prot · GB0944 · 1987-12-31 00:00:00 — Någonytterligare åtgärd från min sida är därför nu inte aktuell. 72 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministern för svaret på mininterpellation. Jag måste dock säga att det inte är särskilt tillfredsställande.Det innebär nämligen att kommunikationsministern tillstår att regeringen intehar vidtagit någon konkret åtgärd inom detta område. Postenstransport- och planeringssystem (PTP) omfattar hela det svenska vägnätet, nedtill den minsta gatustump - som posten själv uttrycker det i eninformationsbroschyr. Man anger olika vägars framkomlighet, broars och tillåtnafordons vidd samt det tillåtna axeltrycket. Vidare finns det uppgifter omhusnummer, bebyggelsetyp, våningsplan och lägenheter. Över huvud taget är detfråga om en oerhört detaljerad och lättillgänglig sammanfattning av hur Sverigeser ut. Detta är givetvis av stortintresse för en främmande makts militära Det är därförnästan parodiskt att posten själv använder militära begrepp vid presentationenoch marknadsföringen av det aktuella systemet. - Man säger nämligen attdet är ett system "för strategisk, takfisk och operationell ledning ochplanering av transporter". Sårbarhetsberedningenkonstaterade i sin slutrapport att ingenting hade skett med anledning av denskrivelse som man avsände 1985 och där man konstaterade följande: "Enligtmilitära experter blir PTS ett utomordentligt underlag för fientligt sinnadmakts planering av militära operationer och för insättande av s. k.diversionsenheter (terroristverksamhet). Detaljrikedomen och aktualiteten gerett underlag för att följa upp och inrikta satellitspaning och agentverksamhet." Så skrev man tillregeringen , och ännu har ingenfing hänt. har en betydande oförmåga hos det svenskasamhället avslöjats när det gäller att värja sig mot de hot som vi faktisktlever under. Det verkar som om vi skulle tro, eller hoppas på, att verklighetenskall anpassa sig fill våra lagar och regler i stället för att vi skall anpassavåra lagar och regler fill verkHgheten och fill de hot som den medför. Viändrar alltför ofta ingenfing, ända fills verkligheten avslöjar naiviteten ochoskuldsfullheten. Spionen flykt är på många sätt betecknande för dennanaivitet. betecknas denna flykt som en "missköttpermission". Närdet händer som inte borde få hända, blir förvåningen stor. Det är faktisktoacceptabelt att förändringar tillåts komma först när olyckan redan har hänt.Det är därför förvånande att kommunikationsministern fortfarande - två och etthalvt år efter det att sårbarhetsberedningen gjort regeringen uppmärksam påproblemet med PTP - fillstår att ingenfing har hänt. Kommunikationsministernsvarar bara att han har erfarit att samråd pågår mellan ÖB och postverket. Det är kommunikationsministern här i kammarensvarade beträffande en liknande fråga att förnyade kontakter då skulle tasmellan ÖB och postverket. I ett sådant här ärende är denna typ av handläggningoacceptabel. De mihtära hot som faktiskt har att möta anpassar sig juinte till den senfärdighet och byråkrati som präglar regeringens agerande iden här frågan. Jagskulle vilja fråga kommunikafionsministern om han över huvud taget har vidtagitnågon åtgärd med anledning av detta ärende. Vidare skulle jag vilja veta närsamrådet mellan ÖB och postverket kommer att avslutas först då kan ju etteventuellt beslut från regeringens sida komma. Sedan skulle jag vilja veta omkommunikationsministern är beredd att stoppa postens försäljning när det gällerden aktuella databasen så länge samråd pågår. Kommunikafionsministerns svar aktualiserar emellertid en annan fråga:Vem i regeringen har ansvaret för sårbarhetsfrågorna? Det är intetillfredsställande att frågan om hur en främmande makt skall kunna använda sigav olika typer av databassystem hanteras av skilda statsråd. Det finns ,som kommunikafionsministern anger i sitt svar, en samrådsgrupp. Men vem iregeringen har ansvaret för att denna samrådsgrupp vidtar åtgärder i en frågasom denna, som alltså gäller postens transport- och planeringssystem? 