prot · GB09122 · 1987-12-31 00:00:00 — Och det är först då fördomar kommeri öppen dag som de kan bekämpas. Den kampen vill vi föra med kraft och glöd ochsaklighet, dvs. med både hjärta och hjärna. Därför avvisar vi nu den skärpning i somföreslås. Den stämmer för övrigt inte heller med de allmänna motiveringar somjustitieministern ger uttryck för, bl. "att det är viktigt att skyddetges en sådan utformning så att reglerna blir tillräckligt klara för att intevålla tillämpningsproblem för myndigheter och enskilda". Vi beklagar attinte regeringen själv tar detta uttalande på allvar. Vi instämmer nämligen idet. Jag yrkarbifall till reservationerna 7 och 8. tycker att videoutbudet i många fall ärolämpUgt för barn och ungdomar att titta på. Och vi är uppriktigt förskräcktaöver att barn tittar på dessa olämpliga filmer med föräldrarnas goda minne.Undersökningar som gjorts visar att föräldrar ofta är medvetna om vad barnenser på. Barnen behöver alltså inte titta i smyg. förnuftet säger oss också att barn och ungdomar kanta skada av våld, sexuellt tvång och liknande otäckheter. Det gällersjälvfallet främst barn som redan tidigare är otrygga och har dåligavuxenkontakter. Därför har vi accepterat videovåldslagen, som innebärförhandsgranskning av filmer och video som vänder sig till barn och somförbjuder försäljning eller offentlig visning av filmer med skildringar avsexuellt våld eller tvång eller grova, utdragna skildringar av våld motmänniskor eller djur. Därför accepterar vi att videovåldslagen redan nu ersättsav bestämmelser i , där begreppet olaga våldsskildring införs. Vianser att ett system med ansvarig utgivare bör införas, och vi förväntar ossatt våldsskildringsutredningen behandlar denna fråga och att den kommmer attregleras i den nya yttrandefrihetsgrundlagen. Vår tanke med förslaget omansvarig utgivare är att man på så sätt kan kriminaUsera innehållet, intetekniken, och att ansvaret alltid skall kunna utkrävas mot viss person och medeffekten att samtliga kopior av filmerna förbjuds. Förbud mot att hyra ut våldsvideo finns redan nu ivideovåldslagen. Varför är det då så få grossister och detaljister som anmälsför att de bryter mot lagen? Varför tar inte vi alla engagerade människor tag idetta, går till videobutikerna, hyr filmer, tittar på dem, bedömer dem och gårtill polisen och anmäler dem enligt den lag som finns? Jag har inte gjort det,och enligt uppgift har mycket få andra gjort det. på statens biografbyrås filmcensur hararbetat ut en anvisning om hur vi skall göra, och den anvisningen bör visprida. Det är alltså vi föräldrar, vi vuxna, som måste ta ansvar för vadbarnen tittar på, genom att engagera oss och polisanmäla grovavåldsskildringar. Censureller förhandsgranskning löser inte problemet att barn och ungdomar får tillgång fill olämpliga filmer. Sådanaåtgärder ger vuxna känslan av att samhället har tagit över ansvaret och därmedbefriat de vuxna från deras ansvar. Merparten av de filmer som passerarcensuren kommer fortfarande att vara olämpliga för barn att titta på. Vi menar också att det finns anledning att fundera överhur effekfiv en förhandsgranskning av all videofilm, dvs. den som också vändersig fiU vuxna, skulle bli. Och vill vi i införa en censur för vuxnastittande, dvs. sänka eller höja censurspärren för vuxna utöver de regler somfinns i , dag? Nej, vi måste fokusera debatten pä filmproducenternasmoraliska ansvar och alla hjälpas åt att vaccinera våra barn mot videovåldetsdragningskraft genom att engagera oss i vad de tittar på och genom att vi vuxnaväljer att vara tillsammans med våra barn och tillsammans göra roligare sakerän att sitta och "glo" på bio hemma. Utskottet säger, och vi instämmer, att man vill vänta påvåldsskildringsutredningens slutbetänkande, som skall komma - enligtOlle . En liberal princip som slagit igenom i den svenskatryckfrihetsförordningen är att publicering skall kunna ske utanförhandsgranskning. Det innebär givetvis inte att allt är fillåtet och att alltkån publiceras