prot · GB0934 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:34 1 § Fyllnadsval till utskott Företogs val av en suppleant i socialförsäkringsutskottet. Enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen enhälligt föreslagit i till suppleant isocialförsäkringsutskottet. suppleant i socialförsäkringsutskottet iVisby (m) 2 § Justerades protokollet för den 20 innevarande månad. 3 § Svar på interpellation 1987/88:46 om internationellintegration av, kapitalintressen, m. m. har frågat mig dels omregeringens syn på och strategi gentemot kapitalets integration över gränserna,dels om regeringen är beredd att förstärka samhällsinstitutionernas möjligheteratt spela en riktgivande roll i forskning och utveckling på dettekniskt-industriella planet. Det har skett en kraftig ökning avsåväl utrikeshandel som internationella investeringar. har det sketten snabb teknisk förnyelse och strukturomvandling av näringslivet, som bl. a.bidragit till en stark koncentration av produktionen. De multinationeUaföretagen har spelat en viktig roll vid dessa förändringar, som dock inte iförsta hand kan tillskrivas företagens utlandsinvesteringar. Den internationellahandeln ger i sig upphov till teknisk förnyelse och strukturförändringar.Utlandsinvesteringarnas roll är i detta sammanhang att de förstärker dessaeffekter. I den allmänna debatten ges ofta uttryck för en förenkladverklighetssyn på internationaliseringen av näringslivet; antingen är dennahelt oproblematisk eller så ser man bara nackdelarna. Detta är att göra detmycket enkelt för sig. Ominternationell integration av kapitalintressen, m. m. Om internationell integration av kapitalintressen, m. m. Man sätterpå sig "skygglappar" för att slippa se verklighetens komplikationer. Regeringen har - som framgår av den näringspolitiskapropositionen - en mer balanserad syn på internationaliseringen. Ipropositionen ges uttryck för en positiv attityd gentemot behovet avinternationalisering för att uppnå fördelar i form av ökad konkurrenskraft ochtillväxt. Men en internationalisering kan, speciellt för ett litet land, ocksåinnebära risker för ökad sårbarhet och beroende. Internationaliseringen ärsåledes förenad med fördelar och nackdelar, och näringspolitiken ställs härinför olika avvägningsproblem. De stora företagen kan dra nytta av att kunna fåinternationellt riskkapital genom utländska köp av svenska börsaktier. Men detutländska inflytandet i dessa bolag bör inte öka okontrollerat över vissagränsvärden. Därför finns systemet med utlänningsförbehåll, och därför villregeringen också ytterligare utreda frågan om kontroll av det utländskainflytandet i de bolag som inte har utlänningsförbehåll i bolagsordningen. Regeringen anser vidare att utländska förvärv kan ge enrad fördelar för utvecklingen av det svenska näringslivet, t. ex. genomtillgång till ny teknik och nya exportmarknader. Men det är uppenbart attutländska förvärv också i vissa fall kan innebära risker för attutvecklingsmöjligheterna i det förvärvade företaget hämmas. Därför behövs deten kontroll av utländska företagsförvärv, vilket sker inom ramen för den s. k.företagsförvärvslagen (SFS 1982:617). När det gäller svenska investeringar utomlands menar jagatt dessa är ett nödvändigt inslag i en öppen och internationaliserad ekonomisom den svenska. Utlandsinvesteringarna har i huvudsak främjat den ekonomiskatillväxten och den internationella konkurrenskraften, bl. a. genom attmöjliggöra en större försäljningsvolym som i sin tur kan bära omfattande ochkapitalkrävande forsknings- och utvecklingssatsningar. Men kan man inte bortse från att vissa av våramultinationella företag har fått en sådan omfattande och vitt förgrenadverksamhet utomlands att kopplingen till den svenska verksamheten inte är likasjälvklar som . Sambandet mellan de svenska och utländska enheterna kantunnas ut. De stora utlandsinvesterande koncernerna svarar för en stor andel avbåde de totala utlandsinvesteringarna och den industriella kapaciteten iSverige. Deras beslut får