prot · GB0985 · 1987-12-31 00:00:00 — Positivt är också det nordiska samarbetet och dess många möjligheter. Klimatet i världen och atmosfären har blivit ljusare ochlättare genom superrhakternas påbörjade dialog. Glasnost gör livet spännande.Vad händer i det väldiga när slutenheten övergår i öppenhet, närman är beredd att diskutera och kompromissa för att uppnå resultat? Öppenheten kan naturligtvis också leda till att doltmissnöje bland olika nationaliteter kommer , något som är fallet medArmenien och . Det kan leda till att det motstånd som finns motGorbatjovs glasnost och perestrojka kan växa sig starkare. Det vore en förlustför världen om inte öppenheten fick fortsätta. Överenskommelsen mellan om denekonomiska zonen i är också något att glädja sig åt. Centerpartietsordförande har här i kammaren tidigare framhållit att han anserförhandlingsresultatet vara gott. Spännande är också den västeuropeiska integrationen. Ettgemensamt uppträdande ger ett starkt . Det gäller också i kontakterna medEG. De nordiska mittenpartierna lade vid fram ett förslag om ennordisk studie om Europasamarbetet och om att utifrån denna forma en strategiur ett nordiskt perspektiv. Det är angeläget, inte minst pä de områden där denordiska länderna har kommit längre i samarbete än man gjortiinom EGoch där kan bidra till en positiv utveckling. möjligheter att spela en positiv roll för fredoch samarbete fär aldrig äventyras vid en europeisk integration, . Den stora utmaningen går ut på att undanröja dekonflikthot som änriu består som en följd av . Sverigesoffensiva Europapolitik måste därför ha ett alleuropeiskt perspektiv. Med denutgångspunkten blir det självklart att kan spela en långt mer positiv rollför fred, frihet och öppenhet i , om vi kompromisslöst slår vakt om ensjälvständig utrikespolitik. Det finns två stora hot mot mänsklighetens överlevnad. Detär kärnvapnen och miljöförstörelsen. Vi måste arbeta både för fred på jorden och för fred med jorden, :, säkerhetspolitiska situation har kraftigtförändrats . Den väldiga utbyggnaden och koncentrationen av militäraenheter i och pä har självfallet också medfört en ökning avNATQ:s närvaro i det nordatlantiska området. är därmed inte längreett flankområde utan ett strategiskt viktigt område. Vi kan konstatera ökad militär aktivitet i . Det är allvarligt. Genomdennaförändrade situation kan vid ett kris- eller krigstillstånd vårasäkerhetspolitiska intressen snabbt trädas för när. De aktiviteterna kanbemötas på följande'sätt: Genom kraftigt hävdande av vårintegritet och vår neutralitet. Genom analys avINF-avtalet och ett förhoppningsvis kommande avtal om de strategiska kärnvapnenför att få till stånd ett klarläggande av avtalens betydelse för ochNorden. Genomförsvarsplanering utifrån de nya förutsättningarna. Genom samtalför att söka främja avspänning och skapa förtroende. Vi måste ha kraft att i varjesituation hävda vår integritet. Omvärlden måste ha fullständigt klart för sigatt vi har både kraft och förmåga att försvara våra gränser och att hävda vårneutralitetspolitik. Vi kommer aldrig att låta oss utnyttjas av någon sida i enstormaktskonflikt. Också när det gäller kränkningar genom främmande ubåtarmåste det från svensk sida gång på gång och med skärpa framhållas att vi inteaccepterar kränkningar och att vederbörande stat själv får tä risken för vadsom kan hända ubåt och besättning. innebär skrotaride av samtliga landbaserademedeldistansmis-silei-. Man kan väl inte säga att det har någon omedelbarbetydelse för och . Kärnvapen som riktas mot kommer detatt finnas många av ändå. Men det är viktigt att avvecklingen avmedeldistansmissilerna inte leder till en marin kompensationsupprustning avkärnvapen eller till annan upprustning som medför att gränsen mellankonventionella vapen och kärnvapen suddas ut. Det som diskuteras i Genevemellan och är en halvering av de strategiska kärnvapnen. Enreduktion av dessa måste innebära att även övriga kärnvapenstyrkor minskas,dvs. Ur svensk och nordisk synpunkt är det av särskilt intressehur problemet med de långräckviddiga sjöbaserade kryssningsmissilerna kanlösas. försvarsplanering måste självfallet ske utifrånde ökade , aktiviteterna, även ubåtskränkningarna, och med beaktande avde aktuella avtalen. Den rustningen innebär att supermakterna kankoncentrera betydande maktmedel till de flesta områden på jorden. Kanohbåtsdiplomatioch invasion över haven kan genomföras med kortare varsel, över längre avståndoch i större skala . 