ostraffat. Lagen sätter gränser för vad som är tillåtet.Prövningen av om gränserna har överskridits får emellerfid ske vid enefterhandsgranskning. Har lagen överskridits, skall den ansvarige utgivareneller motsvarande straffas. Det är videovåldslagen och i fortsättningenbrottsbalken som ger möjlighet att ställa uthyrare eller försäljare avvideofilmer fill ansvar. För att man skall göra avsteg från den här liberalaprincipen måste det enligt vår uppfattning finnas mycket starka skäl, och närdet gäller film och video som vänder sig till barn har vi accepterat att görasådana avsteg. Jag har också en egen reservation, nr 11, sombygger på en motion av och . Där tar jag avstånd frånefterhandsingripande vad gäller sfillbilder, tecknirigar och målningar, som harskapats i konstnärliga syften. Det finns olika uppfattningar om vad som är konst och vadsom är pornografi, och det är enligt mitt sätt att se inte rimligt att poliseroch åklagare skall avkrävas den bedömningen, dvs. avgöra vad som skall betraktassom konstnärligt syftande skapelse kontra pornografi. Det finns människor somser teckningar som pornografi, lika väl som det finns människor som serPeter Dahls illustrationer till sompornografi. Därför vill jag att avstår från att låta den nyabestämmelsen i omfatta även stillbilder. Jag yrkar bifall fillreservation 11, som jag dock inte kommer att begära votering om. vill också att videomarknadensaneras, men en förhandsgranskning löser inte problemen - de flesta filmerkommer att passera censuren och fortfarande vara olämpliga för barn att fittapå. Vi tror att ett system med ansvarig utgivare ger möjlighet att stoppaolämpliga filmer, under förutsättning att vi alla medverkar till att anmälasådana filmer. har i sitt yttrande till dagens betänkande pekatpå ytterligare Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. Andringar i tryckfrihetsförordningen m. m. möjligheter.Folkpartiet inväntar våldsskildringsutredningens slutbetänkande, innan vi tarställning i detalj hur vi vill medverka fill att sanera videomarknaden. 89 () replik: Jag kan inte underlåta att göra en kommentartill anförande. Hon är mer djärv än utskottets ordförande , som var väldigt försiktig i sina bedömningar om vad som skulle komma,och hon är betydligt mera djärv än justitieministern, som i sitt anförande intehade någon synpunkt på den fråga som är så het.i debatten. att det inte kan bli aktuellt med förhandsgranskning, utan man skallinvänta väldsskildringsutredningens slutbetänkande för att där hitta andralösningar. Om man tror, som gör, att det skall varamöjligt att sätta moralisk press på dem som producerar och saluför våldsfilmer,då är man en oerhörd optimist. Det råder väl inget tvivel om att det finnsoerhört starka ekonomiska intressen bakom denna hantering. Att man i efterhand genom ansvarig utgivare skall utkrävaskadestånd kan vara en kompletterande åtgärd när det gäller att stävjamarknaden, men då har filmerna, redan fått stor spridning. Som redan sagts här,är många beredda att betala en slant, för det är ändå så lönande att ge utvideofilmer av ett slag som de inte känner några skrupler för att marknadsföra. Jag villebara göra dessa kommentarer, herr talman. 90 () replik: Det finns anledning att tänka också på hureffektiv en förhandsgranskning av all videofilm skulle bli och hur den skullegå till. Tror att myndigheternas censur kommer att kunna blieffektivare än vad föräldrarnas kan bli? En censur kan rimligen bara omfatta filmer på den öppnamarknaden, en marknad där det finns mer än fyra tusen filmer.Förhandsgranskningen kan faktiskt inte få tag i kopior som säljs på en blivandesvart marknad, som säljs eller hyrs ut privatpersoner emellan. Det finns ocksåen risk att det blir extra spännande att se förbjudna filmer och att det växerupp langning och smuggeltrafik. Mycket av det som blir förbjudet kommer tyvärr att finnaspå den här marknaden, och det måste under alla förhållanden vi vuxna ta ansvarför. Blir det ett genomslag av ansvarig utgivare och vi alla tar vårt ansvaroch polisanmäler, kommer det inte att löna sig att vara på den här marknaden.Då kommer också de mest genomkommersialiserade videouthyrarna att försvinna,för då finns det inga pengar att göra längre. 