prot · GB0936 · 1987-12-31 00:00:00 — Man tog en del av den svenska historien, upphöjdeden till nationell symbol och sade: Detta är patriotism. , , i samma land och med sammafolk, hade man enorma problem. Man le vde i misär och fattigdom - men det varen del a v den svenska historien som aldrig kom under belysning i den s. k.klassrelaterade patriotism som fanns . De svenska bondpojkarna åkte till främmande land ochslaktades själva ned eller slaktade bondpojkar från andra länder, och dettabetraktades som ärofullt och hjältemodigt. kunde författare ochdiktare sitta på en krog, på betryggande avstånd från krigshandlingarna, och påbeställning skriva dikter om det ärofulla i att dö hjältedöden: "De gåvositt liv i främmande land för kung och för fosterland" - och annat trams. Det här nationalchauvinistiska idealet tillhör ju enförgången tid. Och naturligtvis är det så, fru talman, att det inte går attmoralisera över ett lands historia - det är fullständigt meningslöst, och detförsöker jag inte heller göra. Den finns där. Vissa delar av historien kan manvara stolt över, andra delar vill man helst glömma. Jag tror knappast det finnsnågon som kan säga sig vara stolt över hela den svenska historien. Exempelviskan det knappast finnas någon som känner speciell stolthet över de häxprocessersom pågått i . Som sagt: Över landets historia kan man inte moralisera.Det är inte heller den jag vänder mig emot. Mina invändningar bygger på att vi , 1987, genom attsjunga nationalsången upprepar uttrycken för de nationalchauvinistiska ideal som gällde. "Du tronar på minnen från fornstora dar, då ärat ditt namn flögöver jorden. Jag vet att du är och du blir vad du var ." I detta sammanhang skulle jag vilja fråga: Finns det någonav kammarens ledamöter som i sina framtidsdrömmar har en vision som går ut påatt återigen skall bli vad var i sina fornstora dar, då äratdess namn flög över jorden? I så fall skulle det vara mycket värdefullt omdenne riksdagsledamot stod upp och talade om det! Min invändning handlar alltså om det anakronistiska ochfelakfiga i det nuvarande textmässiga och idémässiga innehållet inafionalsången. Det finns naturligtvis många som säger: Ja, det kan hända attdet är så, men vad skall det tjäna till att gräva upp den där diskussionen? Låtoss behålla våra nationalsymboler! Det är inte många som fäster sig vid dem ialla fall - många känner inte ens till själva texten och det idémässigainnehållet i nationalsången. Vi är inte betjänta av någon nationalism. Vi villinte ha någon uppvaknande patriofism här i landet. Vi har det bra som vi har det. Jag vill framhålla att jag har den bestämdauppfattningen - och det är syftet med motionen - att vi behöver en nationellkänsla. Vi behöver ge substans åt vår patriotism, vi behöver tala om innehålleti begreppet svenskhet. Vi behöver ha en nationell identitet, vi behöver ha ennationell kultur. Och den debatten försöker vi få. Det finns i huvudsak två anledningar tiU att jag anser attvi behöver detta. Den första är att det i finns gemensamma värdensom vi borde slå vakt om, som har skapats av den svenska arbetande befolkningenunder landets utveckling. Den andra anledningen är att jag anser att vi bör göraallt för att främja och slå vakt om den svenska kulturen, svenskheten av i dag.Varje försök att kanalisera patriotismen till förlegade och döda symboler ärsamtidigt ett förnekande av de gemensamma värden som vi har här i landet . Jag anser att vi står inför en kulturimperialistiskinvasion av en massproducerad främmande kultur. Den kulturen saknar varje formav nationella särdrag. Den är av nödvändighet förgrovad och utslätad. Denförmedlar ett allmänt västeriändskt ideal och allmänna västerländskavärderingar och livsformer som inte är relaterade till det svenska folketsverklighet. Genom denna kultur får en hel generation ungdomar ettförhållande till sina idoler som präglas av otillräcklighet och ouppnåelighet istället för samhörighet. För att passa in i den nya kulturens ideal gäller detatt du