'Ökade aktiviteter på haven ökar också riskenför oavsiktliga incidenter och för krig av misstag. Rustningskontroll inom den verksamheten skallbedömas inom ramen för den allmänna rustningskontrollen. Olika åtgärder bör ingå i en marin rustningskontroll. Bl.a. bör taktiska kärnvapen pä krigsfartyg tas i land och inte medföras pårutinuppdrag. bör verka för att förhandlingar kommer till ståndom marin rustningskontroll vid,CD i , Och regeringen bör utarbeta ettprogram för marin nedrustning som vi i har krävt. har visat intresse för samtal mellan denordeuropeiska länderna om rustningsbegränsningar. varaförtroendeskapande och kan ge information som underlag för arbete i syfte attskapa avspänning i våra havsområden. Det kan diskuteras om man skall utvidgaESK-området med en ny dimension från till - utöver vad somfinns , från till . Inom anser vi att bör verkaför en konferens om förtroendeskapande åtgärder i norra . Vi måste gå vidare i nedrustningsarbetet - medkonventionen om kemiska vapen som vi alla väntar så otåligt på, medkärnvapenfri zon i , med provstoppsavtal. har kritiserat de franska kärnvapenprovenvid Mururoa. vill jag fråga utrikesministern: regeringen följtriksdagens anvisning - att handla i denna fråga i enlighet medutrikesutskottets framförda åsikt att kärnvapenprov bör upphöra? Idetta sammanhang skulle jag också gärna vilja be om en förklaring frånutrikesministern varför svek i FN-omröstningen ochdärmed stödde den franska kolonialismen. Miljöproblemen har internationella dimensioner.Miljöskadliga utsläpp känner inga gränser - det har vi påtagligt fått upplevahär i . Det är bara genom internationellt samarbete vi kan lösaproblemen. De flesta av oss som är beslutsfattare kommer attvara döda när den samlade effekten av surt nedfall, av uttunnat ozonlager, avden ökande temperaturen och av de ökade utsläppen drabbar vår jord. Är detdärför vi är så senfärdiga då det gäller miljöfrågorna? Vi har just fått nya alarmerande rapporter omuttunningen av ozonlagret. Jag hittade i går ett svar från dåvarande jordbruksministernpå frågor som jag ställde här i om ozonlagret. Det är tolvår sedan. Hur mycket hade vi inte kunnat uträtta om viljan hadefunnits? Miljöperspektivet måste vi också ha in i deutrikespolitiska frågorna, i de högpolitiska utvecklingsfrågorna. Miljön skallinte särbehandlas, sägs det i . Våra ambassader borde bevaka miljöfrågorna. Jag vet inteom det är så klokt att göra indragningar när det gäller lantbruksattachéerna.Det kan knappast främja miljöintressena. I biståndspolitiken har vi i haft framgångdå det gäller vårt krav om miljön som ett nytt biståndsmål. Jag måste passa påatt tala om att det är ett centerkrav som har bifallits - försocialdemokraterna gör det tyvärr aldrig. Det betyder att miljö- och naturresurshänsyn nu byggs in iallt värt utvecklingsarbete vid sidan av vårt enorma ansvar att hjälpa defattigaste i världen. Detta åren av stora mätt förde som viger bistånd. Det kan medverka till att förhindra en överexploatering i tredjevärlden. Det finns ytterligare - och - endimension i vår freds-och miljöpolitik, i vårt solidaritetsarbete som ärviktig, och det är förankringen i de många organisationerna, utan vilken vårpolitik skulle vara rätt så ihålig. Här harvi t. ex. Folkriksdag för fred. somjust har avhållit ett möte och som intensivt arbetat bl. a. med uppgifter somkan underlätta deltagande i den nya nedrustningssession som börjar islutet av maj i FN, Vi har demånga freds- och miljöorganisationerna, , de mångakvinnoorganisationerna, de kyrkliga samfunden och ungdomsorganisationerna.Hela den väldiga folkkraft som dessa organisationer representerar-det ärverkligen en folkkraft - bär upp solidaritetsarbetet. Utan den folkkraftenskulle vi stå oss slätt. Den folkkraften skall vi värna om. Den är en tillgångnu och för framtiden. