prot · GB0961 · 1987-12-31 00:00:00 — Tidningen hade en ledare för någonvecka sedan, där man begrundade de borgerliga partiernas splittring- de hade såmånga olika förslag. skrev att detta i själva verket var någontingväldigt fint, det här gav ju väljarna valfrihet. Man hade när det gäller deborgerliga partierna så mycket att välja mellan. Det var som ett stortfantastiskt smörgåsbord, där man kunde välja mellan olika rätter. Expressenantydde att det var själva fiffigheten med borgerlig politik att man kundelocka den ena väljaren med lägre skatt, den andra väljaren med bättre sjukvårdoch den tredje väljaren med bättre regionalpolitik. Limstångsprincipen kan denkallas. Där fastnar så många som möjligt. Man kan göra den lång och kleta påmånga olika sorters lim. Men jag tror att väljarna ställer sig vissa frågor. Det ärju inte bara på valdagen som det är viktigt att ha valfrihet. Vad händer eftervaldagen? Vad händer när en regering oavlåtligen, dag för dag, ,månad för månad skall ta ställning i frågor som kräver inte att regeringensitter och väljer mellan tre fyra fem olika alternativ utan att den kommer framfill ett svar, en lösning, ett beslut? Jag måste fråga er varför ni överhuvud taget inte har gjort någon Prot. 1987/88:61 ansträngning för attpresentera ett sådant alternativ. Kan ni svara på 3 februari 1988åtminstone följande fråga. vill ni börja regera igen . Påvilket sätt skiljer sig er politik från den politik som ni förde i sex åroch som havererade? 26LARS () replik: inte ett ord från finansministernom vad han tänker göra för att sänka skattetrycket. Han talar bara om hur haninte tänker göra men inte hur han avser att förfara för att faktiskt ta nedskattetrycket med bortåt . I stället ondgör sig Kjell-OlofFeldt över de kommunala besparingar som vi vill genomföra. Till att börja medvill jag förklara att vi inte kommer att ta ifrån kommunerna 6 miljarder kronorsom de nu har, utan jämfört med blir det en minskning med 1,5 miljarderkronor. De 6 miljarderna skall jämföras med totalt 300 miljarder i denkommunala sektorn. Det motsvarar alltså ett besparingskrav på - mer är detinte. Det är det krav på besparingar som regeringen själv ställer på statligamyndigheter, och det har regeringen gjort under , och det är dettasom har legat bakom en något förbättrad produktivitet i den statliga sektorn.Det här får då ses i sitt sammanhang. som vi drar ned påstatsbidragen fill kommunerna vill vi minska det utvecklade regelsystem somfinns där och som är kostnadsdrivande. Vi vill som sagt komma åt denproduktivitetsförsämring som sker och i stället åtminstone behålla enoförändrad, helst få en förbättrad, produktivitet. Då har vi i service tillmedborgarna för länge sedan tjänat in de pengar som vi har tagit frånkommunerna. Detta skall ses i samband med våra övriga förslag. Deskattelättnader som vi föreslår leder till lägre lönekostnader för kommunerna.Om vi klarar av i ökade lönekostnader, vilket är möjligt, i stället för , dvs. "eländesalternativet" i finansplanen, får det störrebetydelse än de 6 miljarderna; Vi har lagt fram ett familjepolitiskt förslag som skulleavlasta kommunerna utgifter för barnomsorgen. Regeringen har satt upp som målatt den kommunala volymexpansionen skall vara . Ändå redovisar regeringen nui finansplanen att den blir och . Vi vet att den brukarbli större. Vad gör då regeringen för att åtminstone uppfylla sitt mål på ?Den gör inte något, som vanligt. -Det får bli som det blir-vackra mål uppfyllsinte. Jag måste ställa en fråga till finansministern. Jag ser idagens tidning att finansministern inför lunchande köpmän bedyrat att det inteblir något nytt prisstopp. Fjolårets experirrient manar inte till efterföljdhar han sagt, och det är så sant som det är sagt. Men alltför mycket av ettmönster som upprepas kan man i alla fall urskilja. Det har hänt förr attKjell-Olof dömt ut prisstopp det lurar inte längre någon - men sedan harhan trots detta infört ett prisstopp. Jag förutsåg att prisstoppet skulle verkaprisuppdrivande. Och vi får nu rapporter om att handlare höjer sina priser iförfid. Man tror inte på finansministerns uttalanden om att det inte blirprisstopp. Prot-.1987/88:61 dessutom valår. skulle det vara mycket avkylande på vad somhänder om klart uttalade häri riksdag vad han i trängre sammanhanglär ha sagt. Jag ställer därför frågan: Blir det ett prisstopp före valet? svara entydigt nej på denna fråga? 