prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:62 1 § Allmänpolitisk debatt (forts, från prot. 1 (): Industriministern talade omsocialdemokratisk rättvisa. Jag bor i , och jag upplevdeindustriministerns anförande nästan som ett hån. Han talade om särskildaprogram för särskilt utsatta regioner, men vi har inte fått något särskiltprogram till det mest utsatta länet. 20 000 nya arbetstillfällen taladeindustriministern om, men praktiskt taget inga har fått.Industriministern talade även om en bättre befolkningssituation i skogslänen.Gävleborgs län har haft den störstabefolkningsminskningen. Det här är inte rättvisa. Tvärtom handlar det omsocialdemokratiskt svek. Jag tycker att det är det största svek som jag harupplevt under mina här i . Alla i vårt land skall ha samma rätt tillarbete, bostad och god miljö. Detta är grundläggande rättigheter som skallgälla var man än bor - i storstäderna, i tätorterna eller i landsbygdens byar.Den politik som socialdemokraterna har fört och för i regeringsställningmotverkar denna målsättning. Därigenom minskas möjligheterna till en positivutveckling i hela landet. Vi får i stället en regional obalans som skapar storasvårigheter både för storstäderna och för landsbygden. Därmed undanrycks ocksåmöjligheterna till likvärdiga levnadsförhållanden i landet. I själva verkethåller socialdemokraterna på att öka orättvisorna. De ökar skillnaderna ilevnadsförhållanden mellan olika delar av vårt land, och vi får genomsocialdemokratisk politik nya klasskillnader. Detta åren allvarlig utveckling,som kan få mycket negativa följder. Vad händer med människors kampvilja ochlojalitet om de ständigt blir åsidosatta, om deras livsvillkor nonchaleras ochom de, som de fullgör sina medborgerliga skyldigheter, mer och mersätts på undantag i samhället? är ett framtidslän, och vi som bor iGävleborgs län har mycket att ge fill.samhället. Men just nu har vi betydandesvårigheter, och tyvärr har ännu inte vare sig regering eller riksdag insettallvaret i länets situation. Den bristande insikt som i går kom till uttryck iindustriministerns tal kommer också till uttryck i arbetsmarknadsdepartementetsbil. 12 till budgetpropositionen. Där talas det i översikten om den kraftigaökningen av antalet sysselsatta. Det sägs: "Läget på arbetsmarknaden ärsammanfattningsvis mycket gott." Vidare sägs: "Antalet personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder som beredskapsarbete och ungdomslag minskadeunder 1987." De regionala skillnaderna påtalas inte. Antingen skullesiffrorna från ett antal län förstöra den glättade bilden, eller också är inteNorrlandslänen tillräckligt intressanta för att nämnas. är utantvivel ett län med goda framtidsmöjligheter. Länsborna arbetar på olika nivåerintensivt för länets utveckling. Vi är medvetna om att länets framtid främstberor på oss själva. Än så länge är optimismen stor, men vi är beroende avekonomiskt stöd. Vilka tabeller och redovisningar vi än väljer finner viatt vårt län tyvärr ligger sämst eller näst sämst till i landet. Länet har haftden största ökningen av antalet arbetslösa i landet . Andelen 18- och19-åringar i ungdomslag var , medanriksgenomsnittet var . Arbetslösheten bland 20-24-åringarna var ilänet, mer än dubbelt så hög som riksgenomsnittet. Vad en svär sysselsättningssituation för ungdomarnabetyder för ett län tror jag att alla förstår. Antalet sysselsatta har ökat med0,, vilket verkligen inte är mycket. Kvinnorna harbetydligt lägre förvärvsfrekvens än riksgenomsnittet. Vad som också är oroandeär att utbildningsnivån är låg. har länet dessutom haft landetsstörsta befolkningsminskning. har i partimotioner och enskilda motionerföreslagit olika åtgärder som stöd för länet. Vi har bl. a. föreslagit stödtill små och medelstora företag och mer pengar till turism och marknadsföring.Jag anser också att man vid stödområdesindelningen måste ta hänsyn tillutvecklingen. Den stödområdesindelning som görs ligger fast år utanatt hänsyn tas till den regionala