lever upp till de normer, regler och mönster för beteende och utseendesom gäller. Det innebär att du måste rätta dig efter den trend i fråga omkläder, prylar, tankar och åsikter som gäller för tillfället. Misslyckas du attleva upp till de förebilder som den kommersiella kulturen öser över dig,riskerar du att alltid känna dig otillräcklig och misslyckad. Totaltströmlinjeformade och okritiska skall ungdomarna ikläda sig en identitet,skapad för att passa in i ett samhällssystem där det inte finns några olikheteroch följaktligen inte några motsättningar. I den mån olikheterna finns, skallde sminkas över med en kladdig olja - det gäller att bli brunbränd. Men närskalet görs till den mest betydande delen av människan, förlorar insidan heltsin betydelse. Denna kultur fråntar-ungdomarna rätten till en egenidentitet, rätten att tänka själva, rätten att se sina livsvillkor i ett störresammanhang. Att tillåta denna kulturs ideal att vara det enda och dominerandealternativet innebär en fruktansvärd våldsutövning mot ungdomarna. Det är densjälsliga tomhet denna kultur lämnar i människornas inre som tvingar ungdomarnatill desperata handlingar - som ett sätt att göra sig synliga i ett samhälledär de annars är osynliga. I förvissning om att kulturen aldrig ärideologilös utan är en avgörande faktor för en levande idédebatt och för denideologiska kampen anser vi att kampen för en nationell kultur, det svenskaarbetande folkets kultur, är en av de primära uppgifterna för arbetarpartiernaoch arbetarrörelsen. Det handlar om en kultur-som återspeglar dagens svenskaverklighet, som framspringer ur vårt kulturella arv men också ur det svenskafolkets vardagliga liv, en kultur som återger det svenska folkets problem,villkor, förhoppningar och visioner. Det handlar om en kultur som fångar uppnyanserna i samhället, som förmedlar sanningar, attityder och moralbegrepp somär relevanta i den nuvarande samhällsutvecklingen, en kultur som åskådliggörsambanden i folkens liv, så att svenska folket kan få sina egna erfarenheterbekräftade genom kulturen. Då får vi en levande nafionell, folklig kultur, somfyller sin roll som en garant för yttrandefriheten. Annars riskerar vi att göraen hel generation av ungdomar historielös. Den svenskheten måste vi uppmuntra, anser jag. Det ärnödvändigt att få en debatt kring den svenskheten. Detta är den första orsakentill att jag anser att vi behöver en diskussion om patriotism. Den andra orsaken, fru talman, är att det överallt dykerupp en rad pseudopatrioter som återigen, liksom det har skett tidigare ihistorien. Nationaldagen som helgdag, m. m. Nationaldagen som helgdag, m. m. spekulerari patriotismen, väljer ut en del av vad de kallar för svenskhet och försökerbevara den genom att skydda den mot flyktingar, genom att skydda den mot yttrepåverkan, genom att mumifiera den, förpuppa den, och också skydda den frånverkligheten. Den här sortens pseudopatriofism, som breder ut sig här i landeti dag och som säger att svenskheten är att ha blå ögon och blont hår, behöverbemötas av någon. Vi måste från sida delta i den debatten ochbesvara en del frågor som folk ställer . Vad är svenskhet enligt våruppfattning? Skall man bevara svenskheten? Riskerar man inte då att bli rasist?Kan man förena patriotism med internationalism? Vågar man säga att man älskarsitt fosterland? Vågar man säga att man hyser kärlek fill sin hembygd samtidigtsom man säger välkommen till flyktingar? Självfallet, fru talman, skall man bevara den svenskanationalkänslan. Självfallet skall man bevara den svenska kulturen. Man skallbevara den så att den inte domineras av och översvämmas av en främmande kultur,så att den fortfarande kan vara nationell, så att den fortfarande kanåterspegla de problem, visioner, tankar och känslor som det svenska folket hari dag, så att den fortfarande återspeglar den verklighet vi lever i - och i denverkligheten finns både flyktingar och invandrare. Om nu till äventyrs skulle bifalla min motion,om man fill äventyrs skulle ha en