27 () replik: Finansministern skall få ett besked. Vi ifolkpartiet kommer att fortsätta att arbeta i skatteutredningen. Vi gör det föratt skynda pä en skattereform. Vi tycker att det är bra om alla i deriutredningen öppet redovisar vad de vill åstadkomma - regeringspartiet inteundantaget. Tvärtom är det bra om regeringspartiet inte bara har en egenskattepolitik utan även verkar pådrivande och tar initiativet till att läggafram förslag till reformer för . Det hör faktiskt till regeringensansvar. Det är ju lättare att få en majoritet här i . Kjell-OlofFeldt, om även regeringspartiet har förslag till en skattepolitik. Vi har intebegärt mer än att vi under detta år, , tar ett första steg, eller nästasteg, mot en sänkning av marginalskatterna. får vi uppenbarligen beskedetatt det inte blir på det sättet. Jag önskar att hanpå den punkten inte var representativ för vad regeringen vill. Jag vill rätta till två felaktigheter i inlägg. Sparandet sjunker inte i . Tvärtom stiger hushållenssparkvot, som marginalskatterna sjunker. Det finns sannolikt ettsamband. Statistiken finns här; , om regeringen vill tittanärmare på den. Den andra felaktigheten i anförande varatt budgetalternativ skulle innebära att efterfrågan ökade. Vårtförslag till skatteomläggning finansieras genom andra skatteförändringar ochbesparingar. Sprid inte direkt felaktiga uppgifter, . och regeringenshållning numera är att skjuta från sig ansvaret till andra. Regeringen väntarsig att parterna på arbetsmarknaden skall utarbeta skattereformen. Rader avviktiga frågor mörklägger regeringen i budgeten. Regeringen lämnar inga beskedom miljön, arbetslöshetsförsäkringen och familjepolitiken. vill Kjell-OlofFeldt även skjuta ansvaret för att det görs för litet när det gällersjukvårdens kris och för de arbetshandikappade på . Kjell-OlofFeldt undrade varför jag inte frågade i stället. Jag gjorde detinte av den enkla anledningen att det faktiskt är är finansminister. Ytterligare har en chans att idenna egenskap tala om vad han och regeringen vill göra. Men den dystrasummeringen av denna debatt blir att regeringen inte kommer att föreläggariksdagen något förslag till skattereform, att regeringen inte tänker göranågot för att börja lösa sjukvårdens kris och att de arbetshandikappade intekan påräkna mer hjälp. Dystert, över måttan dystert, fru talman. 28KARL () replik: Det finns en gränslinje iden svenska politikensom innebär att det råder enighet mellan tre partier om att man skall stoppasocialistiska inslag - därav enigheten om att avveckla löntagarfonderna. Jagtror att det familjepolitiska förslag som de tre borgerliga partierna har lagtfram faktiskt är mycketbra och dessutom attraherar stora grupper, inte minst låginkomsttagare, äveninom LO-grupperna, Lät migsäga någonting om momsen. har tabell i ett räkneexempel som vi har gjort, men vi hade skissat olikaexempel. Om man bara ser på ett exempel kan man komma fram till sådana saker ommjöl och bröd. Vad vi har sagt är att vi vill ha förslag om en sänkning avmomsen pä basmat. För mig är det ungefär på samma sätt som för finansministern,nämligen att bröd är en sorts basmat. Vi har inte låst oss för några detaljer.Men förslagets inriktning är inte att ta fel på. Det är också uppenbart att detfinns många sympatier för detta förslag. Inte minst ett par stora socialdemokratiskatidningar brukar stödja ett sådant förslag emellanåt. Jag tror att det harmånga fördelar. Det kan vi diskutera ytterligare längre fram. En annan sak som finansministern tog upp i sitt anförandevar miljöavgifterna. I vår motion skiljer vi på två saker, nämligenmiljöavgifter