således stor betydelse för den industriella utvecklingeni . Regeringen avser därför att ta kontakt med vissa av de störremultinationella företagen i frågor som rör utiandsinvesteringar och internationalisering.I dessa kontakter kan regeringen och företagen ömsesidigt påverka och informeravarandra så att den svenska industriella basen kan stärkas. Ett sätt att stärka den industriella basen är attförbättra villkoren för industriell verksamhet i , t. ex. genom insatserinom forskning och utveckling. Inte minst viktigt är det att försökaupprätthålla en balans mellan grundforskning, tillämpad forskning och rentutvecklingsarbete. Det bör påpekas att två tredjedelar av Fou-investeringar iSverige görs inom industrin, och det är ett känt faktum att internationellsamverkan på Fou-området ofta är en förutsättning för bibehållen och ökadkonkurrens- Detär därför viktigt att underlätta för företagen att kunna delta iinternationellt samarbete. Våra strävanden att få EG att öppna sinaforskningsprogram för svenska företag är ett exempel på detta,Eureka-samarbetet ett annat. I den statligt stödda Fou-verksamheten harsamhällsinstitutionerna en riktgivande roll genom de kriterier de använder föratt ge finansiellt stöd fill Fou. För grundforskningens del är universitetenoch de tekniska högskolorna de viktigaste institutionerna. De viktigasteorganen för stöd till teknisk Fou är styrelsen för teknisk utveckling (STU) ochIndustrifonden. Kriterierna för deras verksamhet fastslogs av senastvåren 1987 vid behandlingen av propositionerna om forskning och näringspolitik.Proposifionerna innebar ett kraftigt resurstillskott för såväl universitet somSTU. Härigenom har dessa organ fått en förstärkt möjlighet att spela en riktgivanderoll. Om internationell integration av kapitalintressen, m. m. 3 (vpk): Jag tackar för ett utförligt och grundligtsvar. Jag noterar att inte är, vilket jag i och för sigvisste, ouppmärksam på denna frågas betydelse. Jag vill ändå ta upp den ansatstill polemik som finns i interpellationssvaret. Industriministern talar ominternationaliseringen i allmänhet som en process som har både plus- ochminussida. Detta menar jag inte är en riktig analys, för det finnsinternationalisering av skilda slag. Man kan från arbetarrörelsensinternationalistiska ståndpunkt inte ha någonting emot en internationaliseringsom sker mellan jämUka och som gynnar alla de inblandade nationernas intressen.Men så är det inte i fråga om den internafionalisering som sker . Denstyrs ju av de stora muUinafionella ekonomiska imperierna, som byggs upp i dagoch som kontrollerar stora produktionsgrenar, råvaruproduktionen och mycket avden teknologiska framstegsprocessen, allt i enlighet med deras intressen. Dentypen av internafionalisering har den klara tendensen att den ökarojämlikheten, inte bara så att små nationer som kan drabbas av dessnackdelar utan kanske framför allt så att klyftorna mellan de rika och defatfiga länderna och mellan de mäktiga kapitalistiska industriländerna och denutplundrade tredje världen också ökar. Denna typ av internationalisering, styrd av demultinationella privata imperierna, har också den tendensen att den stegvis kanunderminera underlaget för självständiga politiska beslut i ett land somSverige - mycket av de ekonomiska besluten och investeringsbesluten skerutanför gränser på ett sätt som det är väldigt svårt att påverka ochsom begränsar de demokratiska fri- och rättigheternas räckvidd och vårademokratiska instansers beslutsmakt. En annan farlig faktor är-och då måste man gå över fråndet ekonomiska området till det mera renodlat politiska området - att dessamaktkoncentrationer inte bara driver ekonomisk politik utan också maktpolitikav annat slag. De övar påtryckningar på enskilda nationer. Vi vet att dehandelsrestriktioner som åläggs, t. ex. på elektronikområdet, ju ärfrukten av att de stora datajättarna är så mäktiga att de kan tvinga fram avregeringarna medgivanden om att de skall inskränka utrymmet för den friahandeln, därför att denna