prot · GB0995 · 1987-12-31 00:00:00 — Reservanterna anser att det för den demokratiska insynen ärviktigt att alla riksdagspartier är företrädda i nämnden. Jag vill yrka bifall till reservationerna nr 5, 14 och 17. 94OLLE (): Vi behandlar det andra betänkande sombygger på propositionen om grundlagsfrågor och ytterst också påfolkstyrelsekommitténs betänkande: första ställningstagande kom , då rnanfattade ett stort historiskt beslut om öppna utskottsutfrågningar förinhämtande av sakupplysningar. Dessa praktiseras nu som mest. och det är välför tidigt att utvärdera denna reform. Man kan redan nu säga attallmänheten därigenom har fått en ökad insyn i arbete. I sambanddärmed har viktiga frågor lyfts fram både på nyhetsplats och i kommentarer. Vi hoppas att utredningsarbetet senare i en tredje etappskall ge frukt i form av förslag från utskottet om arbetsformer. En rad motioner har hänskjutits till vår arbetsgrupp. Vikornmer att arbet;i fram förslag som skall ta sikte på att stärka riksdagensställning i den politiska processen. Jag tror att vi kan åstadkomma åtskilligt.Det kan gälla budgetprocessen, men även andra frågor. Det förslag som vi behandlar har redan kommenteratsav mäng;i talare före mig, och därför skall jag försöka undvika upprepningar.Utskottet tillstyrker propositionen, utom i förslaget om krav påförhandsanmälan till allmänna val. I övrigt följer vi i majoritetenpropositionen till alla delar. Vi är också tillmötesgående mot én motionär. Jag hopj)asatt han uppskattar det - jag ser honom inte just . Det gäller ,soni delvis har fått stöd för sitt krav på en mer likvärdig behandling av depolitiska partierna när det gäller valservice. Orii ni läser betänkandet såhittar ni de ändringar som vi föreslår i vallagen. De går bl. a. ut på gratistillhandahållande av inner- och ytterkuvert för valsedelsförsändelser, kopiorav röstlängder och viss annan service, som erbjuds endastriksdagsparfierna. Jag vill yrka avslag på samtliga reservationer och kommeratt behandla några av frågorna i betänkandet. Vi finner det lika litet motiverat som tidigare att i daggrundlagsreglera den s.k. negativa föreningsfriheten. Folkstyrelsekommitténmisslyckades - det togs upp av - med att bli enig om enförlängning äv mandatperioden, kombinerat med ett förslag om hur riksdags- ochkommunalvalen skulle anordnas. En del ville skilja åt, och andra villeha kvar den gemensamma valdagen. Att ha kvar den treåriga mandatperioden och den gemensammavaldagen kan jag inte se som någon alltför stor olycka. Vihar ändå lyckats ganska väl med treårig mandatperiod och gemensam valdag.Forskarna har exempelvis visat att de kommunala valrörelserna ingalunda harkommit i skymundan genom den gemensamma valdagen. Massmedieutvecklingen motlokalradio och större bevakning av de lokala händelserna har inneburit att detblivit ett större intresse kring dessa frågor. Medborgarna känner nu bättretill de politiska partiernas program, och jjartierna går ut med program istörre utsträckning . Det system som vi har är alltså inte enbartnegativt. Jag tror därför att det numera är viktigt att koncentrerasig på andra frågor än de frågor där vi har grävt ner oss iskyttegravar. gäller det att arbeta för en förnyelse av det parlamentariskasystemet på andra områden. Där tycker jag att det vi börjat med,utskottsutfrågningarna, och det vi talar om när det gäller att komma ett stegvidare i fråga om arbetsformer och att förnya riksdagsarbetet och geriksdagen en mer central ställning är viktiga frågor som vi skall satsa på.Därerhot tycker jag inte att det är motiverat, , att så snartefter folkstyrelsekommittén, som vi suttit i, starta en ny utredning. Kanskehar jag den hädiska tanken att nästa gång en grundlagskommitté tillsätts, dåskall det också vara en ny besättning politiker som kanske kan representera merav nytänkande på det här området än vi som har varit med isådana här utredningar. Det kanske inte gör någonting om det blir litet väntaninnan en ny utredning tillsätts. Jag vill så något kommentera