utvecklingen. Inte ens när gränsområdena fåren sämre utveckling än stödområdena griper man in. Det förs en låt-ga-politikfrån regeringens sida. Det finns en orättvisa redan i sättet att betrakta ochvärdera arbetslösheten. En akut industrikris behandlas på ett helt annat sättän en kontinuerligt pågående strukturförändring som leder till färrearbetstillfällen. När drabbades av nedläggning av varv skyndadesig regeringen att ta fram stora pengar. Många mindre kommuner som drabbatshårdare än , men som inte haft någon större företagsnedläggelse, kan bliutan stöd. Det är dessa orättvisor som drabbat . länbehöver säkert inte vara inplacerat i stödområdet, men behövs entillfällig inplacering. skulle då tillhöra stödområde A, Söderhamnstödområde B, och övriga jämte , och Sandvikenstödområde C. Vi har i tidigare motioner också ställt krav påutlokalisering till länet av statlig verksamhet. torde vara detenda norrländska landskap som aldrig erhållit någon utlokaliserad verksamhet.Inom kustbevakning, postverk och televerk kan och bör utlokaliseringar ske.Även annan företagsamhet som dataserviceföretag, banker och försäkringsbolagskulle kunna etableras i länet. Investeringsfondernaär frisläppta i stödområdet. De är ett stimulerande instrument som ävenföretagen i behöver. Investeringsfonderna måste därförfrisläppas även för dessa företags behov. Vi har även motionerat om attGävleborgs län ej skall undantas från skogslänennär det gäller upphandling. Av proposition 1973:73 framgår att myndigheternabör medverka till att en ökad del av upphandlingen sker hos företag i de fyranordligaste länen. Det är märkligt att regeringen inte gör en översyn av vilkalän som skulle behöva denna ökade upphandling. Regeringen låter bara alltfortsätta utan hänsyn till utvecklingen. Man undantar alltså det femteNorriandslänet, , utan att ha insikten om att detta län mer än andrabehöver stöd. Det finns, herr talman, någonting som fördjupar min oro,och det är den europeiska dimensionen, som mer och mer måste bli enintegrerad del i vår svenska politik. En europeisk integration kommer att ökaden ekonomiska koncentrationen. Då måste hela vara rustat inför denutvecklingen, och då måste utbildning, kunnande och utveckling ligga långtframme i hela landet. Hela måste kunna erbjuda konkurrens, för annarsär det risk för att de områden som redan nu har regional obalans kommer att fåsin situation ytterligare försämrad. Tiden är knapp. Det går inte att vänta pänågon regionalpolitisk utredning, utan det behövs handling . harunder den här sessionen möjlighet att reparera regeringens försummelser. Jaghoppas verkligen på riksdagsledamöternas insikt och förståelse när det gällerGävleborgs län. 2 (): befolkning har drabbatsav strukturrationaliseringar, framför allt inom de tunga basindustrierna gruv-och stålhantering. Arbetstillfällen har försvunnit, och nya arbeten har varitsvåra att skapa inom samma typ av näringar. Framför allt har den senastestrukturförändringen inom visat att de nya jobb som skapas kräver en annantyp av yrkesutbildning än som tidigare krävts. Därför tänds åter hoppet hos arbetarna i stålverket iDomnarvet, när redovisade vinst för elektrostålverket för förra åretuppgår till hela 45 milj. kr. och när totalt dessutom gått med en avsevärdvinst. Förhoppningar väcks om att nedläggningen av elektrostålverket skallskjutas på.framtiden. borde i detta läge avkrävas en redovisning om varförresultatet ser så annorlunda ut jämfört med de prognoser som låg tillgrund för strukturomvandlingsbesluten. Vilka planer har ? Staten som ägare har juockså ett intresse av vad som händer inom . Står den antagna strukturplanenfast, eller har nya planer för verksamheten? Domnarvsarbetarnaväntar med spänning på svaret. Utbildningsfrågorna - vad gäller både gymnasiet ochhögskolan - är väsentliga för länets utveckling. Högskolorna i sig själva ärgrogrund för ny teknik och attraherar livskraftiga företag. Dessa företagskulle kunna sysselsätta de välutbildade ungdomar som i dagens läge