1987/88:4414 december 1987 73Kommunikafionsminister : Fru talman! Det är inte riktigt att,som säger, ingenfing har hänt i den här frågan . Så sent som beslöt regeringen omtilläggsdirektiv till utredningen om tillträdesskydd. Utredningen har iuppdrag att se över lagen i fråga om vissa bestämmeliser till skydd förförsvaret m, m. Utredningens arbete avser bl, a. sekretessfrågor av det slagsom uppkommer när landskapsinformation framställs och sprids. Tilläggsdirektiveninnebär att utredningen får i uppdrag att ytterligare se över frågorna omsekretess i samband med framställning och distribution av landskapsinformation.Detta är en sak som har hänt sedan vi senast diskuterade frågan i kammaren. Densamrådsgrupp som finns för samhällets säkerhet inom dataområdet upprätthållerkontakter med postverket. Gruppen håller på med en faktainsamling angåendemassuttag av information från offentliga register. - detär ju inte långt dit - skall samrådsgruppen sammanträda med postverket ochöverbefälhavaren. Dessutom pågår det ett direkt samarbete mellan postverket ochöverbefälhavaren. Såvitt jag vet håller ÖB på med att ta fram ett slagskravlista på den typ av system som vi nu diskuterar. NärGunnar då frågar när något kommer att hända härnäst är det konkretasvaret beträffande just denna fråga: när överbefälhavaren gjort sin kravlistaklar och man alltså vet vilka krav som överbefälhavaren ställer på denna typ avsystem. Därav följer också logiskt svaret på frågan.om regeringen är beredd attstoppa användningen av denna typ av register. Såvitt jag känner till har ingenframställning kommit från överbefälhavaren om att stoppa användningen av dessaregister. Det är ändå överbefälhavaren som i första hand har att beaktasäkerhetsintressena. Om överbefälhavaren ansåg att riskerna var allvarligaredan i nuläget - som tydligen anser - skulle han ha begärt attdessa register inte fick användas. Men såvitt jag vet har ingen sådan begäraninkommit. I stället sker det överläggningar om hur denna frågaskall hanteras. Överläggningarna pågår just nu och kommer att fortsätta nästaår. Sedan får vi se vilket förslag parterna kommer fram till. 74 (): Jag tror att man i detta sammanhang måste skilja mellan två olikafrågeställningar. Den ena frågeställningen gäller den generella inställningentill hur man skall hantera denna typ av system som kan leda fill betydanderisker för vår nationella säkerhet. Man kan ha all respekt för att regeringenhar gett tilläggsdirektiv. Den andra frågeställningen gäller hur man skallhantera detta konkreta transport- och planeringssystem. Inte bara jag anser attdet innebär betydande risker, utan också ett organ som har rapporterat direkttill försvarsdepartementet, nämligen sårbarhetsberedningen, anser att det ärutomordentligt allvarligt och fill men för rikets säkerhet. Inomsårbarhetsberedningen har de bästa kunskaperna inom detta område samordnats,kunskaper att analysera vilka risker för vårt lands sårbarhet som olika typerav register medför. Det går inte att avfärda frågan med att en enskildriksdagsledamot har fått för sig att den är allvarlig, eftersomsårbarhetsberedningen är ett offentligt organ som i en skrivelse till regeringenhar pekat på betydande risker. Denna skrivelse kom regeringen till hända . Jagtycker inte att det är ett särskilt stort bevis på handlingskraft närkommunikationsministern hänvisar fill att man har lagt fram tilläggsdirektiv.Det är ändå som regeringen fick skrivelsen frånsårbarhetsberedningen, där det framgår hur utomordentligt farligt beredningenanser att systemet är. Jagtycker inte heller att det är särskilt handlingskraftigt och ansvarsftrllt avkommunikationsministern att hänvisa till myndigheter som sorterar under andradelar av regeringen. Det må vara att ÖB eventuellt skulle kunna agera snabbare,del må vara att andra myndigheter också har ett ansvar, men det ytterstaansvaret i en sådan här fråga - som har varit på regeringens bord vid fleratillfällen - ligger faktiskt hos regeringen, i detta fall hos kommunikationsministern.Det är därför med en viss beklagan man kan konstatera attkommunikationsministern inte har vidtagit någon annan åtgärd än att utfärdatilläggsdirektiv. Man kan även med beklagan konstatera att han uppenbariigeninte avser att ta initiafiv till att stoppa postens försäljning ur dettaregister. Det innebär att medan utredandet pågår kan främmande makter köpainformation om det svenska vägnätet ända ner fill minsta lilla gatstump, ochdet är oacceptabelt. Vi kan bara hoppas att verkligheten inte skall avslöjanaiviteten och oskuldsfullheten på samma sätt som den avslöjat naivitet ochoskuldsfullhet i andra sammanhang i det svenska sanihället. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 75Kommunikationsminister : Herr talman! Jag hänvisar fill vad jagfidigare har sagt om de åtgärder som har vidtagits. Men jag hävdar att det inteär postverkets uppgift att i första hand bedöma säkerhetsaspekterna. Det ärrimligen de militära myndigheterna som skall göra det. Det faktum attsårbarhetsberedningen skrev till regeringeninnebär i och för sig att beredningen har pekat på problemet. Men bedömningenur säkerhetssynpunkt måste rimligen i första hand ligga hos de militäramyndigheterna och ytterst hos överbefälhavaren. Han har alltså inte begärt skall förfara med dessa register så som menar att man skallförfara med dem. 76 (): För det första vill jag hävda att det är postverkets uppgift att även iförsta hand bidra till rikets säkerhet. Det är inget ansvar som man kanöverlåta på någon annan myndighet. Det måste rimligen vara varje svenskmyndighets ansvar att ta uppgiften på allvar och att utifrån sina egnautgångspunkter värna om rikets säkerhet. Fördet andra vill jag fråga kommunikationsministern om han anser dettillfredsställande att det skall ta efter det attett offenfiigt organ har pekat på risken för rikets säkerhet i dataregistren,innan någon åtgärd vidtas. Detmå vara att andra myndigheter borde ha agerat snabbare, det må vara att man kansäga att ÖB eller postverket borde ha gjort på det ena eller andra sättet, menanser kommunikationsministern att det är tillfredsställande att OmSJ:s persontågtrafik i ö vre det tar två och ett halvtår, innan man över huvud taget kommer fram till om detta databassystem är tillmen för rikets säkerhet eller inte? Överläggningenvar härmed avslutad. 14§ Svar på interpellation 1987/88:129 om SJ:s persontågtrafik i övre har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta föratt övre skall få bibehålla sin nuvarande persontågstrafik samt föratt förbättra komforten på sovvagnssidan. Min uppfattning är att det bör finnas entillfredsställande nattågstrafik till och från . Jag kommer dåregeringen skall besluta om den trafikpolitiska propositionen att föreslå attmedel också anvisas för dagens sovvagnsutbud på övre . Jag tyckeralltså att dagens servicenivå på sovvagnssidan totalt sett bör tryggas. Enannan sak är att trafiken självfallet måste kunna förändras och utvecklas medhänsyn till marknaden och andra förutsättningar. Detta blir dock enförhandlingsfråga mellan den myndighet som skall upphandla trafiken och SJ, därutgångspunkten skall vara en tillfredsställande servicenivå. 78 (): Jag ber att få tacka för kommunikationsministerns svar på mininterpellation. Detär med stor tillfredsställelse jag konstaterar att statsrådets uppfattning omnödvändigheten i att upprätthålla nuvarande persontrafik på övre Norrlandöverensstämmer med min egen. Godakommunikationer är en av de viktigaste förutsättningarna för en regionsutveckling. Detta är särskilt accentuerat i geografiska områden med storaavstånd. Norra stambanan har utgjort stommen ikommunikationsnätet för hela övre . Trots den snabba utvecklingen avflygtrafik och landsvägstrafik utgör järnvägstrafiken på norra stambanan meddess bibanor en omistlig del av transportsystemet i denna del av landet. Dettagäller inte minst de interregionala förbindelserna för persontrafiken mot övreNorrland. Införden kommande har aviserat nyaindragningar i persontrafiken på norra stambanan. Underinnevarande period har tågparet 793-794, den s.k. Lapplandspilen, dragits in.