prot · GB0916 · 1987-12-31 00:00:00 — När jag använde uttrycket teknisk art, , handlade det omtulltaxelagen. Det står också på första sidan i utskottets betänkande. Jag trorsåledes att och jag kan vara överens om att tulltaxelagen är avteknisk art. StigJosefson säger något indignerad att vi inte respekterar vad som står imotionerna. Det är en kraffig majoritet i utskottet som säger nej till de. Huvudmannaskapet för , m. m. motionersom Sfig Josefson talar för. Vi säger nej därför att vi i den internationellahandeln inte alltid själva kan diktera villkoren. Det är fel av påstå att vi sitter med armarna i kors. I sitt inledande anförande sade hansjälv att konsumenterna väljer svenskproducerade varor, exempelvis tomater. Dettror jag är riktigt. Det beror på att de svenska produkterna har hög kvalitet.Att producenterna har förbättrat sin marknadsföring och att vi har etteffektivt distributionssystem, tror jag också är viktigt för att svenskakonsumenter skall välja svenskt. Jag tycker att de svenska konsumenterna skall väljasvenska produkter för att dessa är av hög kvalitet, och det visar sig att detgör de. Det tror jag är det viktigaste för att öka volymen av svenskaträdgårdsprodukter. 114 (): Att en stor majoritet ställer sig bakomutskottbetänkandet, ändrar inte min syn på att man här inte vill respektera detavtal som träffades , när det infördes ett system medvärdetullar som skulle följa kostnadsutvecklingen. Det är bra att man gick in för det systemet. Då var viockså överens om att värdetullen hade ytterst liten effekt, om det blev enimport som hade likhet med dumping. Det var därför som vi skulle ha en vikttulli botten. Vad jag framför allt har tagit upp i reservationen är att vikttullenborde återställas till den nivå som den hade när beslutet fattades. Tullen harju nu sänkts på grund av den penningvärdesförändring som skett. Jag tycker att den överenskommelse som en gång träffats bordestå fast. Om det sker dumping, mina vänner, har vi inga möjligheter att sättastopp vid gränsen. Kvantitativa restriktioner finns inte i Sverige.Däremot finns det sådana i nästan alla andra europeiska länder. Var och en som något känner till reglerna, vet.att det ärmycket svårt att motverka dumping. Det gäller att handla snabbt, och hade vihaft en kvantitativ restriktion som kunnat stoppa en import, hade vi haft heltandra möjligheter att förhindra dumping. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om konstitutionsutskottetsbetänkande 1.) Kammaren övergick fill attdebattera betänkande 1 om ändring i 9 kap.regeringsformen, m.m. Huvudmannaskapetför , m. m. 115BENGT KINDBOM (c): ramlar de gamla fästena. Tidigarediskuterades huvudmannaskapet för folkbokföringen, en organisation som harhundraåriga traditioner och fungerat väl. är det frågan om att avskaffariksgäldskontoret, även det med hundraåriga traditioner. Fråncenterns sida har vi gått emot båda dessa organisationsförändringar - inte av nostalgiska skälutan av sakliga skäl.- Författningsutredningenansåg att statsskuldens förvaltning och den statligaupplåningsverksamheten även i fortsättningen skulle ombesörjas av ettriksdagens verk. Med hänsyn till det nära samarbetet mellan riksgälden ochriksbanken ansåg utredningen att borde överta riksgäldens uppgifter.Författningsutredningen ansåg dock inte att en sådan förändring borde kommatill stånd direkt utan föreslog en särskild utredning. Ävengrundlagberedningen föreslog 1972 att riksgälden skulle vara kvar. Skillnaden iförhållande till fidigare blev att organisafionsformen inte grundlagsfästes isamband med grundlagsreformen. Inu föreliggande proposition redovisas inga statsrättsliga motiv, som skullekunna motivera att fidigare nämnda ställningstagande omprövas. Endast finanspolitiskaskäl åberopas och i det fallet isolerat fill statsskuldens storlek ochstatsskuldräntornas betydelse för finanspolitiken. Enligtcenterns uppfattning talar den ökade betydelse som statsupplåningen fått undersenare tid för att huvudmannaskapet behålles