prot · GB0961 · 1987-12-31 00:00:00 — kan emellertidkostnaderna för kommunerna hållas nere, som regeringen själv har framhållit.Skulle våra förslag leda till 1,lägre löneökning, blir kommunernas kostnaderockså 6 miljarder lägre. En del av den uteblivna stalsbidragshöjningen användsför att finansiera det gemensamma borgerliga förslaget om en ny familjepolitik.Detta förslag minskar dagens orättvisor mellan olika barnfamiljer, och det ökarvalfriheten. Det minskar dessutom i sig belastningen på kommunernas ekonomigenom alt också andra barnomsorgsformer än de kommunala kan väljas. Denneddragning av statsbidragen till kommunerna som vi föreslår i förhållande tillregeringen förutsätter således sänkta marginalskatter och en ny familjepolitik.Vår politik måste ses i sin helhet. Detsamma gäller naturligtvis för regeringenoch för andra partier. Blir del inte ett vårdnadsbidrag, sänks intemarginalskatten, och då blir det heller ingen neddragning av statsbidragen tillkommunerna. Sedan över till en helt annan men nog såviktig fråga. genomförs en allmän fastighetstaxering för småhus. Denkommer att leda till höjda taxeringsvärden i hela landet, även om storlekenkommer att variera kraftigt mellan olika regioner. De höjda taxeringsvärdenakommer, om ingentinggörs, alt leda till kraftiga skatteskärpningar för de familjer som bor ismåhus. Den schablonintäkt som skall las upp till inkomstbeskattning beräknasmed utgångspunkt i taxeringsvärdet och efter en progressiv skala. Även fastighetsskattenberäknas med taxeringsvärdet som grund. För ett småhus med ett taxeringsvärdepå . störreper månad vid en marginalskatt på . Den socialdemokratiska regeringens taktik förefaller attvara att smyga på medborgarna den skattehöjning som blir en automatisk följd avden allmänna fastighetstaxeringen. I den skatlemotion som vi moderater harväckt krävs att regeringen lägger fram förslag till senast1989. Del innebär alltså att det blir en borgerlig regering som lägger framförslaget, och därmed blir det naturligtvis också ett bra förslag. Det blir ettförslag om ändrade regler för småhusbeskattningen, så att de kraftigaskatteökningarna kan motverkas. Ett ännu större hot för småhusägarna finns i den skisstill skatteomläggning som redovisades av sedan.Den kommer självfallet att vara en utgångspunkt för socialdemokraternasställningstagande till den framlida skattepolitiken. Där föreslås bl. a. enkraftig begränsning av villaavdragens skattemässiga värde. När del gäller det småhus för vilket jag harredovisat effekterna av den allmänna fastighetstaxeringen, leder en kommandeskärpt avdragsbegränsning till ytterligare kraftiga kostnadsökningar. Skulleunderskottet för huset uppgå till ca , ökar skattebelastningen enligtFeldts skiss med . Sammantaget skulle effekterna avavdragsbegränsningen och den allmänna fastighetstaxeringen bli förödande. Detskulle bli fråga om kostnadsökningar i storleksordningen . ,om ingenting görs. Förutom den försämrade ekonomi som följer av kostnadsökningarnai sig, leder dessa också till prisfall på småhus. Man får alltså enkapitalförlust. Detta framgår klart av erfarenheterna av den under 1983-1985genomförda avdragsbegränsningen. Den ledde till ett stort realt prisfall påsmåhus. Beskattningen av hushållssparandet måste dras ned och blilägre. En sådan reform får emellertid inte medföra att småhusägarna drabbas avhelt oacceptabla kostnadsökningar och därmed sammanhängande kapitalförluster. Sammanfattningsvis: ISverige är valfrihetenalltför liten. Det är den därför att socialdemokraterna förespråkar kollektivalösningar på samhälleliga problem och offentliga monopol som kräver högaskatter. De offentliga monopolen minskar valfriheten. Det gör också det högaskattetrycket. Genom att dra ned skatterna genom en marginalskattereform ochgenom en ny familjebeskattning kommer man att kunna klara en ökad valfrihet,särskilt om man river upp de offentliga monopolen. 