prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — och övriga behöver av nödvändighetutveckla sitt ekonomiska samarbete med någon ekonomiskt högutvecklad del avvärlden, och samarbete med EG måste historiskt, politiskt och geografisktframstå som det i särklass mest näraliggande. Preludierna till en sådansamarbets-ouvertyr har redan spelats upp. Kontakterna mellan EG och harfördjupats och sker på allt högre nivå. och det finns anledning att tro att ettavtal kommer att slutas kanske mellan och EG. Det kan sedani sin tur följas av bilaterala avtal mellan de olika länderna i ochden europeiska gemenskapen. Jag är övertygad om att sådana avtal kommer att fåmycket stor betydelse, inte bara för det ekonomiska utbytet utan också för demänskliga relationerna och för förståelsen och freden i . Varken SEV-länderna eller EG har i det här sammanhangetanmält behov av några neutrala medlare. är inte i det sammanhanget ennation som påskyndar eller underlättar en sådan utveckling. Vi är inte kallade.Samarbetet sker mellan parterna. När man kommer så långt som till avtal kommer man - päsamma sätt som i andra liknande sammanhang - att i första hand prioritera sittömsesidiga samarbete. kommer att träffa överenskommelser som underlättarekonomiskt och annat utbyte mellan SEV-länderna och den europeiska gemenskapenoch inte att i första hand tänka på de länder som inte ingår i vare sig den enaeller andra gruppen. Betydelsen av detta- för är ändå pä kort sikt attockså vi förhoppningsvis får vara med på ett hörn - via värt frihandelsavtalmed den -europeiska gemenskapen och genom den metod som vi nu prövar, att iefterhand anpassa oss till de bestämmelser som EG inför och de avtal som EGträffar. Men det finns en uppenbar risk, fru talman, att vi ställs åsido i deavgörande förhandlingarna och besluten. I varje fall spelar vi inte denpådrivande roll som vore önskvärd för ett land som är sä beroende av fred,stabila relationer och vetenskapligt utbyte i som är, när detgäller en utveckling som också i hög grad berör vår säkerhet. Också i förhållande till vår övriga omvärld ärdet ay stort värde att vi gradvis kan stärka vårt samarbete med den europeiska gemenskapen. Visst är det t. ex, för intressant och värdefullt att veta hurSverige ställer sig i olika frågor, i t. ex. de nu allt viktigare GATT-förhandlingarna. Men det är möjligt, t. o. m. troligt, att det för framstår som ännumer betydelsefullt att veta hur länder som och ställer sig - de länderna har ju möjlighet attpåverka hur EG i slutomgången skall ställa sig Det är naturligt och givet attEG:s ställningstagande i de frågor som det här gäller i GATT-förhandlingarnaär oerhört mycket viktigare för än det ställningstagande som Sverigekan göra. Också av detta skäl, men naturligtvis i första hand förvår egen skull, är det väsentligt att vi inte ger upp strävandena utanfortsätter att med kraft fullfölja ansträngningarna att gé ettinflytande inom den europeiska gemenskapen som svarar mot vårt redan stora ochsnabbt växande beroende av . , fru talman, råder ingen göd balans ide avseendena. Våra förhandlingar med EG och våraförhandlingsförberedelser kommer att ske pä olika plån och i olikakombinationer. Vi kommer att diskutera med EG bilateralt, och vi kommer attgöra det efter samråd och i samråd med den nordiska kretsen och inte minsttillsammans med samtliga våra partner i EFTA. Jag vill gärna säga att jagvälkomnar de arbetsgrupper och det sekretariat med som chef somregeringen inrättat liksom det råd som regeringen tillsatt för diskussioner mednäringslivet och de fackliga organisationerna. Jag delar den uppfattning som bl. a. har givituttryck för, att också måste ges ökade förutsättningar att nära följaoch anföra synpunkter på förhandlingsarbete med den europeiskagemenskapen. och utrikes- och näringsutskotten har här sinagivna och viktiga uppgifter. I utskottsutlåtandet understryks ocksä den roll EFTA:s parlamentarikerdelegation kanspela på det här området. Som ledamot av den delegationen vill jag