prot · GB09106 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:106 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Justerades protokollet för den 14 innevarande månad. 2 § Svar på fråga 1987/88:400 om övervakningen avpalestinska flyktingar har frågat mig vilkainstruktioner säkerhetspolisen har vad gäller övervakhingen-av palestinskaflyktingar i . Säkerhetspolisen svarar för polisverksamheten rörandebrott mot rikets säkerhet. Till arbefsuppgifteina hör framför allt att bekämpaolika former av spioneri och terrorism och andra inre och yttre hot mot vårtdemokratiska statsskick. Säkerhetspolisens verksamhet bedrivs utan någondetaljstyrning från regeringens sida. Detta gäller också i det avseende somJörn fråga tar sikte på. Enligt vad jag har erfarit har säkerhetspolisen inte haftnågon särskild övervakning vid den demonstration som syftar påoch inte heller tagit några fotografier vid tillfället. 2 (vpk); Jag får väl tacka för svaret, även om jagtycker att det är ganska fräckt att man i kammare kan stä ochförneka det som alla människor som var på platsen vet. Om regeringen inte harförmåga att styra säpo är det hög tid att den skaffar sig en sådan förmåga,eftersom beroendet av det mygleri som förekommer inom denna konspiratoriska ochhemliga organisation i statsapparaten börjar bli litet för uppseendeväckande,vilket kan återverka pä regeringens anseende. Det är inte bara som man upprörs övervad som sker. Jag har själv i polisens arkiv sett fotografier avdemonstrationer där fotograferan-dets bakgrund inte har varit att man har velatefterspana personer som har varit misstänkta för brott eller förberedelse tillbrott. Det har i stället handlat om att skaffa sig en bild av dessa personersrörelsemönster- att de har varit på vissa platser - och få reda på derasidentitet. När man vet vad som har förekommit vid vissa förhör iutlänningsärenden, råder det inget tvivel om att det i vissa fall finns ettsamband mellan å ena sidan den sortens fotograferingsverksamhet ochidentifieringsverksamhet och å andra sidan de frågor Omövervakningen av palestinska flyktingar som ställs vid sådana förhör.Det är nämligen uppenbart att frågorna vid sådana förhör i vissa fall när detgäller palesfinier har emanerat direkt från den israeliska säkerhetstjänsten.Jag tycker inte att regeringen i denna fid skall vara sä likgiltig när detgäller säpos samband med den israeliska säkerhetstjänsten, eftersom regeringeni längden ändå inte kan förneka och dölja det som sker. Det är stötande ting,och det borde vara regeringens plikt att ingripa mot säpos maktmissbruk. Det är mycket hårda ord som tar till. Han beskyller migbl. a. för att stå här pch ljuga. Jag vill tala om att jag inte gör det. Såvittjag har tolkat rätt gäller den demonstrafion som han avsåg i sinfråga en demonstration i . Det är en demonstration som har varitföremål för prövning av ombudsman, . Vid denna demonstration togsfotografier, men inte av säkerhetspolisen. Det togs fotografier-av enkriminalpolis som. var ute på annat uppdrag och för det uppdraget hade med sigen kamera. må inte tro på de försäkringar som den här polismannen och hanskolleger har gjort. Jag gör det, och ombudsman gör det. Sedanär det en helt annan sak att det är viktigt att vi har en ordentlig demokratiskinsyn och kontroll i säkerhetspolisens verksamhet. Det är för att försäkra ossom att den fungerar på ett sätt som står i överensstämmelse med vad riksdag ochregering anser vara rimligt som vi har tillsatt den särskilda utredning som CarlLidbom leder, en utredning som när det gäller just säkerhetspolisens arbeteskall .vara klar fill sommaren. Då kan vi få ytterligare underlag för att vidtaåtgärder, om det behövs, för att skärpa och stärka dendemokratiska insynen ochkontrollen. Just dessa direktiv har den här utredningen fått. Anf.4 (vpk): Jag tycker att det är litet ovärdigt att vi skall behöya lekakurragömma pä detta.sätt. Det är väl ändå uppenbart vad som har skett. Denfotografering yi talar om har inte skett för nöjes skull eller