prot · GB0922 · 1987-12-31 00:00:00 — lämnar tusentals ungdomar skolan utanatt ha elementära kunskaper. Jag kan bara dra en slutsats: vi prioriterar påett felaktigt sätt. Vilka omprioriteringar inom skolan är regeringen beredd attföreslå för att vi skall kunna uppnå de mål som vi ställer på goda kunskaper? För övrigt, herr talman, delar jagskolministerns uppfattning om lärobokens betydelse. Mycket har sagts och mycket har också gjorts,vilket jag redovisade i mitt tidigare inlägg. Jag redovisade faktiskt ett antalmycket konkreta åtgärder. I någraavsnitt har jag fått kritik för åtgärderna.Det gäller exempelvis insatserna mot utslagningen i . I debatter medpartivänner till Per Stenmarck har jag mött förslaget att man inte skall tvingade barn som inte vill gå i skolan att gå där så länge, eftersom det är såbesvärligt för dem och de har så svårt att lära sig något. Vi har sagt att viinte skall lösa problemen genom att befria ungdomar och barn frånsvårigheterna, utan vi skall hjälpa dem igenom svårigheterna. Då tvingas manfaktiskt att upptäcka att svårigheterna finns. Jag är inte beredd att medverkatill att dölja problemen genom att befria barnen från att gå i skolan. Om slutsatserna av vissa prestationsundersökningar avelever i 128PER STENMARCK (m); Det är uppenbarligen så att de förslag somstatsrådet läst upp inte har gett något resultat. Det är något som ärutomordentligt tragiskt för de ungdomar som går i skolan . Statsrådetsäger att vi skall framhålla det positiva, och det låter naturligtvis bra. Mendet finns en tendens i statsrådets svar att nonchalera de tecken till problemsom finns i . Men bakom alla siffror som jag har läst uppfinns det levande människor, ungdomar som möter verkligheten utan att kunna detsom är nödvändigt. Många saknar ett eget språk. Ännu fler kan än mindre andrasspråk. De som är unga måste få den bästa tänkbara förberedelsen - det fårde inte . Låt mig få påminna om att de åtgärder som jaghar redovisat har det fattats beslut om , i vissa fallännu tillbaka. Av en undersökning som gjordes i i höstashar vi kunnat konstatera, att inom loppet av har andelen elever somlämnar skolan utan fullständiga betyg minskat från till . Jag serfaktiskt detta som ett mätbart och påvisbart resultat. Jag hävdar alltså att deåtgärder som har vidtagits faktiskt verkar i rätt riktning. Jag tillhör ingalunda dem som döljer problemen, tvärtomhar jag tagit upp dem, jag redovisar dem och lägger också fram konkreta förslagtill åtgärder. Däremot ser jag ingen anledning att göra problemen större än vadde är. Att beskriva problem såsom olösliga är ett dåligt sätt att lösa dem. Överläggningen var härmed avslutad. 31 § Föredrogs och hänvisades 1987/88:Fi4-Fi7till finansutskottet 1987/88:T2-T4fill trafikutskottet 32 § Anmäldes och bordlades 1987/88:47 om godkännande av Wienkonventionenden om traktaträtten mellan stater och internationellaorganisationer eller internafionella organisationer sinsemellan 33 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1987/88:99 av () till statsministern omökade resurser till skolan: Inför den socialdemokratiskapartikongressen gjorde , i sin egenskap av ordförande i , långtgående utfästelser på skolans område; Med hjälp av de resurser vi kommer att förfoga över skallvi se till att vi får en skola för våra barn och ungdomar som vi kan varastolta över. Detta är ord som på många håll tolkats som ensocialdemokratisk omvändelse och som ett löfte att skolan skall slippa attdrabbas av ytterligare besparingar - ja rent av få vissa resurstillskott. Men för oss som är verksamma i , och för alla somarbetar ute i skolväsendet, är det dock av större intresse att få veta vadIngvar har att säga i sin egenskap av statsminister och regeringschef.