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 5LARS (vpk): av hårda internationellamotsättningar och stille-stånd i nedrustningsarbetet undertecknades förra åreti december det historiska avtalet mellan och om avveckling avkort- och medeldistansmissiler i . Det skulle ha varit glädjande att fören gångs skull få ägna en utrikespolitisk debatt här i kammaren åt enbartsådana framsteg, diskutera förutsättningarna för en fortsatt politiskavspänning och militär nedrustning. Men den utrikespolitiska situationen i världen medgertyvärr inte en sådan debatt. har vi nåtts av rapporter ochTV-bilder från och och inifrån , där framträder påett sätt som har chockat en hel värld. I har apartheidregimen förbjudit ett 20-talfolkliga organisationer att verka politiskt. Man har inte bara tagit ifrån demderas demokratiska rättigheter, utan man har t. o. m. förbjudit dem att arbetaför demokratin. Det är svårt att enbart glädjas åt framstegen inedrustningsarbetet, när man nås av sådana här rapporter. fördömer en hel värld det israeliska våldet.Europaparlamentet har stoppat tre olika handelsavtal med , i praktikenalltså tillgripit ekonomiska sanktioner, på grund av den brutalaockupationspolitiken. T. o. m. har tvingats säga ifrån. blevfrågan föremål för debatt vid session i , där bl. a. förrestatsministern i vädjade till de nordiskautrikesministrarna att ta ett initiativ för att få i gång en fredsprocess iMellanöstern. Jag skall återkomma till det. För sedan besökte . Hanträffade den israeliska statsledningen och klargjorde den svenskainställningen. Han besökte palestinier, han besökte offer för det israeliskaövervåldet och utlovade vad jag förstod ett ökat svenskt bistånd. Det var bra. Av tidningsuppgifter att döma, efter med den israeliska statsledningen, förstår man att den svenskakritiken inte föll i särskilt god jord. Frågan är då: Vad kan vi göra för att stoppa det brutalavåldet? Vad kan vi göra för att främja en fredlig lösning? Situationen är ju den att förpalestinierna i de av israelerna ockuperade områdena en seg, disciplinerad kampmot ockupationsmakten. När de möts av dödsskjutningar och terror, är det inteett utslag av ungaisraeliska soldaters desperation, som den israeliska propagandan vill göra gällande. Det är tvärtom en medveten politik från ockupationsmaktens sida. Jag tror att den politiken skall ses mot bakgrunden av atthögerkrafterna i stärker sin ställning . Extremisterna till högerom regeringspartiet likud vinner terräng i opinionsmätningarna. På det sättetdrivs både och likud åt höger. Det är egentligen en parallelltill utvecklingen i , där Bothas regeringsparti för någon vecka sedanfick se sig besegrat av ännu mera reaktionära krafter i ett par fyllnadsval. Läget är allvarligt och kan bli ännu allvarligare. Om ettpar månader, , planeras stora högtidligheter i samband med 40-årsminnet avstaten bildande. Det kan utvecklas till en oerhörd provokation motpalestinierna och i värsta fall sluta i ett blodbad. Radikala krafter inom arbetar och pläderar för eninternationell fredskonferens och vill se ett ömsesidigt erkännande mellanIsrael och PLO. Både de här krafterna och palestinierna behöver internationelltstöd. Den dåliga israeliska ekonomin, de ökade ekonomiska,politiska och moraliska kostnaderna för ockupationen, kan tvinga tillförhandlingsbordet och en fredlig.lösning. Här måste, menar jag, vårt landtillsammans med andra länder efter bästa förmåga bidra till att få slut påstridigheterna, bidra till att få i gång seriösa förhandlingar och säkra de härländerna och folken fred och frihet. Det är i det sammanhanget jag menar att till de nordiska utrikesministrarna att i någon form ta ett initiativkan komma att spela en roll. Jag skulle gärna