tvingasöverge sina hemorter för att söka arbete i . En satsning på de regionala högskolorna skulle kunna vändadagens trend, som innebär en förstärkning av och enförsvagning av Bergslagen. blir detta ännu mera påtagligt,med ungdomskullar som krymper från dagens 120 000 till 95 000, samfidigt sompensions- Prot.1987/88:62 avgångarna 2010 beräknas till 30 000 per år.Detta tillsammans gör att en större delav våra ungdomar måste gå på högskolan, --- 7 om vi skall kunna fortsätta attutveckla hela värt samhälle. Allnuinpo bör varannan ungdomhögskoleutbilda sig, något som skall jämförasmed 60-talets utbildningsprofil, då var 15:e20:e fick högskoleutbildning. Den resurs som de vuxenstuderande och kvinnor utgör måsteockså tas till vara bättre. Om högskolan skall klara dessarekryteringskravjimåste högskolan flytta närmare begåvningsreserverna, någotsom är bra både för hela vår nation och framför allt för regionerna. Vi måstebygga upp ett samhälle där det inte finns någon konflikt mellan basindustrinsbehov och de fördelningspolitiska mål vi ställer upp. Regeringen har i sina propositioner visat på viljan attlösa Bergslagens problem, och det upproriska dalfolket är i stort sett mycketnöjt med de åtgärder som föreslagits. Bland utbildningssatsningarna är det några som kännssärskilt viktiga för oss. Ett trätekniskt centrum, en civilingenjörsutbildning på väg- och vattenområdet och på det materialtekniska området, ett forskningscentrum med Teknikdalen i som motor är saker som kan utveckla vår bygd. Bra kommunikationer är ett måste för att de satsningar som görs på andra områden skall få avsedd effekt. Jag tänker särskilt på kommunikationerna i Ludvikaområdet,som måste få sina tågförbindelser neråt. De tre län -, och - som berörs av Bergslagsperidelnsutbyggnad är eniga i sina ståndpunkter. Vi får inte genom att bygga modernasnabbtåg på vissa linjer öka standardskillnaden-i tågnätet så att de regionalpolitiskainsatserna i övrigt slås ut. BorlängeFalun-området måste dessutom få utvecklagoda kommunikationer ner mot Stockholmoch . Av 15 kommuner är det endast fem som är nämnda iBergslags-propositionen. Det betyder inte att de övriga kommunerna lever utanproblem. Flera kommuner har vikande, befolkningsunderlag. Exempelvis Vansbrokommun, som har en befolkning på nätt och jämnt 8 000, har en utflyttning på120 personer. Det är ganska typiskt för situationen i vår glesbygd. Kommunersom och ligger nu inklämda mellan stödområdesplacerade kommuneroch uppfattar sin situation som arbetsam. Genom det s. k. Bergslagspaketet fördes kommuntill stödområde C . Denna åtgärd mottogs med stor,glädje av bådekommunen och - ända tills ett regeringsbeslut från den 3 december1987 föll in i postfacken hos dessa. I detta meddelades attlokaliseringsbidraget, som i vanliga fall utgör i stödområde C, skullebeviljas med i kommun. mycket förvånad över dettaställningstagande och skulle gärna vilja ha en förklaring till varför dennaprutning kommit till stånd. Eftersom industriministern inte finns här i kammareni dag, får jag eventuellt återkomma med en fråga till honom längre fram. I ettlandskap som måste man utnyttja alla möjligheter fill att skapaarbete och försörjning åt människor. Turistnäringen blir allt viktigare i 6 sammanhanget, och det primärarekreationsområde som utgör Det ligger nära de stora befolkningscentra vi har i bl. a. Prot.1987/88:62 Mälardalenoch skulle, om de allmänna kommunikationerna vore bättre, kunnautnyttjas ännu effektivare än till glädje för både turister och ortsbefolkning.