nationell tävling för att kunna bestämmainnehållet i den nya texten till nationalsång, då skulle man kanske komma framtill att vi älskar det här landet därför att det är den plats på jorden där vilever och där våra barn växer upp - i en nationell gemenskap som ocksåinvandrarna hör fill. Då skulle det kanske komma fram att det här landet ocksåtillhör invandrarna, att vi är stolta över det här landet därför att vi leverhär och därför att generationer av arbetande folk har levt och arbetat här, såatt inte behöver leva i fattigdom och misär utan kanleva ett människovärdigt Uv med självrespekten i behåll. Vi älskar inte det här landet därför att det är stort,starkt, aggressivt och rikt, utan vi älskar det därför att den plats på jordendär vi lever är som den är. Vi är stolta över vårt land därför att i det landetgörs ansträngningar för att bevara värderingar som medmänsklighet, solidaritetoch omtanke. EnUgt min uppfattning är det den sortens svenskhet som borde kommafram och som vi alla borde kämpa för att bevara. Det här är min uppfattning i frågan. Utskottetväljer att säga att man inte vill tycka någonting om detta och vägrarkonsekvent att ta ställning i sakfrågan. Utskottsmajoriteten har sagt sitt. Men vad sägerriksdagens övriga ledamöter? är det er tur att säga er mening! Gå nu upp italarstolen och tala om att jag har fel! Gå upp i talarstolen och tala om attdet idémässiga och textmässiga innehållet i den nuvarande nationalsången är braoch att det inte behöver ändras! Säg att jag inte vet vad jag talar om och attdet inte är den sortens patriotism ni vill ha! Gå upp och försvara, denståndpunkten om ni eventuellt har den! Gå upp och tala om att en diskussion om vad som ärsvenskhet inte behöver uppmuntras, att vi inte behöver lyfta fram och haen nationell uppslutning kring de gemensamma värden som vi har skapat här i landetoch vilka viär stolta över! Det skulle vara mycket intressant om någon ville gå upp och taen diskussion i sakfrågan. Det är klart, fru talman, att det krävs ett visst kurageför att lägga fram sådana här förslag. En sensafionslysten journalist kan göraprecis vad som helst av det här. Men jag anser inte att vi i skallsäga bara det som är lämpligt ur opinionssynpunkt, utan vi borde - och jagtänker göra det - säga det vi anser vara rätt också. Jag övergår till reservationen 5, söm bygger på en motionsom vpk lämnade in under den allmänna motionstiden. Där kräver vi enupprättelse för de av poUtiska skäl internerade under . Det upprättades under i olika omgångarmilitära arbetsläger, i bl. a. och Storsien, där ett stort antal personerunder längre eller internerades på grund av sina politiska åsikter. De som drabbades av denna politiska internering utsattesför en lagstridig och godtycklig diskriminering. De fick aldrig veta skälen förinterneringen, de anklagades aldrig personligen för någonting, de bröt aldrigmot någon lag och de kunde inte försvara sig i något sammanhang.Rättssäkerheten var helt satt ur spel. De internerade berövades helt godtyckligt möjligheten attföra talan mot myndigheternas outtalade anklagelser. Själva övertygadeantifascister och antinazister stämplades de som asociala element. Det antyddesatt de placerats i något slags straffläger och följaktligen skulle ha förbrutitsig i något avseende. De anklagades mer eller mindre öppet för att varalandsförrädare, de blev "villkorliga" svenska värnpliktiga, och defick generellt en stämpel som i olika avseenden misstänkliggjorde dem. Efter den långa tid som har gått kan konstateras attsyftet med interneringen uteslutande var att isolera personer som hade gentemot. ledande kretsars protyska uppfattningar misshagliga politiska åsikter. De varnästan alla kommunister eller socialister. Åsiktsregistreringen skedde genom regeringen, militärenoch det hemliga underrättelseväsendet, varför det var fråga om statligtorganiserad äsiktsför-följelse. Oavsett vilka motiv som åberopas av de ansvariga förupprättandet av interneringslägren handlar det om lagöverträdelser