaroch bolagsköp i jord- och skogsbruk ökat, vilket förhindrar en positivutveckling av landsbygden och innebär minskat antal arbetstillfällen.Bolagsbygd blir som bekant ödebygd! Regeringenhar i många fall medvetet gått in för att låta kommunerna lösa olikalandsbygds- och glesbygdsproblem på egen hand. Ett sådant decentraliseratansvar är riktigt under förutsättning att kommunerna får ekonomiskamöjligheter att ta sig an de oUka problemen. Socialdemokraterna har valt att istället dra ner de statliga bidragen tiU kommunerna. Ekonomiskt svaga kommuneroch regioner riskerar därigenom att halka efter ytterligare. Mot denna bakgrund villjag fråga iridustriministern: Vilken utveckling förutser industriministern avsvensk landsbygd i t. ex. ett tioårsperspektiv när det gäller befolkning,sysselsättning och service? VUka"statliga insatser betraktar industriministern som viktigast för attlångsiktigt främja en positiv utveckling på landsbygden när det gällerbefolkning, sysselsättning och service? 1987/88:230av () till kommunikationsministern om postbefordran med järnväg: