prot · GB0941 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag är också införstådd med aft vissaindustrier måste ha en egen reningsanläggning, men vi vet att effekterna avreningen sällan är fillräckliga. Det finns kolfilter och annat som de kananvända sig av. Jag visste inte atf kommunerna hade de befogenheter somstatsrådet talade om, utan jag trodde att def var koncessionsnämnden som stodför föreläggandena. Men det kan ju ha skett förändringar sedan jag intimtarbetade med dessa frågor. Fosforn utgör inget större problem; den är en bagatell isammanhanget. Den aktuella skrivningen är mycket dunkel. Ingen lag ellerförordning förbjuder en lantbrukare att lägga på hur mycket fosforgödsel hanvill. Därför är infe skrivningen i fråga förankrad i verkligheten. Jag harunder förmiddagen lyckats ta reda på att det inte heller rör sig om särskiltstora mängder. I reningsverk med kemisk fällning används fosfor, men den ärinte giffig för växterna. Den går inte ut i havet såvida man inte spriderslammet på tjälad mark, vilket är förbjudet. Fosforn stannar kvar i marken ochbildar en depå för kommande växtlighet. Växterna kan aldrig ta emot mer fosforän de har behov av. Fosforn är alltså inget gift utan tvärtom ett nödvändigt ämneför atf växterna skall utveckla sig. Jag säger inte detta som någon kritik mot statsrådet, utanjag har bara velat göra detta klarläggande. Def finns dock anledning atf seöver skrivningar av detta slag. Vi befinner oss ju i parlamentet, och många fardel av vad som Prot.1987/88:41 skrivs. Med en sådan skrivning blir det kanske eft löjetsskimmer över eft uttalande som jag i övrigt accepterar.Just den nämnda passusen hänger jag Miljövårdsfrår '°''' "PP "' P" 42 PER STENMARCK (m) replik: , som är en gemensamsvensk-dansk organisation, konstaterade vid sin årliga session för några dagarsedan att inte kunde förklaras vara ett särskilt föroreningskänsligfområde men väl ett särskilt föroreningsbelastat område. Man konstaterade vidareatt visserligen tar emot mycket föroreningar men att dessa till stordel spolas bort av de starka strömmarna mellan och . Trots det kan nog ändå slås fast att stora delar avÖresund är allvarligt skadade. Området utanför är förmodligen detsvårast skadade. I mitt inledningsanförande nämnde jag att fiskare ochdykare under senare fid har vittnat om alltmer alarmerande händelseförlopp.Stora delar av havsbotten tycks vara helt utan liv, och def är enutomordentligt allvarlig utveckling. i begär nu anslag frånmiljödepartementet för att genomföra en omfattande undersökning av havsmiljön,och det är sannolikt nödvändigt. Det var ju mycket länge sedan man senastgjorde def. Det viktigaste är dock att det vidtas konkreta åtgärder. Vi skallha klart för oss att det kommer atf kosta stora uppoffringar för aft kunnastoppa miljöförstöringen i bl. Jag tror att de flesta människor ärberedda att betala priset om åtgärderna ger oss möjlighet att återskapa liv ide områden där liv inte längre existerar. 43 Miljö- och energiminister ; I mitt svar, , gick jag möjligenhändelserna litet i förväg. I de förslag om insatser mot havsföroreningar somkommer att ingå i miljöpropositionen med anledning av aktionsgruppens förslagingår göds-Hngsplaner och annat som tillämpas i och runtRingsjön. Dessa planer kommer vi att få anledning att fillämpa på fler håll. Idet sammanhanget blir det intressant att uttrycka sig på det sätt som jaggjorde, men jag lovar att vi skall vara mycket varsamma med ord och fakta sådet blir klart vad vi menar. Jag är tacksam över Per Stenmarcks deklaration om att allaär beredda att ta på sig de stora uppoffringar som krävs för atf klara denomställning som vi står inför. Självfallet kommer regeringen att mycketnoggrant gå igenom vad som behöver göras i som eft led iarbetet med aktionsprogrammet. kommer i vår atf få ta del deinsatser som krävs. Det kommer emellerfid att ställas krav. De störstaresurserna som skall satsas går inte över statsbudgeten, utan de kommer attbehöva satsas inom olika samhällssektorer. Ytterst kommer enskilda människor,konsumenter och skattebetalare samt aktörer inom industrin och jordbruket aftbelastas. På många områden kommer kostnader att uppstå, och dessa får vi bärasolidariskt. Det var mycket bra att Per Stenmarck gjorde den deklarationen. 