av politisktintresse. Jag kan vid fillfälle visa på andra fotograferingsincidenter,där sambandet är betydUgt klarare än det möjligen har varit i detta fall. Detär självfallet betänkligt när man fotograferar demonstranter som inte ärefterlysta eller misstänkta för något, och sedan behäller dessa fotografier ipolisens arkiv, varifrån man kan plocka fram dem vid lämpliga tillfällen, närdet gäller att se vilka människor som befinner sig på olika platser i Sverigeoch om de deltar i politisk verksamhet eller liknande ting. Det finns alltförmånga exempel pä att man vid förbindelser med den turkiska säkerhetstjänsten,den gamla grekiska juntans säkerhetstjänst och också med har haft sädanakontakter. Detta är ett samarbete som regeringen borde anse ovärdigt. Ni bordesäga ifrån till, säpo att sådan verksamhet inte skall bedrivas. 5Justitieminister : Prot. Om kvinnoaspekter i vissa brottmål När det gäller fallet med demonstrationen iÖstersund . handlar det inte om någon kurragömmalek. Detta ärendehar granskats ay JO, och det finns offentliga papper som vem som helst.kan läsa- och bedöma ifall det handlar om att leka kurragömma eller om en vanligpolisman ute på ett annat uppdrag som tog fotografier. Polismannen har aldrigförnekat att han tog fotografier, men han har inget med säkerhetspolisen attgöra. 6 (vpk); JO anmärker bara när han har ordentliga bevisför vad som har skett. Jag tycker inte att vi behöver tvista om den typen avformaliteter. Jag försöker fä landets justitieminister att äntligen förstårealiteterna, vad det är för säkerhetstjänst ni har och hur beroende;ni är iera, beslut ay säkerhetstjänstens handlande, dess niygel och skumraskaffärermed andra länders säkerhetstjänster. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på fråga 1987/88:431 om kvinnoaspekter, i vissabrottmål har med hänvisning till den s. k.styckmor.dsrätte-gången hävdat att frågan om kvinnoaspekter, bl. a. synen påprostituerade, borde tas med i fall som t. ex. den rättegängen. ; Hon har frågatmig om det som kommit fram föranleder några åtgärder från regeringens sida. En ny huvudförhandling i det mål som avserkommer att äga rum i med början . Åklagarenkommer att senast ange sin bevisning till tingsrätten. Det voreolämpligt om jag i detta skede av det uppmärksammade målet gjorde någrauttalanden om den fråga som tar upp. 8 INGA (vpk): Jag ber att få tacka för svaret. I ett fallsom t. ex. styckmordet i , där en prostituerad mördas och däreventuellt läkare kan vara skyldiga, ställs både klass- och könsfrågorna på sinspets. När det gäller ett mord som verkar vara ett rituellt sexmord borde detvara befogat att under rättegången också höra prostituerade som vittnen. Mankan fråga sig varför inte prostituerade skulle vara vittnesgilla, såsom détframförts i denna fråga. De prostituerades vittnesmål saknas i rättegången. Man harheller inte berört frågan om videoväld i detta sammanhang. detfinns en tradition att inte diskutera männens roll i prostitutionen. I en mordrättegång såsom t. ex. denna måste det varaviktigt att få fram ett motiv till mordet. Om så skall ske måste, som jag serdet. de prostituerade höras. Man måste beskrivaettsammanhangi vilket brottetblir begripligt. De som verkligen vet något om detta är just de prostitueradekvinnorna. Jag har frågat om förfarandet att inteta med de prostituerades vittnesmål j rättegängen föranleder regeringen attvidta.några Prot.1987/88:106 åtgärder. I svaret sägs att det inte finns någon anledning attgöra det. 22 april1988 Men nog har väl regeringen en åsiktom de prostituerades roll i den här Om skärpt sekretess rörande vapenlicens Ivarje fall tycker jag att borde uttala en synpunkt i frågan.Det vore väl inte för mycket begärt. 9 Justitieminister ; , . Reglerna i vår rättegångsbalk ger åklagarenmöjlighet att åberopa allt slags bevisning som han anser kan styrka åtalet. Detstår alltså åklagaren helt fritt. Någon ändrad lagstiftning för att få med allasådana här diskussioner behövs sålunda inte. Däremot vore det mycket olämpligt av mig att i en aktuell rättegångsom inte är avslutad uttala några synpunkter i den ena eller den andrariktningen. Det vore dessutom inte bara olämpligt, utan det skulle direktstrida mot svensk lagstiftning. 