och råvaruskatter. Tydligen har finansministern enbart studeratdet förslag som gällde miljöavgifter, men blandat ihop det med vad vi säger områvaruskatter. När det gäller miljöavgifter har vi ett konkret förslag,nämligen en avgift på svaveldioxid. För att illustrera det som finansministernsade om att detta skall försvinna har vi tagit upp en större summa /89 än den summa som vi föreslår som helårseffekt. Om vi lyckasskall det inte bli några sådana miljöavgifter . Däremot har vi förslag till råvaruskatter som bygger pådet faktum att vi sannolikt i all framtid måste använda råvaror, även om viskall hushålla bättre med dem. Vi kan alltså lyfta över skattetryck frän denproduktionsfaktor som har det högsta trycket , nämligen arbetskraften, ochlägga på råvarorna och på sä sätt få en inkomst. Men en bättre hushållning medråvaror ger en bättre effekt i ekonomin på lång sikt. Vårt förslag borde tasupp till diskussion i skatteutredningen, inte minst med tanke på informationentill den socialdemokratiske finansministern. 29TOMMY (vpk) replik: Jag ställde en fråga till finansministern därdet. gällde att ta ställning till om man är beredd att ge pengar tillbaka tilldem som drabbats av reallöneförsämringarna. För vår del är vi beredda. Men detsvar jag fick var ett utfall som var mer att betrakta som ren och skär lögn. Vihar mycket tydligt - kanske för tydligt - i vår ekonomisk-politiska motionspaltat upp både utgifter och inkomster i förhållande till regeringens. Denredogörelsen upptar ungefär två och en halv sida i vår motion. Jag lämnar ettexemplar av vår motion kvar här fill, finansministern, så att han kan betraktaden redogörelsen och möjligen se om han kan räkna ihop och få fram det enormaupplåningsbehov och underskott som han beskyller oss för. Vi rör oss med enomslutning på budgeten på ungefär 28 miljarder mer än regeringen. Vi harfinansierat varenda krona, kanske litet i övermått energiskt. Vi vill finansiera de olika utgifterna och ge vår politikett annat fördelningspolitiskt innehåll, nämligen beskattning av kapital,bolag, förmögenheter och fastighetsspekulerande företag. Vi har faktiskt,, läst Wigforss. Men jag börjar undra om.finansministern hargjort det. Om han har läst Wigforss, har han antagligen gjort det som fan läserBibeln. kommunisterna är ett av de partier i dennariksdag som verkligen har slagits för att rädda jobben. Vi harkrävt åtgärder, regionalpolitiska satsningar och näringspolitiska satsningar,för att rädda arbetstillfällen i landet: Om det är något parti som i dennariksdag har talat om hur viktigt det är att ha arbete, är det vänsterpartietkommunisterna. Vi är ju nu i slutet av denna debattomgång, ochfinansministern har övertaget. Han kan dräpa till med någonting i slutet som viinte har möjlighet att svara på. Finansministern kommer möjligen att göra somför . Han sade då att de förslag som kommunisternalägger fram är helt orealistiska och inte går in i systemet. Frågan är om manär beredd att föra en politik där man lyfter tillbaka de 500 miljarder kronorsom de rika och besuttna, kapitalägare m. fl. har tjänat på de arbetandemänniskornas bekostnad under de år dessa har fått reallönesänkningar. Frågan ärom man är beredd att vända politiken och se till att ta tillbaka i vart fall endel av dessa pengar. Beskattningen av förmögenheter tar inte in mer än av skatteintäkterna totalt i landet. Den största delen av skatteintäkternakommer från skatt på arbete, och det vill vi ändra på. kommer att få besked när detgäller skattetryckets utveckling i den praktiska politik som förs, inte inågra teoretiska modeller av det slag man kan syssla med i opposition. Jag kan bara konstatera att tydligen är nöjtmed det nuvarande skattetrycket. Jag ser inte att föreslår någon sänkningav skattetrycket i denna omgång. Det var intressant att höra tala omkommunerna. De skall alltså klara nedskärningarna på nästaår genom ökad produktivitet och genom att lönerna inte stiger . Men,, kommunerna räknar i dag-inte med större löneökningar än 4 %.