91 () replik: Nog tycker jag att det verkaröveroptimistiskt att tro att man skall kunna komriia till rätta med avarternagenom den press som refererar till. , Sedanvill jag bara erinra om att jag i mitt tidigare anförande sade mycket bestämtatt självfallet måste förhandsgranskningen kompletteras med insat- ser frånföräldrar, förskola och skola, som ändå har ett övergripande-och direkt ansvarför att stimulera ungdomar att söka kvalitet också när det gäller videogram ochfilmer. Jag tror att vi måste vara angelägna om att gemensamt taansvar härvidlag. Likaså är ökade insatser från barn- ochungdomsorganisationernas sida oerhört viktiga i det här stora panoramat. Prot.1987/88:122 ' Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. tn. 92MARGITTA () replik: Jag är glad för att och jag ser detpå samma sätt. Skillnaden oss emellan är att jag tilltror oss vuxna ochtilltror föräldrarna mer ansvarskänsla än vad tydligen gör. Den viktigaste uppgiften för oss är att se till att barnenskyddas för många företeelser som de inte är emotionellt mogna för, bl. a.vissa filmer och videoprogram. Den uppgiften har vi, som jag ser det, oberoendeav om vi är föräldrar, lärare, föreningsledare eller vanliga medmänniskor.Samhället kan inte ersätta avstängningsknappen på TV:n med generella lagar. 93 Tredje vice talman (): Jag är medveten om att huvudparten avdebatten i den här frågan nu är överstånden.-Jag vill ändå göra några inhugg idiskussionen, närmast av den anledningen att jag nära har följt den härfrågan,.inte minst under den långa tid som jag hade nöjet att sitta med iyttrandefrihetsutredningen. Jag vill gärna säga att jag tycker att det var enutredning som gjorde ett mycket gediget arbete; den tog god tid på sig och gavut betänkande i två omgångar - först ett debattbetänkande och sedan ettslutbetänkande. De diskussioner vi förde i yttrandefrihetsutredningen varmycket ingående och, skulle jag vilja påstå, i sig kvalificerade. Det äralldeles givet att den grundläggande frågan i ett sådant här ärende alltid blirvar gränserna för yttrandefriheten möjligen,bör gå. Utgångspunkten är självklarför oss här i , nämligen att vi skall ha vidast tänkbara yttrandefriheti alla medier. Jag.tillhör dem som beklagar attyttrandefrihetsutredningens betänkande inte i större utsträckning än som harblivit fallet kommer att utgöra underlag för lagstiftning. Men det var en delproblem som vi inte klarade av så särskilt bra i yttrandefrihetsutredningenheller, som väl kommer att följa oss och som vi fortsättningsvis bör ha ögonenpå. I utskottsbetänkandet behandlas på s. 13 och 14 frågan omskyddet för den enskildes integritet. Det är en fråga som massmediafolk helstinte vill låtsas om. Det är klart att man inte får betona detta så mycket attväsentlig information förhindras. Men det är uppenbart att den enskildesintegritet kommer i kläm i. vårt massmediasamhälle. Vi har ju sett många fall där manverkligen tyckt synd om enskilda personer, som mot sin vilja fått skylta imassmedia. Här har man då sagt att media själva skall sanera verksamheten, mendet har inte fungerat särskilt bra. I en motion som vi haft.att behandla refereras det tillden uppmärksammade hjärttransplantationen i , då den flicka somgenomgick trans-plantationen och hennes familj ville vara anonym eller i varjefall inte 1987/88:122 framträdautåt i massmedia. Likafullt publicerades stora bilder av vederbö- Jag tycker det är genant för den svenska pressen att det ~ kan gå till på det sättet. Jag får verkligen hoppas att man skärper sig. Andringaritryckfri- t . j j- i j ..i -i- _ -.i .. 