44 Tredje vice talmanBERTIL FISKESJÖ (c): De synpunkter som miljö- och energiministern framförde om rötslammet isin replik till var bra. För att över huvud taget klara miljön iframtiden måste vi se till att rena vid källan. Gifter och föroreningar avolika slag får över huvud taget inte komma ut. Somregel är det också fråga om i sig värdefulla substanser som bör kunnaåteranvändas redan vid det företag som står för den ursprungliga produktionen.Det måste naturligtvis vara den första försvarslinjen, om vi skall kunna klaramiljön framöver: Vi skall helt enkelt inte förorena. Omvi gör det, innebär det att vi ständigt måste gå in med reparationer iefterhand. Det innebär att miljön har hunnit bU fördärvad. Det innebär att vifår väldigt stora kostnader för att renovera, om det över huvud taget ärmöjligt. Jaghar varit i och tagit del av skogsförstöringen, och jaghar fått reda på aft man inte bara haft att avverka all skogen över storaområden utan aft man har varit tvungen att skrapa bort ett lager avjorden för aft över huvud taget kunna tänka sig att få någon nyplantering attväxa. Ändå var vetenskapsmän som jag och mina kolleger pratade med mycketosäkra på om man skulle få något positivt resultat. Det kan alltså till storadelar röra sig om ett slags slutgiltig förstöring av livsmiljön. Dettavar en allmän reflexion. Sedan kan jag säga att man naturligtvis också måste seupp när man fattar beslut om att aktiviteter skall få förekomma, så att intedessa leder fill stora problem i framfiden. Def gäller att tänka efter före,som det brukar heta med en sliten fras. Detär lätt att se till den trängre nyttan när man fattar ett beslut. För mig, somkommer från LundMalmö-området, är det naturligt att tänka på Öresundsbrofrågansom dragits fram och fillbaka så . Vissa i regeringen - jag vetinte om tillhör dem - med kommunikationsministern i spetsendriver på väldigt hårt för att det skall bli en bilbro mellan ochKöpenhamn. En hel del företrädare för de olika politiska partierna i ,utom och vpk, har också med iver gått in för denna bro. Serman till den omedelbara nyttan - att kunna rulla bilar över bron - är defnaturligtvis bra att ha en bro, men de samlade negativa miljöeffekterna blirkolossalt stora. Det är viktigt atf man i varje fall har det klart för sig,innan man går till beslut om ett så gigantiskt byggnadsverk. En bUbro mellanMalmö och är otvivelaktigt en insats för att förstöra miljön isydvästra . Detvar en liten utvikning. Jag berömde miljö- och energiministern, och det skullejag kunna göra på andra punkter också. Jag tycker att i mångaavseenden har rätt för sig. Sedanjag har sagt detta, hoppas jag att det medverkar till att miljö- ochenergiministern inte blir alltför irriterad på mig, när jag fortsättningsviskommer fram med litet mera kritiska synpunkter. Jaghar fått eft frågesvar, om jag nu har fått det. Det är jag nämligen osäker på.Def är en mening påhängd på ett interpellationssvar som refererar till mig, menom jag har fått något svar på de frågor jag ställde är väl mera oklart. Föratt göra det hela något begripligare, i varje fall för den som i efterhandläser protokoUen, vill jag erinra om följande. hade jag en debattmed miljö- och energiministern här i kammaren om freonufsläppen och vadregeringen hade gjort eller rättare sagt infe gjort i den frågan. Den gångenblev miljö- och energiministern rätt irriterad på mig. Det kan jag naturligtviståla, så det är inte det jag skall klaga på. Så känslig är jag inte, I samband med atf vi'framförde olika uppfattningar om vadregeringen hade åstadkommit då det gällde att ta itu med freonutsläppen gjordemiljö-och energiministern ganska vildsinta utfall mot myndigheter av olikaslag, i synnerhet länsstyrelserna och deras