Året innan rönte persontåget samma öde - ett dagtåg som trafikeradesträckan . Det föreslås att övre skallvidkännas en reducering med ytterligare ett tågpar fr. o. m. fidtabellsperioden1988-1989. Iett preliminärt förslag skulle tåg 97 med utgångsstation sammankopplas iVännäs med tåg 91, vilket utgår från . I klartext betyder detta attytterligare en daglig förbindelse med försvinner. Oron över attpersontrafiken skall försämras har sin grund i SJ:s obenägenhet att undertidtabellsarbetets gång efterhöra synpunkter från berörda kommuner och fackligaavdelningar. Det är naturligtvis nödvändigt med vissa omfördelningar underkorta perioder, framför allt , för att underlättatågföring och förbättra möjligheterna att hålla fiderna inom person-och'godstrafiken. Detta får dock inte innebära att persontrafiken i ett längreperspektiv ytterligare försämras på norra stambanan. Detvå tåg som trafikerar sträckan måste bibehållasför att ge människor alternafiva möjligheter fill kommunikationer både motsöder och mot norr. Även en försämrad komfort på sovvagnssidan har aviserats från SJ.Standarden för de resande försämras genom att tvåbäddskupéer i andra klass iintercitytåg försvinner och ersätts av enbart trebäddskupéer. Vidare förberedsen indragning av den direkta sovvagnen . En sådanförsämring av komforten är inte gynnsam för persontrafikens utveckling. Detär därför tillfredsställande att kommunikafionsministern har för avsikt attanslå medel i den kommande trafikpolitiska proposifionen för att behålla dagensservicenivå när det gäller sovvagnstrafiken på övre . För att uppnå enbra persontrafik på norra stambanan måste regering och riksdag nogsamt följaSJ:s fortsatta arbete och målsättnng. OmSJ:s persontågtrafik i övre Anf.79 (): Låt mig börja med att instämma i kommunikationsministerns uttalandedels att han tycker att dagens servicenivå bör tryggas, dels att det bör finnasen tillfredsställande tågtrafik till och från . Jagtror också att det är många som undrar vad tillfredsställande tågtrafikegentligen innebär. går det nämligen bara två personförande tågtill norra . avser SJ att dra in ett av dessa tåg, och dåkommer det alltså att finnas ett enda persontåg fill övre , som trotsallt omfattar en tredjedel av landets yta. Kommerdagens två tåg att fortsätta att köra på övre , eller skall SJ:s planerpå att dra in ett av dessa tåg bli verklighet? Det är angeläget attklarlägga detta. Omdet skulle bli så att SJ:s planer får genomslag, måste andra faktorer tas innär det gäller persontransporterna över huvud taget i övre , ochmöjligheterna att eventuellt riva upp monopolet på flygets område fårdiskuteras. Det är ytterst angeläget att klarlägga vad SJ menar i dettasammanhang. förstår jag att kommunikationsministern,i en situation där en stor trafikpolifisk proposition strax läggs på riksdagensbord, inte i detalj kan avgöra tidtabellernas genomslag och alla turer. Mendetta är alltså en mycket väsentlig fråga som gäller en tredjedel av landet:Skall de turer som finns vara kvar, eller kommer de att dras in till detminimum som SJ föreslår? 80Kommunikationsminister : Herr talman! Både regering och riksdaghar avstått från att besluta omtidtabellsförändringar och tågföring liksom om 5 protokoll 1987/88:44 Om SJ:s persontågtrafik i övre biljettpriseri SJ:s verksamhet. Jag tror att det är riktigt att de frågorna inte skalldetaljregleras av vare sig regering eller riksdag, och det innebär att vi intebehandlar varje sådan förändring som görs. Generellt har jag - det vill jag ytterligare en gångunderstryka - och regeringen den inställningen att sådana förändringar inteskall göras sorn innebär en försämring av dagens servicenivå iNorrlandstrafiken. Inom ramen för detta har SJ naturligtvis möjligheter attgöra anpassningar till trafikutvecklingen. SJ drar inte snabbt in tåg som detfinns efterfrågan på, utan