32KJELL (): Jag har med stort intresse lyssnat tilldebatten här . Speciellt intressant blev det när man i debatten kom in pådetta med att köpa sig lugn på arbetsmarknaden. Finansministern konstateradeatt dessa åtgärder hade misslyckats. Han nämnde i detta sammanhang attWesterberg Prot.1987/88:61 och hade upptäckt delta och hade avrått från dennametod. 3februari 1988 , Regeringen lade ju tidigt år 1980fram förslag om en skatterabatt. ,..,,. ,begriper ju att socialdemokraterna inte kan vara speciellt förtjusta iden Allmänpolitisk debatt i ' , r metoden.De har nämligen själva använt den för ett par ar sedan, när man lade framett förslag om skatterabatt och misslyckades totalt. bara tilldel för sig i kommande avtalsrörelser. handlar ju förslag inte om en skatterabattutan om något helt annat, nämligen om att sänka marginalskatterna - alltså en långsiktigåtgärd som kommer att betyda att regeringen inte behöver lägga sigi avtalsrörelsen. Finansministern hamnar alltså så alt säga i fel materia. Jagkan inte låta bli all länka på en episod som utspelade sig sedannär jag tittade på ett TV-program där intervjuades om GunnarSträng. sade beträffande de föredragningar han hade att göraatt det inte var lönt alt komma oförberedd. Det gällde, sade han, att haordentliga besked. Han beskrev del sä, alt han likt en tordyvel som borrade sigigenom ek, borrade sig igenom föredragningarna. är del bara det att entordyvel inte borrar sig igenom ek. Enligt mina studier i frågan hållerlordyyeln huvudsakligen till i kodynga, där han lägger sina larver.Finansministern hamnade som sagt även där i något fel materia. Vid den här liden brukaravtalsrörelsen vara i full gång, och så är också fallet detta år. Det fanns juen tid då det inte befanns lämpligt eller ens tillåtet att blanda ihop skatteroch löner. Jag har påpekat att tiderna pä denna punkthar förändrats när regeringen i skattedebalten har.funnit det lämpligt att låtasig företrädas av löneministern. är vi där igen och löneministern är här igen - ellerrättare sagt var här . Jag vet inte om jag helt missminnermig, men jag har en känsla av att lönerörelsen den här gången kommit i gångovanligt brutalt. Vapenskramlet brukar väl ha börjat vid , men jagundrar om inte de egentliga stridsåigärderna brukar komma litet . Del måväl vara hur som helst med det - mitt minne är inte vad det borde vara - menlandet slår nu milt inne i en konflikt på tjänstemannaområdet som varje dagkostar nationen mycket stora pengar i produktionsbortfall. Uppgifterna varierar ju mellan 200 miljoner och en miljardper dag. Alldeles oavsett vilket som är riktigt gäller det summor som ler sigenorma i jämförelse med vad vi alla från partiernas sida lyckas sparka fram ivåra budgetalternativ för investeringar i infrastruktur, barnomsorg och andraangelägna behov, som inte minst tog upp här. Del ligger ingenöverdrift i att konstatera att nationen inte har råd med konflikter av dettaslag, särskilt när man även betraktar den förlust i fråga om förtroende somvåra exportindustrier får vidkännas. Del här är också en förtroendeförlust somkommer att drabba svensk exportindustri extra hårt när vi går mot försämradekonjunkturer. Likauppenbart som är det nu att skatterna i denna avtalsrörelsespelar en viktig roll. Regeringen har tömt ut hela förrådet av fackföreningsavdrag.Man har t. o. m. provat den förkastliga borgerliga metodenmed skatterabatt, och man har med andra artificiella medel försökt " köpasig lugn i avtalsrörelsen, somKjell-Olof uttryckte det. man med enhöjning av arbetsgivaravgiften, sedan kom man med en sänkning. Jag kunde intelåta bli all dra litet pä munnen när jag hörde här fråntalarstolen säga att vi har neutraliserat den arbetsgivaravgift som riksdagenbeslutat om. Del var ju faktiskt sä, alt regeringen med hjälp av sinasocialistiska stödtrupper drev igenom delta beslut. Sedan kom man underfund medatt del inte var bra, och så gjorde man som ville, och tog borthöjningen igen. Dessa insatser är alltså av det något mer tveksamma slaget.Därefter har vi fåll en höjning av bensinskatten med . Ingen kan väl tro all dessa åtgärder lägger