inskränkning ligger i dessa multinationella jättarsintresse. Prot.1987/88:34 30 noverhber 1987 Om internationell integration av kapitalintressen, m. m. Och vi skall gå ännu längre. Vi kan t. ex. se på deninternationella vapenindustrin, vid sidan om dataindustrin. Dessa bådaindustrier är knutna till starka militära intressen, och man skymtar där ettsystem av understuckna politiska påtryckningar och terroristiska handlingargentemot politiker och organisationer ute i världen som är nog så farliga frånsvensk synvinkel. Jag vill sedan uppehålla mig litet vid teknologin. Det ärinte så - som jag tycker att industriministerns svar ger uttryck för - attteknologin är någon sorts automatisk process som stiger ur den internationellahandeln i sig. Teknologin är styrd av många intressen, inte minst militära. Ochden är framför allt styrd så att mycket av spjutspetsteknologierna ligger inomde stora multinationella koncernernas makt. De koncernerna styr då oftautvecklingen av basteknologin och även tillämpningen av den på ett sätt sornkanske inte alls är i de breda folklagrens intresse här i . Vi vetexempelvis att på energiområdet har de multinationella företagen en helt annanutgångspunkt än vad vi har här i , där vi har röstat för att kärnkraftenskall ersättas med alternativa energislag. När det gäller datoriseringen och elektroniken är dettaännu mer påtagligt. Det är stor skillnad mellan en elektronikutveckling somsyftar till att påverka den svenska arbetsprocessen ute i industrierna och påkontoren så att arbetarnas och de lägre tjänstemännens ställning iproduktionsprocessen försämras och de blir ett bihang till automatiskt styrdautrustningar och att i stället försöka utarbeta en teknik så att man i självaverket åstadkommer en självständigare ställning för arbetarna i produktionsprocessenså att deras möjligheter att överblicka processen och utöva inflytande över denökar. Detta är en mycket viktig social maktfråga för framtiden, och det ärdärför jag trycker på betydelsen av att vi här i inte får bli beroendeav exempelvis och andra datajättars teknologiska program eller tillåta attde köper in sig i på ett sådant sätt att de får möjlighet att styrautvecklingen. Man ställer sig naturligtvis slufiigen frågan: Finns detnågon verkligt alternativ strategi? Jag vill då peka på en strategi till den ihuvudsak av de multinationella företagen dominerade typen avinternationalisering. Jag vill också precisera en fråga till industriministern. Vi har en omfattande uppbyggnad av samhälleligkapitalbildning här i , bl. a. i löntagarfonderna. Vore det inte skälatt försöka utarbeta en strategi där dessa fonder används så att man genom demkan ställa resurser till förfogande som kunde ha samma verkan som demultinationella inköpen av svenskt näringsliv och att man därigenom undernationell hatt kan bevara vår självständighet och bevara ett inflytande överden teknologiska utvecklingen, så att vi slapp denna negativa sida avmultinationaliseringen? Jag vill upprepa att regeringen har enpositiv attityd gentemot behovet av en internationalisering av det svenskanäringslivet. Det har varit viktigt för den svenska industrins konkurrenskraftoch tillväxt att de svenska företagen har investerat i andra länder, köptföretag och inlett samarbete. Detta kommer att vara mycket viktigt också iframtiden, när europeisk industri omstruktureras och inleder olika former avsamarbete för att kunna möta konkurrensenfrån och . I fråga om denna grundläggande punkt tror jag inte att JörnSvensson och jag har några delade meningar. Vi kan inte stänga gränservid utan måste se till att vi kan ha samarbete ekonomiskt världen över. Dettahar lett mig till att säga att det skulle stå svenska intressen dyrt om viskulle ställa oss helt vid sidan av internationaliseringen. Det skulle t.o.m.kunna innebära att konkurrenskraften och tillväxten försämrades så pass mycketatt sårbarheten i landets ekonomi ökade. Priset för detta får i så fallSveriges löntagare betala, i form av att deras företag får sämre