reservationerna beträffandevalsättet. Det är en punkt som jag vill lyfta fram och tycker är viktigare änmycket av dét som förts fram om personval, dvs. att personerna skall lyftasfram. Vad jag vill peka på beträffande valsättet är att vi skall se till att fåhandlingskraft i den svenska demokratin. Det är vad som begärs frånmedborgarnas sida, att deras problem kan lösas. Därför anser jag att det ärriktigt att ha den 4-procentsspärr vi har, som motverkar en partisplittring iparlamentet. Jäg tycker att det är viktigt att spärren är bevarad. Jag tyckerockså det är viktigt att deri inte kan kringgås. Därför är det bra att det nu ipropositionen står att riksproportipnaliteteninle bör rubbas genom konstlade partibildningar eller andra valtaktiskamanövrer. Det tror jag inte heller kommer att hända på ett tag-bränt barn skyrju elden. Jag tror alltså inte att vi får någon upprepning av samarbetet mellankds och för att kringgå 4-procentsspärren, Jag tycker det är viktigt att vi på nytt har beslutat omatt behålla 4-procentsspärre.n - där polemiserar jag mot . Det ärangeläget att inte få alltför stor partisplittring i parlamentet. Jag tyckerdet är viktigt att förbättra möjligheterna till extra val - där polemiserar jagmot . Just nu diskuterar man väldigt - med anledning avmiljöpartiet och de egendomliga tankar som miljöpartisterna har om att de inteskall behöva bestämma sig för vilken statsminister de skall stödja - att densvenska demokratin efter valet skulle kunna komma in i ett läge som är mycketbesvärligt. För att komma ur ett sådant dödläge skall det även finnas en sådanmöjlighet som ett extra val innebär. Då är det viktigt att ett sådant val kananordnas relativt snabbt, såsom sker i så många andra länder. Jag vill också gärna ta upp frågan om enförfattningsdomstol, som har väckts av , och även det krav somställs från deras sida om en vidsträckt lagprövning av domstolarna, dvs. skall stryka uppenbarhetsrekvisitet vid lagprövningen i domstol.Domstolarna skall alltså kunna ändra på lagar utifrån enklare kriterier än förnärvarande. Jag anser att det är en farlig utveckling. är den instanssom är bäst ägnad att pröva om en viss föreskrift är grundlagsenlig, ochkonstruktionen med en författningsdomstol tycker jag är främmande för vårtförfattningsskick. Jag vill här - vi har ju diskuterat den frågan förut -visa respekt för huvudtanke, att vi i måste verkaför god kvalitet på lagstiftningsprodukterna. Det är ett riktigt krav. och jaghar inte alls något emot att man, för att uppnå det resultatet, skall kräva avregeringen att den. enligt de regler som gäller, skall skicka förslag tilllagrådet och få dem granskade osv. Men min slutsats är ändå den att det systemsom vi nu har mycket väl möjliggör att vi inte behöver ha författningsdomstolar,dvs. att vi inte behöver närma oss den amerikanska utvecklingen, där man utantvivel fått en politisering av domstolsväsendet. Man har visserligen inleförfattningsdomstolar där, men en domstolsprövning som innebär att domstolarnahar en viktig uppgift i det politiska livet, och en sådan uppgift tycker jaginte att vi skall ge domstolarna i . Vi behandlar i betänkandet också andra frågor:utlandssvenskarnas rösträtt, svenska medborgares röstning i ochFörbundsrepubliken . Förslagen i dessa frågor avslogs så sent som ihöstas, och jag hänvisar till de motiveringar som då fi"amfördes -utskottet har inte ändrat uppfattning . Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. 