Önskemålet orii en tågförbindelse ända fram till Salen är rimligt,liksom kravet att den s.k. Sälenbanan skall föras fill stomnätet, i synnerhetsom dén i huvudsak skulle ge service till människor bosatta utanför Utflyttningen av statliga verksamheter från Stockholmväcker alltid debatt. Regeringens förslag att placera det nya i har upprört SJ:s personal. Det är förståeligt om många praktiska problem tornar upp sig för den berörda personalen och missnöjet börjar spira; Det jag inte kan förstå och inte heller accepterar är att tjänstemän i chefsställning engagerar sig i debatten och försöker trumma ihop en opinion emot verksflytten. Som chefstjänsteman har man ett ansvar emot sin arbetsgivare att följa tagna beslut och att låta beslutsprocessen fortgå i demokratisk ordning. Förslaget att flytta ligger nu på bord och skall behandlas . kommun står redo att ta emot både verket och dess personal på bästa sätt; är en bra kommun med bra service, nära till natur och med en befolkning som vill göra allt för att våra nya kommuninvånare skall trivas. ' Oroa inte personalen i onödan! Varför inte ändradebattläget? Det gick ju' så bra när och trafiksäkerhetsverketflyttade till , trots liknande debatter i inledningsskedet.Personalomsättningen på verken blev mindre efter omlokaliseringen än underStockholmsperioden, något som måste betraktas som en kompetensförstärkning. Varför inte se det positiva i att få arbeta tillsammans idet forskningscentrum som Teknikdälen utgör? Att kunna vara med i och påverkautvecklingen av hela värt kommunikationsnät vad gäller tåg, vägar ochmiljöhänsyn i det transportcentrum som kommer att växa i måste varastimulerande. Kvinnorna inom Bergslägsområdet har haftsvårt att få ett förvärvsarbete. Glädjande nog påpekas i Bergslagspropositionen att kvin nornas situation måste ägnas större uppmärksamhet. I massmedia har förekommit tankarom att skall flytta en del av sin produktion utanför Stockholmsområdet.Jag anser att Bergslagsområdet vore en bra lokalisering för en sådan fabrik,och eftersom jag är Borlängebo anser jag naturligtvis att är den mestlämpliga platsen i hela . Fabriken skulle kunna ge många arbeten, kanskeframför allt för de kvinnor som inte har någon sysselsättning . Till slut, herr talman: löser intevårt läns: alla problem på lång sikt. Den regionalpolitiska utredningen fårinte invaggas i tron att Bergslagen nu har fått sitt och att vi nu kan ägna ossåt andra delar i landet. Nej, varken våra gamla basindustriregioner eller våraglesbygdskommuner får glömmas bort i den sittande utredningens arbete. Efter gårdagens politiska debatt står det klarare ännågonsin att för en fortsatt positiv utveckling för vår region krävs ensocialdemokratisk valseger i höstens, val. I detta anförande instämde och (båda s). 3 (): har haft en positiv utveckling . I det framtidstro och hopp om bättre villkor för människorna i vårt län. finns det ett modernt och effektivt näringsliv med konkur: renskraftigaföretag. Grundenför den förändring som nu upplever lades genom densocialdemokratiska regeringens proposifion om utveckling i . Tackvare den kan vi notera att vi i mitt hemlän har den högsta sysselsättningensedan vi fick modern arbetsmarknadsstatistik. Över 130 000 människor har ettarbete att gå till, som arbetslösheten minskar. Destörre och medelstora företagen i näringsliv har en positivutveckling. Plannja, ASEA Plast, Albin-Pannan, och Fönsterbolaget ärexempel på det. De ökar sin produktion, och det har också lett till en hel delnyanställningar. Ivår del av landet känner vi en tillfredsställelse över den socialdemokrafisr karegeringens politik och den allmänna ekonomiska politik som regeringen för.Stora framsteg har nåtts. Men vi lever fortfarande med många problem som kräversin lösning, och det skall jag återkomma till . 1det som är på väg ur den ekonomiska krisen är den ekonomiska ochindustriella tillväxten ojämnt fördelad. Detta är en utmaning för osssocialdemokrater, som vill garantera alla människor arbete, social service,utbildning och god miljö överallt i landet. växer det nästan ohämmat mellan och . Tillväxten är ocksåhög i landets alla storstadsregioner i stort sett. Detta leder till problem,stora problem. Bristen på bostäder pressar politiker i södraSverige, liksom bristen på daghemsplatser. Stora sociala konsekvenser följerockså på den omflyttning som vi har haft . Vihar nått den punkt då också politiker i vill bromsa upp denkraftiga expansionen. Det förhållandet tycker vi att regeringen skall utnyttjaför en regional utveckling efter de riktlinjer som slogs fast vidsocialdemokraternas partikongress. Enförnyelse av regionalpolitiken behövs även för att möta de problem som redankan förutses i , ja, i stora delar av . INorrbotten tornar nya hot upp sig. De tre största industriföretagen harsignalerat om kraftiga personalnedskärningar. 