konkurrenskraft,förlorar marknadsandelar och får mindre order, arbetslösheten ökar samtreallönerna minskar. Men är och jag överens om attinternationaliseringen också kan få negativa följder för vår nationellahandlingsfrihet. Att så kan bli fallet har jag aldrig stuckit under stol med,utan jag har sagt att svenska företags samarbete, och kanske samarbete iorganiserade former, i och världen över minskar nationellahandlingsfrihet gentemot företagen. Detta går inte att förneka. Den slutsatsjag drog var därför att internationalisering således innebär både för- ochnackdelar samt att vi därvid ställs inför olika avvägningsproblem, som ärmycket svåra. Också på den här punkten har regeringen försökt att föra dentredje vägens politik - dvs. att vi försöker minska riskerna, bl. a. när detgäller vårt oberoende, som vi ser till att fördelarna med internationaliseringeninte går förlorade. Jagtror att det vore olyckligt om vi satte upp några strikta principer för t. ex.vilka inhemska företag som får eller inte får förvärvas av utländska intressen.Men det är klart att jag själv tycker att vi som grundläggande princip skall haatt ägandet av våra största företag skall förbli svenskt. Jag tvekar inte attgöra den deklarationen. Men jag tror att det vore oklokt att här försöka hävdanågon benhård princip med denna innebörd. Vi får i stället bedöma företagsärendenfrån fall till fall och därvid studera vilka för- och nackdelar för ochsvenska intressen som de olika företagsförvärven innebär. Jagvill påpeka - och det vet jag att väl känner till - attregeringen genom olika utredningar försöker att skaffa mer kunskap ominternationaliseringen i syfte att effektivisera de kontrollinstrument som vihar. Den s. k. framtidsgruppen inom statsrådsberedningen genomför förnärvarande en övergripande studie om internationaliseringen och dess konsekvenser.Detta arbete kommer att redovisas . Vidare har regeringentillkallat en särskild utredare som har fått i uppdrag att utreda frågor omutvecklingen hos de företag i som har förvärvats av utländskaintressen. Jag har bett utredningsmannen att undersöka om utvecklingen i deförvärvade företagen har varit i överensstämmelse med de frivilliga åtagandensom man har gentemot den . Somjag påpekade i mitt interpeUationssvar saknar de flesta stora börsföretag i dagutlänningsförbehåll i bolagsordningen. Inom , inomindustridepartementet, bedrivs nu ett utredningsarbete för att skapa ett bättretäckande skydd mot utländskt inflytande i dessa bolag. Jag har med detta velatsäga att vi från industridepartementets och regeringens sida naturligtvis harobserverat denna väldiga ökning som har skett av Ominternationell integration av kapitalintressen, m. m. 1987/88:3430 november 1987 Om internationell integration av kapitalintressen, m. m. företagsförvärvoch svenska företags organiserade samarbete med internationellt kapital. Vihar sett fördelarna, styrkan och möjligheterna för med detta, men vihar också sett riskerna. Det är därför som vi har satt i gång dettautredningsarbete, och det är därför som vi nu överväger att göra lagstiftningenmera effektiv på de områden där vi förfogar över en lag. Jag vill säga att jag i detta sammanhang också tillmäterde fackliga organisationerna en stor betydelse. Jag hoppas att vi skall fåmöjligheter att stärka de fackliga organisationernas och därmed de anställdasinflytande på detta område. Jag tycker att industripolitiken också här haltarom inte de fackliga organisationerna skulle få möjligheter att samverka, hainflytande och medbestämmande i de företag som "nordiseras" ellerinternationali-seras. 