95Tredje vice talman () replik: Herr talman! Om det är så, OlleSvensson, att villkoret enbart är att det skall vara en ny besättning för attdet skall bli en ny grundlagberedning i de frågor som vi har angett, dåaccepterar jag det villkoret - det är lätt. Men jag tror inte detberor så mycket på oss som har suttit i utredningarna att vi inte har lyckatsnå enighet om en rad punkter sorn det enligt minmening hade varit viktigt att nå enighet om, utan jag tror att det tar litettid innan vissa frågor har mognat så att det kan bli ett positivt beslut. Jaghar också en känsla av att det är en hel del omständigheter som har ändratsredan, sedan vi slutade vårt arbete i folkstyrelsekommittén, vilket gör att viskulle kunna ha behov av att ta upp en hel del grundlagsfrågor till ytterligareprövning. I detta betänkande finns ju, som jag påpekade tidigare, inte barafrån utan även från andra parfier, en lång rad förslag, vilka mankräver skall prövas på ett eller annat sätt för att de skall leda tillresultat. talar ofta om handlingskraftig demokrati.Detta är naturligtvis ett krav som vi alla kan ansluta oss till. Vi vill givetvisatt demokratin skall vara handlingskraftig, framför allt därför att demokratini sig därigenom kan upprätthållas. Jag är dock litet osäker på vad OMe Svenssonhär avser. Det är inte som hade funderingar påatt ändra valsystemet på ett sådant sätt att ett stort parti skulle blikraftigt överrepresenterat. Är det sådana tankegångar som fortfarande leverkvar, tar jag avstånd. Vi får naturligtvis acceptera den riksdag som svenskafolket väljer. Del ligger i demokratins natur pch är en självklarhet. Dettainnebär att den riksdag som har blivit vald naturligtvis har ansvaret för attarbetet kan bedrivas på ett framgångsrikt och fruktbart sätt. Det innebär inteatt man därför skulle behöva vidta särskilda åtgärder av något slag om t. ex.ett nytt parti skulle råka kom in i . Att sådant kan hända tillhörockså demokratin. 96NILS (vpk) replik: Jag kan dela uppfattning attdet inte är någon stor olycka att behålla den gemensamma valdagen. Jag villsträcka mig ännu längre och säga all detta nog också har fördelar. Vad som oftahar hamnat i bakgrunden i debatten är vikten av att vid ett och samma tillfälleutkräva ansvar för hela politiken. Detta anser jag vara särskilt viktigt medtanke på regerings och riksdags inverkan på kommunernas villkor. tar vidare upp frågan om 4-procentsspärrensvara eller icke vara och återkommer till detta med partisplittringen. Jag trorinte att valsystemet är det enda som avgör huruvida nya partier uppstår. Motdetta med minskad partisplittring måste man ju ställa frågan om varje röstslika värde, och det är detta som 4-procentsspärren sätter ur spel. Antag attett par partier arbetar sig upip till en nivå som ligger bra men intenår ända fram. Då skulle vi kunna ha uppemot en halv miljon väljare som blirorepresenterade. Kan delta vara bra ur demokratisk synpunkt? Är det bra, OlleSvensson, att ett fåtal röster avgör huruvida ett parti skall få O eller 14mandat? I den debatt som fördes inom folkstyrelsekommittén förekom ju förslagom någon sorts trappstegsmodell som åtminstone skulle kunna komma till rättamed åtminstone den effekten och ta bort denna, låt migsäga. stupstock vid just4 %. Men det finns tydligen inget intresse för förändringar - inte ens efterden av också mycket kritiserade överenskommelsen mellan centernoch kds, som ändå innebar att man kringgick spärren. Kan man inte se detta somett ytterligare tecken på att 4-procentsspärren har överlevt sig själv? Prot.1987/88:95 . 97OLLE () replik; Ja, jag uttalade mig här för ett system medstarkare regeringar. Vi minns ju hur nazismen sprang fram i WeimarrepublikensTyskland på.grund av en långtgående partisplittring. Jag tror att det voredjupt olyckligt om vi skulle slopa den enda garanti vi nu har mot en sådanpartisplittring som 4-procentsspärren utgör. Jag menar att de partier som kansamla en tillräcklig styrka bakom sig skall få möjligheter att verka iriksdagen. Men det är ingalunda felaktigt att låta proportionaliteten gälla ovanfören viss gräns. Efter den utredning somnu har förevarit har vi på nytt kommitfram till att denna gräns bör vara . Där är vi i kommittén överens förutomvpk. Därmed har också erkänt att det föreligger en risk med enlångtgående partisplittring. Med detta måste han också mena att riksdagenseffekfivitet och möjligheter att tillgodose medborgarnas önskemål minskar omman får en alltför långtgående partisplittring. : Jag är också för en gemensam valdag, NilsBerndtson. Jag avser då en gemensam valdag i kombination med en treårigmandatperiod. Jag vill visserligen gärna ha en fyraårig mandatperiod, men jagkan godta en treårig period tillsammans med en gemensam valdag. Detta kan vileva med, även om jag helst skulle ha velat ha en reform därvidlag. 