någon grundför överenskommelser på den nivå som regeringen, och för all del även vi inomfolkpartiet, anser vara godtagbar. Regeringens totala skräck för att genom enjustering av marginalbeskattningen långsiktigt förbättra situationen ochmöjliggöra uppgörelser på en nivå som inte skadar vår konkurrensförmågagentemot utlandet är lika tydlig som obegriplig. Frän sida föreslår vi att marginalskatternainom loppet av sänks, så att alla heltidsarbetande betalar högst 40 %i skatt på en inkomstökning. Ingen bör betala i marginalskatt. Deallra flesta får därigenom behålla . av en nyintjänad hundralapp. Under en följd av år har ni socialdemokrater talat om enmarginalskaltere-form. Finansministern brukar underhålla oss här i kammaren medberättelsen om att ni socialdemokrater slätt för den störstamarginalskallesänkning-en i modern historia. Sanningen är som bekant attmarginalskatlereformen kom till genom en överenskommelse under tidsom budgetmi-nister. Den socialdemokratiska insatsen därefter beslår i att niförsämrade utfallet av den här reformen, och del tycker inte jag är mycket attskryta med. Jag skulle vilja fråga skatteutskottets ordförande: Vad är detegentligen för fel i att så att säga slå två flugor i en smäll genom att följafolkpartiets förslag? Dels förbättrar vi ju utsikterna för vettiga avtal, delsförbättras också situationen i det längre perspektivet. får vi i stället dagför dag se hur landet blöder i en konflikt som vi alla inser att vi inte harråd med. Följderna av de höga marginalskatterna sliter också påsolidariteten. Uppenbarligen finns det en tendens på arbetsmarknaden attrelativt sett höja lönerna för högre inkomsttagare. Jag skulle kunna länka migatt det handlar om en internationell anpassning, eftersom vi harhaft låga cheflöner i vid en internationell jämförelse. Denna lenderisförstärks nu våldsamt av de höga marginalskatterna, som tvingar framiögonenfallande löneökningar. 1 den socialdemokratiska skatteskissen beskriverni själva alla nackdelar och skador av de höga marginalskatterna i vältaligaordalag. Varför måste det stanna vid ord? Vad är det för fel på handling? Lika viktigt anser vi det vara att skatteskalornainflationsskyddas, så alt inte inflationen tillåts höja skatten. Vi föreslårdärför ett fullständigt inflationsskydd i skatteskalorna. Även denna åtgärdunderlättar för parterna på arbetsmarknaden genom att någon kompensation förprisökningar inte behöver kalkyleras in i lönerna. På så sätt verkar ettinflationsskydd också för en lägre inflation. För attkomma in i den långsiktigt goda utveckling som jag har talat om har Prot;1987/88:61 vi årefter år föreslagit etappvisa sänkningar av marginalskatterna. Med sammaenvishet som vi föreslagit dessa sänkningar har ni socialdemokrater avslagitdem. Därför upplever vi vid varje avtalsuppgörelse samma resurs-förslösandeprocedur. Även för föreslår vi sänkning avmarginalskatterna för alla med . i inkomst eller mer. Vi menar att detskallske genom att skattesatsen för grundbeloppet sänks från i detöversta skiktet. Underskottsavdragen begränsas därmed till högst vid enkommunalskatt på . En sådan skatteomläggning kostar 7 miljarder, och vihar finansierat den fullt ut, även om vi inser att en viss självfinansieringuppstår genom att människors beteende förändras. Behovet av en reformering av det svenskaskattesystemet är i det närmaste skriande. De frågor jag nämnt gäller deeffektivaste åtgärderna för att öka resurserna i det svenska samhället. Det har från denna talarstol här diskuterats om manså att säga skulle föregripa skatteutredningen genom att gå ut och tala omvilka mål man vill uppnå. Jag tycker att det är en konstig debatt. Skulle vitiga oss igenom en valrörelse och under inte avslöja våra avsikterpå skattepolitikens område? Det tycker jag är helt fel. Därför tänker jag ocksårelatera något av vad landsmöte beslöt beträffande enreformering av skattesystemet. Landsmötet antog ett tiopunktsprogram för en skattereform.Inte överraskande var punkterna 1 och 2 i detta program