av . Därför måste jagfråga socialdemokraternas talesman : Om statsskulden inte ökat underperioden, hade då frågan om att avskaffa riksgälden varit aktuell? Omstatsskulden och räntorna på denna minskas, vilket är ett mål för finanspolitiken,gäller då samma målsättning som den som legat fill grund förutskottsmajoriteten, eller är organisationen då ointressant? Våruppfattning i är också att den parlamentariska insynen och kontrollenförsvagas, om huvudmannaskapet förs över på regeringen. Har samordningen mellanfinansdepartementet och brustit? Det är den tredje frågantill . I bereder finansutskottet ärenden angåenderiksgäldskontoret, och samordningen med finanspolitiken bör därför kunna kommatill stånd på ett tillfredsställande sätt. Jag yrkarbifall till reservationen av Berfil Fiskesjö och mig. Huvudmannaskapetför , m. m. 116 (): I proposition 1986/87:143 föreslår regeringen ändrat huvudmannaskapför och en ny lagstiftning rörande .' Det är alltsåinte fråga om avskaffande av . Somframgår av utskottets betänkande, förutsätter förslagen vissa ändringar iregeringsformen och riksdagsordningen. I.fråga om dessa lagändringar liggerberedningen på , i övrigt ankommer beredningen avpropositionen på finansutskottet. Idet betänkande vi nu behandlar föreslås ändringar i regeringsformen ochriksdagsordningens huvudbestämmelser vilka skall ske genom två riksdagsbeslutmed mellanliggande val till . Under förutsättning att somvilande antar nu lagda förslag kommer utskottet att behandla övriga förslag ipropositionen i samband med att de vilande förslagen tas upp till behandlingefter val. Detlagda förslaget innebär att huvudmannaskapet för flyttas överfrån till regeringen. Riksgäldskontoretsställning och huvudsakliga uppgift framgår av 9 kap. 10 § andra stycketregeringsformen. Där sägs det att under skall Huvudmannaskapet för , m. m. det finnasen myndighet med uppgift att i enlighet med bemyndigande ta upp ochförvalta lån till staten. ställning har tidigare diskuteratsutan att någon förändring skett. Regeringens motivering för att ändra huvudmannaskapet förriksgäldskontoret är att de ursprungliga motiven för som huvudmansaknar bärkraft. har numera kontrollen över hela finansmakten. Enligtdet lagda förslaget får en plats i statensförvaltningsorga-nisafion som passar bättre i vår fid. Regeringen framhåller i propositionen att starka skältalar för att statsupplåningen och finanspolifiken organisatoriskt börsamordnas. Härvid hänvisas i propositionen bl. a. till statsskuldens ökningunder senare tid. Vidare hänvisas till det samband som finns mellan denstatliga kreditgaran-tigivningen och regeringens ansvar för statensnäringspolitik. Det påpekas också i propositionen att utförcentrala finansförvaltande uppgifter liknande dem som utförts av myndigheterunder regeringen. Utskottsmajoriteten tillstyrker förslaget till ändrathuvudmannaskap. Det gör även finansutskottet, som yttrat sig. ledamöter har reserverat sig mot enförändring av huvudmannaskapet för och menar att ingaövertygande skäl lagts fram som talar för en förändring. Tvärtemot talar,enligt reservanterna, den utökade statsupplåningen för ett bibehållande avnuvarande huvudmannaskap. Reservanterna framhåller att genom ett bibehållande avnuvarande ordning finns det garanti för ingående och återkommandeparlamentarisk kontroll av statsskulden och statens upplåning. Enligt förslaget i propositionen skall regeringen en gångvarje år inhämta bemyndigande för att ta upp erforderliga lån förstatens räkning. får möjlighet till återkommandekontroll av den förda statsskuldspolitiken. Utskottet anser inte att detföreligger någon risk för försvagning av kontrollmöjligheter. Därför,herr talman, yrkar jag avslag på reservationen. I vad slutligen gäller avsnittet om ärutskottet enigt. Här föreslås ändring i 9 kap. 12 § regeringsformen,innebärande att är rikets centralbank med ansvar för valuta- och kreditpolitik.Vidare föreslås en utökning av fullmäktige till åtta, varav sju skall väljas avriksdagen. Dessa sju utser sedan den åttonde, som skall vara chef förriksbanken. Denne väljs för av . De sju fullmäktige som valts avriksdagen utser inom sig ordförande. Vidare ändras 13 §, som kompletteras med att riksbankensrätt att utgiva sedlar även skall omfatta mynt. Jag yrkar bifall tni utskottets hemställan,vilket innebär avslag på reservationen. 