1 300 personer får sannoliktlämna . minskar antalet sysselsatta med 700 personer.Boliden planerar en minskning av antalet anställda med 120 i gruvorna iArjeplog och . kan man se att hela gruvverksamheten iLaisvall är i riskzonen. Sammantagetmedför de planerade nedskärningarna att 2 500-3 000 arbetstillfällen försvinneri länet . Dessutomupplever inlandskommunerna i stora problem. Utan ökade insatser frånsamhällets sida kommer utglesningen att tillta. Här krävs samlade tag för attklara situationen. Ett bra inifiativ är bl. a. satsningen på Västerbottensinland. Ett annat exempel är satsningarna i östra , som leder framfill 450-500 tryggade eller nya jobb. Antaletsmå och utvecklingsbara företag i ökar stadigt. Vi är på väg attutveckla en ny och mångsidigare näringslivsstruktur i vårt län. Men detta är en förändring som nårresultat på . Trots tillväxten av mindre företag kommer vårabasindustrier att ha en avgörande betydelse för utveckling underlång tid framöver. Därför ser vi med oro hur vidareförädlingen hotas inom destatliga företagen. Det är lika viktigt nu som tidigare att slå vakt om det somär grunden för näringsliv, nämligen vår basindustri. Skogsbruket och skogsindustrin är en annan näringsgren somalltid kommer att ha stor betydelse för vårt näringsliv. Men skogsindustrin brottasnu med en hel del problem. Bristen på råvara i förhållande tillindustrikapaci-teteri inom länet har lett till att bl. a. ett stort sågverk iKarlsborg lagts ned och ca 170 anställda mist sina arbeten. måste ersättningsarbeten skapas i Kalixbygden. SåvälASSI och SCA som domänverket måste aktivt engagera sig i ytterligarevidareförädling av skogsråvara. Det gäller inte bara befintlig verksamhet, utandet gäller också att förnya och komma in på nya verksamheter. Här måste gåin med nödvändiga resurser för att göra bruk till en modern ocheffektiv anläggning, för att långsiktigt trygga den befintliga verksamheten. Den strategiskt viktigaste frågan för i är attfortsätta utbyggnaden till landets metallurgiska centrum. Målsättningen skallvara att nå en årsproduktion på . De investeringar som beslutatsi måste därför fullföljas. får inte bli enbart ett råvaruproducerandeämnesverk. Kvalitetsutvecklingen måste fortsätta. Det ställer stora krav pålokala utvecklingsresurser för vidareförädling, en organisation med storsjälvständighet och kompletta ledningsresurser. Det innebär också krav påoffensiva investeringar för att öka vidareförädlingen. I arbetet med att nå en regional utjämning mellan olikalandsdelar spelar utbildning och forskning en mycket stor roll. har stor betydelse förutvecklingsarbetet inom länets näringsliv. Högskolan har vuxit mycket stor arbetsplats. Den sysselsätter omkring 800 personer, ochnärmare 4 000 studenter kommer från hela landet. I anslutning till högskolanväxer också nya, intressanta verksamheter fram. Här kan nämnas Centek,Teknikens hus, teknikbyn Aurorum samt ett flertal företag. Detta upplever vinaturligtvis mycket positivt. Men handlar det om att gå vidare och att finna vägarför att föra ut utvecklingen över hela länet. Det råder ingen tvekan om atthögskolan har utvecklats till en mycket viktig resurs för , kansket.o.m. den absolut viktigaste regionalpolitiska satsningen . Vi socialdemokrater har tagit initiativ fill bildandet avLuleå högskola. Vi har alltid strävat efter att ge den goda villkor. är detangeläget att högskolan ges ytterligare resurser och möjligheter att stärka sinroll som forskningscentrum. Dessa resurser skulle bl. a. kunna användas tillatt inrätta en ny professur i metallurgi. Den skulle kunna utgöra en viktigtillgång när det gäller