Är statsministern beredd att ge motsvarande besked i ? I regeringsdeklarationen vid öppnande nämndesgrundskolan närmast i förbigående - däremot upprepades löftet om att allaungdomar skulle beredas plats i gymnasieskolan. Detta löfte hardock ställts ut , utan att det gett något påtagligtresultat. Vi har fortfarande antagningsbestämmelser som prioriterar16-17-åringar, och många s. k. äldresökande avvisas från gymnasieskolan. vet vi att skolväsendet drabbats av storabesparingar . Ungdomsskolans och vuxenutbildningens andelav utgifterna i statsbudgeten uppgick /81 till men harunder 1986/87 minskat till . Mot dennabakgrund vill jag ställa följande frågor till statsministern: Har regeringenför avsikt att återställa någon del av tidigare gjorda besparingar inomskolområdet? På vilketsätt kan regeringen medverka till att eleverna får egna läroböcker, braskolmat och tillgång till bra skollokaler? När kommerregeringen att infria löftet om gymnasieutbildning för alla undomar under 20år? 1987/88:100 av () till statsrådet om de svenska ambassadernas roll vid prövningen av flyktingärenden; flydde paret ochSveja Filipov från . i flyktingläger i de till . Där inledde de kampen för familjens återförening.Efter.17 månader och bl. a. hungerstrejker fick de två döttrarna och derasfarmor lämna för att resa till . Familjenbor i en ort utanför i . döttrarnaMichaela, född , född , och farmodern 86 årgammal, bor de som flyktingar i en trerumslägenhet som de delar med fyraungdomar från och en polsk familj. är universitetsstudier iBulgarien utbildad teaterdirektör. Han fick dock aldrig möjlighet att iBulgarien utöva sitt yrke eftersom han gett uttryck för avvikande åsikter.Efter att ha försörjt sig som skådespelare förlorade han sinanställning, förvisades till en avsides belägen by och beordrades till arbete igruvorna. Hans bräckliga, hälsa, med bl. a. njurstensbesvär, gjorde detomöjligt för honom att klara arbetet. , nu , också hon medgedigen universitetsutbildning, försörjde familjen som lärare i historia ochlitteratur. Parets dotter lider av flera handikapp. Hon hartre olika hjärtfel och har dessutom kromosomförändringen Downs syndrom(mongolism). Också farmodern är i trängande behov av läkarvård. efter flykten från väntar familjenFilipov fortfarande på att något land skall ta emot dem. Väntan har blivit långoch familjens drömmar om frihet i väst har fram till nu utbytts mot besvikelseroch misströstan. Familjen lever på flyktingstöd som utgår till makarna.Till de båda barnen och för deras farmor ges ingen hjälp. Från FN:s har familjen fåttbesked att endast några få länder i kan ta emot och erbjuda etthjälpprogram för handikappade flyktingar. Ett av dessa länder är , ochfamiljen har vädjat om att få komma hit. avslog emellertidinvandrarverket denna begäran utan motivering. En andra ansökan gjordes . Enligt handläggaren på skulle en tillstyrkan frånUNHCR vara tillräckligt för att familjens ansökan skulle få en positivbehandling. Durante på UNHCR (United Nations High Commissioner forRefugees) i skrev då ett brev till den svenska ambassaden i för vidarebefordran till . Vid ambassaden vägrade man dock att befatta sig med brevetoch återsände det till UNHCR med motvering att ärendet måste skötas via UNHCR:shögkvarter i . Då ingen tillstyrkan från nådde beslutadeinvandrarverket om avslag på familjens ansökan. i har, efter kontakt medhandläggaren på , rått familjen att göra en ny ansökan och till denna bifogaintyget från UNHCR i . Ärendet skulle då på nytt prövas