117BENGT KINDBOM (c); sade i sin inledning att det inteär fråga om att avskaffa . Som jag framhöll i mitt anförandeär det fråga om att avskaffa som ett verk, och detkan han inte förneka. När jag ställde de tre frågorna hade jag väntat mig att fålitet ytterligare motiveringar för förslaget utöver vad som finns i utskottetstext, men så har inte blivit fallet. Vi skiljer oss alltså på den här punkten.Vi menar att insynen och kontrollen från sida bäst utövas genombibehållande av den organisationsform som ett verk somriksgäldskontoret har . 118 (): Den insyn som har blir enligt minoch utskottsmajoritetens uppfattning inte mindre, eftersom finansmakten liggerhelt på . Sedan har vi den årliga granskningen av regeringen, och därhar ju möjlighet att verkligen kontrollera regeringens förvaltning avden fullmakt den har fått. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. Kammaren övergick till att fatta beslut i de förevarandeärendena. Mom. I och2 (allmänna riktlinjer för tullskyddet, m. Först biträddes reservation 3 av och med 45 röster mot 44 för reservation 2 av m. fl. 212ledamöter avstod från att rösta. Härefter biträddes reservation 1 av . med 67 röster mot 46 för reservation 3 av och . 189 ledamöter avstod från att rösta. Slutligen bifölls utskottets hemställan med 153 röster mot69 för reservation 1 av m. fl. 83 ledamöter avstod från attrösta. Mom. 3 (tullskyddet för snittblommor) Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot 35 förreservation 4 av och . Mom. 4 (tullsatsen för gurka) Utskottets hemställan bifölls med 268 röster mot 35 förreservation 5 av och i motsvarande del. 2ledamöter avstod från att rösta. Mom. 5 (tullsatsen för matlök) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avStig Josefson och i motsvarande del - bifölls medacklamation. Mom. 6 (förhandlingar om tullen för matlök) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avStig Josefson och - bifölls med acklamation. Huvudmannaskapet för riksgäldskontorel, m. m. Mom. 7 och8 (tullsatsen för vitkål och en minimitull för vitkål) Utskottets hemställan bifölls med 265 röster mot 37 förreservation 8 av och i motsvarande del. 1987/88:16 Mom.9 (tullsatsen för krukväxter) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 9 av och '.. Karl-AndersPetersson i motsvarande del - bifölls med acklamation. Normgivning m. m. Mom.12 (vissa bestämmelser om tekoprodukters ursprungsland) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 10 av m. fl. -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. I (huvudmannaskapetför ) Utskottetshemställan bifölls med 267 röster mot 36 för reservationen av tredje vicetalman och . Mom. 2 Utskottets hemställan bifölls. 1987/88:2 om ändring i lagen 1982:1255 omförfattningssamlingar för och (förs.1986/87:23). konstitutionsutskottetsbetänkande /88:3 om normgivning m. m. Normgivning m. m. 119 ELISABETHFLEETWOOD (m): Vi moderater har i motion K206 hävdat att nödvändigheten av en nyreglering alltid bör ifrågasättas. Vi framför vidare de principer som vi anserbör gälla i lagstiftnings- och avregleringsarbetet. Det är värdefullt attarbetet med en avreglering har påbörjats, men den måste intensifieras. Detär ingen överdrift att påstå att det bland människor råder en allmän olustinför den flödande mängden av offentliga påbud, kontroller och byråkratiskaregler. Införande av nya lagar och regler måste vägas mot den enskildes rättatt själv få bestämma, och - det är väsentligt att understryka -lagstiftningenmåste ske så att den enskilde får möjlighet att både förutse ochanpassa sig till beslutade förändringar. Jag yrkar bifall till reservation 1 ikonstitufionsutskottets