och godtyckligmyndighetsutövning. Därför borde dessa personer faen upprättelse. Det endabrott som de har begått är att uppfylla sin samhälleliga plikt att delta isamhällsdebatten inom de politiska ramar och de politiska partier som då vartillåtna. säger utskottet: "Till sådana kompanier inkalladessådana personer 'vilka med skäl kunnat misstänkas för att bland trupperna drivaen agitation till försvagande av försvarsviljan'." Ja, fru falman, def ärargumentet. Under den tiden hotades som bekant av enomedelbart förestående invasion av Nazityskland. Det var alltså Nazitysklandsom var hotet mot , och dess huvudfiende nummer ett var kommunisterna.Förföljelserna riktades i första hand mot kommunister och judar. Under helaandra världskriget och naziväldets dagar i avrättades 200 kommunisterdagligen. Då ställerjag mig frågan: Vad var det för logik, när de ledande kretsarna Nationaldagen som helgdag, m. m. Nationaldagensom helgdag, m. m. sade att justkommunisterna genom sin agitation inom krigsmakten skulle försvaga kampviljanoch försvarsviljan, som då hotades av nazisterna? Dettaär naturligtvis uppenbart och kvalificerat trams. Förhållandena var de raktmotsatta. Om det var några som hade intresse av att försvara mot eneventuell nazistisk ockupation så var det kommunisterna. Förutom sin allmännapatriotism hade de också personliga intressen - utan att tillvarata dessa hadede inte haft chans att överleva en nazistockupation. Den saken är så passuppenbar och självklar att den inte ens behöver diskuteras. Det vore löjligtatt framföra andra argument i sammanhanget. Utskottetsäger att man vid bedömningen av vad som föreslås i motionen måste beakta detallvarliga läge som vårt neutrala land befann sig i under den tiden. Ja, det ärsjälvklart, fru talman. Den tiden var en speciell tid, med förföljelser ochoerhörda restriktioner gentemot det lagliga . Det var påden tiden det var mordbrand på Norrskensflamman. Det var somdet rådde yrkesförbud och transportförbud för våra tidningar. Det var i januari1940 man i kunde läsa följande: "Alltmåste göras för att oskadUggöra kommunisterna. De äro icke människor i vanligbemärkelse. Hos de mest förhärdade brottslingar kan som regel något gottspåras. Hos de genuina kommunisterna söker man förgäves ett uns därav." Såstod det i de socialdemokratiska tidningarna. Det var ett sätt attåskådliggöra det klimat som framför allt rådde då. Utskottetsäger att när denna fråga bedöms måste man ta hänsyn till speciellaförhållanden som då rådde i landet. Jag vill ställa en för mig mycket viktigfråga till utskottets representanter: utskottet att en regering kanåsidosätta lagstiftningen, åsidosätta rättssäkerheten för vissa personer istrid med lagen, fatta beslut och agera så att en grupp människor isoleras ochberövas de annars lagliga och formella rättigheterna trots att ingen som helstanklagelse riktas mot dessa personer, trots att de inte har brutit mot någonlag och trots att regeringen inte åberopar någon speciell lagstiftning för sittagerande, utan bara säger att det råder en viss situation i landet och attregeringen och försvarsmakten gör denna bedömning? Detär det utskottet gör , ärade kammarledamöter. Detta är mycket viktigt attnotera. Utskottet accepterar att när en viss allvarlig situation råderoch när en regering gör en bedömning har den regeringen rätt att åsidosättalagstiftningen och bura in eller isolera människor, beröva dem derasrättigheter, utan att anklaga dem för någonting. Det är mycket allvarligt. Dethandlar inte bara om att revidera eventuella felaktigheter som har begåttstidigare. som utskottet på ett, enligt min uppfattning, tarvligt sättförsöker sopa den här frågan under mattan intar man en ställning som innebäratt dörrarna öppnas för rättsövergrepp mot personer även . Migveterligt finns det ingen regering, ingen statsapparat, som har åsidosatt dedemokratiska fri- och rättigheterna och förtryckt folket utan att regeringenåberopat en viss krissituation eller hänvisat till att den regeringen har