av invandrarverket.UNHCR i vägrar dock att utfärda ett nytt intyg mot bakgrund av den nonchalantabehandling som den svenska ambassaden, enligt deras uppfattning, bestod dettidigare intyget med. 1 ett flyktingärende av denna art borde det varasjälvklart att avgörandet om hur ett ärende skall handläggas skall åvilastatens invandrarverk, inte den svenska ambassaden i det land i vilketflyktingen befinner sig. Den svenska ambassaden i borde således i dettafall ha vidarebefordrat brevet till . Motbakgrund av ovanstående vill jag fråga invandrarministern; Vill invandrarministern medverkatill att de svenska ambassaderna inte genom sitt agerande försämrarmöjligheterna för flyktingar att få sina ärenden sakligt prövade av statensinvandrarverk? 1987/88:101av () till industriministern om PrOt.1987/88:22 verksamhet i : Sysselsättningsläget i Norrbottenhar förbättrats . Meddelande om inter-Trots detta harlänet fortfarande landets högsta arbetslöshet. Den är mer än pellationerdubbelt så hög som riksgenomsnittet. Den höga arbetslösheten beror delvis på depågående strukturförändringarna inom basindustrierna. Strukturförändringarna inom trä-, malm- och stålbranschernai länet berör ca 3 000 anställda . Bara inom i beräknas antalet anställda minska med 750 personer under dekommande tre åren dels som en följd av strukturomvandlingen, dels genom deplanerade återkommande rationaliseringarna. arbetar företagsledningen med nya strukturplanersom innebär att de nuvarande divisionerna ombildas till aktiebolag. Enytterligare neddragning av personalstyrkan kommer då att bli aktuell genom attstabsfunktionerna flyttas från . Därmed skulle personalstyrkan minskasmed ytterligare 100 anställda utöver de redan tagna neddragningarna. Ständigt nya organisationsförändringar skapar naturligtvisen ökad osäkerhet och företagets utveckling. Inte minst gällerdet planerna på ett metallurgiskt centrum i . En ny inriktning där iLuleå kan komma att förvandlas till en produktionsfilial kan knappast vara iöverensstämmelse med inriktningen för ett metallurgiskt centrum. Med hänvisning till det anförda vill jag tillindustriminister ställa följande fråga: Vilka åtgärder är industriministernberedd att vidta för att få till stånd en ökad förädling vid produktioni ? 1987/88:102 av Per Stenmarck (m) till miljö- och energiministern om vattenföroreningarna i : Allt fler forskare slår larm omsvåra miljöföroreningar i och . Några menar att "Öresundär döende"' och pekar på att situationen där t. o. m. är värre än iLaholmsbukten. En dykare, som följt utvecklingen, sägeratt "växterna kvävs, fiskarna mumifieras. är en enda stor dyngpöl.Om inget görs nu finns ingen levande bottenfauna kvar '". (SDSden ). Siffror framtagna av marinekologiska laboratoriet tyder påatt detta kan vara en realistisk beskrivning av nuläget och framtiden; * Fosforhaltenhar fördubblats i . * I harkvävehalten ökat fyra gånger och fosforhalten åtta gånger . * Längskuststräckor utanför , nordvästra och har halten avfosfor och kväve fördubblats i algerna. * I gårökningstakten av dessa halter ännu snabbare. Ökningen har skett 2.5 gånger desenaste tjugofem åren. * De organiskagifterna PCB och DDT fortsätter att öka - trots att den senare ärförbjuden i . PCB förs sannolikt hit med östliga vindar 89 frånFinland och , medan DDT kommer hit från tropikerna. Allt detta gör att plankton och alger blir alltmersällsynta i svenska vatten. Genom att kväve och fosfor ökat isedimentavlagringarna har syrgashalterna sjunkit. Detta i sin tur ger upphovtill de "döda" bottnarna. En forskare säger att "vi har sett hur skadorna harökat. fanns de redan . behövde man gå ner för att hitta motsvarande skador. Det finns en tendensmot allt större arealer med syrebrist och svavelvätebildning". (SDS den 4november 1987). Ett särskilt problem utgör de uttag av sand, som sker iÖresund. Framför allt sker detta på den s.k. Vendisken mellan ochHelsingör. Hål har bildats - både där och längre söderut utanför Falsterbonäset- när sandsugningsfartygen har gått fram. I dessa hål bildas svavelväte. Vendisken, som tidigare tjänat som en trafikdelare, harsänkts. Därmed har nya förhållanden skapats. bestånd av smådjur ochplattfisk har minskat kraftigt. Jordbruket utpekas ofta som miljöboven. Detta är enfelsyn. Det hindrar inte att läckaget från jordbruket bör minska. Det är i detsammanhanget värt att betänka att den största ökningen av kväveläckaget skett iår, när den socialdemokratiska regeringen godkänt stimulanser tillträdesbruket. Den öppna jorden läcker mest. Detta kan också drabba . Svenskt jordbruk har den lägsta kväveförbrukningen iVästeuropa. Om den minskning genomförs som diskuteras i kommer derasförbrukning av kväve ändå att ligga högre än i . I olika sammanhang framhålls att kärnkraften skallavvecklas. Men det förtjänar att framhållas att nedsmutsningen av sketttrots tillgången till denna rena energi. Alternativet med kol gör problemenännu större. Självfallet har den allvarliga utvecklingen av vår miljöpå olika sätt orsakats av människor. Våra ingrepp i naturen har skett sedanurminnes tider. Teknisk utveckling har på många sätt varit posifiv, men den harockså haft ett pris. Förbättrad teknik har förändrat naturen. Det är därförviktigt att vi eftersträvar en teknik som är i harmoni med naturen. För dettafordras tekniska framsteg, men kanske i annan form . Forskningen böri ökad utsträckning syfta till att lära oss att gå över från att förbrukaändliga resurser till att använda förnybara. På lång sikt skulle detta förbättra situationen även förÖresund. Men det krävs också snabbare verkande åtgärder; * Införande avmiljöavgifter och skattestimulanser för företag kan vara ett sätt attåstadkomma detta. Men effekten blir bra först om vi kan få andra länder iEuropa att acceptera denna linje. * Förbättradinformation till företag och allmänheten runt , med målsättningen attåstadkomma ett större personligt ansvarstagande. * Ökade kontaktermellan och i syfte att gemensamt söka lösa problemen. * Utökadediskussioner med , eftersom en stor del av de utsläpp som drabbarÖresund och odiskutabelt kommer därifrån. * En samordningav den kunskap som finns utspridd på en lång rad företag, institutioneroch myndigheter, är sannolikt också nödvändig. Vilka initiativ kommer miljö- ochenergiministern att ta, för att komma till rätta med denmiljöförstöring som drabbat ? 1987/88:103av () till socialministern om arbetsskadeförsäkringen; Arbetsskadeförsäkringen kommer attkosta /91 jämfört med 3,6 miljarder i dagenligt beräkningar. RRV anser att riksförsäkringsverketsnarast tagit till i underkant vid sin budgetframställan och att kostnadernaför administrationen inte går att begränsa annat än marginellt om inte lagen omarbetsskadeförsäkring ändras. Arbetsskadefonden är tom, och ett underskott om 500 milj.kr. Det kommer att bli nödvändigt att höja arbetsskadeavgiftenmed om inga åtgärder vidtas. begär 330 nya tjänster tillförsäkringskassorna inför /89 och 52 nya miljoner tilladministrafiohen av arbetsskadeärendena. Dessa förstärkningar behövs enbartför att väntetiderna inte skall öka ytterligare. "Utan kraftfulla åtgärder från statsmakterna ärhandläggningen av arbetsskadeförsäkringen på väg mot den totalakatastrofen", utropade generaldirektören