framhållaatt regeringen enligt min uppfattning redan visat god vilja till informationoch samråd med EFTA-delegationen. Jag tolkar också det som härnyss sade som en klar markering från hennes sida av att hon vill ytterligareutveckla detta samråd. I utrikeshandelsdeklarationen berörs ocksåmånga andra områden än våra relationer till det västeuropeiska samarbetet. Enväsentlig uppgift för är att verka för ett starkare och ökadrespekt för GATT-reglerna. Det bör, som jag ser det, innebära att vi bl. a.medverkar till att söka stärka roll' som skiljedomare i handelspolitiskadispyter mellan anslutna stater. Det måste innebära att vi uttalar vär viljaatt låta sådana tvister avgöras genom förhandlingar i och att vi ärberedda att rätta oss efter resultaten av de beslut som fattar. 'Vi måste,fru talman, inom verka för en friare handel också med avseende pålivsmedel och tekoprodukter. I sin handelspolitiska diskussion varnarutrikeshandelsministern för de tendenser som kan märkas till minskad respektför de etablerade spelreglerna för den internationella handeln liksom förkonsekvenserna av obalanserna i handeln mellan , och . Jag delaruppfattningen att dessa tendenser är oroande. De ger oss, som också AnitaGradin frarhhåller, anledning att stärka EFTA och vidareutveckla samarbetet medEG. Vi bör till varje pris undvika att hamna i kläm mellan handelsblocken imöjliga handelskonflikter. Jag har redan nämnt att livsmedels- och tekofrägor börspela en stor roll i GATT-förhandlingarna. Ett krav är att man i första handbör försöka få stopp för handel med livsmedelsöverskott till dumpade priser.Sådan handel och den västeuropeiska integrationen Prot;1987/88:114 , . och den västeuropeiska integrationen bedrivs av EG och även av ett land som . Effektenblir att länder som har naturliga förutsättningar att producera rikligt med bralivsmedel inte kan få avsättning för produkterna till rimliga priser. Dettadrabbar exempelvis , vilket för det landets del kanske harmindre betydelse, men det drabbar också - och det är, som jag ser det, av storbetydelse - ett land som . Detta land, som har ett stortbetalningsunderskott, skulle ha goda förutsättningar att få bortunderskotten, om dess konkurrenskraftiga varor kunde säljas på en marknad somfungerade på samma sätt som den gör för industrivaror. Det här gäller ocksä, fru talman, tekobranschen. Iu-länder får denna bransch som första bransch förutsättningar tillinternationell konkurrenskraft. Men de starka, industrialiserade länderna harframtvingat särskilda restriktioner i vad gäller möjligheter attsälja sina produkter. Det har man gjort genom det s. k. multifiberavtalet. Detinnebär att de fattiga länderna under utveckling frivilligt - som det står -skall tvingas begränsa sin export av tekovaror till de rika länderna. Sverigehar aktivt medverkat till detta och fortsätter uppenbarligen att göra det. Jagtycker, fru talman, att det är en mycket mörk fläck i den svenskahandelspolitiken. Det är också en ur alla synpunkter oklok politik. En frihandel med tekoprodukter skulle nämligen innebära att de svenska konsumenternafick köpa varorna till lägre pris. En familj bestående av man, hustru och tvåbarn skulle kunna göra en besparing på . genom en fri handelmed tekoprodukter. Det är ganska mycket pengar för en sådan familj. Att släppa handeln med tekoprodukter fri innebär inteheller att man skadar den svenska tekoindustrin. Den industrin konkurrerar imycket liten utsträckning med de produkter som kan tillverka ochsälja. De som möjligen skulle lida skada eller få svårarekonkurrensförhållanden vore de industrier i , , och inågon mån som har nytta av de svenska skyddsbestämmelserna. Dessautestänger den ännu bättre och billigare importen frän de länder som i förstahand skulle ha stor nytta av ökade exportinkomster genom att sälja tillSverige. Jag vill understryka att vi i har entekoindustri som vi har rätt att vara stolta över. Den gör betydelsefullainsatser och svarar för en stor del av svensk export. Den präglas av