1 utredningen diskuterade vi bl. a. möjlighetentill genmalesratt, och jag skall inte dölja att jag har haft vissa sympafierför den, samfidigt som jag är medveten om vilka svårigheterden innebär. Men man har genmalesratt i en del länder, och det harsynbarligen inte lett till några stora problem; man har det t. ex. i . Utredningenstannade för att föreslå att man skuUe öka åklagarens möjligheter att väckaåtal med utgångspunkt i ärekränkningsbestämmelserna, men det förslaget har detinte blivit något av i proposifionen och i utskottets förslag till beslut, ochdet beklagar jag. Men man kan finna litet tröst i skrivningen i slutet avbehandlingen av ärendet, där utskottet säger: "Vad som då bl. a. bör kunnaövervägas är enligt utskottets mening ett genomförande av YFU:s förslag omändring av ärekränkningsreglerna." Detta bör enligt utskottets mening gesregeringen till känna. Det visar att utskottet inte har tappat taget när detgäller den här frågan. Jag hoppas verkligen att man uppmärksammar det framöver. Enuppmärksamhet på det här området har också en viss preventiv verkan. Om manfrån massmedias sida tror att vi vill överväga lagstiftning kan dét i siginnebära en bättre sanering på frivillig väg. Frågan,vad man skall få säga om sina medmänniskor och vilka organisationer som skallfinnas, har ju spelat en betydande roll i den allmänna debatten. Jag tyckerpersonligen att man får akta sig, så att man inte går för långt. Det förs juöver huvud taget ett ganska brutalt språk på många arbetsplatser; det drabbarinvandrare, och det drabbar svenskar. Det tror jag inte man kan utrota medlagstiftning. Man skall naturligtvis bekämpa det, och man skall naturligtvisslå larm om systematisk diskriminering, rasistiska uttalanden och liknande, menman skall inte inbilla sig att man helt kan göra människors tal till ettutflöde av ett dygdemönsters tankar. Detsammagäller rasistiska organisationer. Det är en i och för sig be-hjärtansvärd tankeatt man skall förbjuda rasistiska organisationer. Jag tar naturligtvis avståndfrån alla former av rasism och även rasistiska organisationer. Men jag villerinra om den tid då sådana organisationer florerade som värst - hela1930-talet, när vi hade den nazistiska hydran i vår närhet och då det fannsstora spänningar också inom vårt land. klarade man sigutan någon lagstiftning. Den allmänna meningen var således redan på den tidenatt sådana obskyra företeelser skall bekämpas öppet och i ljuset. Det tror jagär det allra effektivaste. Undernazismens slutskede, , stiftades det visserligen en lag,men den kom aldrig att tillämpas. Den avskaffade man sedan ganska snabbt igen.Mot bakgrund av vad jag här har sagt yrkar jag bifall till reservation 8. Sedan har vi då frågan omvåldsskildringar, som ju föranlett mycken Vad jag tycker ärangeläget att betona är att våldsskildringar inte är Massvis avmänniskor som ringer och skriver om detta tror att det är fritt fram förvåldsskildringar. Det är det inte. Vi har en lagstiftning mot det. 104 Vad det gäller är naturligtvis att se till att denna lagstiftningockså tillämpas. Föratt förbättra tillämpningen av den har jag ända sedan jag satt med iyttrandefrihetsutredningen tyckt att systemet med en ansvarig utgivare skullekunna vara en bra och effektiv metod. Det föreligger ju inte så storaskillnader i vad vi tycker om vidriga våldsskildringar av oHka slag, utan detvi har olika uppfattningar om är vad som kan vara effekfivt för att komma åtdessa våldsskildringar. Dessvärre ger inte ens censur några slutliga garanfier för att vi får bara sevärdaoch lämpliga filmer för barn. Jag kan erinra om att en sådan film som Rambo hargått igenom filmcensuren, och den filmen tycker jag är en av de för ungdomarskadligaste filmer som har visats. Den visas alltså offentligt. Censur äralltså inte någon garanfi för att man får bort våldet. Vihar i media förfärligt mycket underhållningsvåld som säkert också är skadligt.Det är alltså enligt min och forskares'mening inte bara det direkta, råa,sadistiska våldet som påverkar människor. En del forskare menar att detsmygande våldet i alla möjliga underhållningsfilmer är det som påverkar mest.Det ger attityder som kan vara svåra att komma till rätta med. Jag kommer förmin