SJ brukar vara ganska uthålligt, innan SJ bestämmersig för att göra förändringar och anpassa sig till en vikande efterfrågan. Såvitt jag kan förstå har det alltså under lågsäsongenvarit en, som SJ uttrycker det, kraftig överkapacitet beträffande delar avdenna trafik. Med andra ord har tågen i stor utsträckning kört med tomma ellerhalvtomma vagnar. Då skall SJ anpassa trafiken efter den förändradeefterfrågan. Sammantaget betyder inte dessa ändringar, enligt SJ, attdet blir någon minskning av antalet sov- och liggvagnar i förbindelserna medövre , men genom minskad körning på avsnittet kan SJgöra en besparing i storleksordningen 7,5 milj. kr. och samtidigtfrigöra ytterligare kapacitet för den expanderande godstrafiken på stambanangenom övre . Det är alltså kontentan av de förändringar som nudiskuteras. Självfallet kan detta från vissa synpunkter vara negativtför övre i dess helhet eller delar av övre , eftersom det ärett ganska stort område, men det bör framhållas att det finns inslagi SJ:s verksamhet som är positiva för Norrlandstrafiken. Ett sådant inslag ärenhetspriset, som innebär att man betalar samma pris för alla resor som ärlängre än . Ett annat inslag är den kapacitetsförstärkning som sker pålinjen . Ett tredje inslag är att det har satts in modernaliggvagnar, som har höjt standarden på Norrlandsresorna. Mycket av det som diskuteras i detta sammanhang - det ärinte första gången som Norrlandstrafiken är uppe till debatt i -måste bedömas med utgångspunkt i hur man vill att en total trafikförsörjningskall vara i norra . Det handlar alltså om hur kombinationen är utformadnär det gäller trafikförsörjning med tåg, med bussar och med flyg i denlångväga trafiken. Detta är sådant som den kommunikationsenhet som harinrättats, som ett led i försöksverksamheten med samordnad länsförvaltning iNorrbottens län, bör titta på. Den skall skaffa sig en helhetsbild av länetskommunikationer, och den skall föreslå åtgärder som gör att man kan komma tillrätta med eventuella brister. Jag tror alltså att man inte bara skall diskuterajärnvägstrafiken på övre utan att man bör se till trafikförsörjningeni dess helhet. Därvid händer det som bekant en, hel del positivt, inte minstnär det gäller utvecklingen av flyget. konkreta fråga, är jag nu inte bereddatt svara på. Svaret på den frågan kommer i anslutning till den trafikpolitiskaproposifionen. 81 (): Det var naturligtvis inte min avsikt att gåhändelserna i förväg. Det pågår, som statsrådet nämnde, ett viktigt arbete -inte minst här i huset-när det gäller trafikpolitiken och den förväntadepropositionen. Det sker, som statsrådet sade, stora förbättringar när detgäller lipprustningen av stambanan och SJ:s planer i samband därmed, och det ärpositivt. Men skulle SJ;s planer på att norra bara får behålla ett endapersonförande tåg söderut till huvudstaden genomföras, måste man sannoliktomvärdera persontrafiken inom andra trafikslag, t. ex. flyget. Man bör därfundera över om den monopolsituation som SAS häller på att växa in i bör mötasmed åtgärder för att släppa in fler flygbolag på den linjen. Det är en av deåtgärder som bör diskuteras. Konkurrens har tidigare i sådana sammanhang visatsig vara nyttig, och det är min övertygelse att det skall kunna bli fallet äveni framtiden. Men vi får väl se vad som händer sedan behandlatden aviserade propositionen. Jag ser naturligtvis många positiva inslag iutvecklingen, som jag känner oro för att övre kan få enförsämring av sin trafikförsörjning. 82 (): Det är klart att det sker mycket positivt omvi ser till det stora hela. Men givetvis innebär det någonting negativt för ossresenärer frän övre , om man minskar antalet tåg söder om . Marknadsregionen i framhåller att de nattåg som går på övre gott och väl betalar sina egna driftskostnader. Det är då märkligt om ett av dessa tåg skulle dras in. ' Liksom statsrådet tror även jag att det är vikfigt med existörre satsning på stambanan söder om . De pengar som finnsanslagna räcker endast för den utbyggnad till dubbelspår som pågår på sträckanÅnge-Bräcke. Vi har en mycket svår passage söder om ned mot länsgränsen.Här förekommer inte mindre än 36 sträckor med hastighetsbegränsningar. Detskulle ge oss stora möjligheter om vi fick tillräckligt med pengar för att göraen ordentlig upprustning på sträckan . Det skulle ge oss en mycketbättre trafikstandard när det gäller både sovvagnstrafiken och godstrafiken. Överläggningen var härriied avslutad. 