10 INGA (vpk): Det är sant att åklagaren har rätt att tafram allt slags bevisning. Men frågan är varför så inte har skett. Har inte deprostituerade tillmätts någon roll i den här frågan? Det mest betydelsefullaborde ju vara att få fram ett motiv för mordet. Ytterst handlar det om en kvinnofråga och om kvinnosynen.Vi vet att synen på prostituerade är äv viss karaktär. Jag tycker det ärmärkligt att en kvinnlig justitieminister inte mer värnar om de svagaste isamhället. Men därmed har jag inte begärt någon ändring av lagstiftningen. En synpunkt frän justitieministern hade varit befogad, ochjag hade hoppats på en positiv synpunkt; Oavsett om man är kvinnlig eller manligjustitieminister och oavsett om man har juridisk utbildning eller inte måsteman följa det som anges i svensk lagstiftning. En helt annan sak är att jag gärna vid andra tillfällendiskuterar med när det gäller prostitutionen och de prostitueradessituation i samhället. 12 INGA (vpk): Tycker att det är viktigtatt de prostituerades synpunkter och frågan om videovåld kommer med i den nyarättegång som kommer att hållas? Det kunde jag åtminstone få ett svar på. Överläggningen var härnied avslutad. 4 § Svar på fråga 1987/88:433 om skärpt sekretess rörandevapenlicens 13 Justitieminister : Herr talman!Karl-Erik har med anledning av en dom i kammarrätten i Stockholmfrågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att skärpasekretessen angående vapenregistret. Jag skall inte närmare kommentera en dom i ett särskiltfall. Allmänt vill jag dock säga följande. Sekretess kan gälla hos polismyndigheterna för uppgifter ivapenregister. En förutsättning är att det kan antas att vapen kan komma tillbrottslig användning om uppgifterna lämnas ut (5 kap. 5 § sekretesslagen1980:100, 5 § införd 1986:976). Bakgrunden varatt polismyndigheterna skulle börja föra vapenregister med hjälp av ADB. I deträttsfall som berörts var det emellertid inte fråga om något databaseratvapenregister. Sekretess har inte ansetts motiverad så längevapenregistren förts bara manuellt. Det skall ses mot bakgrund av attinskränkningar i allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar kan godtasendast om intresset av sekretess väger klart tyngre än intresset avoffentlighet. Sekretessens omfattning kan alltid diskuteras. haralltså del steget tagits att sekretess införts för uppgifter i vapenregister ivissa situationer. Jag vill inte utesluta att man kan behöva gå vidare pä denvägen. Frågan kan komma upp i anslutning till vapenutredningens arbete (dir.1987:34). Om skärpt sekretess rörande vapenlicens 14 (vpk): Jag får tacka justitieministern för svaret,även om det inte var det svar som jag hade väntat mig/ Att justitieministern i denna situation inte villkommentera ett enstaka fall kan jag kanske första. Det är emellertid konstigtatt kammarrätten i redan i én tidigare dom har avslagit en begäran omutdrag ur vapenregistret. Jag kan också redogöra för fallet, om det skulle varaav intresse. Men jag väntar med detta till . Det kan ju inte fä vara på det viset att sammansättningeni kammarrätten är avgörande för huruvida uppgifter ur ett vapenregister skalllämnas ut. Jag känner inte till hur många aktörer det finns på den härmarknaden som säljer vapenskåp och vapenställ, men jag vet att det är otroligtmänga. Del råder väl ingen som helst tvekan om att jägare ochandra som har vapen vet hur dessa skall förvaras. Det som är beklagligt är vad som kan komma att hända meddetta utdrag ur vapenregistret. Det handlar alltså om en person som vill sälja vapenskåp.Frågan är vad som kan hända om dennes verksamhet inte går bra. Kommer han dåatt sälja utdraget vidare? Vad finnsdet förgarantier för att detta inte kommeri orätta händer och - med anledning av vad som sägs i svaret - att brottsliganvändning kan komina