5 (vpk): Vi skall från vpk:s sida.med spänning inväntaden studie som skall komma . Det finns då kanske anledning att ta uppen mer grundlig och utförlig debatt om dessa ting. Internationaliseringen är nödvändig, säger ,för att inte skall förlora i konkurrenskraft. Då måste man fråga sig:Finns det inte någon alternativ väg genom vilken man kan bevara och utvecklateknologin, konkurrenskraften och allt vad därtill hör utan att behöva ge sigin i beroenden, som kanske på lång sikt blir allvarliga ur skilda synvinklar förvår självständighet? Att satsa på teknologisk utveckling och upprätthålla ochutveckla sin konkurrenskraft är en fråga om att koncentrera tillräckligaresurser. Det fordras speciellt på det industritekniska området mycketstora resurser. Det är en mycket kapitalkrävande verksamhet. Måste dennödvändigtvis tillgodoses genom kapitalinvesteringar utifrån på det sättet attvårt beroende av de stora multinationella imperierna ökar? Det var den fråganjag ställde i slutet av mitt första anförande. Jag ser gärna attindustriministern utvecklar den en smula. Som jag ser det finns det möjligheter att gå en annan väg.Vi har en samhällelig kapitalbildning i som vi kan använda på detsättet att den kan ställa de nödvändiga resurserna till förfogande. Det skulleinnebära dels att man kunde skydda den nationella suveräniteten och detnationella greppet över utvecklingen, dels - och kanske framför allt - att mankunde förvalta och styra detta samhälleliga kapital på ett demokratiskt sätt,till skillnad från privat kapital, som vanliga människor i stort sett inte allshar något inflytande över hur det används. Jag erinrar mig en av dem som inspirerat mig mycket somsocialist, nämligen . Han talade om ekonomiskdemokrati. Socialdemokratiska politiker brukar åtminstone på vissa högtidsdagaranvända det uttrycket. De har t. o. m. menat att löntagarfonderna på lång siktskulle kunna vara ett medel för att främja en utveckling mot demokrati ocksåinom den ekonomiska sektorn. Här har vi ett oerhört viktigt maktproblem där storamultinationella jättekoncerner, som står utanför vår nationella kontroll,försöker ta sig in och utöva inflytande på olika sätt över vår handelspolitikoch vår allmänna politik.Då kan man fråga sig: Är det inte dags att anordna litet fler studiecirklarinom socialdemokratin beträffande Wigforss idéer om ekonomisk demokati? Jag kan inte finna att den aspekten fanns med i ThagePetersons interpellationssvar, men jag hoppas att den finns med i hans djuparetänkande. Om internationell integration av kapitalintressen, m. m. På senaste fråga kan jagobetingat svara ja. Jag tror att de frågor vi nu diskuterar gällerangelägenheter för hela svenska folket men naturligtvis speciellt förlöntagarna, för dem som är anställda ute i företagen. För att man skall kunnafölja dessa frågor är det naturligtvis en styrka, om man blir så välinformeradoch kunnig som möjligt. Därför tror jag att studiecirklar just iinternationaliseringsfrågor har stor betydelse för svensk industri i denfortsatta diskussionen. För att det inte skall råda någon tvekan på den punktenskulle jag än en gång vilja slå fast att min och regeringens uppfattning är attinternationaliseringen av det svenska näringslivet helt klart harinneburit fördelar för den svenska ekonomin. Jag håller emellertid gärna medJörn om att internationalisering också kan skapa problem av olikaslag. Det framhöll jag i den näringspolitiska propositionen, och det har jagframhållit i mitt interpellationssvar. En höggradig internationalisering kanspeciellt för ett litet land innebära risker för ökad sårbarhet och beroende.Det är därför forskning och utveckling har så stor betydelse. Jag kan intefinna att och jag i den frågan heller har några delade meningarav djupare slag. Våra nuvarande stora insatser på forsknings- och utvecklingsområdethar vi ju gjort för att stärka vårt natiohella oberoende och göra oss starkarei den internationella konkurrensen. Vi har ökat våra insatser på detta områdebåde från samhällets sida och från den svenska industrins sida. Ökningstalen behövervi verkligen inte skämmas för. Fou:s andel av BNP har en mycket hög ochframskjuten ställning enligt OECD-statistiken. Regeringen har gjort storasatsningar på forskning och utveckling, och vi har sett en styrka i att såmånga parter som möjligt, både myndigheter och företag, forskningsinstitutioneroch arbetstagarorganisationer, kan öva inflytande på forskningens