skickligaföretagsledare, skickliga marknadsförare och designer samt mänga kvalificeradeyrkesarbetare med stort kunnande. Den har nått goda resultat, trots den fördatekopolitiken. Tekopolitiken som den nu ser ut, med alla förhandlingar somförts och nya avtal som träffats, förblir en ful fläck i våra internationellahandelsrelationer. Inte minst förblir den en mycket negativ faktor i vårarelationer med utvecklingsländerna. Jag kan här hänvisa till de mycketgenomträngande och grundliga utredningar som , har utfört. Låt mig vidare, fru talman, erinrautrikeshandelsministern, som inte kan följa debatten i dess helhet, vilket jaghar stor förståelse för, om att hon vid konferensen i förra åretuttalade att det var värdefullt att beräkna kostnaderna för de handelspolitiskaskyddsåtgärderna. Därmed kunde man få en bild av vad det fakfiskt kostar attinföra olika typer av handelshinder, t. ex. tullar. Det kostar pengar inte baraför de länder som därmed förhindras att sälja sina varor till exempelvisSverige, utan det får också följder för de länder som införbestämmelserna. Jag nämnde tidigare ätt en svensk familj kan förlora . på grund av de svenska restriktionerna i fråga om import avtekoprodukter. tyckte alt det var utmärkt om kostnaderna förhandelshindren kunde beräknas genom en undersökning. har tagitfasta på det uttalandet och sagt att vi i bör kostnadsberäknaverkningarna av våra handelshinder. Men på den punkten, fru talman, har inteden socialdemokratiska partigruppen velat gå oss till mötes. Jag beklagar dettaliksom jag beklagar att socialdemokraterna därmed inte bara sviker oss och vadvi tycker är viktigt utan också sviker sin egen utrikesharidelsminister i detsom hon i internationella sammanhang har framfört som önskvärt och lämpligt. Med detta yrkar jag bifall till de reservationer som har avgetts avfolkpartiet. Sverigeoch den västeuropeiska integrationen Anf.47 (vpk) replik: är Europaidealist, vilket jag respekterar honom för.Handlade det bara om de ting han talade om i början av sitt anförande, dvs. attgöra förhållandena mellan medborgare i olika länder litet friare ochmänskligare, skulle säkert ingen invända mot det. Men må ocksäförstå att man inte utan att förfalla till naivitet kan bortse från demaktpolitiska komplikationer som representerar och som vinaturligtvis måste ta hänsyn till, när vi i det neutrala bestämmer vårframtida position och vårt samarbete med EG, EGhandlar framför allt inte om individer. De är likgiltiga iEG-länderna. De 15 miljoner arbetslösa människorna är det i stort sett ingensom bryr sig om. De nedtrampade invandrarna bryr man sig inte heller om. Det ären social skamfläck som därvidlag vidlåder . EG-ländernaför också en maktpolitik för vars påtryckningar vi skall akta oss. Det ärFrankrike, det stora EG-landet, som levererar raketer och missiler till krigeti att användas mot iranierna och mot civilpersoner i . Det ärNATO-vapen från som det självständiga armé möter, när manförsöker värja sitt lands oberoende mot de sydafrikanska legoknektarna. Det ärde stora som framför allt förhindrar en effektiv bojkott motSydafrika, därför att de i hemlighet eller öppet samarbetar med ellerunderstöder apartheidregimen. När sänder sin bombflotta att bomba Libyenshuvudstad helt oprovocerat, då är det som står till tjänst medflygfält och bensinpåfyllnad. Och när det skall skickas missiler till Khomeinyför att han skall kunna svara på bombardemang är det också ett EG-landsom står till tjänst som mellanstation. Jag har bara med dessa detaljer velat antyda attden maktpolitiska situationen nog är något mera cynisk, dvs. något mera råttverklighetsbeto-nad, än vad i sin i och för sig beundransvärdaidealism tycks vilja inse. 48 HÄDAR ()replik: Det är uppenbart var i idévärld de onda krafterna harsin hemort. Jag tror att det också är uppenbart för alla i och den västeuropeiska integrationen kammaren hur konservativa och de svenskakommunisterna är i Europafrågan liksom i sä många andra avseenden. 