att ske när detta register lämnas vidare eller säljsvidare? Det kan ju hända att man skulle vilja tjäna pengar på detta. Jag kännerinte till om det i det här fallet rör sig om en seriös försäljare, men den domsom har avkunnats måste ju ändå ses som prejudicerande. Jag och många andra som har vapen är faktiskt mycketoroliga för att dessa uppgifter skall komma ut. med de följder som detta kanfå. Vid ansökan öm vapenlicens är man ju tvungen att uppge hur man skall förvarasitt vapen. Är dessa uppgifter också offentliga, eller kommer de att bli det ioch med denna dom? Överlägsininaen var härmed avslutad. Prot.1987/88:106 5 § Svar på fråga 1987/88:439 om glesbygdsskolorna har frågat utbildningsministernom regering en avser att medverka till att förutsättningar skapas för att behälla de mindre skolorna på glesbygden i t. ex. län. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som skall svara på frågan. Elevantalet i minskar. Minskningen drabbarsamtliga län men är ojämnt fördelad. För enskilda kommuner kan antalet elevernaturligtvis minska ännu kraftigare än vad som gäller för länet som helhet. Detär oundvikligt att denna utveckling i vissa fall kommer att leda tillnedläggning av skolor i en del kommuner som drabbas särskilt hårt avelevminskningen. Det är inte möjligt för mig att i detalj gä in på de enskildafall som avses i frågan. Jag har dock inhämtat från länsskolnämnden i Kalmarlän att nämnden redan i en utredning pekade på effekterna av detminskade elevantalet i i länet. Utredningen var avsedd att användassom diskussionsunderlag vid skolstyrelsernas planeringar av skolverksamheten. beslut om basresurser för /89 har nämnden hänvisattill utredningen och pekat på att elevminskningen kommer attinnebära förändringar. Nämnden har därför uttalat att det är av vikt attorganisationen ses över i resp. kommun inför kommande läsår. Generellt gäller att systemet för tilldelning av resurserär generöst när det gäller möjligheter att behålla små skolor i glesbygd. Närdet gäller låg- och mellanstadierna finns det inte någon huvudregel om minstett visst antal klasser per årskurs för bibehållande eller nyinrättande ay enskolenhet. I glesbygd räcker det i praktiken ofta med något eller några tiotalelever för att en skola skall fä vara kvar. När det gäller högstadieundervisning i glesbygd har jagtagit upp denna fråga i årets budgetproposifion. Jag har föreslagit att det nugällande kravet pä minst tre paralleller vid nyetablering av småhögstadieskolor i glesbygd skall slopas. Det normala skall dock även fortsättningsvisvara att kommunen själv beslutar inom ramen för nu gällande ordning medfilialhögstadium. I sådana fall där avståndet mellan huvudskola och filialskolaär så stort att det är svårt att sambruka delar av resurserna bör regeringenenligt förslaget kunna medge inrättande av självständiga smä högstadieskolor. 16 (): Jag vill tacka skolministern för svaret,.somvar ganska omfattande. Det vilar ett nedläggningshot över många småglesbygdsskolor i län. Från länsskolnämndens sida har man sagt att det finns för mänga basresurser i kommunernas organisationsplaner och pekat på att man bör hämta hem en del resurser genom att lägga ner några av de smä bygdeskolor na. Jag har ställt den här frågan därför att det är viktigt att i det härfallet få ett besked frän högste ansvarige som lugnar. Nedläggning av skolor skulle rimma illa inte minst med den landsbygdskampanj som vi nu arbetar med i glesbygden. 