betänkande 3. Jaggår så över till reservation 4 i samma betänkande. Där har vi moderater medanledning av behandlingen av beredning av lagsfiftningsärenden-sagt "attdet finns anledning överväga om inte bestämmelserna i regeringsformen gällanderegeringens ärendeberedning bör ändras så att regeringens möjligheter attunderlåta remissbehandling av sina förslag begränsas". I granskningsbetänkande 1985/86:25slår ett enigt utskott fast följande; "Vid upprepade tillfällen har kritik riktats mot attriksdagen har fått ett bristande beslutsunderlag beroende på att lagförslaginte remitterats till lagrådet eller att propositionerna inte grundats påremissbehandlade utredningsförslag." Det stårvidare i samma betänkande: "I detta sammanhang vill utskottet nämna attutskottet i samband med granskningen av remisser fill lagrådet uppmärksammattvå fall där lagrådet anmärkt på att förslagen i vissa delar inte varit föremålför sedvanlig remissbehandling." Jag vill citera vad KU säger isitt granskningsbetänkande 1985/86:25: "Utskottet har tidigare i samband med granskning avregeringens remisser till lagrådet konstaterat att lagrådet vid någratillfällen i yttranden anmärkt på att remitteradelagförslag inte varit föremål för sådan remissbehandling som avses i 7 kap. 2 §regeringsformen." Detta uppfattar vi som en allvarlig kritik.Jag yrkar bifall till reservation 4. Vi har också två särskilda yttranden till betänkandet. Detförsta, som gäller lagrådets ställning, har vi avgivit tillsammans medfolkparfisterna. Vi understryker angelägenheten av att lagrådets yttrandentillmäts stor vikt, särskilt vid tolkande av grundlagsfrågor. Någon vetorätt bördock inte ges lagrådet. Kritik från lagrådet bör i stället leda fillomarbetning av förslaget. Ansvaret ligger hos regering och riksdag. Vimoderater har i ett annat sammanhang begärt översyn av bestämmelserna i 8 kap.regeringsformen. Vi nöjer oss därför med ett särskilt yttrande. Det andra särskilda yttrande som vi har till betänkandetgäller författningars utgivning och ikraftträdande. Här har kritik framförtsunder en följd av år. Trots att framfört kritik har någon förbättringinte skett. Vi har dock nöjt oss med ett särskilt yttrande, med hänsyn till deupplysningar som har gått ut från statsrådsberedningen till departementenangående författningsarbetet 1987/88 och med hänsyn till den granskning avförfattningars utgivning som KU kommer att genomföra . Men,herr talman, det var med tvekan som vi avstod från att yrka på vad vi begärt imotionen, nämligen att ger regeringen till känna att åtgärder måstevidtas för att minska anhopning av regeringsförfattningar i slutet av månadernajuni och december. Jag skulle avslutningsvis vilja nämna ett exempel. Den 12augusti 1986 kom förordningen 1986:674 med bestämmelser om vissa medel förinjektion ut. Det föreskrevs att den skulle träda i kraft ,således innan förordningen hade kommit ut. Därtill angavs attbestämmelserna skulle tillämpas fr. o. m. , således en månad innan förordningen kommit ut. Så får det naturligtvis inte gå till. Normgivning m. m. Normgivning m. m. 120BÖRJE (): I detta betänkande frånkonstitutionsutskottet /88:3 behandlas ett antal motioner från allmännamotionsfiden . Innehållet gäller främst normgivningsfrågor. Jag yrkarbifall till reservafion 2 i betänkandet. Motionen K217 har väckts avfolkpartiets näringspolitiska grupp, med vice ordföranden i näringsutskottetChrister Eirefelt som första namn. Huvudmotion är N330. Där återfinns en fylligbakgrundsteckning till särskilt småföretagsamhetens politiska villkor i vårtland. Motionärerna påtalar att ytterst litet konkret har gjorts från dennuvarande regeringens sida för att förbättra de allmänna förutsättningarna förden del av vårt näringsliv som kan rymmas inom begreppet småföretagsamhet. Det som skett har i stor utsträckning haft somutgångspunkt att ge staten ännu större inflytande över t. ex. företagensinvesteringar. För de företag som inte är stora nog att hålla sig med särskildakamerala