49 (vpk) replik: Nej, , de onda krafterna finns intebara inom EG eller.i . Vi svenska kommunister vet mycket väl att det finnsonda krafter, som vi har haft anledning att bekämpa och kritisera,också i . De manifesterar sig i , i nedtryckandet av denfackliga opinionen där. Det är inte det saken gäller. Men vi diskuterar-ju inte att vi gentemot de östeuropeiskaländerna skall inträda i någon sådan grad av politisk och ekonomisk-politiskharmonisering som vi talar om i förhållande till västmakterna. Det ärdärför jag tar fram de här maktpolitiska komplikationerna, det är därför jagpekar på den trista och tragiska roll som de i många avseenden högtciviliserade västländerna har kommit att spela i världens maktspel och vilkakrafter de där understöder och representerar. Jag vill bara hävda inför HädarCars att det för ett neutralt land som , som är fredssträvande, ändåinnebären stor komplikation att binda upp sig t. ex. i lagstiftning på olikaekonomiskpolitiska områden med en grupp länder som företräder denna traditionoch, om vi så får säga, kolonialistiska maktpolitik. Det är inte vi vpk-are som är , utan de ärefter sin tid som tror att en regionalisering av handelri är den väg som manskall gå, när det i verkligheten är den vidare internationaliseringen, som ickelåter sig bindas upp vid enstaka grupper av länder, som är den verkligaframtiden. Det är det fria och jämlika utbytet mellan alla nationer och en nyekonomisk världsordning, ett nytt ekonomiskt förhållande mellan världens olikadelar, som är framtiden. Regionalismen, kolonialismen och protektionismen,sådan som EG företräder den gentemot den övriga delen av världen, representerardet föråldrade. 50HÄDAR () replik: , Om jag,var beredd att diskutera på samma nivåsom ,- skulle jag kunna hänvisa till den sovjetiska ockupationenav . Jag kunde ocksä redogöra för den roll som den europeiskagemenskapen och spelar för handelsutbytet i världen; det är nämligenden ländergrupp som har den i särklass,mest omfattande handeln med, fattigaländer. Jag skulle kunna redogöra för betydelsen av den europeiska gemenskapenssamarbete med Loméstaterna, alltså de fattiga länderna i , delar av Asienoch . Men jag nöjer mig med att konstatera att mitt perspektiv, somutgår från en stor och stark tilltro till demokratins sprängkraft och tillviljan hos demokratiska människor att förändra samhället i allt bättreriktning, inte delas av . Vi skiljer oss alltså i centralaavseenden ät. Efter detta är det väl inte mycket mera för mig att tillägga. Förste vice talmannen anmälde attJörn anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare replik. 51 (): Det finns måhända en del sorn tror attdecentralistisk politik, som står för, är isolationistisk politik. Jagvill inleda detta anförande med att i så fall befria vederbörande från denvillfarelsen. En decentraliserad demokrati innebär att beslut skallfattas av dem det berör och pä så låg nivå som möjligt: - Familjen börbesluta om barnomsorgen. - Kommunen skallbestämma om fördelningen mellan ålderdomshem och annan åldringsvård. - Nationen skallbesluta om skatten på inkomster och konsumtion, om miljöavgifter och normer förmiljöpolitiken, om näringspolitikens inriktning och utrikeshandelns former. För att bevara en nationellbeslutanderätt krävs också nationell självständighet. Detta förutsätter enbestämning av vår nations förhållande till omvärlden-vi måste bedriva en egenutrikespolitik. har tidigare i debatten berört detta. Världen växer ihop. Ökad kunskap, forskning och utveckling,förbättrade kommunikationer och ökad handel men även förvärrade internationellamiljöproblem ökar vårt internationella beroende. Inom miljöområdet märker vihur det internationella arbetet börjar ta fart, och del är nödvändigt. På dessaoch flera områden måste beslut fattas som angår inte endast utan ävenNorden, , och hela världen, , är ju en del av ;såvittjag vet har det alltid tillhört , Av en del inlägg i debatten omSveriges integration'i får jag det intrycket att debattörerna tycks troatt inte tillhör , utan att vi nu skall ansöka