gjortden och den bedömningen. Hur skall vi kunna gå ut och kritisera andra länderför rättsövergrepp gentemot individer och grupper när vi accepteraratt då en regering bedömer att det föreligger en krissituation, skall denregeringen ha rätt att åsidosätta lagstiftningen, att åsidosätta dedemokratiska fri- och rättigheterna och begå övergrepp gentemot vissa personer? Jagförväntar mig att utskottets ledamöter klargör den här frågan, som är en mycketviktig konstitutionell fråga. sade i en intervjui : "I ett nytt eventuellt krisläge tror jag attinterneringslägren återupprättas." Anser ni fortfarande attinterneringslägren i en krissituation kommer att upprättas på nytt eller anserni inte det? Jag vet, fru talman, att det finns någonting som heterkonstitufionellt nödtvång. Det betyder att en regering kan fatta beslut sominte bygger på lagstiftningen, utan den åsidosätts. Men det förutsätterplötsliga händelser som allvarligt hotar landets säkerhetsintressen. Ett sådantkonstitutionellt nödtvång har dock inte åberopats i det aktuella fallet. Utskottetsäger att det har gått för att man skall kunna göra en utredningom dessa förhållanden. Det anser jag är trams. Det finns ingen som helstanledning att göra några undersökningar eller utredningar, för det finns ingetatt utreda. Det har aldrig funnits några konkreta anklagelser mot de personersom internerades, och följaktligen finns det ingenting att utreda. Inte mot enenda av de människor vi talar om har det riktats någon anklagelse somkräver en utredning. Därför behöver man inte göra någon utredning. Just därförär den argumentationen trams. Nuhar ledamöter hört vad jag har sagt. De kan gå upp ochargumentera. Vi har alltid demokrater av olika schatteringar som slår vakt ömdemokratin. Vi har moderater. Vi har , som i folkmun även kallasoraklet från . Utan dröjsmål finns han alltid i TV-rutan för att tala omför oss övriga hur det egentligen förhåller sig i alla konstitutionella frågor.Men det verkar som om hans demokrafiska patos har flagnat påtagligt därför attden fråga vi diskuterar berör kommunisterna. Det är fritt fram för allakonstitutionsutskottets ledamöter att gå upp och försvara sin inställning. Med detta, fru talman,yrkar jag åter bifall till reservationerna 2, 3 och 5. Nationaldagensom helgdag, m. m. I detta anförandeinstämde (vpk). 55 (): Detta var ett mycket långt inlägg kring två motioner. Jag vill baraanknyta med ett par reflexioner. Detär inte utan att vi med inlevelse sjunger nationalsångens ord Jagvill leva, jag vill dö i . Några av oss kanske lägger in sinavälfärdspolitiska värderingar i detta, och vi tycker att det är ganska bra attbo i det här landet. Jag tror inte att man skall tillmäta nationalsången denbetydelse som gjorde då det gäller att skapa ennationell kultur och allt det andra han talade om för att bevara den svenskanationalkänslan. Det finns mycket annat som är av betydelse i det sammanhanget,t. ex. att motverka historielösheten. Jag står fast vid mitt yrkande om avslagpå motionen. Vihar också behandlat en motion som berör det förhållandet att vissa medborgareinkallades till värnpliktstjänstgöring i särskilda arbetskompa- Nationaldagen som helgdag, m. m. nier, ochtalaren framhöll hur orimligt detta var och vilken kränkning det innebar avenskilda människors fri- och rättigheter. Man kan aldrig komma ifrån att varje land står inför enavvägning mellan skydd för rikets säkerhet och den enskildes integritet. Denavvägningen måste man göra i varje läge, och den avvägningen måste görasutifrån den historiska situation som i detta fall befann sig i näråtgärderna vidtogs. När ägdeden debatt i rum kring en interpellation till dåvarandeförsvarsministern , som de båda vpk-talarna här har hänvisattill? Jo, det var mitt under brinnande krig , efterStalin-Ribbentrop-pakten, som ivrigt försvarades av det dåvarande kommunistiskapartiet. säger den senaste talaren att personer enligt statsmaktensintenfioner isolerades därför att de hade gentemot ledande kretsars