avdelningar utgör krångel i samband med myndighetskontakter,svåröverskådliga regelsystem och ett omfattande uppgiftslämnande ofta ett stortbekymmer. Småföretagaren kommer regelbundet i kontakt med olikamyndigheter. Det är viktigt att personalen är serviceinriktad och har godkännedom om arbetsvillkoren i det mindre företaget. Undersökningar tyder på attdet framför allt är fåmansbolag och nyetablerade företag som drabbas avmyndigheternas brister på det här området. Detta understryker att problemet ärallvarligt, tycker vi från folkparfiet. På litet är det framför allt viktigt attgrunderna för relationerna mellan myndigheter och företag kan förändras tilldet bättre. I flera myndigheter finns en insikt om att detta är nödvändigt, ochett arbete i rätt riktning har påbörjats. För en positiv förändring krävs ocksåatt man politiskt bestämmer vilken verksamhet som är viktig resp. mindreviktig. Den mindre viktiga kan då undvaras och därmed också det regelsystem somstyr dessa verksamheter. Först då går det att nå mer omfattande förenklingar. Myndigheternas agerande gentemot småföretagaren måste meraän präglas av servicekänsla och en positiv atfityd. Det finns tyvärralltför många exempel på hur ett negativt näringslivsklimat t.ex. på en orteller i en förvaltning fått företagare att låta bli att utveckla en idé ellert.o.m. att upphöra med sitt företag. Förbättringar av det totala regelsystemet måste ske delsgenom återhållsamhet med nya lagar och bestämmelser som berör näringslivet,dels genom förenklingar av dem som redan finns. Det är viktigt att reglerna blir klara och entydiga.Oklarheter bl. a. när det gäller skattereglerna och de arbetsrättsligabestämmelserna har i flera fall lett till att enskilda företagare drabbats påett helt oacceptabelt sätt. Lagar skall skrivas så, att de kan förstås ochtolkas utan omfattande juridisk utbildning. De skall ha sin grund i allmänträttsmedvetande och sunt förnuft. Detta blir särskilt viktigt för de mindreföretagen, som regleras av en mycket omfattande lagsfiftning, utan att hatillgång till särskild expertis. Av den anledningen, herr talman, har vireserverat oss i utskottet. Jag yrkar bifall till vår reservation 2. Det särskilda yttrande som vi avgett tillsammans medmoderaterna beträffande lagrådets ställning har redan refererats av ElisabethFleetwood, somunderströk vikten av att lagrådets yttranden tillmäts stor vikt, särskilt vidtolkning av grundlagsbestämmelser. Vi menar dock att, som det framskymtar imotionen, någon vetorätt för lagrådet inte bör föreligga. 121 Tredje vice talman (): Det är viktiga principiella frågor sominnefattas av de ganska korthuggna skrivningarna i konstitutionsutskottetsbetänkande. är det bara en liten del av den omfattande problemsfärsom skulle kunna diskuteras i detta sammanhang. Det har olyckligtvis blivit så att frågor som har ett närasamband med varandra har kommit att delas på två olika betänkanden, ett som vidiskuterade och sedan detta. Jag skall, herr talman, försöka att hållamig inom ramen för det aktuella betänkandet. Vad det i grunden gäller är vilken omsorg man skall visaom de produkter som passerar hus. Jag har tidigaresagt; anklagar även vi politiker orättfärdigt tjänstemän, domare ochbyråkrater av olika slag för att de inte på ett riktigt sätt sköter sinauppgifter, när de grundläggande bristerna i själva verket ligger i denlagstiftning som fått passera hus. Vi måste se vårt eget ansvar, ochvi måste utgå ifrån att vi åtminstone själva, när en ny lagprodukt är färdig,är beredda att redovisa vad innebörden är av denna lagprodukt. Så har ingalundaalltid varit fallet. anges nöden av skyndsamhet som ett särskiltskäl för att gå hastigt fram. Regeringsförslagen kommer till mycket snabbt,ofta som produkter inom kanslihusets väggar. De läggs på bord utanremissbehandling och drivs igenom mycket snabbt i av majoriteten.Detta är ingen bra ordning. De tankegångar som finns i de motioner som behandlas idetta betänkande har alla det gemensamt att man vill varna