nafurvårdsenhefer. De skulle inteha gjort vad de är ålagda aft göra. Def följdes upp med tidningsuttalandenOckså. Detta väckte naturligtvis inte bara förstämning utan enviss upprördhet på länsstyrelsernas naturvårdsenheter. En del ringde mig,eftersom jag hade agerat i frågan. De tjänstemän som jag fick kontakt medfrågade, och det framgick för övrigt också av pressdebatten: Skalllänsstyrelserna och deras nafurvårdsenhefer i fortsättningen styras avuttalanden som fälls i och def som återges i tidningarna av vadmiljö- och energiministern har sagt? De påpekade för mig att de har att handlaenligt lagar och förordningar som det inte är möjligt att gå vid sidan om. Med anledning av dessa ibland ganska upphetsadepåstötningar ställde jag en ny fråga . Det är alltså ungefär enmånad sedan, och den kunde ha besvarats , eftersom def varfrågestund då och miljö- och energiministern var här. Men så blev def infe,utan nu har min fråga alltså hängts på i denna stora allmänna miljödebatt, ochfrågan kommer väl av den anledningen att fördunklas. Jag ställde den konkreta frågan till miljö-ochenergiministern: är de sakliga och rättsliga grunderna för statsrådetskritik av berörda myndigheter vad gäller handläggning av freonfrågor? Denfrågan har jag infe fått något svar på. Det är ju så när det gäller freonet att man inte hade någontillståndsplikf. Freonet finns inte med på listan över de saker som krävertillståndsprövning. Regeringen har inte gjort något för att se till aft detinförs tillståndsprövning när def gäller freonet. Vidare påstår en del av tjänstemännen som ringde mig aftdet faktiskt hade förekomrhit prövning av en del fall, som hade gått ända upptill regeringen efter överklaganden, och regeringen hade fastlagt hur detskulle vara. Då frågade man sig på länsstyrelserna: Skall vi bryta mot debestämmelser som regeringen själv har fastlagt genom sina beslut ibesvärsärenden? Det blev en ganska förvirrad situation, och man frågadesig: Vad skall vi nu rätta oss efter egentligen? Skall vi rätta oss efter lagaroch bestämmelser, förordningar som regeringen utfärdar, eller skall vi ta fastapå uttalanden som en minister fäller i en kammardebatt eller i fidningarna? För min del måste jag säga aft jag är förvånad. Det bordevara en ganska naturlig sak för regeringen, om den vill ändra på hurmyndigheter skall jobba och vad de skall ta sig an, att tillgripa denförordningsmakt som regeringen tvivel har. Då blir det ordning och reda,och det blir laglig grund för de beslut som skall fatfas. Jag villalltså konstatera atf något svär på min fråga som kan stilla den häpenhetsom finns på naturvårdsenheterna har jag infe fått. Eftersom frågesvaren har lagts i anslutning tillsakdebatten vill jag i det här sammanhanget utnyttja möjligheten att yrkabifall till. reservation 1 i jordbruksutskottets betänkande nr 12, därutskottets centerpartister och folkparfister bl. a. påpekar följ ande:"Inte heller har åtgärder vidtagits för att införa t. ex. bestämmelser omtillståndsprövning i miljöskyddslagsfiffningen av verksamheter vari freoneranvänds. Det bör understrykas att sådana bestämmelser kan införas utanriksdagens medverkan." Det är alltså upp fill regeringen. Så vill jag nämna ytterligare en sak, som i varje fall harnågon anknytning till vad jag sade inledningsvis. Vi upptäcker ständigt nyakällor till besvärliga miljöproblem. har jag upprepade gångerväckt en mofion i om avgasföroreningarna från flygplan. Vi kom ju såsmåningom på att avgaserna från bilarna inte var så nyttiga. vet vi ocksåatt det är särskilt viktigt att ta itu med dieselavgaser från lastbilar. Därligger vi t. o. m. efter andra länder. Men flygplanen har vi inte gjortnågonting åt. Def är ett växande problem, def visar många undersökningar.Flygtrafiken ökar ständigt hos oss och i världen i övrigt, men förflygplansmotorerna finns det inga bestämmelser om avgasrening och liknande,utan man pyser ut allt i luften, och def seglar runt och faller naturligtvisned och åstadkommer skada. Det finns de som menar att om