just de som jag här hartalat om - marginalskatterna och inflationsskydd för skatteskalorna. I punkt 3 föreslår vi att inkomstslagen kapital, annanschablontaxerad fastighet - vad vi brukar kalla egnahem - och tillfälligförvärvsverksamhet slås samman till ett inkomstslag. För detta bör skattesatsenvara , dvs. den högsta marginalskattesats som anser skall gällaför det absoluta flertalet heltidsarbetande. Genom att skatten på avkastningenav sparande alltid blir uppnås att sparandet sfimuleras. Genom attunderskottsavdrag alltid görs mot en skattesats på blir underskottsavdragensvärde lika för alla, samfidigt som det blir mindre lönsamt att låna. I den fjärde punkten föreslås att bolagsbeskattningenförenklas genom att skattebasen breddas och skattesatsen sänks kraftigt.Basbreddningen uppnås genom att möjligheterna till bokslutsdispositionerminskas. Den särskilda löntagarfondsskatten tas bort, och dubbelbeskattningenpå akfieutdelningar elimineras. I en femte punkt föreslår att ett särskiltinkomstslag för inkomster av konstnärlig verksamhet skall övervägas.Arbetsgivaravgifterna bör reduceras. En sjätte punkt handlar om bostadsbeskattningen. Neutralitetmellan olika boendeformer skall råda. Progressiviteten i villaschablonen skallavskaffas. Beskattningen av bostadsrätter bör ske enligt samma principer somgäller för egnahem. I punkt 7 kräver vi att sambeskattningen av förmögenhetavskaffas. Det skattefria grundbeloppet bör höjas och skatteskalaninflationsskyddas. Arbetande kapital i mindre och medelstora företag undantasfrån beskattning. Grundavdraget vid arvsbeskattningen bör höjas enligt den åttondepunkten. Arvsskatteskalan sänks så att högsta skattesatsen blir , ochskatteskalan inflationsskyddas. I punkt 9 slår vi fast att den i princip enhetligamervärdeskaften bör behållas. En viss breddning kan övervägas. I dentionde punkten behandlar vi slutligen rättssäkerheten. Bevissäkringslagen bör avskaffas. En skattskyldig som helteller delvis vinner en process mot staten bör få ersättning för sinaprocesskostnader. Förutsättningarna för omprövning av taxeringsbeslut börförbättras. Möjligheterna för skattemyndigheterna att gå vidare till högredomstol om skattemålet vunnits av den enskilde bör begränsas. Den särskildaavgiften för skattetillägg bör avskaffas. Den enskilde bör få ersättning när lagen har använts felaktigt, ochreglerna för anstånd med skatt bör förbättras. Dessutom bör givetvisgeneralklausulen avskaffas och en omvänd generalklausul införas, som gör detmöjligt för skattemyndigheterna att tolka reglerna till enskildas förmån, närreglerna eljest skulle få effekter som lagstiftaren icke avsett. En reformering av skattesystemet bör, som jagredan har antytt, enligt mening också omfattaföretagsbeskattningen. Denna är ju uppbyggd enligt principen omnettoinkomstbeskattning. Beskattningsunderlaget utgörs sålunda av skillnadenmellan intäkter och kostnader. I syfte att stimulera till konsolidering iföretagssektorn tillåts vid beskattningen av- och nedskrivningar utöver vad somär företagsekonomiskt motiverat. Jag vill inte här för förnekaatt dessa regler har haft en stor betydelse för uppbyggnaden ochkonsolideringen av svenska företag. är dock förhållandet ett annat.Reglerna medverkar bl. a. fill inlåsning av kapital i historiskt vinstgivandeföretag och till brist på konkurrens på kreditmarknaden till nackdel förexpanderande företag. Förnyelsen på företagssektorn försvåras härigenom istället för att stimuleras. I inledningen till mitt anförande uttrycktejag min förvåning över den socialdemokratiska passiviteten då det gäller attsänka marginalskatterna. Det finns också ett annat inslag i den socialdemokratiskaskattepolifiken som aldrig upphör att förvåna mig. Jag tänker på beskattningenav mindre och medelstora företag samt av familjeföretagare och småföretagare.Så långt tillbaka som jag kan minnas har socialdemokraternas skattepolitik haftsom mål att missgynna småföretagarna. Detta har inte förändrats av det faktumatt effektivitetsförlusterna är alldeles uppenbara. Jagtänker då inte bara på småföretagarna utan på att alla drabbas, till följd aven minskning av resurstillväxten i landet. Det handlar ingalunda om att vi inom villutverka några favörer åt småföretagarna när det gäller att ge dem rättvisa.Bort med diskriminerande bestämmelser för medhjälpande maka eller make ifamiljeföretag! Bort med orättvis särbehandling av ungdomar , somferiearbetar i föräldrarnas företag! Inför lika villkor som för andrainkomsttagare då det gäller att göra avdrag för gruppsjukförsäkringar ochpensionsavgifter! 