prot · GB094 · 1987-12-31 00:00:00 — För övrigt är det så, att man, om man är i den situationen att man villåka med ett tåg trots att detta är fullbokat, måste vara medveten om att mantar risken att bli utan plats. 23 (): Jo, det är klart att man tar den risken. Menman har ju köpt en tågbiljett för att få åka med tåget. Sedan när man skall gåpå tåget, måste man alltså lösa ytterligare en biljett för att få sitta -vilket inte är säkert att man får! Det orimliga i det här fallet är alltså skall behöva betala . för att få stå. Det kunde väl räcka med att manlöser sin tågbiljett. Jag måste säga att jag är litet besviken överatt kommunikationsministern bara kan gömma sig bakom en formulering om att detär SJ som sätter taxorna. Kommunikationsministern har ingen syn över huvudtaget på detta. Han anser varken det ena eller det andra om SJ:s taxepolifik.Det kan väl ändå inte vara rimligt. Jag tror säkert att kommunikationsministernhar en personlig uppfattning i denna fråga. Kommunikationsministern borde, kanoch - tycker jag - skall ta kontakt med dem som ansvarar för taxepolitiken hosSJ och förmedla sina synpunkter. Jag tycker nämligen att det är rimligt att enminister framför sina synpunkter i ett sådant här fall. Enligt SJ är det erfarenhetsmässigt så attungefär av dem som har bokat och betalt för sittplatsbiljett aldrigkommer till tåget. SJ har då två alternativ. Man kan endera låta platserna ståtomma eller sälja dem till sådana som önskar chansa på att få en sittplats. Om man önskar chansa, kan man naturiigtvis göra det. Detär den enskildes fria val, och det är upp till den enskilde om han vill ta denchansen. Alternativet att man över huvud taget inte säljer dessaplatser medför att de uteblivna resenärernas sittplatser är tomma under helaresan. 25 (): Det som sker är att SJ säljer flersittplatsbiljetter än som behövs. Först säljer man så att det är fullt påtåget, och sedan säljer man ytteriigare platser och säger att det kan hända attresenären får en sittplats. Man tar således in ytterligare pengar på detsättet. Om viss upprustning av i Här har tidigare talats om päron och äpplen. Det är ungefärsom om jag skulle säga att det finns 40 äpplen till salu, men vi säljer 60. Fåse om du får något äpple - 20 blir utan. Det är en bra parallell fill detta. SJ säljer fler biljetter än det finns platser. Det vorerimligt att man i sådana situationer när man har sålt sina sista biljettersäger: Vi har tyvärr inga sittplatsbiljetter kvar. Du kan få följa med tåget,men vi garanterar inte att du får sitta. Jag tycker att det vore den rikfigapolifiken. Herr talman!Jag undrar om jag inte får skylla mig själv om säljeräpplen fill mig och talar om att de är slut, men jag ändå betalar honom 27 (): Det var just den situafionen som denna familjstod inför. I luckan fick de beskedet: Ni kan chansa. Det är inte säkert att nifår sitta, men ni måste betala . för att få följa med tåget. Man står däroch det är en kvart kvar tills tåget skall gå. Man måste betala, men man fåringa äpplen -man får ingen sittplats. Det är detta som är det orimliga i situationen och som jagär ute efter. Det borde komma en signal från kommunikationsministern till SJ omatt man inte kan fortsätta att sälja och ta betalt för något som SJ inte gernågon motprestation för. Man har löst platsbiljett, men man får ingen motprestation. Jag tycker fortfarande att det skulle vara intressant attfå höra vad kommunikationsministern personligen tycker om detta förhållande. Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1987/88:13 om viss upprustning av i i har frågat migom när regeringen avser att fatta beslut om medel fill förbättring av väg 166 iÄlvsborgs län. Bakgrunden till fråga är regeringensbeslut att tillåta att lägga nedpersontrafiken på järnvägslinjen . Som en följd av nedläggningen av järnvägstrafiken mellanBengtsfors och har i i en skrivelse den 7februari 1986 hemställt om sammanlagt 23 milj. kr. a. en ombyggnad avväg 166 på delen . Jag vill erinra om att regeringen den 27 juni 1985anvisade 93,9 milj. kr. för upprustning av vägar i anslutning till nedläggningav järnvägar. Av dessa medel avsåg 25 milj. kr. Vad gällerombyggnad av väg 166 på delen pågår bedömer att erforderliga arbetshandlingar för enombyggnad skall vara klara . Länsstyrelsensframställning bereds inom regeringen och jag är därför inte nuberedd att kommentera frågan ytteriigare. Anf.29 i (c): Jag tackarkommunikafionsministern för svaret på frågan. Denhistoriebeskrivning som kommunikafionsministern gjorde stämmer. I näst sistastycket i det skrivna svaret menar han emellertid att arbetsplanen förombyggnaden skall vara klar . Det är något nytt förmig. Vid mina kontakter med i har man sagt att manskulle ha kunnat bli klar ganska tidigt om man hade kunnat få något besked frånkommunikationsdepartementet och regeringen. Manförsöker väl hala och dra en aning i denna fråga. Vi kan ju läsa mellan radernaatt det fattas pengar till denna väg. Införden ytterligare beredning som skall företagas inom kommunikationsdepartementetkan man fråga sig vad den beredningen skall gå ut på. Skall beredningen slåfast att den här vägen skall byggas i etapper t. ex.? Det är en väg som är och alltså ingen lång väg. Den kostar ungefär 23 milj. kr. Kommunikationsministernmåste kraffigt arbeta för att pengarna skaffas fram och att vägeniordningställs. Det var ju ett löfte från regeringen den dag då persontrafikenlades ned på Dal-Västra järnväg. Man behöver inte hala och dra denhär frågan . Fatta i stället beslutsnart! Omtidsplanen för en fast förbindelse mellan och Överläggningen varhärmed avslutad. 10 § Svar på fråga1987/88:27 om tidsplanen för en fast förbindelse mellan och i har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidtagaså att tidsplanen för ett igångsättande av en fast förbindelse mellan ochKöpenhamn inte förskjuts. Jagvill inledningsvis erinra om att någon tidsplan aldrig har fastlagts förbyggandet av en fast Öresundsförbindelse. Däremot har den dansketrafikministern och jag mot bakgrund av Öresundsdelegationens bedömningar avbyggnadstider m.m. och under förutsättning av ett snabbt beslut i den svenskariksdagen resp. danska bedömt det möjligt att en fast förbindelseskulle kunna stå färdig . Öresundsdelegationenssenaste betänkande remissbehandlas . Arbetet med attsammanställa och utvärdera remissvaren kommer att pågå en bit in på nästa åroch även annat arbete rörande Öresundsförbindelsen kommer att bedrivasparallellt. planeras inom det socialdemokrafiska parfiet ett s. k.rådslag om de fasta förbindelserna. I anslutning till den hållnasocialdemokrafiska partikongressen sade jag att rådslaget Om tidsplanen för en fastförbindelse mellan ochKöpenhamn skullekunna medföra en fördröjning av förbindelsefrågans lösning. Å andra sidan villjag framhålla att jag inte tror att en fördröjning på i dethundraårsperspektiv under vilket frågan har diskuterats har någon storbetydelse. 31 i (m): Det är säkert ingen överdrift att påstå attSAP bibringat allmänheten uppfattningen att partiet, frånsett lokalaavvikelser, står enigt i frågan om byggandet av en bro mellan och.Köpenhamn. Flera statsråd har i tal och skrift uttryckt sitt gillande avplanerna på den här bron. Jag kan säga att ett flertal debattörer i debatten vid dennyligen avhållna partikongressen använde argument som kanske hellre hör hemmabland 1800-talets franska och engelska textilarbetare. Kongressen beslöt attfrågan än en gång skulle ut på remiss, trots att det inte är så länge sedan självestatsministern sade att frågan är färdigutredd. Detta, herr talman och herr statsråd, blir besvärligt. Detfinns nämligen ett antal företag som har sagt sig vara villiga att etablera sigi under förutsättning att bron byggs. Men när socialdemokraternahattar och velar fram och tillbaka förstår man att dessa företag blirtveksamma. De kan t. ex. i stället börja lyssna på de lockrop som kommerfrån andra länder om att svenska företag skall etablera sig utomlands. Vi får också förstå