vi inte gör någontingpå det här området, kommer alla de i och för sig bra insatser som görs när detgäller biltrafiken att ätas upp av de ökade föroreningarna från flyget. Ävenkvantitativt är detta alltså inget litet problem. Jag har menat atf vi här borde försöka vara ute så tidigtsom möjligt och fa itu med frågan. Jag förstår naturligtvis atf det är ettbesvärligt problem - det gäller ju inte minst den internationella trafiken -men å andra sidan tycker jag inte att vi i skall tveka att varapionjärer, atf försöka gå i spetsen och påverka också ahdra länder i deraspolifik men framför allt att använda deh teknik och def kunnande vi har iSverige för aft få flygindusfrin att börja överväga att tillverka motorer avannat slag. Sådana tror jag nämligen kommer , för det måste man ha.Om vi är väl framme här, har vi också en industriell vinst att göra. I årets betänkande nr 8 från jordbruksutskottet är detendast mina centerparfisfiska kolleger som har reserverat sig för min motion.Jag ber att få yrka bifall fUl reservation 4 vid jordbruksutskottets betänkande8. Det är inte så ofta jag deltar i debatter av det härslaget, och när jag nu har chansen vUl jag säga en sak till. Jag tycker att närdef gäller miljöskador av olika slag drabbar anklagelserna fel adressater. Vivet ju vilket skall som har riktats emot jordbrukarkåren från alla möjligahåll, inte minst från socialdemokraterna här i , och vilket skall somhar riktats mot målarfirmor och målarmästare, även om det inte har varit sammavolym på det, för att de använder lösningsmedel som har visat sig skadUga. Detär naturligtvis inget fel att man kritiserar användare, om det visar sig att endel produkter ger skador, men vi får komma ihåg att ansvaret ligger högre upp,och def betonas nästan aldrig i debatten. Vad har jordbrukarna i gjort? Jo, de har rättatsig efter vad professorerna vid har kommit fram fill.Vad de har fått lära sigpå lantbrukshögskola och lantmannaskolor och vid alla möjUga instruktionskurserhar de tagit till sitt hjärta och sagt: Så här säger alla experter att vi skallgöra. Vi skall höja produktionen, och då skall vi använda ditfen och datten.Och de firmor som tillverkar det hela går ut med stora annonser och talar om,hur nyttigt def är. Så använder man produkterna, dvs. man följer vad som brukarkallas högsta expertis. Sedan får man skäll för det. Det är infe aft undra på,oavsett om man är målarmästare med lösningsmedel eller jordbrukare som använderbesprutningsmedel, aft man blir förtörnad. Vi har ju bara gjort som ni harsagt, säger man. Jag menar att vi i vårt land också borde ha en debatt omvetenskapens ansvar, om ansvaret hos konstruktörer och tekniker av olika slag.Det är för billigt när man bara säger: Vi gör vad vi kan åstadkomma, och sedanligger ansvaret på användarna. Vi måste fördela ansvaret över hela denna kedja frånkonstruktionen av nya ämnen i de kemiska institutionernas laboratorium och uttill användarna. 45RUNE (): Jag ber aft få tacka för svaret som jag fåttpå min interpeUation om lokaliseringen av def planerade miljötekniskainsfitutet. Med den ordning vi har här i erhöll jag redan i gårmiljöministerns svar. Def var på fem rader och innehöll ett negativtställningstagande fill som lokaliseringsort. Jag får erkänna att när jag kl. 9 saftoch lyssnade till miljöministerns inledningsanförande här i kammaren, hoppadesjag ett tag på ett annorlunda svar. I det anförande som miljöministern då höllanlade hon nämligen synpunkter som egentligen borde ha gett anledning fill ettannat ställningstagande i fråga om var lokaliseringen av defta institutslutligen bör ske. Miljöministern betonade då att def är vikfigt att nationellaoch internationella insatser går hand i hand och hänvisade bl. a. till detprojekt som genom hennes försorg kommit till stånd i . Flera av de svar som också har lämnats berörGöteborg. Jag tänker på återföring av kolväten vid tankning av bilar; just detprojektet har tagits upp i . Likadant är det med krav påavgasrening på gamla bilar; det är