Ändå förekommer stora finansiella underskott i den kommunala sektorn. Deblir ännu större 1989, precis när skall slå till. Jag förstår att väljer denna debatteknik.Förra gången, dvs. års val, talade man om vad som faktiskt skulleinträffa. Då hänvisade inte till ökad produktivitet och lågalöneökningar. Då talade man om vad kommunerna faktiskt måste göra. De måstenaturligtvis göra samma sak , om politik genomförs. De måsteskära ned på en rad områden, om man skall göra en sådan kraftigindragning som det här är fråga om. Det kommer inte att gå för er att mörklägga denna fråga övervalet; Detta kommer att sippra fram. T. o. m. moderata kommunalråd kommerkanske att börja se efter i börsen och undra vad det betyder om partietverkligen får genomföra sin politik. Kommunerna skall ju vara färdiga att göradetta . De skall göra upp sina budgetar i vår. Jag är övertygadom att det kommer att bli många intressanta debatter i moderatakommunfullmäktigegrupper. De skall lita på och öka produktiviteten,och staten håller nere lönerna. Men det räcker inte. Jag tror inte att det ären alltför djärv gissning att säga att ungefär samma nedskärningar följer avdenna politik som av den politik ni gick ut med tidigare. En nedskärning har jag dock full förståelseföratt vill göra. Del gäller bidraget till statistiskacentralbyråns partisympatiun-dersökningar. Det skall jag inte bräka om. säger att man vill arbeta vidare iskatteutredningen. Det är väl bra. Men det är fullständigt obegripligt varförni vill ha beslut om skattereformen , när ni vet att det inte finnsunderlag för det i . Jag kan bara tolka del som ett utslag av kampenom de borgerliga rösterna. Hushållens sparkvot i har sjunkit mellan 1985 och1987. Det är ett faktum. säger att han frågar , eftersomFeldt är finansminister. Mén vill ju bli finansminister. Det ärju då det skall ljusna över horisonten, och allt det fina som borgerlighetenvill göra skall genomföras. Då är väl mycket intressantare än jag. Jaghar ju på mig. Sedan är det slut på mig. Varför skall man fråga en som nästan är föredetting?Enligt tillhör hela mitt parti det förflutna. Varför bry sig om oss?Det är bara en tidsfråga, sedan sitter ni här i all härlighet och i full ornat,och svingar spiran över . T varje fall är del väldet han speciminerar för. Det är inte första gången i världshistorien som det läggsfram särpropositioner för riksdag. I budgetproposifionen, som i sigär ett mycket omfattande dokument, tar man inte upp alla stora, tunga frågor. Istället väljer man att komma med särpropositioner t. ex. när det gällertrafikpolitiken - den propositionen har redan kommit - , energipolitiken ochmiljöpolitiken. Att regeringen arbetar på det sättet framställer IngemarEliasson som något slags parlamentarismens förfall. Tids nog kommer allnyfikenhet att stillas vad gäller innehållet i socialdemokratins politik. Detkommer att ske . Det var bra att redde ut det där medmiljöavgifterna. har tydligen läst för mycket i skrifter.Det skall jag naturligtvis undvika i fortsättningen. har inte tillfälle att svara mig här, men jag kan ändå säga att jag är nyfiken påvarför säger nej fill en höjning av bensinskatten, men vill ha enhöjning av oljeskatten. Är det bättre miljöpolitik att det blir dyrare att boän att det blir dyrare att köra bil? Det kanske är så. Det vore emellertidintressant att få veta varför det är bättre med miljöpolitik i bostäderna änute på våra vägar. Tack så mycket, , för det exemplar jag fickav kommunisternas ekonomisk-politiska motion. Vi har gjort engenomgång av kommunisternas budgetmaterial. Men på en punkt gårinte era förslag ihop. kommunisterna lovar hela svenska folketutom aktieägarna höjd levnadsstandard. Barnen, de unga, löntagarna ochpensionärerna skall få det bättre. Praktiskt taget alla, utom några andra, skall få det bättre. Men någonstans måste ju pengarna tas. Ni har emellertidinte några förslag på att dra in mer än några av de 500 miljarder som TommyFranzén tror finns men som inte finns - det visar väl nedgången