att de som inte vill ha någonbro, exempelvis vissa färjeföretag, drar sig för att investera när de inte fårnågot klart besked om huruvida det blir någon bro eller ej. Det är min personliga uppfattning att statsrådetHulterström, som är ett handlingskraftigt statsråd, skall se till att den härremissen snabbt kommer ut och att svaren snabbt kommer in, så att vi får ettbesked - ja eller nej - och så att vi vet framöver vad vi har att rätta ossefter. Som situationen är är den ytterst besvärlig att hantera. Det måste komma som en överraskning för StenAndersson i att det finns delade meningar i den här frågan om Öresundsförbindelserna.Även om frågan mest har debatterats lokalt nere i , har det kanske intebara varit lokala synpunkter som förts fram. behöver inte åkatill den socialdemokratiska partikongressen i Och lyssna, han behöverbara åka till sina egna partivänner i för att få bekräftelse på attmeningarna är delade inom flertalet partier. På den socialdemokratiska kongressen lades önskemål framom en ytterligare studie av ett alternativ som innebär enbart en borradjärnvägstunnel. Jag.tror inte det är något fel att man i den framtidadiskussionen studerar ett sådant alternativ. Det har även i den danska debattenförekommit synpunkter i den riktningen. Vi var i och för sig beredda att ta ställning . Men omman får tillgång till ett bättre underlag när man utfört en studie av dettaalternativ och förhoppningsvis kan göra ett bättre ställningstagande tycker jaginte att det hela kan vara till någon nackdel, trots allt, förÖresundsförbindelserna. 33STEN i (m): För att bevisa riktigheten i det jag sadetidigare kan jag referera till att självaste statsministern har sagt att fråganär färdigutredd. Varje fördröjning innebär då ett uppskjutande av besluten. Detär den lättaste saken i världen att dokumentera att - tror jag - samtligasocialdemokratiska statsråd i tal och skrift har uttryckt önskemål om ettsnabbt byggande av en bro mellan och . Det är beklagligt att statsråden tydligen inte haft klartför sig vad det egna partiet vill. Det vore tacknämligt om de framöver, innande går ut till pressen och övriga massmedia och talar om vad de personligentycker, ser till att de har det egna partiet med sig. Det skulle vara ganska såklädsamt. Om vidgad rätt till bidrag för reparation av fukt- ochmögelskadade hus 34 Kommunikationsminister : Herrtalman! Jag tror säkert att statsministern - och även övriga statsråd somuttalat sig i frågan - menat allvar när man sagt att frågan var tillräckligtutredd. I vårt parti är det så att vi inte enbart lyssnar på statsråd utan ävenpå andras synpunkter. Den här gången var det de andras synpunkter som fick varavägledande för beslutet. 35 i (m): Jag tror jag är lika god demokrat somstatsrådet . Jag tycker ändå att ett partis förespråkare borde tänkaefter eller undersöka vad partiets fotfolk egentligen vill innan han går ut ochtalar varmt och väl för en sak. I den här frågan vet tydligen inte de statsrådsom gått ut i massmedia ett otal gånger vad det egna folket vill. Detta harskapat en oro framför allt nere i . Därför hoppas jag än en gång attstatsrådet ser till att vi mycket snart får ett besked om vad som gäller. Bro eller ej - visst vill jag ha en bro. Men detviktigaste är att vi får ett besked om det blir en bro och framför allt när, såatt vi framöver vet vad vi skall rätta oss efter. Det läge vi har i dagimponerar inte på allmänheten och är framför allt ett dåligt betyg försocialdemokraterna. Statsråd som uttalar sig i frågor som inte är förankradevisar en dålig respekt för demokratin. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på fråga 1987/88:6 om vidgad rätt till bidrag för reparation av fukt-och mögelskadade hus har frågat mig om regeringen haruppmärksammat följderna av den självrisk som tillämpas vid stöd tillreparationer av fukt- och mögelskadade hus och om regeringen kommer att föreslånågon åtgärd i syfte att minska problemen för dem som drabbas. Självrisken tillämpas så, att husägaren själv alltidbetalar i vart fall kostnader motsvarande ett basbelopp. Enligt vad jag har erfarit är de hus som stöds med bidragfrån den statliga fonden för fukt- och mögelskador oftast mellan 8 och 30 årgamla. Om vidgad rätt till bidrag för reparation av fukt- ochmögelskadade hus sådanbrukstid har de flesta hus skavanker och förslitningsskador av skilda slag,även om de i övrigt är fullt friska. Självrisken har till syfte att på ett enkelt och objektivtsätt sålla fram de hus som har allvarliga fukt- och mögelskador. Man slipperockså föra en diskussion om ersättningsbeloppet skall jämkas till följd avmedvållande från småhusägarens sida, eller därför att reparationen ocksåinnehåller inslag av reguljärt underhåll. Allt sådan kan normalt anseskonsumerat av självrisken. I de fall då ansvarsfrågan är helt klar, kan kravet på ensjälvrisk slutligen föra med sig att husägaren i första hand vänder sig mot densom bör svara för skadan. Jag tycker att det är en rikfig ordning. Av de skäl som jag har redovisat anser jag det såledesändamålsenligt med en självrisk av den storlek som krävs i samband med stödfrån fonden. Jag avser därför inte att föreslå någon ändring i denna del. 37 (vpk): Jag tackar bostadsministern för svaret på min fråga. Huvudorsaken till de fel och skador det här gäller äroftast felaktigt isolerade betongplattor på olämplig mark, byggfukt i väggarnaoch platta tak som samlar väta. Självfallet borde de som i regel är ansvarigaför felen och skadorna, dvs. entreprenörerna, stå för kostnaderna. finns detemellertid risk för att småhusägare och hyresgäster får betala och attentreprenörer fortsätter att bygga fel. och den statliga mögelskadefonden harenligt min uppfattning tagit alltför lång fid på sig för att behandla ärendensom har kommit in sedan starten . Av nära 800 inkomna ärenden harmindre än en fjärdedel avgjorts. I de avgjorda ärendena har i sin tur bara enfjärdedel av ansökningarna bifallits. Hiivuddelen av ansökningarna kom in under1986, och många småhusägare frågar sig om det verkligen är någon idé att ansökaoch vänta på beslut om bidrag. Minare än 5 milj. kr. har betalats ut av den statligafondens 250 milj. kr. Många frågar sig också varför deskall betala . i självrisk när de är utan skuld fill skadanoch inte har sådana marginaler i hushållsekonomin. Självrisken, som harmotiverats med att den skall hålla småärenden borta och att den skall betalautredningskostnaderna, är eller upplevs som alltför hög. Jag är därför besvikenpå det svar som bostadsministern lämnat, nämligen att han inte avser attföreslå någon ändring i den delen. Jag är ledsen att jag gjort - det gör jag högst ogärna. Men i det här fallet tycker jag attsakskälen är fillräckligt starka för att, i varje fall , inte föreslånågon ändring på det här området. Det är riktigt, som påpekats av , att detråder tvist om vari skadan består. Om man, som säger, klart kanvisa att entreprenören är vållande till skadan är det också entreprenören somskall betala den. Då behöver man inte ens handlägga ärendet via mögelskadefonden;då kan man väcka talan direkt. Vi kan också konstatera att det är allt flerärenden som går fill förlikning eller prövning i annan ordning, vilket jagtycker är bra. Mögelskadefonden har tillkommit för att hjälpa dem som haft svårt attnå en överenskommelse med tredskande entreprenörer. Sedan kan man naturligtvis invända att om den som ägerhuset inte har någon skuld till skadan så har staten det ännu mindre, ochstaten betalar ändå kanske . i sammanhanget för att reparera huset.Jag tror därför inte, , att det finns någonanledning att hänga upp sig på självrisken. När det gäller handläggningen av ärenden kan jag inteheller dela uppfattning. Det här gäller hus som är upp till 30 årgamla. har man alltså dragits med problemen. harregeringen, tillsammans med bostadsutskottet, och entreprenörernaoch efter ett långvarigt och hårt arbete kommit fram till en möjlighet atthjälpa dessa människor. Det kan då inte vara nödvändigt att ärendena avgörs pånågon månad. Det är inte heller möjligt, . Först skall man utredaom det verkligen är fråga om fukt- och mögelskador, sedan skall man utreda vemsom är vållande, därefter skall man ta in anbud på åtgärdande av skadorna -denhandläggningen tar sin tid. Att ärenden av den här karaktären tar litet tid kaninte vara särskilt upprörande. 