ominträdesbiljett. Vad det handlar om är bara att pä olika områden skallförbättra sitt samarbete med den övriga delen av . Vi tillhör deneuropeiska kulturen . I grunden har en positiv, syn påEG-samarbetet, men vi får inte avhända oss beslutanderätten över viktigapolitiska områden. Ett medlemskap i är t. ex. oförenligt med vårneutralitetspolitik, en del av vår självständigt beslutade utrikespolitik osv, är sorn bekant ett litet land med en högtspecialiserad produktion och med ett mycket starkt import- och exportberoendepå flera varuområden. En öppen internationell handel är ett avgörande villkorför ett land med dessa förutsättningar. Ett stort antal människor i vårt land är sysselsatta iföretag med huvudsaklig avsättning av produkter utanför landets gränser. Främsthandlar det om och länder inom såväl EFTA- som EG-området. För dessa,liksom för de industriföretag som behöver importera komponenter för sintillverkning, spelar utformningen av vår Europapolitik och handel en viktigroll. En öppen och. fri handel är bara ett av flera medel föratt uppnå ett fungerande samhälle. Frihandel får alltså inte vara ett mål isig. Då frihandeln kommer i konflikt med andra mål blir det nödvändigt medmodifieringar. Debatten om frihandel får inte gälla ytterligheterna: totalprotektionism eller total frihandel. och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen I handlingsplan,den s. k. vitboken, kommer rnan nu att ställa nya krav på värt land. Men detfår inte innebära att vi villkorslöst går in i ett;fördjupat samarbete med EG. Jag vill säga detta, därför att det i debatten ibland hörsövertoner om hållning till EG och svenskt deltagande i Västeuropasekonomiska liv. Det är här i som ramarna och villkoren skall slåsfast; detta får inte överlåtas till några enstaka personer ellerindustriföreträdare. skall självfallet pröva de olika förslag tillharmonisering av lagar och förordningar som ett fördjupat EG-samarbete kräver.Men - och det är viktigt att säga - den prövningen får inte innebära att vi geravkall på viktiga miljö-, hälso- eller regionalpolitiska ambitioner. från uttalade i enintervju i , med adress till : "Till slut måste nibestämma er för om miljö- och hälsokraven har överhöghet över de ekonomiska ochindustriella kraven." Yttrandet fälldes som ett svar på frågan om Sverigemåste göra avkall på sådana krav för att få nytta av integrations- ochharinoniseringsprocessen inom EG. Vi i är för vår del beredda att ge beskedet tilllorden och andra här hemma i som har liknande uppfattning att vi intevill göra avkall på viktiga miljökrav enbart för att vinna kortsiktigaekonomiska fördelar. Det är fel att - som en del gör - sätta upp ettmotsatsförhållande mellan dels viktiga miljökrav, dels angeläget industrielltoch ekonomiskt samarbete. Ekonomi och ekologi ställs tyvärr ofta mot varandra.Men för en stat som måste det vara självklart att betona att ekonomioch miljö kan och måste förenas. Jag skall ta några exempel. Värdet av svensk skogsexport uppgår till drygt 50miljarder kronor . Om vi av kortsiktiga ekonomiska skäl skulle tillåtaen fortsatt miljöförstöring genom försurande utsläpp, vore det till skada förmiljön. Det skulle också långsiktigt skada svensk ekonomi. När vi drivermiljöfrågorna gör vi det således inte enbart för att åstadkomma ren luft ochbra vatten och för att bevara en levande natur, utan vi gör det också utifrånett ekonomiskt perspektiv. Den dominerande debatten om och EG harhandlat om det svenska näringslivets framtida förutsättningar att hävda sig iVästeuropa, och det är ganska naturligt. Förverkligandet av den inre marknaden innebär klart bättremöjligheter för industriföretagen inom EG att förstärka sin konkurrenskraft.Därför finns det skäl för att även vi här i vårt land analyserar den svenskaindustrins möjligheter med utgångspunkt i utvecklingen inom EG. Särskilt viktigt är det att analysera de små ochmedelstora företagens situation. Dessa företag saknar normalt möjlighet attarbeta sig in på utlandsmarknaden genom etablering