av börsvärdenade . Och eftersom ni har förslag som gäller bara en liten delär det uppenbart att det någonstans uppstår ett stort hål, och det hålet heterbudgetunderskott. I annat fall måste ni lära er att inte lova fullt så mycket! Även om jag är part i målet tycker jag attdet svårt att av denna debatt dra någon annan slutsats än att det bara finnsett regeringsalternativ i . Det är naturligtvisallvarligt, på det sättet att inför ett val - när landet dessutom har problemsom måste lösas i fråga om inflation, bytesbalans och annat - hade det varitbra om det hade funnits klara alternativ i politiken. För vår del håller vi konsekvent fast vid den tredjevägens politik. Vi viker inte från den fulla sysselsättningen, och vi anser attdel finns politiska och sociala resurser i för att klara våra problem. I den mån man spårar någon linje i den borgerligapolitiken kan jag inte se annat än att den skulle förvärrasituationen. Jag kan förstå att det inför ett val är oerhört viktigt att mankan lova förbättrade bidrag och sänkta skatter åt så många som möjligt. Jagtycker i och för sig all det är dålig valtaktik, men jag förstår att ni integör det. Men om delta genomförs kommer våra problem att öka. Vi kommer attimportera mer och blåsa upp konsumtionen ännu mer. Till vill jag säga: Vi är tydligen rättmånga här i kammaren -även om är diskret nog att i varje fallinte här ta upp någon debatt med honom - som är ense om att vad härdrar upp är riktlinjerna för en ny attack mot det vi kallar välfärdsstaten. Dethar ni inte gjörl någon hemlighet av i andra sammanhang tidigare. slogs den attacken tillbaka. kommer den igen,men insvept i någon fårafäll för att vi inte skall se var vargländerna finnsnågonstans. Men jag kan bara förklara för : Vi skall slå tillbakaattacken den här gängen också. Vår politik har visat alt den bär. Den har byggtSverige starkt igen. Förvisso kan framtiden innebära nya påfrestningar. Men detär vi beredda på. Vi anser alt står bättre rustat all mötapåfrestningar än vad gjorde och för tre årsedan. Ni som här i debatten har representerat de borgerligapartierna har inte övertygat mig om att vår politik borde bytas mot det slagspolitik som ni företräder och som redan en gäng så eftertryckligt hardokumenterat sitt misslyckande. Och jag tror, herr talman, att de borgerligapartierna får lika svårt att övertyga svenska folket om den saken. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 31 BO (): Finansministern sade alt kommunerna räknarmed i löneökningar . Del är nog korrekt att detta är dengenomsnittliga bedömning som man gör inom kommunsektorn. Det innebär att om regeringens politik - eller snararebrist pä politik - när det gäller skatterna skulle leda till bruttolöneökningarsom blir större, dä försämras kommunernas ekonomi kraftigt. Enligt regeringensegna beräkningar skulle ett löneavtal som stannar på leda till enförsämring på 13 miljarder för kommunerna. Och sannolikheten är ganska stor -med den skattepolitik som regeringen förespråkar - att effektenblir denna. Å andra sidan kommer man med just den skattepolitik som viförespråkar - med sänkta marginalskatter och ett återinfört inflalionsskydd -alt kunna träffa avtal på väsentligt lägre nivå. Jämfört med kommunernasberäkningar pä kan man hamna på en nivå pä 1,. Finansministern ser inte ut att vara särskilt intresseradav den debatten, men jag tror alt både kommunpolitiker och medborgare är ganskaintresserade av den politik som regeringen möjligen kan föra på det härområdet. Finansministern för också ett resonemang om vad välfärdär. Där försöker han liksom alla andra socialdemokrater att vränga orden sä allde passar del egna partiet. Välfärd är inte offentlig sjukvård. Välfärd är brasjukvård, oavsett hur den produceras. Välfärd är inte offentlig barnomsorg.Välfärd är barnomsorg av kvalitet, oavsett hur den produceras. en sak som socialdemokraterna alltför litet funderar kring, nämligenvalfrihet. Välfärd är rätt för människorna att välja vård och barnomsorg. Dettaborde