10 Det är ofrånkomligt att man tvingaslägga ned en del skolor i glesbygden. säger skolministern i sittsvar. Det är ju inte särdeles lugnande. Statsrådet säger vidare att antaletelever i minskar. Det sägs emellertid också i svaret, och det finnsanledning att ta fasta på det - jag hoppas att länsskolnämnden lyssnar på dendelen av svaret-, att det räcker med något fiotal elever för att en skola skallfå vara kvar. Dä är det fråga om en prioritering. I det här fallet är detnämligen inte brist pä elever som är anledningen fill nedläggningshoten. Jagskulle snarare tro att det i detta fall är fråga om brist på resurser. När detär ont om resurser blir det ju alltid de svagaste delarna som får lida. Därförtycker jag att den här frågeställningen hör samman med resurstillgången ochmöjligheterna att komma till rätta med de övertalighetsproblem som finns närdet gäller lärare. Man borde kunna bryta ned övertaUgheten av lärare genom attha mindre klasser och behälla lärarna inom skolans ram. Detskulle vara angeläget att fä ett besked från regeringen, om man, utöver detbesked som har lämnats, är beredd att anvisa resurser för att rädda dessaglesbygdsskolor. Vi är angelägna om att kunna behålla även de små skolorna. Samtidigtfinns det ändå anledning understryka att en skola behöver ha en viss storiekför att fungera söm skola. En gammal småskollärarinna sade en gång att en skolamåste vara minst sä stor, att man kan leka katt och råtta pä skolgården, dvs.att elevantalet skall vara så stort att man kan bilda en ring med barn och haett barn innanför och ett barn utanför ringen. Det är en mycket enkel tumregelsom angav när det gäller skolans minsta dimension. I det stycket frorjag att vi behöver ha en viss realism, när vi betraktar möjligheterna attbehålla de små skolorna. Vi har i haft en fördelning av resursertill förmån för de smä skolorna. Pä den punkten är det angeläget att påminna omatt vi faktiskt inte överför resurser till de stora skolorna. I realiteten ärdet sä att exempelvis med ett mycket högt genomsnittligt elevantalmedverkar till att exempelvis Gyljens skola i kommun kan finnas kvarmed ett mycket begränsat elevantal. De smä skolorna är ofta byggda förbetydligt fler elever, upp fill ett par hundra, och drivs nu med 20 eller 30elever pä de minsta orterna. Vi försöker så långt det går att behålla deskolorna - det vill jag gärna försäkra . Jag erinrar då om vad somnämndes i svaret om den i är föreslagna särskilda satsningen förhögstadieskolorna i glesbygden. 18 (): Om det här beskedet från skolministern tas på allvar i länsskolnämndenvid planeringen i län, är jag inte särdeles orolig när det gäller deskolor som jag syftar pä. Jag har själv lekt katt och råtta på skolgården viden sådan här glesbygdsskola i län. Det finns så många elever i de härområdena att man med den tumregeln lätt skall kunna lösa problemen. Onekligenhar resurserna emellertid minskat, och ansvarsfördelningen är oklar päområdet, vilket leder till att människor skyller på varandra, lokala politiker,länskolnämnd och SÖ. Därför tror jag att det finnsanledning att även se över organisationen, om vi skall kunna vara helt säkra päatt kunna rädda skolorna. Överläggningen var härmed avslutad. 6 §Svar på fråga 1987/88:440 om textade TV-sändningar har frågat mig vilkaåtgärder jag anser mig kunna vidta för att bereda hörselskadade tillgång tilltextade sändningar av Aktuellt även den 13 juni-den 21augusti 1988, då dessa sändningar upphör. Televisionens Kanal läggeri år-liksom har gjortunder tidigare arom sin programtablå . Ändringen innebär bl. a.att programsändningarna startar först . De föregås dock av attText-TV sänder nyheter med början . Aktuellts fem eller tio minuterlånga, textade sändning utgår alltså . beslutar om regler och riktlinjer för verksamhet. En grundläggande utgångspunkt för dessa är attprogramverksamheten skall vara självständig, dvs. den skall stå fri iförhållande till såväl staten som andra maktcentra. Om detta råder en bredpolitisk enighet. Programföretagen avgör därför, enligt radiolagen (1966:755),ensamma vad som skall förekomma i en sändning. Därvid skall företagen beaktaövriga bestämmelser i radiolagen och i dess avtal med staten. I avtalen finns föreskrifterom programverksamheten på bl. a. handikappområdet. övervakargenom efterhandsgranskning att programföretagen utövar sin sändningsrätt.på detsätt som anges i radiolag och avtal. Ett regeringsuttalande i den nu aktualiserade fråganskulle innebära att befriades från att självständigtansvara för programverksamheten på just detta område, och mot den bakgrunden ärjag inte beredd att vidta några åtgärder. 