inriktning.STU:s treårsprogram, som antog , innehöll väldigt mångaförstärkningar av forsknings- och utvecklingsverksamheten. Som Svenssonkänner till presenterade vi också ett kraftigt förstärkt treårigt Fou-programför STU. Tanken är att vi med dessa insatser skall stärka Sverigeytterligare på detta område. Jag vill peka på två sådana program. Det ena är det nationella mikroelektronikprogrammet, somnär det kom var en miljardsatsning. Det omfattar fyra viktiga delar:kunskapsspridning, grundforskning, tillämpad forskning och industriellutveckling. Området industriell utveckling syftar till framtagande avkvalificerade komponenter, dvs. att vi får fram sådana delar som vi måsteimportera eller förhandla oss till och då är i händerna på framför alltutländska företag. Dét programmet var till för att stärka svensk industrismöjligheter att själv tillverka detta. Ominternationell integration av kapitalintressen, m.m. Detnya programmet, nämligen informationsteknologiprogrammet, är ytterligare enmiljardsatsning. Detta program har vi diskuterat fram med svensk industri, medsvenska forskningsinstitutioner och med de statliga verken och myndigheterna,som ju är stora uppköpare på detta område. Det är alltså ingen dåligsatsning-1,1 miljarder kronor-som vi nu görför att göra mindre beroendeav import och av direktiv från andra länders företag om hur vi skaU få användade komponenter som vi till äventyrs får köpa för att tillverka egnaindustriprodukter. Jagmenar att den målmedvetna satsning som regeringen har stått för när det gällerteknisk Fou skall ses i det här sammanhanget. Jag utgår från att detta varanledningen till att förde in just den frågan i sininterpellation om företagens internationalisering. Jag tror alltså det äroerhört viktigt att vi i kan hålla en hög nivå och att våra satsningarnär det gäller teknisk forskning och utveckUng ständigt ökar, så att vi kan tafram nya produkter som kan tillverkas i och göra oss starkare på de områdendär vi är i händerna på utiändska företag eller andra länder. Fråganom teknisk forskning och utveckling har alltså stor betydelse i samband med attvi bedömer internationaliseringen. Jag delar uppfattning på denpunkten. Anf.7 (vpk): Jag förnekar inte att det har gjorts en del på dessa områden..Därvidlag har vi väl ingen annan mening än att detta arbete bör intensifieras. Därvi uppenbarligen har delade meningar, och jag, är när det gällerden mer allmänna synen på om det finns någon verkligt effektiv alternativstrategi för att förhindra att de stora multinationella koncernerna genomomfattande direkta och indirekta ägarintressen i verkligheten kommer att styraoch påverka delar av vår självständiga politik, både på det teknologiskaområdet och på den allmänna ekonomiska politikens område. Det är där jag hävdaratt man borde lägga upp ett program för att uppnå de fördelar som man sägerskall komma genom de internationella kapitaltillskotten genom kapitaltillskottav annat slag, som kommer från källor som är demokratiskt kontrollerbara, somexempelvis de olika former för samhällelig kapitalbildning som finns här. Detfår mig att gå över till den fackliga utgångspunkten i dessa sammanhang. Detär ju inte bära det att de här stora multinationella imperierna för enbetänklig och ofta mycket hänsynslös politik gentemot länder och gentemotarbetarklassen i olika länder, utan har de också en, jämfört medsvenska förhållanden i allmänhet, mycket negativ syn på fackliga strävanden ochfackföreningar över huvud taget. De här företagen har vuxit upp i miljöer ochpräglats av ideologier som ofta är mycket starkt antifackliga. Om man nu kanhoppas på att den svenska fackföreningsrörelsen och dess många medlemmar skallha en rimlig chans att påverka denna process på något sätt, tror jag nog attdet är bättre med kapitaltillskott från löntagarfonderna än medkapitaltillskott från exempelvis , vars centrala strategi styrs från etthelt annat håll och av helt andra värderingar - jämfört med vad som ärutgångspunkten för den svenska demokratin.