höra statsministerns kommentartill förslag. I diskrimineras de svarta. I Israeldiskrimineras palestinierna. Under mänga år försökte den internationellaopinionen att på diplomatisk väg bearbeta apartheidregimen med uppmaningar,kritiska uttalanden och hot om ekonomiska sanktioner. Allt det här upprepas nu i fråga om , även det tillingen nytta. Frågan är därför: Måste man inte öka pressen på ? Är det förtidigt att börja diskutera att överväga ekonomiska sanktioner? Jag förstår att det kommer att resas invändningar mot det,samma invändningar som hörts och hördes i fråga om . Men varförsanktioner mot men inte mot ? Jag anser att tiden är mogen för att i någon form vidtasådana sanktioner. Det kan inte vara någon praktisk omöjlighet. Varför skulleinte kunna göra detsamma som man har kunnat göra i ? Vad skulle då syftet med sådana sanktioner vara? För menar jag att syftet, borde vara att förmå att inleda regelrättaförhandlingar med PLO, gärna inom ramen för en internationell konferens ellerpå annat sätt. Huvudsaken är att äntligen erkänner PLO. Jag utgårfaktiskt ifrån att israelerna inser att PLO representerar det palestinskafolket. ger både politiskt och humanitärtbistånd till PLO och ANC, och det är bra. Men situationen i och iSydafrika är nu så tillspetsad att jag inte tror att det räcker. Jag tror intedet räcker längre medkritiska uttalanden och humanitärt bistånd för att bringa de styrande i de härländerna till sans och vett. I fallet har och en rad andra ländertillgripit ekonomiska sanktioner. trädde förbudet mot handelmed i kraft. Vårt parti hade som bekant velat se en strängarelagstiftning. Vi varnade för att den föreslagna och beslutade lagstiftningeninte skulle bli så effektiv som regeringen trodde och påstod. redovisade TT att handelsförbudet inteinneburit några större förändringar för de svenska företagen. Affärerna medSydafrika pågår i stort sett som . Ni minns att det talades om attmellan 500 och 1 500 arbetsfillfällen skulle försvinna i på grund avden nya lagen. TT;s undersökning visar att det inte heller blev något av meddet. I en kommentar till undersökningen förklarade för någradagar sedan utrikeshandelsminister att lagens främsta betydelse ärdet moraliska ställningstagandet. Men då måste jag fråga: Vad är då meningenmed utredning? Hon fick ju i uppdrag att utreda en ytterligareskärpning av Sydafrikalagen, Funderar regeringen på en strängare lagstiftning,eller skall vi tolka uttalande så att det inte blir något förslagöver huvud taget? TT:s utredning reser en rad frågor: B:ryr sig företageninte om och regeringens beslut? Bedriver de en helt egenutrikespolitik? Kan den svenska acceptera detta? Frågan är , om det inte är fler partier här i riksdagensom inser att tiden är mogen för en sådan total bojkott av apartheidregimen somvi diskuterade . Jag vill därför ställa frågan fill utrikesministernoch de borgerliga partierna: Hur ser ni på det faktum att de svenska företagen kringgården lag som antog ? Är det godtagbart, eller är ni bereddaatt medverka till en strängare lagstiftning? En särskild fråga till : Hur går det medMaj-Lis Lööws utredning - hon kanske kan svara själv, men ärändå chef? När kommer hennes utredning, och blir det något förslag frånregeringen? Är ni mot bakgrund av den upptrappade situationen i Sydafrikaberedda att påskynda arbetet och pröva fler åtgärder för att sätta press på apartheidregimen? En annan fråga är hur vi skall se på de svenska företagensförakt för folkviljan och beslut. Är det inte nödvändigt med svenskaekonomiska sanktioner också mot de företag som bryter mot vårt lands uttaladeutrikespolitik? I går gick fidsfrist ut förplanen för ett snabbt tillbakadragande av trupperna ur . tror jag- och det är väl allas förhoppning - att den dialog som pågår i ändåskall leva vidare och resultera i en snar lösning. Jag vill upprepa att enligt vårt partis mening finns detbara en lösning på Afghanistanfrågan, och den är att alla sovjetiska trupperdras bort, att all utländsk inblandning upphör och att det afghanska folketsjälvt får bestämma över sin framtid. Förra årethade att fatta ett nytt femårigt försvarsbeslut. 