del att i den kommande voteringen stödja utskottets förslag på den härpunkten. Meddelarskyddetdiskuterade vi väldeliga inom yttrandefrihetsutredningen. Grundtanken' bakomvårt förslag om' att meddelarskyddet skulle utsträckas också tillorganisationer och företag var att den enskilda människans beroende i olikaavseenden har förändrats under årtiondena, för att inte säga århundradena. Denenskilde är minst lika beroende av vad som händer i företaget, i denfackliga organisationen osv. som av vad samhället tar sig för genom sina organ.Många gånger är det i varje fall så. Det kan vara lika viktigt'för den enskildeatt det finns andningshål inom den privata sektorn som att det finnsandningshål vad gäller tystnadsplikten inom den offenfiiga sektorn. Det gjordeatt vi i yttrandefrihetsutredningen föreslog att området för meddelarskyddskulle vidgas på det sätt som har diskuterats här . Isitt anförande sade att den grundläggande orsaken till attregeringen inte framlagt riågot förslag på denna punkt var attyttrandefrihetsutredningen inte gick tillräckligt långt i sitt förslag. Det ärett märkligt resonemang. I utredningen var vi fnedvetna om de svåra avvägnings-och gränsdragningsproblemen. Därför såg vårt förslag ut som det gjorde. Om dethade genomförts hade följden blivit ett meddelarskydd inom vidare områden ochett genombrott för principen. Bara därför att man inte kan få allt avstår man,enligt justitieministern, från att göra någonting alls. Det är, som jag sade,märkligt resonemang. Ettstort antal riiiljöbrott som hemligstämplats liksom andra mindre trevliga sakermotiverar ytterligare att man fortsätter arbetet på detta område. Jag hoppasverkligen att de framlagda förslagen leder till något. Jag vet attdet finns en ohelig allians mellan de fackliga organisationerna ochföretagsamheten. Ingen av dem vill ha någon insyn i egentlig mening. De hartillsammans stoppat utredningens förslag. Det skall vi inte ta hänsyn till iframtiden, utan vi måste tänka på den enskilda människan och på effekterna församhället som helhet. Jag ser att tiden rinnerundan, och det jag säger , säger jag bara för att Ändringari tryckfrihetsförordningen m. m. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. reta enoch annan: jag har aldrig kunnat förstå hur grundlagsskyddet i fråga om yttrandefriheten blir starkare till följd ay uppdelningen på olika grundlagar. Det är för mig ren pch skär rnetafysik. Ingen har på ett övertygande.sätt kunnat förklara för mig varför yttrandefriheten blir bättre skyddad med de två grundlagar som vi tydligen skall få på detta område. Det är dock en teknisk fråga som jag inte fäster så stor vikt vid. Jag tycker baraatt det är litet genant vad gäller den intellektuella standarden på argumentatio nen i den här frågan, om man nu alls kan tala om någon intellektuell standard, härvidlag. . , - . 94ERKKI TAMMENOKSA (s): Jag har begärt ordet med anledning av den avMats O och mig väckta motionen om förbud mot rasistiskaorganisationer. Vi anser att skall gå i täten när det gäller attbekämpa dylika organisationer, och därför hänvisar vi till FN-konvenfionen. Det kan nämnas att vissa länder har förbjudit fascisfiskaoch nazistiska organisationer. Gränsdragningen mellan dessa och rasistiskaorganisationer är hårfin. Dessa lagar, som jag har läst, har dock inte hjälptmig när det gällt att försöka framlägga förslag till lagstiftning. Det görs gällande att man är orolig för att rasismen ökarnär invandrarnas antal växer. Det kan vara tvärtom. Ju fler svenskar som hardagligt umgänge med invandrare, desto svårare .blir det att mobUiseramedborgare till organisationer som agerar mot invandrare i detta land. Detsvenska samhällets inställning och invandrarpolitiska beslutförhindrar också uppkomsten av rasistiska organisationer.. Vi bör emellertid komma ihåg att även invandrare kan hamycket märkliga uppfattningar om andra invandrare. Fördomarna är desamma somhos svenskarna. I detta land finns lokala parfier som agerar mot invandrare ochinvandringen. I