98 Tredje vice talman () replik: Visst har jag vid ett stort antal debatter idenna kammare varit en av de ivrigaste försvararna av 4-procentsgränsen, OlleSvensson. Jag tycker att det är rimligt att man har en gräns i botten av dettaslag - delta har man i de allra flesta länder som har ett proportionelltvalsystem. Vi vet ju hur det kan se ut i länder där man inte har någon sådannedre gräns, där man får en lång rad partier som har enbart ett eller ett parmandat i kammaren. Detta tjänar naturligtvis inget syfte, eftersom dessapartier inte kan göra någon ordentlig insats i det parlamentariska arbetetsåsom det numera har utvecklats. Att jag tog upp denna fråga i stort beror på att OlleSvensson ånyo talade om handlingskraftig demokrati. Med detta brukar han alltidavse starka regeringar. Han brukar då även framföra tankar om ytterligare sättatt stärka de starka regeringarna. Jäg var intresserad av att få veta om OlleSvensson och andra socialdemokrater fortfarande funderar på att lansera ettannat valsystem än det vi har . Jag uppskattar att tidigare sade att hananser att det är bra att jag ofta tar upp frågorna om lagstiftningensförenlighet med grundlagen och liknande frågor. Jag inkasserar detta. Jag troratt vi i långa stycken här är överens. Det har emellertid visat sig att det påen lång rad områden och i ett stoit antal frågorr? mellan de politiskapartierna i denna kammare men också i den allmänna konstitutionella debatten -har uppstått kvalificerade tvister om tolkningen av vissa delar av grundlagen.Mitt enkla förslag är därför att vi skulle sätta oss ned och gå igenom departier som har varit föremål för diskussioner, så alt problemen,blir utreddapå ett sätt som vi alla kunde acceptera. 99NILS (vpk) replik: Det finns ju en spärr redan i det delningstalpå 1,4 som tillämpas. Detta borde vara tillräckligt. Men varför, , måste spärren ligga vid just , när vi ser att detdärmed blir så många väljare som kan bli orepresenterade? Jag tror mig veta attnär författningen en gång diskuterades, var det socialdemokratiska budet 3 %.Men i det kompromissande som förekom höjdes till slut gränsen till . Jagtycker att detta är ett mycket högt tal, som leder till att ett parti kan samlabetydligt över 200 000 väljare men ändå inte bli representerat. Den andra frågeställningen, som i och för siginte närmare berörde, gäller tröskeleffekten. Är inte tiden snart mogen för åtminstone skall sätta sig ned och försöka hyfsa till den tröskel sominnebär att några få röster kan avgöra om ett parti får O eller 14 mandat? Omni åtminstone vore beredda att ta dén diskussionen, skulle jag notera det somett framsteg. 100 () replik: En enda kommentar till det senaste anförandetav . När det gäller demokratinsspelregler menar jag att vi måste söka en gemensam nämnare. Det är en bredenighet om 4-procentsspärren. och därför har vi valt den. Vi har alltså fåttstörsta möjliga enighet kringdet talet, och därför står vi fast vid just det. 101ALF (): Jag har en rad motioner som behandlas i dettabetänkande, och jag rnåsle givetvis begränsa mig och irite ta upp dessamotioner i detalj. Någon har kanske trott att jag skall ägna mitt anförande åt4-procentsspärren, men det har jag inte tänkt göra. Vi har kunnat ta del avuppmaningar från ett politiskt parti som kandiderar till riksdag omatt under vissa betingelser bryta mot de lågar sorn i demokratisk ordning harfattats av . Detta är utan tvivel en mycket farlig väg, som i sinförlängning kan leda till rättsstatens upplösning. Risken är att respekten fördemokratiri urholkas, om partier som kandiderar till att deltaga i det lagstiftandearbetet signalerar att man är beredd att i handling bryta de lagarsom stiftas utifrån vår grundlag. Den utveckling som vi i nu är inne i kräver