20 (): Jag ber att få tacka försvaret. Jag är naturligtvis fullt medveten om att vi här i inte skalllägga oss i programplanering, men vi måste väl, BengtGöransson, i all världen få tycka till när någonting har gått snett. Vi måste - det är min absoluta uppfattning - aktivt bidratill att skapa opinion, i det här fallet till förmän för de hörselskadade. gäller de kulturpolitiska målen sominbegriper ansvaret för eftersatta grupper. Jag har här i kammaren ställt frågor ochinterpellationer samt väckt motioner om den uteblivna textningen av Aktuelltkl. Jag har av resp: kulturministrar fått veta att "detta är intevårt bord, det är bord" - och det är ju formellt riktigt.Sveriges Radio har är slopat textningen. Vad jag inte begriper är på det hållet inte har lyssnat på signalerna. Alla de människor som jag har tillfrågati detta ärende har sagt: Självfallet skall de hörselskadade få sin textning.Kan man inte bekosta detta på något annat sätt får man minska utbudet till osssom hör. Man har således reagerat solidariskt med de hörselskadade, men det harinte ! är jag trots allt optimistisk -massmedia har börjat kommentera situationen och reagerat. var det enartikel i skriven av . Den var utomordentligt braoch informativ. I går skrev , och jag kan inte låta bli, herrtalman, att citera några rader: "Det är skandal att ett TV-företag i allmänhetenstjänst gör den sortens besparingar, trots att man enligt avtalet skalltillgodose de handikappades behov. TV har råd att ge tittarna initierad information om hur vibäst skall spela bort våra pengar, att sända Team till för att talamed tonåringar om deras sexuella beteenden, att gäng på gång låta oss ta de avde musikaliska mästerverken i . Men TV har inte råd att en gångom dagen texta det korta Aktuellt, så att de döva får ett minimum avinformation om vad som händer i världen." Jag är ledsen, herr talman - klubban faller snart. Baraett par frågor till , så att han går upp i talarstolen en gångtill: Hur länge anser att de hörselskadade skallbehöva finna sig i att bli behandlade pä det här viset? Anser att det är vår uppgift att skapaopinion när vi inte kan gä in och planera? Uppmanad att gä upp i talarstolen beger jagmig ända hit för att svara. tycker att man måste få tycka till.Ja, det är rimligt. Det är bara det att den minister som är ansvarig förSveriges Radio-frågorna är den ende som i det här sammanhanget inte skall tyckatill. Jag måste faktiskt i det stycket respektera den ordning som gäller, attSveriges Radio-företaget har ett självständigt ansvar för sin uppgift. Det är så vanligt när man inte kan fullfölja sinauppgifter eller inte vill ta ställning till svåra prioriteringskrav att mansäger: Då får väl staten genom ett anslag lösa den här uppgiften vid sidan av,så slipper vi göra avvägningen mellan de olika intressena. I debatten omglesbygdsskolorna fanns motsvarande tankar, att staten skulle ge extra bidragså att länsskolnämnden inte behövde göra de prioriteringar som är nödvändigamellan olika intressen inom länet. Detta är alltså ett sätt att avlyfta ansvar,som jag inte vill medverka till. Lät mig också säga att för utveckling av servicen förhörselskadade och döva har regeringen ställt 1,9 milj. kr. av arbetsfondsmedeltill handikappinstitutets förfogande för ett försöksprojekt som gällerdirekttextning av nyheter, där man skall kunna skriva oerhört snabbt. Jag harsett försök med det, och det är mycket lockande och inspirerande. nästaår tänker man försöka direkttexta Rapport, alltså ett längre nyhetsprogram. ser jag som en mycket godutveckling. Låtmig till allra sist säga att jag har oerhört stor respekt för för de hörselskadade. Jag tillåter mig emellertid att påpeka att honockså i denna kammare företräder ett parti vars ledande företrädare förmediaområdet har som främsta intresse att privatisera och kommersialiseramediaverksamheten sä att ingen i fortsättningen skall behöva ha det socialaansvar och de public service-funktioner som finns. Anf.22 ():