har de borgerliga samarbetat med ett sådant parti. IStockholm har ett mindre framgångsrikt parti haft invandrare på sina vallistor,och dessa invandrare inbillar sig att de är bättre människor bara därför att deråkar komma från nordligare breddgrader. Pet kan i detta sammanhang konstateras att rasismen ochfrämlingsfientligheten inte har ökat i detta land. Attityderna mot invandrare är bättre,än . Mensamtidigt är det nästan rumsrent att uttala sig om invandrare och specielltflyktingar på ett sätt som man inte hade kunnat göra för ett antal år sedan.Samhällsklimatet har gjort att det är möjligt för små, högljudda och barnsligamen farliga rasistorganisationer att uttala sig mer öppet. Jag konstaterar att de i skärpta straffen ärett avgörande steg framåt. 'Vi skall givetvis anstränga oss att upplysa folk ivårt samhälle om rasismens irrläror. Jag har därför svårt att förstå deborgerligas resonemang i reservafion 8. För tillfäUet är jag nöjd med detbeslut som kommer att fatta, men jag hyser farhågor för att det kanbli aktuellt med inskränkningar i viss yttrandefrihet .. Låt mig, herr talman, avslutningsvis säga några ord om detvideovåld som jag i går fick bevittna på videofilm här i, . otroligt smaklöst har jag sett. Inuvarande läge hänvisar jag till kulturutskottets förslag till beslut somfogats till detta betänkande. 95 INGA (vpk): Jag skall tala enbart om behovet avförhandsgranskning av videogram. Inför den här debatten hade jag tänkt visa envåldsvideo under rnin egen talarfid. Jag hade räknat ut att en sådan filmskulle säga mer än alla ord i en debatt kan göra. Men av tekniska skäl gick detinte. Då försökte jag få till stånd en visning av filmen på internvidéo samtidigtsom jag talade här i kammaren. Men det sprack av upphovsrättsliga skäl.Talmannen hade nämligen kunnat bli åtalad, eftersom också andra änriksdagsledamöter hade kunnat se videon. I stället visade jag en film enbart för riksdagsledamöteri den gamla första kammaren. Jag hade köpt en videotejp hos Hagens porrbutik påGötgatan här i . Jag vill passa på att rekommendera riksdagensledamöter och även tjänstemän att göra ett besök i den där butiken. Det ärmycket nyttigt och lärorikt. Jag tror att många skulle få en annan inställningtill förhandsgranskning efter att ha varit där; Drygt 20 ledamöter såg videofilmen i går. Nog är detunderligt att det skall vara sä svårt att få till stånd en visning för attbevisa att det behövs en förhandsgranskning av sådana här vidrigheter. Den filmsom jag införskaffade och liknande filmer kan man hyra dygnet runt inästan vilken korvkiosk som helst. Men att visa en film av detta slag förrikets styrande är nästan omöjligt. Nog om detta. 18 motioner har väckts mot videovåldet, och de speglar denoro som finns ute i landet i den här frågan. Ett ökat medievåld sköljer överbarn, ungdomar och vuxna. Skadas man eller skadas man inte av att se videovåld?Vad blir följderna? Kan man koppla ihop» storstadens våldskravaller med ettökat medievåld? Ja, det kan man. För vpk är det självklart att alla människorskadas, om de matas med våld i olika former. har det sagts att det vi - både barn och vuxna -ser i TV och video och i andra sammanhang inte har någon betydelse, att detinte påverkar oss negativt. En del har t.o.m. påstått att människor får utioppför dolda aggressioner genom att se på våld, och sedan skulle de inte självabehöva utöva våld. finns det hundratals forskningsrapporter som klartvisar att långvarig och upprepad exponering för extremvåld och våldspornografileder till attitydförändringar hos människor. En engelsk undersökning har studerat sambandet mellanvideovåldsfilmer och våldshandlingar i och kommit fram till att det ärskadligt att se pä videovåldsfilmer. Därigeriom avtrubbas nämligen motståndetmot våld. Toleransen mot våld och förtryck ökar, och benägenheten att användavåld för att lösa konflikter ökar lika så. Därmed accepteras våldet alltmer somett normalt beteende. "Att hantera en kulspruta är inget medföttbehov", säger i .