Göteborgsföretag som hanterar de frågorna. I en annan proposition, nr 25 som gäller tilläggsbudgeten,tar miljöministern upp samarbetet i vad gäller forskning om dioxiner påskogens sida och säger att denna bör knytas till i . Dettycker jag är riktigt. Men analogt med detta borde man också ha en posifivinställning till och fill i , där miljöforskningpå just detta område pågår. Jag tycker därför aft def hade varit merakonsekvent, om miljöministern i sitt svar hade kommit till ställningstagandetatt det planerade miljötekniska institutet bör placeras i . Det finnsnämligen många skäl för aft lokalisera det till , och jag skall tanågra av dem. Miljön i lämpar sig väldigt bra för ett sådantinstitut. Jag börjar då med den inre, dvs. vetenskapliga miljön, som är denallra bästa i landet. Vi har , , IVL och Krisfinebergsmarinbiologiska station. Ingen torde bestrida att det finns mycken kunskap påden miljöfekniska sidan knuten till Västsverige.Vi har många företag i som på olika sätt sysslar medmiljöteknik. Jag har här ett par böcker som redovisar detta. och Göteborgskommun är exempel på förvaltningar och organisafioner som aktivt arbetar medmiljöfrågorna. Denyttre miljön lämpar sig också mycket väl för ett institut av detta slag. Detsäger jag inte för att vara ironisk, utan jag bara konstaterar def somgöteborgare. Defta vet ju , eftersom hon själv har satt i gång ettprojekt på . Demiljöproblem som är utsatt för är av betydligt störreinternationellt intresse än . Vårt läge i ärstarkt utsatt för internationell miljöpåverkan via luff- och vattenvägar. Läggdärtill de inhemska miljöproblemen i t. ex. och och inte minstpå . Vi har ju två internationellt kända storföretag - SKF och -och det blir självfallet en stor miljöpåverkan från dem. Vi har en stor hamn,och det har tidigare här framhållits, i samband med kolvätena, att detinnebär bekymmer. Vi har raffinaderierna. Dessutom har vi naturligtvis sömrikets andra stad en stor biltrafik med alla de problem som följer därav. Jagtror att någon talare också har nämnt vad som hände . Det var eft lock över , varunder luffföroreningar samlades. Manförsökte från kommunens sida få biUsterna aft åka kollektivt - tyvärr meddåligt resultat. hörde jag på radion att miljö- och hälsovårdsnämnden iGöteborg har tagit upp frågan om en förändring i lagsfiftningen så att man kanförbjuda biltrafik vid sådana fillfällen. Detta är några exempel på att både den inre och den yttre miljön lämparsig väl för eft internationellt miljötekniskt institut. också nämnaatt man i på inifiativ har beslutat att en miljövårdsmässaskall hållas i . Jagtycker också atf det ur regionalpolitisk synpunkt borde vara naturligt förregeringen att undvika en lokalisering till . Såväl socialdemokratersom centerpartister har varit överens om att lokalisera det nya plan- ochbosfadsverket till - och vi vet aft personal och fackföreningar harvarit mycket irriterade. Men i def här fallet är det fråga om en nyetablering,och då borde def vara betydligt enklare, särskilt som så mycken sakkunskaptalar för att institutet bör förläggas till . Göteborgär enligt min uppfattning en resurs i miljöarbetet som statsmakterna bör tavara på. Där finns expertis, gedigen erfarenhet och goda internationellaförbindelser, dvs. de yttre förutsättningar som är nödvändiga för ettframgångsrikt internationellt miljötekniskt institut. IGöteborg finns alltså både dessa förutsättningar och en vilja. Men det räckerju inte för att insfitutet skall förläggas till , utan det krävs attregeringen visar en sådan vilja. Och jag hoppas verkligen att inte sista ordetär sagt utan def går atf få insfitutet där vi från tycker aft det börplaceras. 