heltandra signaler än de som gavs . skulle det tvärtom behövas en bredsamling för en ökad respekt för lagen, för sunda normer och värderingar på allaområden i samhället. Det är ju den allt svagare respekten för moral, normer ochlagar som har lett till en glidande utveckling med en mängd uppmärksammadeaffärer, till en alltmer omfattande vapensmuggling, där t.o. rn; vår egenregerings roll är ifrågasatt. Respekten för lagstiftningen måstestärkas, inte undergrävas. firins det ett flertal exempel därlagregler faktiskt fått en sådan utformning att enskilda drabbats på ett sättsorn knappast varit i överénstämmelse med lagstiftarenssyfle, I etträttssamhälle borde det därför' finnaslagtillämpningsspärrar inbyggda, som ger klara signaler i dessa fall. Det ökande antalet nya lagar gör lagstiftningensvåröverskådlig för såväl lagstiftare och tjänstemän som allmänhet.Lagbestämmelser kan motverka eller samverka med varandra på ett sätt somlagsfiftaren inte kunde förutse. Detta kan leda tilj absurda konsekvenser förenskilda personer och företag. Det skulle behövas någon form av återkoppling mellan deverkställande tjänstemännen på fältet pch de politiker som deltar ilagstiftningen. På arbetsmiljölagstiftningens område finns en bestämmelsesom gör det möjligt för skyddsombud att direkt stoppa en miljöfarligverksamhet. En likartad lagstiftning kunde införas för alla tjänstemän i denoffentliga verksamheten. En tänkbar "generalklausul" för sunt förnuftinom den offentliga förvaltningen kunde ha ungefär detta innehåll: Om en tjänsteman i sin tjänsteutövning upptäckerkonsekvenser av en lag, stadga, förordning etc. som uppenbarligen inte kan varaåsyftade av lagstiftaren eller den som utfärdat bestämmelsen, såskalltjänstemannen inte få fatta det tilltänkta beslutet utan att ha frågat sinnärmaste chef. Det gäller alltså inte vad tjänstemannen själv anser varaförnuftigt oberoende av lagen, utan tjänstemannen måste jämföra tillämpningenmed lagstiftarens tanke om lagens önskvärda effekter. Tjänstemannen kan alltsåbehöva gå till propositioner och andra förarbeten till lagen. Den frågatjänstemannen ställer sin närmaste chef om icke förutsedda konsekvenser av enlag skall antecknas i myndighetens diarium och blir alltså offentlig handling. När detta är gjort, kan chefen beordra den underiydandeatt trots betänkligheterna fatta beslutet. Eller också anser även chefen atttillämpningen av lagen får icke avsedda konsekvenser. Han eller hon frågar dåi sin tur närmast högre chef. På så sätt hamnar frågan slutligen i en politiskttillsatt nämnd eller styrelse. Politikerna har då fått vetskap om lagenskonsekvenser och kan verka för en ändring av lagen eller bestämmelsen. En lag som uppmuntrar tjänstemän att upptäcka"Pomperipossaeffekter" i lagtillämpningen kan dessutom medverka mer kreativ anda hos myndigheterna. Det finns på arbetsmarknaden något som kallastolkningsföreträde vad avser slutna avtal. Det borde på samma sätt på denoffentliga sidan gå att införa något liknande, så att den enskilde inte drabbasav konsekvenser som uppenbart står i strid med eller avviker från lagstiftarenssyfte med en lag. Vi har här att ta ställning till en kds-motion meddetta förslag. Vi föreslår en lag som ger offentliga tjänstemän rätt att vägraatt fatta beslut, då konsekvenserna av en lagtillämpning uppenbart strider motlagstiftarens intentioner. Vi kristdemokrater är övertygade om att enverklig samhällsgemenskap inte kan skapas utan demokrati och att en verkligdemokrati bara kan byggas upp när den leds utifrån målet om en samhällsgemenskap.Demokrati handlar inte bara om majoritetsstyrelse utan om något vida mer. Jag tror att det finns en risk för att alla de regler,lagar, spärrar, subsidier etc, varmed svensk partistruktur hålls uppe, skaparointresse för demokra- tin, förfolkstyret. Varför är det svårt att attrahera unga människor till politisktarbete? Varför vill inte fler unga människor engagera sig och i demokratiskafora påverka sin egen och sina medmänniskors framtid? Svaren kan säkert