för iDagens Nyheter den 25/8. Han uttalade vidare: "Bifaller regeringen kravetpå 330 nya tjänster kommer ca 1 300 av verkets 15 000 anställda att varasysselsatta med att administrera fördelningen av av kostnaderna isocialförsäkringssystemet." Antal ärenden och balanser i arbetsskadeärenden: Inkomna ärenden Avgjorda ärenden Därav bifall Balans 31/12 1981 1982 1983 1984 1985 1986 41 400 42 900 45 600 54 400 64 600 79000 43 700 41 800 40 700 45 900 57 100 62000 24 000 24 200 25 500 29 000 38 600 50000 18 000 19 200 24 000 32 500 40 000 50400 har ärendebalansen fortsatt att öka ochuppgick fill ca 58 000 ärenden. Detta trots att 15milj. anvisades fill försäkringskassorna under /87 samt 30milj. som en engångsanvisning under innevarande budgetår för att möta denkraftiga ärendetillströmningen. Det torde framstå som självklart för varje ekonomisktansvarskännande person, att den hittillsvarande utvecklingen inte kanfortsätta. Anslagsökningar har inte haft någon som helst effekt påärendebalanserna, bl. a. på grund av att försäkringsdomstolen ständigt ändratpraxis så att av alla ärenden godkänns somarbetsskador. "Vi anser att regeringen har skäl att ompröva helasystemet", säger man vid . Jag villfråga socialministern: Ämnar regeringen vidta snabba åtgärder för att stoppautgiftsexplosionen och den ökande administrationen för arbetsskadeförsäkringen?Vilka åtgärder föreslås? justitieministern om ökat antal 1987/88:104av () till polistjänster till polisdistrikt; aktualiseradesdenna fråga vid en uppvaktning från Kungälvspolisen, representanter förStenungsunds och Kiingälvs kommuner samt en representant för hosdåvarande justitieminister . Vid uppvaktningen överlämnades en utredning som visade attarbetsförhållandena inom distriktet var så pressande att polispersonalen iallt större utsträckning söker tjänster hos annan polismyndighet eller i annanverksamhet. I den vid uppvaktningen överlämnade redogörelsen föröversynen av organisationen, som låg till grund för ovanstående uttalandekonstaterades, att det skulle behövas 16 nya tjänster för att specielltkriminalavdelningen och lokalvaktområdet iStenungsund skulle kunna fungera påett någorlunda tillfredsställande sätt. Justitieministern ville innan svar lämnades avvaktarikspolisstyrelsens utredning, vilken utsändes på remiss ijanuari 1987. Den visade att polisdistrikt skulle mista tvåpolistjänster. uttalade i yttrandeöver utredningsförslaget sittstöd för polisstyrelses uppfattning att polismyndigheten är i behovav personalförstärkning. Läget nu är ännu värre, och extraordinäraåtgärder måste till för att få det hela att fungera i detta vidsträcktadistrikt. 16 poliser har sagt upp sig eller söker andratjänster antingen inom eller utom polismyndigheten. Många sjukskrivningar avkortare eller längre tidslängd vållar också svåra planeringsproblem, eftersomde som inte är i tjänst inte går att ersätta. Övertidstaket har redan nåtts avflera poliser inom distriktet. Polisstyrelsen i Kungälvsdistriktet har trots dealarmerande uppgifterna som delgavs både ochjustitiedepartementet - och förhållandena har nuförsvårats - ännu inte fått något formellt svar på sin hemställan omförstärkning av resurserna. Ianledning av ovanstående vili jag fråga justitieministern: Har ärendet behandlats idepartementet efter uppvaktningen? Vad har man iså fall för lösning att föreslå? Kanjustitieministern tänka sig att föreslå fler polistjänster till Kungälvspolisdistrikt så att arbetsglädjen i polisdistriktet kan komma tillbaka och såatt människorna som bor i dessa kommuner kan känna trygghet igen? 34 §Kammaren åtskildes . TOM T;SON THYBLAD