46 Miljö- ochenergiminister : Herr talman! Man kan ju ha olika synpunkter påatt vi har förlagt interpellations- och frågesvaren till den här dagen. atf sakenskulle må väl av aft behandlas i sitt sammanhang. När jordbruksutskottet hadebeslutat aft anordna en gemensam debatt kring fyra viktiga frågor, förde vialla interpellafioner och frågor dit. Jag har lagt märke till att samtiigainblandade har utnyttjat den möjlighet det har givit dem dels när det gällertaletid, dels när det gäller att bredda ämnesvalet långt utöver vad som eljesthade varitmöjligt i den här debatten, så jag tycker inte att vi skall vara såolyckliga över det. Får jag sedan till Berfil Fiskesjö säga att det väl inteär förgripande att försöka irritera eft statsråd. Det ingår ioppositionsrollen, så det blir jag inte irriterad över. Jag vill dock säga att den fråga som harställt är av ungefär samma karaktär som frågan "Har ni slutat slå erfru?" Jag har nämligen aldrig offentligt kritiserat vare signafurvårdsenheterna eller några andra myndigheter. Däremot har media och andra- däribland genom sitt sätt att formulera frågan - framställtdet så. Då blir givetvis de som känner sig berörda mycket ledsna. Och dettråkiga är atf de som blir mest ledsna är de som i allmänhet är mest ambitiösai sina arbetsuppgifter. Och det är eft faktum, som jag uppehöll mig ganskautförligt vid fidigare , att aUa som har arbetat med miljöfrågorna -ikommuner, länsstyrelser, myndigheter och mitt departement - är oerhört hårtbelastade och jobbar långt utöver vad man egentligen skall behöva begära. Det finns ett resursproblem som vi måste göra någontingåt. Jag upprepar att det var detta som regeringen insåg , långtinnan den här debatten uppstod, och därför tillsatte den - för att vi skulle få ett förslag till bättre organisafion. Def ärju också av det skälet som myndigheterna på miljöområdet och säkerhetsområdetär i stort sett de enda som har sluppit undan besparingskraven. Och det är avdet skälet som regeringen även har sett till att länsstyrelserna har fått nyaresurser för miljöskyddsområdet . Jag tycker att det är viktigt att upprepa vad jag har sagtsom ett svar på fråga om vad som är den rättsliga grunden tillde skyldigheter man har. I miljöskyddslagen sägs följande: För def första skallman pröva tillståndspliktig och anmälningspliktig verksamhet. För det andra harman en allmän skyldighet att övervaka all verksamhet som kan vara miljöfarligoch vid behov ingripa med olika beslut och åtgärder. I diskussionen på dettaområde har jag fått olika reaktioner från de berörda. Somliga har förnekat attden skyldigheten finns, vilket alltså inte är korrekt. Andra har sagt att denskyldigheten finns men atf de infe tycker att freoner är så farliga att vibehöver prioritera åtgärder mot freoner. Återigen andra har anfört resursargumentet. Då frågar man sig: Vad borde regeringen göra för atf geklarare anvisningar? Det är uppenbart atf den väg som anvisas genommiljöskyddslagen, aft då och då förnya listorna över tillståndspliktigverksamhet, inte är någon särskilt effektiv metod. Det kan nämligen hela tidenuppstå nya användningsområden som gör listorna inaktuella. Det berorpå att den metod som rnan använder enligt miljöskyddslagen riktar in sig påanvändningsområdet och inte på ämnet som sådant. Därvidlag är sannolikt eneffektivare metod att fillämpa lagen om kemiska produkter. Vi har i det arbete som vi nu bedriver, sedannaturvårdsverket och andra lagt fram sina förslag till insatser vad gällerämnen som hotar ozonskiktet, kommit fram till att det behövs annanlagstiftning, andra metoder och en bättre organisation än vad vi harhaft. Men den rättsliga grunden för att göra någonting finns i och för sig imiljöskyddslagen. Vi tycker dock att vi behöver få effekfivare och klarareregler för hur def skall vara , och sådana regler skall vi ocksåföreslå i den kommande propositionen. Anf.47 Tredje vice talman (): Min ambition brukar vara att stimulera, inte aft irritera. Och jag villkonstatera att def på grundval av den debatt som vi hade i freonfrågan, för nuganska länge sedan, har börjat hända saker och ting. Jag vill inte ta åt mig äranför det, men ett litet strå har jag väl dragit till stacken genom aft frågankommit i centrum. Även den irritation som statsrådet lyckades uppväcka ute pånaturvårdsenheterna för kanske i det långa loppet något gott med sig.