att utveckla metallurgin för , ochBolidens behov. Ekonomiutbildningen behöver en förstärkning genom enprofessur i industriell marknadsföring. Den skulle också kunna utgöraett bra stöd till de mindre och utvecklingsbara företagen när det gäller derasbehov av effektivare marknadsföring. Miljöfrågorna får en allt större betydelse isåväl den allmänna debatten som den konkreta samhällsplaneringen. är ett län rikt pä olika naturresurser: skog,mark, vatten och mineraler. Detta är naturligtvis tillfredsställande och någotsom vi är stolta över. Men i upplever nu människorna en allt störrebegränsning när det gäller att kunna ta till vara dessa naturresurser. Områdensom nu lagts under olika former av skydd utgör en areal om 2 ,eller av länets yta. Detta leder till att en hel del välbehövligaarbetstillfällen försvinner eller inte kan skapas, och framför allt gällerdetta i inlandet, där sysselsättningsläget redan nu är mycket bekymmersamt. Föratt motverka detta bör tillgängligheten och skötseln av dessa skyddade områdenbli betydligt bättre än vad som är fallet . Det skulle kunna skapamånga värdefulla arbetstillfällen. Eftersom de ojämförligt största skyddadeområdena finns i , föreslår vi att en utlokalisering av naturvårdsverketsnaturresursavdelning sker till länet. Det skulle kunna bli ett bra initiativ ien aktiv regionalpolitik. De förslag jag här nu har tagit upp är ettled i att göra till ett framgångsrikt län, men för detta krävs detresurser i form av nya, friska pengar. Vi socialdemokrater i har.tidigare föreslagit att det ekonomiska resultatet av en utbyggd Kalixälv skullekomma länet till godo. är den älven emellertid skyddad i naturresurslagen.Men länets behov av riskkapital för den nödvändiga industriella expansionenkvarstår. Därför kräver vi att en del av vinsterna i den redan utbyggdavattenkraften tillfaller länet, så att vi långsikfigt kan utveckla vårtnäringsliv. Avslutningsvis: I pågår nu arbetet medett Norrbottenspaket. Vi ställer naturligtvis stora förväntningar på detarbetet och de förslag som skall läggas fram. Det kan vara direkt avgörande förom den positiva utveckling som tillskapades genom utvecklingsplanen skallfortsätta. Anf.4 (): Riktigt stora trafikpolitiska debatter och avgöranden harvi inte haft sedan 1979 års trafikpolitiska beslut. Men , 1988, skall vi taställning till de konkretiseringar av detta nu beslut somregeringen föreslår. Vi kommer att få flera stora debatter - omsjöfarten, , om svensk trafikpolitiks sköte- och sorgebarn statensjärnvägar, m.fl. Det är SJ:s kostnadsstruktur, med stora fasta kostnaderoch relativt små rörliga samt dess i stort sett hopplösa kamp mot bilismen somhar framkallat dessa olika stora trafikpolitiska beslut. Det är inte förrän viradikalt förändrat vår syn på järnvägens roll i vårt framtida svenskatransportsystem som vi kan få en stabil framgångsrik trafikpolitik. Jag hävdardärför att regeringens konkretisering och vidareutveckling av 1979 årstrafikpolitiska beslut endast är smärtstillande medicinering mot en förlamandehuvudvärk och inte en avgörande operafion som kan återställa hälsan i vårtsvenska trafiksystem! trafikpolitiska beslut var man överens om atttrafikgrenarna var för sig skulle bära sitt kostnadsansvar och att fri pchlikvärdig konkurrens skulle råda inom och mellan trafikgrenarna. Nog är väldetta en sund princip om man vill ha ett rikt diversifierat transportsystem somger medborgarna ochnäringslivet billiga och varierade transporter! Om man hade accepterat Prot.1987/88:62 bilismens överlägsna utvecklirig, avreglerat trafikpolitiken ochlåtit järnvä- ' 1988 garna inta den position som ger demexistensberättigande i transportväsendet, hade samhället sparat mångamiljarder. Men den allmänt omfattade kärleken till våra järnvägar förblindade.Vi fick trafikpolitiska beslut, som till hela sin konstruktion bakomteorierna om marginalkostnads-anpassad prissättning utifrån ettsamhällsekonomiskt synsätt var ett fast-klamrahde vid järnvägens roll i vårttransportsystem.