39 (vpk): Jo, , det är faktisktupprörande för många småhusägare att det tar så innan man över huvudtaget kan få sin ansökan behandlad och innan man får besked. Många småhusägarefrågar sig vad de skall företa sig i väntan på besked. Jag tycker att det finnsall anledning att kritisera småhusskadenämnden och statens fond för fukt- ochmögelskador som inte har lyckats få bättre fart på detta arbete och inte harhunnit behandla fler ansökningar. Jag vet att det rådde enighet i när manbeslutade om denna fond. Men jag vet också att det rådde enighet ibostadsutskottet och även i när man beslutade om att det skulle görasen utvärdering mot bakgrund av bl. a. en fyrpartimotion som förelåg tillbehandling i anslutning till propositionen. I betänkandet pekades i dettasammanhang just på de här problemen som jag nu har tagit upp. Om vidgad rätt till bidrag för reparation av fukt- ochmögelskadade hus Det som möjligen är upprörande i den härfrågan är att det i många fall har tagit att över huvud taget lösaproblemen. Det är mindre upprörande, när problemen funnits , attdet tar att handlägga ärenden på ett av de mest besvärliga ochkomplicerade områden vi har. Jag tycker att diskussionen om detta inte harsärskilt mycket med sakfrågan att göra. Då är det rimligare att, som ToreClaeson också gör, diskutera den utvärdering som vi skall göra. Jag tycker attdet är mycket bra att den kommer till stånd, att vi gemensamt får titta på hurdet här har fungerat. Det är väl alldeles uppenbart att både ochjag har missbedömt antalet småhusägare som var utsatta för den här typen avskador och som hade svårigheter att komma till rätta med dem. Vad som har skett visar ju att man i de allraflesta fall, via förlikning och på annat sätt, har kommit till rätta med skadorsom funnits. Det är ju mycket bra att vi genom dessa åtgärder har kunnatkonstatera det. 6 protokoll 1987/88:1 - 4 Om vidgad rätt till bostadsbidrag gärnatillsammans med utvärdera verksamheten när den har pågått några åroch se om det är några brister i uppläggningen av systemet som gjort att intefler ansökningar än ungefär 800 har kommit. 41 (vpk): Jag tycker att det finns anledning att ganskasnabbt göra en sådan utvärdering eller översyn. Det säger sig självt att det ärotillfredsställande, när det föreligger 800 ansökningar, varav det storaflertalet, över 600, har kommit in , att inte fler ärenden haravgjorts än att 43 ansökningar har kunnat bifallas. Då handlar det inte längre bara om sex månaders väntetid,utan det handlar om väntetider på upp till . Jag har senasti går kollat detta med vederbörande som handlägger frågorna. Om det inte skullevara riktigt, har man gett mig felaktiga uppgifter. Det finns alltså fall somännu inte avgjorts . Det tycker jag inte ärfillfredsställande; jag tycker att det är otillfredsställande. Överläggningen var härmed avslutad. 12 §Svar på fråga 1987/88:7 om vidgad rätt till bostadsbidrag har frågat mig om regeringen harför avsikt att vidta eller föreslå några åtgärder i syfte att garantera hushållutan barn möjligheter till bostadsbidrag oavsett var i landet man är bosatt. Bakgrunden till frågan är enligt attborgerliga företrädare från en rad olika kommuner på olikasätt har låtit förstå att man inte tänker återinföra möjligheten tillbostadsbidrag för dessa hushåll. Även jag har uppfattat uttalanden av denna innebörd. Vadde visar är att borgerliga politiker i dessa kommuner inte tar ungdomarsbostadsproblem på allvar - eller i vart fall inte längre vill medverka till enbostadspolitik som omfattar också de svagare grupperna i samhället. De ungdomarsom det här handlar om är de som ännu inte har fått fotfäste