protyskauppfattningar misshagliga åsikter. Det citeras vad Per sade i sittinterpellationssvar, att man måste freda sig från personer "vilka med skälkunnat misstänkas för att bland trupperna driva en agitation till försvagandeav försvarsviljan", och säger att det är löjligttal och trams. Jag får ett intryck av att han till de ledande kretsarna medprotysk uppfattning för Per , och jag vill med indignation bemötaett sådant påstående. Vi kan vara övertygade om att samlingsregeringen i detläget ville upprätthålla neutraliteten, och det innebar att man måste värnalandets frihet och oberoende inte bara gentemot Nazityskland utan ocksågentemot andra länder som skulle kunna hota vår säkerhet. Det var nödvändigtatt ha den inställningen, det sammanhängde med neutraliteten. Den okritiskabedömning som gjorde av säkerhetspolitiskaläge 1941 kan jag inte ansluta mig till. Det var nödvändigt att upprätthållaneutraliteten mot alla väderstreck. Man kunde inte komma ifrån att dåtidenskommunister trodde på Kominform och ställde sig solidariska med Sovjetunionenså som läget var . Denna anknytning till stalinismen harsenare kritiserats av nuvarande kommunisterna. Utöver detta vill jag bara hemställa om stöd för vårtyrkande om avslag på reservation 5. 56ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): sade först att när landetbefinner sig i en krissituation händer det ibland att den enskildesrättssäkerhet kommer i motsättning till landets säkerhetsintresse, och då måsteman tyvärr agera så att säkerheten åsidosätts för enskilda individer, personereller grupper. Ja, visst är det så. Men i demokratisk ordning utformas då i denbeslutande församlingen en ny lag, som gör det möjligt att agera på det viset.Gjorde man så i detta sammanhang? Nej, dessa personer har aldrig anklagats förnågonting. Det har inte ens förklarats för dem varför de sattes i olikainterneringsläger. Det har aldrig varit aktuellt med någon lagstiftning ellernågon förklaring till agerandet från regeringen med hänvisning till någon lag. Den koppling som gör mellan Per pronazistiska grupper får han stå för själv. Han har missuppfattat mig och gjort entolkning som jag inte står för. Det finns en annan principiell fråga som är intressant.Enligt resonemanget om statsmaktens överväganden i krissituationer måste mankunna tänka sig att åsidosätta vissa individers fri- och rättigheter. Anser dåOlle att de demokratiska fri- och rättigheter vi har ärrelativa? Anser han att de kan åsidosättas i vilken stund som helst, om detuppstår en krissituation eller om regeringen i den krissituationen gör denbedömningen? Enligt min uppfattning har det aldrig hänt några som helstövergrepp i världen, när inte de styrande har åberopat en krissituation ochgjort den bedömningen att krissituationen kräver att vissa personer skallinterneras. Anser att de demokratiska fri- och rättigheter vi hari dag är relativa och kan avskaffas när som helst när regeringen gör en sådanbedömning? Är det den tolkningen man skall ge hans uttalande? Så till kommunisterna och . Det konstigaär väl att kommunisterna var Nazitysklands primära måltavla. Jag nämndetidigare att det i avrättades 200 kommunister . Hade tyskarnakommit till , hade kommunisterna varit de första som skulle ha säntstill koncentrationsläger i . Så har skett i många andra länder, också idet land jag ursprungligen kommer ifrån. På vilket sätt kunde kommunisterna, när landet hotades avnazisterna, ett hot som undergrävde försvarsviljan i försvarsmakten?Olle säger att det också fanns ett hot från annat håll. Men den tidenvar allierat med övriga inblandade mot nazisterna. Menar OlleSvensson att hotet i bestod av att Sovjetmakten hotade medkrigshandlingar? Om det var så som säger och kommunisternautgjorde ett hot därför att de var allierade med , hurförklarar man då att interneringslägren upplöstes efter ? De upplöstesnär i princip vann kriget över tyskarna. Det var då somSovjetunionen i så fall skulle ha uppträtt som ett hot mot , men dåupplöstes interneringslägren.