3 protokoll 1987/88:85 Regeringengjorde upp med . Men mindre än efter beslutet sitter nuregeringen och de borgerliga och diskuterar, om inte militären skall få ännufler miljarder. Jag tror att många människor både i och utanför Sverigemed all rätt ställer sig frågan: Hur tillkom egentligen det förra beslutet? Vardet underförstått att militären skulle få ytterligarepengar ? Var det så, att regeringen och inte vågade gemilitären vad den då begärde, eller var beslutet så illa underbyggt att detinte höll ? Extrapengarna fill militären togs ifrån civilförsvaret ochgenom en bensinskattehöjning. Inom parentes kan man fundera över, om detta ärorsaken till att de borgerliga säger nej till den föreslagna bensinskattehöjningen, som skall avgöras . Vill ni hellre använda pengarna till höjdamilitärutgifter än till satsningar på SJ och på miljön? Vårt parti värnar om vårt lands oberoende ochsjälvständighet. Vi inser att behöver ett försvar. Men vi begränsar ossinte till ett militärt försvar, utan anser att också behöver ett välutbyggt och fungerande civilt och ekonomiskt försvar. Att vi säger nej till höjda militärutgifter beror inte påatt vi tycker särskilt illa om militärer - det är inte det primära - utan påatt vi ser försvaret som någonting mer än en militär fråga. Vi vill värna omoberoende och självständighet; som vi vill främja en politiskavspänning och militär nedrustning, och därför motsätter vi oss ytterligarehöjda militärutgifter. Några ord om EG också! Vi har på nytt fåtten debatt om hur våra relationer till EG skall vara. På vår riksdagsgruppsinitiativ hade vi en särskild debatt här , och regeringen har lagt framsin proposifion om , och EG. I regeringens proposition, och iutrikesdeklarationen formuleras målsättningen att önskan är attmed bibehållen neutralitet och alliansfrihet ingå i ett västeuropeiskt samarbete. Jag anser att debatten som den har förts ialltför hög grad har begränsats till att handla om EG och , när den istället kanske borde ha en mycket bredare uppläggning än så. Västeuropadomineras av EG, och EG är faktiskt en sluten organisation som vill resamurar och hinder kring sina,medlemsländer. I stället för att diskutera hur vi ser på de här politiskaföreteelserna har jag en känsla av att vi diskuterar hur vi skall kunna slinkaigenom dessa hinder. Vi underordnar oss planer i stället för attufifrån en egen uppfattning verka för en helt ny internationell ordning. Förvad är EG:s s. k. inre marknad, om inte ett försök att resa murar och hindergentemot omvärlden? Och kan vi verkligen stå passiva inför detta? Den här frågan kommer säkert att bli föremål för enfortsatt debatt. Med all säkerhet kommer också allmänheten och väljarna atttvinga fram bättre besked av parfierna än de har kunnat få.Förhoppningsvis kommer då också, debatten att ha en bredare utblick och inte,som enbart vara koncentrerad till det västeuropeiska perspektivet. ' Jag inledde med att erinra om att en helvärld välkomnade principöverenskommelsen mellan om attavveckla kort- och medeldistansmissilerna. Det har sagts att detavtalet. trots attdet enbart berör av världens alla kärnvapen, är ett viktigt genombrottför nedrustningssträvandena. De hårda motsättningarna mellan stormakterna hartonats ner och framsteg har gjorts, även i fråga om långdistansmissilerna. Det finns andra överenskommelser och diskussioner som harlöpt parallellt med denna överenskommelse. I har dialogen mellansocialdemokratin i och SED i DDR fortsatt och vidareutvecklats.Till de två tidigare gemensamma deklarationer som de bägge, partierna har gjorthar lagts ytterligare en. genomförde den s. k. sexnationsgruppen ett mötei , där bl. a. Stockholmsdeklarationen antogs. Ungefär samtidigtpresenterade det finska socialdemokratiska partiet, det italienskasocialistpartiet och det ungerska socialistiska ett gemensamtinitiativ för nedrustning i . Det här är bra och nödvändiga