på arbetsmarknadenoch som därför inte heller kan hävda sig på bostadsmarknaden i konkurrens medde grupper som lever under andra ekonomiska förhållanden. Möjligheten för kommunerna att återinföra bostadsbidragentill hushåll utan barn har öppnats under innevarande år. Kommunerna övervägernu detta inom ramen föf sitt budgetarbete. Det,är ännu för tidigt att bedöma ivilken utsträckning olika kommuner verkligen kommer att avstå från dennamöjlighet att med statligt stöd förbättra situationen för ungdomarna påbostadsmarknaden. Jag följer utvecklingen med stor uppmärksamhet och ärnaturligtvis beredd att föreslå regeringen de åtgärder som kan visa sig varanödvändiga. 43 (vpk): Tack, bostadsministern, försvaret på den härfrågan! Svaret visar att vi har samma uppfattning om det problem jag har tagitupp och också om angelägenheten av att försöka göra någonting åt det. På samma sätt som det kommunala bostadstillägget, KBT, ärtvingande för kommunerna bör, anser jag, rätten till bostadsbidrag inte kunnafråntas vissa hushåll utan barn, i det här fallet ungdomshushåll i åldern 18-21år, exempelvis genom att borgerligt styrda kommuner vägrar att fatta beslut omåterinförande av sådana bidrag. Inom vpk anser vi att rätt till bostadsbidrag börföreligga för alla hushåll utan barn och då inte bara för dem som är under 29år. Vi anser också att en större andel av bostadsbidragen och de kommunalabostadstilläggen skall betalas av staten och att statens andel av kostnaden successivtskall ökas till att avse hela kostnaden. Jag nämner det här därför att detanförs som ett argument att det blir för dyrt för kommunerna. Det räcker inte,säger man, med de 50-procentiga bidrag som kommunerna får från staten. Detta hindrar inte att vi i vpk har givit vår anslutningtill en förbättring av det bostadsbidrag som det nu gäller och att vi upprörsöver det sabotage mot unga hushålls bostadssituation som en vägran att fattaett sådant kommunalt beslut faktiskt innebär. I debatten under senare dagar har borgerliga företrädareskyllt ifrån sig och pekat på ofullständiga anvisningar som hinder för attfatta beslut , detta trots att en månad sedan givitut alla anvisningar och förslag till beslutsskrivningar som behövs, om denpolitiska viljan finns. Det är beklagligt, och jag tycker att det är skamligt, avborgerliga politiker i vissa kommuner att sätta en spärr mot att ungdomar sområkar vara bosatta där får tillgodogöra sig bostadsbidrag. Om vidgad rätt till bostadsbidrag Jag noterar med tillfredsställelse att ToreClaeson, och därmed även vpk, är beredd att ställa upp för de åtgärder som kanvisa sig erforderliga för att trygga ungdomars tillgång fill bostadsbidrag. har inte kommunerna haft möjlighet att fatta beslutförrän , och vi tar gemensamt se i vad mån de kommer att leva upptill ansvaret för bostadsförsörjningen för ungdomarna. Det här är, som ToreClaeson säkert har klart för sig, en utomordentligt stor och principiell frågasom jag inte kan tro annat än att i sin helhet får taställning till. Vi har drivit en politik i , istor samstämmighet mellan alla partier, att vi skall lägga besluten näramedborgarna och att vi skall låta kommunerna träffa så många avgöranden sommöjligt. Men om kommunerna inte svarar i fillräcklig omfattning på de signalersom kommer från , måste vi naturligtvis fundera över om det i ettsådant läge går att föra en nationell politik. Det är en fråga som jag trorkommer att växa fram förr eller . När det gäller den aktuella frågan har jag redan sagt att jagföljer den med uppmärksamhet. Skulle det bli nödvändigt med åtgärder, är jagglad över att kunna konstatera att åtminstone vpk är berett att ge stöd försådana. 45TORE (vpk): Det är fint att hu noterarhur vi ser på problemet..Det hade han egentligen kunnat göra för länge sedan,för vpk har föreslagit en rad olika åtgärder för ettbättre bostadsstöd, inkluderande inte bara ungdomarna utan också hushåll utanbarn där den äldsta är . Det behöver inte bostadsministern ta somnågon nyhet.