av dotterbolag. De har ocksåsmå förutsättningar att i olika länder anpassa sin produktion till gällandebestämmelser. De små och medelstora företagen är i större utsträckning änstorföretagen beroende av de överenskommelser som kan. och måste,träffa med EG. Därför är det viktigt, fru talman, att vi får en analys avsmåföretagens situation i ett mer integrerat . Samtidigtsom jag med tillfredsställelse kan konstatera att man i utrikesut- skottet har nått stor enighet om inriktningen av detfortsatta EG-samarbetet kan övertoner noteras i den allmänna debatten. Det harockså märkts i debatten här . Från näringslivshäll målas ibland ett fullständigtmedlemskap upp som en förutsättning för fortsatt framgång för svensk industri.Det är värt att påpeka att svenska företag - såsom , . ,m.fl, - har skaffat sig framskjutna internationella ställningar utanmedlemskap inom ramen för frihandelsavtalet. Det torde vara svårtatt peka på något land av storlek inom EG som har en motsvarandeindustriell utveckling. Det gäller och fram till nu - ochalltså utan svenskt medlemskap. Det torde vara möjligt också . har internationaliseringen avsvenskt näringsliv ökat högst markant. Det kommer stegvis att förändravillkoren för den svenska industrin, för svensk sysselsättning och för de mångaanställda inom svensk industri. Flera av de svenska industriföretagen har förvärvatföretag, helt eller delvis, i andra länder. Den verksamheten har varit ganskaomfattande, men inte alltid så uppmärksammad här hemma i . Fusionenmellan Asea och är en av de mest uppmärksammade affärerna. Utomlands har de svenska företagsförvärven skapat storuppmärksamhet och de har döpts till "en ny vikinginvasion". Utöver fusionen mellan Asea och kan nämnas t.ex. förvärv av företag i och , Volvos förvärv avLeyland Bus i och SCA:s förvärv av Peaudouce i . Beroendet av industriintressen i andra delar av kansjälvfallet komma att påverka svensk industri och vitala svenska intressen. Ökad internationalisering av den svenska industrin kanvisserligen ge tillgång till nya marknader, men kanske till priset av ökadsårbarhet för vissa regioner. Nya maktgrupper, nya maktsfärer kan komma attutöva påverkan på svensk industris utveckling. Det kan i sin tur också genegativa konsekvenser för redan utsatta regioner i vårt land. yttrande över regeringens EG-proposition har detta berörts. Den internationella makt- och ägarkoncentrationeri harockså en motsvarighet på nationell nivå. har juföretag köpt varandra som aldrig förr här hemma i , Det kan inte sägasvara ett uttryck för en demokratisering av näringslivet. Ett fåtal personerblir allt rikare och mäktigare. Finansmannen senaste affär medstatliga illustrerar på nytt den socialdemokratiska regeringensberedvillighet att medverka i denna maktkoncentration. Jag tycker att detta ärviktigt, och jag har velat säga det här därför att de som med största iver villöka internationaliseringen inom svenskt näringsliv inte alltid beaktar medaljensbaksida. Det fackliga arbetet inom de internationella företagen kan ocksåförsvåras, och det är allvarligt ur inflytandesynpunkt. Ju större den internationella ekonomiska integrationenblir, desto viktigare blir det enligt min mening att skapa gynnsammare villkorför de små och medelstora företagen i vårt land och för vår nationella politik.Småföretagen måste främjas i förhållande till de stora företagen. Ett nätverkav småföretag behövs över hela landet. och den västeuropeiska integrationen -Prot.1987/88:114 och den västeuropeiska integrationen Likaså behöver föra enaktiv regionalpolitik för att inte koncentrationen i samhälle och näringslivskall öka till följd av integrationsprocessen. Den svenska utgångspunkten måste vara att avkall inteskall göras på rätten att göra insatser för regional balans genorninfrastrukturella satsningar, stöd till företagsetablering och utveckling samtreducering av ogynnsamma avståndskostnader eller.genom att slå vakt om detnorrländska jordbruket - en fråga som har. diskuterats tidigare i dennadebatt.