33STIG JOSEFSON (c): Den ekonomiska politiken intar alltid encentral plats i den politiska debatten, och detta är ganska självklart.Utformningen av den ekonomiska politiken och fastheten i denna är ju avgörandeför vilka ekonomiska resurser som kan stå till samhällets förfogande. har år varnat för konsekvenserna aven politik som inneburit högre inflation och större kostnadsstegringar i vårtland än i de länder som är våra främsta konkurrenter på världsmarknaden. Förstunder den allra tycks regeringen ha upptäckt detta, i varje fallär det först nu som man öppet erkänner sin oro för en sådan fortsattutveckling. Min avsikt är inte att uppehålla mig så mycket vid den biten av denekonomiska politiken, eftersom den egentligen hör till finansutskottetsarbetsområde. På skatteområdet har i årets partimotionframhållit tre betydelsefulla frågor: en bättre skatteutjämning, ensänkning av momsen på basmat och en sänkning av marginalskatten för alla. strävar efter att åstadkomma ett mera rättvistskattesystem, ett system som ger samma skatt och likvärdig service oberoende avvar man bor i . En sänkning av skatten pä basmat - vi har världens högstaskatt på mat. Det är att vi begränsar statens andel av våramatkostnader. Inflationsskyddade skatteskalor och en ytterligaresänkning av marginalskatten för de många till är några av centernsförslag till årets riksdag. Skattesystemet skall vara enkelt, lättförståeligt,rättvist, fördelningspolitiskt riktigt, vattentätt, så att inga luckor finnsför icke avsedd skattebefrielse och en del annat. Att åstadkomma detta är intedet lättaste. Vi i har vår syn, jag återkommer till detta, men jag villredan nu säga att uppfattning är densamma som tidigare: vi ser det somangeläget att försöka nå en bred politisk enighet om utformningen av ett nyttskattesystem, ett skattesystem som kan ligga fast även vid förändringarav den politiska situationen i . Trepartiöverenskommelsen 1981 under och därpå följande riksdagsbeslut lade grunden till ettskattesystem som innebar en betydande sänkning av marginalskatten. 1980 hade av inkomsttagarna i marginalskatt. är läget ett annat: av inkomsttagarna har i marginalskatt, och detta trots attsocialdemokraterna i viss utsträckning bröt överenskommelsen efter regeringsövertagandet.Men även om så skett är det angeläget att inte inflationen på nytt skärperskatteuttaget. kräver liksom tidigare att skattesystemet skallinflationsskyddas. En annan betydande förändring i skattesystemet ärriksdagsbeslutet , när socialdemokraterna följde förslag om enbetydande höjning av grundavdraget som har höjts . Ser vi tillbaka på finner vi att debattenhar varit intensiv, framför allt om marginalskattens betydelse. Med marginalskatt skall förstås den skatt som den enskildebetalar på den sist intjänade hundralappen. Därför skall vi veta att alla haren marginalskatt oberoende av inkomstens storlek, en sak som vi ofta glömmerbort. Ofta uppfattas marginalskatten som den skatt som erläggs i det högstainkomst- skiktet.Ingenting är mera felaktigt. Var och en har sin marginalskatt. När jag sägeratt vi skall sänka marginalskatten avser jag en sänkning som berör alla. har i en partimotion skisserat huvuddragen i enskattereform. En rad inslag i denna skulle medföra en effektivisering avekonomin. Vi kräver, som sagt, en sänkning av marginalskatterna.Detta skulle stimulera till arbete och sparande, minska skattekilarnas negativaeffekter, minska de obeskattade förmånernas