prot · GB0995 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är inte på det sättet att folkrörelserna som arbetarför fred inte klarar av eller blir uppbiindriaom de får statliga bidrag-de är lika fristående då som de var . Men, ; det underlättar ju för dem om gei- dem ett bidrag och därmed en värdefull ekonomisk möjlighet att arbeta med att bilda opinion för' freden. På den punkten kommer Gunriar och jag aldrig att bli överens. För min del skall jag därför inte ytterligare uppta kammarens tid med att gå i polemik med . Jag konstaterar bara att det är värt att notera att övriga partier här ingår i utskottsmajoriteten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 14 § Kammaren beslöt att förhandlingarna skulle fortsättasvid morgondagens sammanträde. 15 § Anmäldes och bordlades 1987/88:164om vissa frågor inför allmän fastighetstaxering 16 § Anmäldes och bordlades medanledning av prop. 1987/88:134 om fortsatt valutareglering, m. m. 1987/88:Fil7av m. fl. 1987/88:Fil8'av m. fl. 1987/88:Fil9av m.fl. (m) 1987/88:Fi'20av m. fl. 17 § Meddelande om interpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1987/88:226av () till finansministern om löneavtalens effekter för denkommunala ekonomin: Lönekostnadsutvecklingen är avsynnerligen stor betydelse för den kommunala sektorns ekonomi. Den verksamhetsom bedrivs av såväl primärkommunersom landsting är mycket personalintensiv. I årets nationalbudget redovisarregeringen hur den ekonomiska utvecklingen bedöms bli i vissa avseenden enligtett alternativ lönekostnadsökning och ett annat med 7 %lönekostnadsökning . För den kommunala ekonomin skulle dethögre alternativet leda till en utgiftsnivå som är drygt 13 miljarder högre änvid det lägre alternativet. Moderata samlingspartiet har för såväl 1988, i tidigareriksdagsmotioner, som 1989 under årets motionsarbete föreslagit en ornfattandeskattereform med kraftigt sänkta marginalskatter. Ett av de främsta syftena meddenna reform är att få ner den svenska lönekostnadsutvecklingen till en sådannivå, jämfört med omvärlden, att konkurrenskraften bibehålls och förstärks.Regeringen har å sin sida genomfört én inkomstskattejustering som iflertalet inkomstlägen inte ens motsvarar ett fullt inflationsskydd. För 1989har regeringen inte föreslagit några åtgärder alls. Den lönekostnadsutveckling som blir följden av regeringensbrist på skattepolitik kommer således att ligga väsentligt över den som skullevara möjlig att åstadkomma genom den marginalskattereform moderata samlingspartietföreslagit. I de inkomstlägen där huvuddelen av de kommunala ochlandstingsanställda befinner sig ligger skillnaden i lönekostnadsutveckling påcirka . Visserligen är avtalen på den kommunala sektorn ännu inteklara, men de kan knappast förväntas skilja sig avsevärt från de avtal somträffats på den statliga sektorn. Detta innebär att den faktiska lönekostnadenför kan hållas på i stort sett nivån . Genom avtalets konstruktion bliremellertid nivåhöjningen . De förutsättningar som föreligger införnästa avtalsrörelse ger inte fog för antagandet att kostnadsökningarna kommeratt bli mindre detta år. Det mesta talar således för att den kommunala ekonominkommer att försvagas i enlighet med vad regeringen själv redovisat inationalbudgeten, även om det sker med en viss fördröjning. För den statliga sektorn har regeringen redan tidigareaviserat att det kan bli fråga om rationaliseringar för attundvika att denfaktiska kostnadsutvecklingen till följd av alltför höga avtal överstiger 4 %.Löneministern harockså gjort uttalanden i denna riktning efter det att avtaletpå den statliga sektorn blivit klart. Skulle utfallet för kommunsektorn överstigavad kommuner och landsting budgeterat bör detta uppenbarligen enligtregeringens synsätt kompenseras genom en neddragning av verksamheten.Alternativet är kommunala skattehöjningar, vilket i sig kommer att försvåraavtalsrörelserna . Jag vill mot denna bakgrund fråga finansministern omregeringen avser Prot. 1987/88:95 vidta några åtgärder med anledning av deeffekter avtalen kanväntas få för den kommunala ekonomin. .. . . , ' 18 §Kammaren åtskildes . 1987/88:95 (Siffrorna avser sida iprotokollel) ,Axel (s) 122, 125, 126, 127 ,(vpk) 85, 89, 91, 101, 105, 107 ,() 95 Fiskesjö,, tredje vice talman (c) 98, 104, 106 ,(vpk) 114, 116 ,() 97 ,() 71, 72 ,() 30, 44, 47, 56, 61 ,() 121 ,() 120, 124, 125, 126 ,() 111, 118, 119 ,() 9, 24, 27, 55, 59 Kindbom,() 82, 85, 89, 91, 94 ,Inga (vpk) 17, 20, 25, 35, 36, 39, 40, 46, 49, 54, 60, 68, 70, 72, 73 ,() 86, 90, 91, 94 ,, statsråd 50, 56, 62 ,() 116, 118, 119 Nyhage,Hans (m) 77, 88 ,() 40, 47, 49, 68 ,() 113 ,() 64, 93, 94, 107 ,() 20, 26, 29 ,() 102, 106, 107 Tarschys,() 6, 23, 28, 53, 58 Tilländer,() 13, 19, 20, 25, 28, 55, 61, 71 ,() 110, 116, 118, 119 ,() 33, 36, 45, 48 ,() 80, 84, 85, 88, 90 ,() 92 ,() 66, 70 Östh, () 37, 40, 45, 48