initiativ, men ändå måste vierinra oss att parallellt med dessa framsteg i freds- och nedrustningsarbetethar den militära kapprustningen fortgått. uppgick världens samlademilitärutgifter till , en ökning med 50 miljarder frånföregående år. Militärutgifterna motsvarar den sammanlagda årsinkomsten för 2,6miljarder människor i de 44 fattigaste länderna. Det ger en bild av vilkaenorma summor söm satsas. Kärnvapenarsenalerna motsvarar en sammanlagd sprängkraftsom är 2 600 gånger större än vad som användes under . Under1987 ökade stormakternas kärnvapenarsenaler med 16 sprängladdningar . Trots detta, som kan verka nedslående, är etthistoriskt avtal, som tillsammans med de andra nedrustningsinitiativ som jaghar nämnt några av kan skapa nya möjligheter för freds- och nedrustningsarbetet- naturligtvis, vilket några har påmint om här , tillsammans med ettfolkligt arbete. Jag vill här säga till att jag fann det litetpinsamt när han talade om den så kallade fredsrörelsen. Jag tycker det ärskamligt. Vi kan ha delade meningar, men att så föraktfullt tala om människorsom arbetar på detta sätt berör mig litet illa. Dialogen måste vidareutvecklas och de nya möjligheternamåste tas till vara. Alla krafter måste inriktas på att åstadkomma flernedrustningsavtal, avseende både kärnvapen, konventionella vapen,ochtruppreduceringar. Militariseringen av rymden måste stoppas. Jag utgår från att den fortsätter sittaktiva internationella arbete för fred, avspänning och nedrustning.Sexnationsgruppens förslag om ett aktivare FN, bl. a. i fråga om verifieringoch tillsyn av efterlevnaden av olika nedrustningsavtal, borde regeringen ochden svenska FN-delegationen uppmärksamma och verka för. om avveckling av kort- ochmedeldistansmissilerna och ett möjligt framtida avtal om en reducering avlångdistansmissilerna skulle främja en både politisk och militär avspänning.Det otäcka är att vi vet att det parallellt med detta arbete redan dras uppriktlinjer för en omfattande konventionelP militär upprustning för att, som mansäger, kompensera avvecklingen av olika kärnvapen. Prot.1987/88:85 . Detta måste till varje pris förhindras, och INF-avtaletoch det nya läget måste utnyttjas för en fortsatt nedrustning. Målsättningenmåste vara att "frysa" de nuvarande militära nivåerna och åstadkommaen målmedveten och planerad nedrustning. Detta förutsätter att fler nationer änstormakterna och de paktbundna staterna involveras i konstruktivanedrustningssamtal och förhandlingar. Det har nämnts tidigare att det nordiska området harblivit alltmer indraget i stormakternas militära strategier, och vi vet att detpågår en omfattande militär upptrappning i . Vi är inte fängre ettlågspänningsområde utan ett högspänningsområde, som ägnas alltmer uppmärksamhetfrån de stora militärpakterna. I det läget är det viktigt att arbetet för ennordisk kärnvapenfri zon intensifieras. Även här kan vi konstatera att en helrad initiativ har tagits och att olika konferenser ägt rum med företrädare förflera nordiska länder och politiska riktningar. En nordisk parlamentarikerkommission, , bedriver ett målmedvetet arbete med att framställa ettunderlag för en traktattext. I samband med den sovjetiske regeringschefenRyzjkovs besök i inbjöds den parlamentariska kommittén tillöverläggningar i . Det har i kommittén diskuterats att man bör besökaMoskva och och även göra besök i andra länder. höll generalsekreteraren ettuppmärksammat tal i om säkerhet och samarbete i . Den finske presidenten har föreslagit enbegränsning av verksamheter i . Detta är steg i rätt riktning. har vid ett flertal tillfällen uttalatmålsättningen att skapa en nordisk kärnvapenfri zon. pågår ettarbete i den parlamentariska kommittén som en särskildämbetsmannakommitté tillsatts. Zonfrågan har förts framåt och nya möjligheter har öppnatsefter , det finns en annan inställning till avspänningssträvandenaoch nedrustningsdialogen i och . Men finns det ocksåtveksamheter, förbehåll och motstånd mot förslaget att inrätta en nordiskkärnvapenfri zon.