betydelse, minska skatteflykten ochöka arbetskraftens yrkesmässiga rörlighet. Hänsyn måste även tas till de marginaleffektersom uppstår till följd av inkomstprövade bidrag.ssystem. Målsättningen måstevara att samtliga grupper får lägre marginaleffekter. Skatteuttaget bör varahögst i de vanligaste inkomstlägena, och marginalskatten på eninkomstökning bör enligt vår mening vara högst . Genom att flytta den s. k.brytpunkten till 45-procentsgränsen begränsas den s. k. skattesubventionen föravdrag från nuvarande maximalt till . Skattesänkningarna bör i enavtalsrörelse bytas mot en minskning av löneökningarna. Inkomstskatteskalanbör, som jag betonade, vara inflationsskyddad. En mer likvärdig behandling av olika inkomstslag för attminska möjligheterna till skatteflykt är en annan sak som vi vill understryka.Kapitalvinstsbeskattningen skall vara neutral. säger också i sin motion att avdrag för resor tilloch från arbetet samt för villaräntor skall vara kvar. Vi i tar bestämt avstånd från förslag som syftarfill att finansiera skatteomläggningen genom borttagande eller minskning avgrundavdraget eller genom att man på annat sätt låter låginkomsttagarnafinansiera skatteomläggningen. I länder där man har genomfört en betydande sänkning avmarginalskatten har man också bestämt sig för ett betydande fritt belopp ibotten av inkomsten. Därför skall grundavdraget vara kvar och också höjas, omman genomför en betydande sänkning av marginalskatten. Min personligauppfattning är den som jag framförde i förra årets remissdebatt, nämligen attmålsättningen bör vara att ett belopp motsvarande basbeloppet skall varaskattefritt. Då skulle vi slippa de många motionerna om extra avdrag på 5 000,10 000 och . som väcks , ett system som för övrigt skulleskapa nya orättvisor, nya besvärliga gränsdragningar och som i längden skullevara omöjligt att administrera. har inga skatteregler fastställts. Jag ställerdärför följande fråga till skatteutskottets ordförande . Har intesocialdemokraterna för avsikt att i vår lägga fram något förslag omskatteregler ? Frågan har antytts tidigare här , men jag har intehört något konkret svar på den. Det skulle vara intressant att få veta om manhar för avsikt att inte göra någonting alls eller om vi kommer attfå ett förslag när det gäller denna fråga. Den statliga inkomstskatten är för de allra flestainkomsttagarna betydligt mindre än kommunalskatten. Först vid inkomster mellan300 000 och . blir den statliga inkomstskatten störst. Det är därföroerhört angeläget att vi får en bättre skatteutjämning, och därmed enkommunalskatt som ger samma ekonomiska förutsättningar oberoende av var ilandet man bor. Samma servicenivå och samma effektivitet skall resultera i likaskattesatser. 7 protokoll 1987/88:61 Det nuvarande systemet med specialdestinerade bidrag stora nackdelen att den kommun som har byggt upp en omfattande och välutbyggd verksamhet får mest bidrag. Den fattiga kommunen med mycket begränsadverksamhet får minst av bidragen från staten. säger nej till regeringens prutningar påskatteutjämningen och tillför i stället, enligt förslaget i partimotionen,ytterligare 1 200 miljoner utöver regeringsförslaget tillskatteutjämningssystemet - totalt 16 miljarder. kräver en snabbutredning om den kommunalaskatteutjämningen så att en reform kan träda i kraft med denaviserade skattereformen. Målsättningen bör vara en mera jämlik och rättvis fördelningav de totala ekonomiska resurserna som kommunsektorn disponerar. anser också att hela det statliga bidragssystemetbör läggas om. De specialdestinerade bidragen, utom möjligen bidraget tillskolan, bör föras över till den kommunala skatteutjämningen. Bidrag bör utgåefter faktorer som kommunerna inte själva kan påverka, såsom skattekraft,åldersstruktur och geografiskt läge. En sådanomläggning skulle medföra - att service ochadministrativ skicklighet skulle bli helt avgörande för kommunens skattesats - att denkommunala självstyrelsen skulle stärkas - att denstatliga detaljregleringen skulle minskas.