för den härutvecklingen och föreslå förändringar som skall kunna åstadkomma bättre lagar.Det är självklart att detta är en stor och omfattande process. En viktig sak när en ny lag presenteras för äratt den är ordentligt förberedd, dvs. att man har utrett ärendet, inhämtatsynpunkter från dem som har särskilda intressen att bevaka och från dem som ärsärskilt sakkunniga på det område som det gäller. är det naturiigtvismycket viktigt att det lagförslag som presenteras för är utformat påsådant sätt att man kan se vad som blir konsekvenserna för annan lagstiftning,dvs. vilka övergripande effekter som en ny lag får. Här har det enligt minmening brustit . Inte minst när det gäller skattelagsfiftningen men också ifråga om försäkringsväsende, sociallagstiftning och liknande gör vi ändringar ien omfattande lagmateria utan att fillräckligt övertänka de totala effekternaav lagstiftningskomplexet som helhet. På det sättet har vi, genom att botalitet här och litet där, ofta hamnat i ett system som måste uppfattas somkrångligt och svårgenomskådligt för gemene man. Det borde vara en uppgift förvarje utredning som bereder omfattande lagstiftningsarbete att också övertänkahelheten inom det område som den åsyftade lagen gäller. Det har vi understrukitmycket kraftfullt i den motion som vi lämnat från sida. Normgivning m. m. Normgivning m. m. Den formella gången i självaberedningen har vi också haft anledning att kritisera den nuvarande regeringenför vid ett flertal tillfällen. Det har ideligen inträffat att vi har fåttganska genomgripande förslag till kammaren som inte varit beredda ens formelltpå det sätt som man har rätt att begära. Vi kommer alla ihågpensionsskattebeslutet, som drevs igenom i mycket hastigt. Det var såutformat att man när beslutet var taget inte ens kunde säga på vilket sättpensionsskatten skulle tas ut av de enskilda försäkringstagarna, utan det fickförsäkringsbolagen i efterhand försöka ordna upp, efter det att man förtvivlathade frågat försäkringsinspektionen och regeringen om råd men inte fått några.I realiteten hade alltså en del av beskattningsrätten överlämnats åtförsäkringsbolag, säkerligen av det skälet att man inte hade ordentligt tänktöver hur skattelagen skulle tolkas. Vi har fattat beslut om en mycketgenomgripande högskoleorganisationsreform. Till grund för det förslaget - somen mycket stor riksdagsmajoritet innefattande även och moderaternastod bakom - ligger ingenting. Det är rakt upp och ner ett förslag till beslutfrän regeringens sida. Det finns ingen analys och inget förberedande utredningsarbete.Ursprungligen var förslaget inte ens remissbehandlat. Utbildningsutskottetordnade sedan med att det blev en snabbremiss till en del universitet ochhögskolor. Detta är alltså en förändring som genomförs på en höft, utan att manhar övertänkt de totala, samlade effekterna av reformen. Vi har beslutat om en reform avfolkbokföringen där de som skulle svara för majoriteten, dvs. i detta fallfolkpartiet och socialdemokraterna samt kommunisterna, inte ens kunde redovisavilka troliga kostnader det blir för den omläggning som förändringen innebär. Detta är förhållandevis färska exempel på tillstånd somjag menar inte bör få förekomma. Det finns också vissa speciella inslag i vårlagstiftningsprocedur somkan vara nyttiga och viktiga om de brukas på rättsätt. Ett sådant inslag är lagrådets granskning av regeringens propositionerinnan de lämnas till . Det finns många intressanta frågor attdiskutera i det sammanhanget, men jag skall bara ta upp en enda aspekt, som vihar särskilt tagit fasta på i motion. Det gäller det läge närlagrådet anser att det förslag som regeringen tänker lämna inte är iöverensstämmelse med gällande grundlag. Då uppkommer frågan: Hur gör man i ettsådant läge? Majoriteten i utskottet - alla utom centerpartisterna - tycks menaatt det är fritt fram för att driva igenom en sådan lag, som lagrådethar sagt strider mot gällande grundlag. Jag tycker att det är en ganskauppseendeväckande ståndpunkt.