15§ Svar på interpellation 1987/88:134 om Vänersjöfarten 83Kommunikationsminister : Herr talman! harfrågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att förhindra enutslagning av Vänersjöfarten. beslöt att från avgiftssynpunktjämställa inlandshamnarna med kusthamnarna. Beslutet var föranlett avregionalpolitiska skäl. I stället för de särskilda kanal- ochseglationsavgifter som sjötrafiken tidigare hade att erlägga skulle enbartsedvanlig farledsvaruavgift betalas. driftsunderskott somdärvid uppstod för bl. a. Trollhätte kanalverk och seglationsstyrelsenär de särskilda avgifterna togs bort täcktes genom avräkning från de statligasjöfartsavgifterna. Förändringen innebar en avsevärd kostnadsbesparing förfartygstrafiken på främst . År1986 godkände på förslag av regeringen att betalningsansvaret förersättningen till Trollhätte kanalverk och skulleövertas av staten. Beslutet innebär för innevarande budgetår enkostnadsavlastning för sjöfarten på närmare 48 miljoner. Jagvill även understryka de ansträngningar som görs för att sjöfarten skall kunnabedrivas även under mycket svåra isvintrar. Denstafiiga transportpolitiken skall skapa förutsättningar för rationellatransporter. Däremot är det företagens sak att välja den mest lämpligatransportlösningen. Genom de förändringar i avgiftssystemet och kostnadsansvaretsom genomförts för Vänersjöfarten har sjötrafiken givits bättre förutsättningaratt konkurrera. Den avgörande förmågan att konkurrera är sedan beroende av omman i övrigt kan erbjuda en service som kunderna vill ha till ett pris som deär villiga att betala. 84 (): Jag tackarkommunikationsministern för svaret. Vänersjöfartenär mycket viktig för Vänerlandskapen och speciellt för . Dådenna fråga kan få stor betydelse framöver anser jag det vara nödvändigt attteckna något av bakgrunden. FrånVänerhamnar har man via lyckats få en säker och väl fungerandetransportled ut till . Detta skedde sedan 1957 års Vänerkommittéefter många års arbete lyckades åstadkomma en fördjupning av kanalen och enisbrytning som möjliggjorde året-runt-sjöfart. Representanterför skogsindustrierna och övrigt näringsliv, liksom kommunerna, har deltagit idetta arbete. Hamnarna och krananläggningarna har rustats upp. När dessa frågordiskuterades lovade skogsbolagen att långsiktigt stanna kvar i med sinatransporter. Detta var nödvändigt för att dessa åtgärder skulle kunna vidtas. Mendärefter har ägarförhållandena inom näringslivet undan för undan förändrats.Köp och sammanläggningar har gjorts, och Stora är nu den helt dominerandeskogs- och skogsindustriägaren i området. Risk föreligger för att personer iledande ställning inte känner för de områden som kommer till. Och detta kanleda till konsekvenser som innebär stora försämringar. StorföretagetStora har genom sina pågående transportutredningar skapat oro. Skulleföretaget finna andra lösningar för sina transporter, skulle Väner-trafikenminska med en fjärdedel eller kanske mer. Men på grund av att de utgåendefrakterna för Storas del är betydligt mer än en fjärdedel av Vänersjöfarten, blirkonsekvenserna än större. Sjöfarten kan förlora i effektivitet. Detnu väl fungerande transportsystemet skulle få en allvarlig knäck, vilket skullevara fill förfång för Vänerlänens näringsliv och framtida möjligheterbeträffande sysselsättning m.m. Det skulle kunna bli upptakten till Väner- Samhällsekonomiskt skulle detta vara mycket olyckligt, ja rent avödesdigert. fraktas det nära godstill och från Vänerhamnarna. Att frakta gods med fartyg är det billigastesättet ur energisynpunkt.