socialdemokraterna lära sig. När finansministern sedan talar om klara alternativ ipolitiken är det ganska patetiskt, med tanke på att regeringen, när man läggerfram sin budgetproposition ett fåtal månader före ett riksdagsval, inte ärberedd att redovisa sin egen skattepolitik, familjepolilik eller energipolitik-för all bara nämna några exempel. I är tyvärr valfriheten begränsad.Den är särskilt begränsad för låg- och medelinkomsttagare. Genom offentligamonopol i fråga om exempelvis barnomsorg, viss äldreomsorg och sjukvård är deflesta hänvisade till just det alternativ som politiker beslutar om. Däremothar i dagens höginkomsttagare och de med stora förmögenheter störrevalfrihet. De offentliga monopolen kräver också höga skaller.Skattetrycket har ökat kraftigt sedan socialdemokraterna återkom tillregeringsmakten 1982.1 dagens penningvärde motsvarar det ca 60 miljarder. Detär alldeles uppenbart att det ökade skatteuttaget minskar individernas utrymmeför egna val. Valfriheten inskränks alltså dels därför alt det erbjuds alltförfå alternativ, dels därför att de offentliga alternativ som är de enda somfinns kostar myckel i form av skatter. De skatter som socialdemokraterna har höjt eller införtunder perioden sedan 1982 års val är främst skatter som är trubbiga. De drabbarlåg- och medelinkomsttagare hårdast. Del är mervärdeskall, fastighetsskatt,oljeskatter av olika slag, energiskatter, löneskatter och senast bensinskatt. svarade finansminister på eninterpellation som jag hade väckt här i . Han sade att hans ochregeringens ambition var att sträva mot ett sänkt skattetryck. Del dröjde sedan50 dagar tills budgetpropositionen lades fram och en ny skattehöjningföreslogs, nämligen höjd bensinskatt. Om man isolerat ser på bensinskatteförändringarna underden tid som socialdemokraterna har suttit vid maklen, dvs. , finnerman att de för en glesbygdsbo som kör 2 motsvarar enskattehöjning på . Det går inte att bortse från att ocksåbensinskatt, oljeskatt och annat påverkar de enskilda medborgarnas ekonomi. därmedockså kraven på neltolöneökningar efter skatt. Man måste ju som enskildmedborgare och som försörjare av en familj försöka kompensera sinakostnadsökningar genom all få ut mer av sitt arbete. När dä kraven pånettolöneökningar blir stora som marginalskatterna i fortsattär höga, blir också löneökningarna i de avtal som träffas av avtalsparterna påen så hög nivå att samhällsekonomin skadas. Vi har kunnat se hur effekterna avde två devalveringarna, 1981 och 1982, har urholkats genom alltför dyrabrutlolö-neavtal. De enskilda har, som jag har sagt, på grund avskattepolitiken inte fått så stort nettoutbyte av löneökningarna. Dekostnadsökningar som uppkommer i näringslivet försämrar vår konkurrenskraftoch, som jag inledningsvis sade, även kommunernas ekonomi. Regeringen har självi budgetpropositionen räknat fram att i löneökning förkommunerna betyder . Det behövs alltså engenomgripande skattereform, med sänkta marginalskatter. Vi vill att de allraflesta inkomsttagare skall ha högst i marginalskatt. Vi föreslår sänkningaräven i bollen, från noll och uppåt. Ingen skall behöva betala en marginalskattsom är högre än . Den statliga skatteskalan måste inflationsskyddas ochfamiljebeskattningen reformeras så, att hänsyn tas till försörjningsbörda.Därför vill vi införa ett grundavdrag för barn vid den kommunala beskattningen. En skattereform måste börja genomföras för attfå effekt just detta år. Vi har ingen möjlighet att klara lönerörelsen 1989ulan-en skattepolitik som möjliggör att man träffar avtal på en tillräckligtlåg nivå. Detta hindrar inte att man fortsätter det utredningsarbete som i dagpågår i syfte att lägga fast den långsiktiga, stora skallereformen. Men denmåste inledas genom sänkningar av marginalskatterna . Det skattebortfall som blir följden av de förslag som vihar lagt fram på skatteområdet kompenseras bl. a. av att vi inte höjer despecialdestinerade statsbidragen till kommunerna lika mycket som regeringen.Skillnaden uppgår till netto.