varamånga. Ett svar kan vara att man upplever möjligheten att påverka idemokratiskt fungerande och uppbyggda partier alldeles för små. Det är förtungrott. Det finns för många spärrar och hinder på vägen. Demokratin är till sin grundläggande karaktär en process.Det statiska samhället kommer förr eller senare att lämna demokratin.Demokratin är det ständiga sökandet efter en grundläggande överensstämmelse omdess innehåll och dess uttrycksformer. Demokratin måste, söm vi litet till mansofta brukar säga, ständigt erövras åter. Jag måste till slut få säga några ord om detsom debatterades här i en replikrunda. Det är självklart att det är bramed starka regeringar. Jag tror inte att någon bestrider det. Det är ocksåklart att det inte är bra med alltför starka regeringar. Men vi skall kommaihåg att vi i har fått vänja oss vid minoritetsregeringar. Jag vet inteom man kan göra gällande att det har varit vad man menar med starka regeringar. Vi kan naturligtvis också alla inse att en storpartisplittring kan skapa problem, men om man skall tala om riskerna med detena diket, må man också våga tala om riskerna med det andra - att man får så fåpartier som är uppbyggda och stödda med så många lagparagrafer i ryggen att detskapar ointresse och oengagemang. Det är, tror jag, lika vanskligt som att drasmed bekymmer för att man fått en del småpartier i ett parlament. När man talar om 4-procentsspärren skall man, herr talman,komma ihåg att de! inte bara är en författningsspärr som man därmed har knäsatti svenskt samhällsliv. Den för också med sig en lång rad andra spärrar ochhinder för dem som försöker göra sig gällande genom nya politiska partier. Jagkan bara erinra om möjligheterna att komma till tals i radio och TV. Det kanväl ändå inte finnas någon ledamot i eller någonriksdagsledamot över huvud taget som inte väl inser att etermedierna betydergränslöst mycket när det gäller att komma till tals med väljarna. Om monopoletbestämmer sig för att i stort sett - som det har varit - enbart släppafram partier som har kommit över fyraprocentsspärren, är det sannerligen detbästa av alla konserveringsmedel för den gamla partistrukturen som SverigesRadio då står för. Jag skall sluta med att yrka bifall tillmotionerna 1987/88:K11 yrkande 2 och 7, 1987/88:K225 yrkande 2, 1986/87:227yrkande 2 samt 1987/88:708 yrkande I och 2. Vidare yrkar jag bifall till detill betänkandet fogade reservationerna 1, 2, 3, 5, 6, 8, 11, 13, 15, 16 och17. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut iärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum. 12 §Föredrogs skatteutskottets betänkande 1987/88:26 om aktiebeskattningen. 102 (); En väl fungerande aktiemarknad är mycketbetydelsefull för ett effektivt näringsliv. Under de sex borgerligaregeringsåren stimulerades aktiesparandet på många sätt. Vi fick detskattemässigt gynnsamina, värdesäkra lönesparandet. Vi fick skattereduktion påaktieutdelningar och en lindring i den dubbelbeskattning av utdelad vinst sornuppkommer då aktiebolagen först skattar för vinsten och sedan aktieägaren förutdelningen. Värderingsreglerna av aktier som har betydelse vid beräkning avkapitalskatterna har också varit föremål för lättnader. Dessa åtgärder har självfallet verksamt bidragit till ettväsentligt ökat aktiesparande. har antalet aktieägare näst intilltredubblats, och antalet aktiesparare överstiger nu med god marginal 2miljoner. Var tredje vuxen svensk använder sig av denna sparform. Det'är nuangeläget att slå vakt om aktiesparandets villkor, men majoriteten i dennakammare har beklaghgtvis en annan uppfattning. Sedan socialdemokraterna komtill makten har aktiebeskatlningen med något undantag skärpts. Förmögenhetsskattenhöjdes ganska omgående. som aktieägarnasutdelningsinkomst reducerades med var sriart ett minne blott. Behovet av och önskan om att underlätta anskaffandet avriskvilligt kapital och att öka hushållssparandet väger enligtsocialdemokratisk syn uppenbarligen lätt i jämförelse med fördelningspolitiskaställningstaganden.