prot · GB09119 · 1987-12-31 00:00:00 — Anser socialdemokraterna att jämställdhetsforskningen är övergöddoch inte behöver ytterligare anslag, uppgående fill , somKerstin påpekade? Jag kan inte heller låta bli att kommentera ett uttalande som undslappKristina . Hon sade att har fattat beslut om att fastaforskningsresurser inte skall spridas utanför de orter som har sådana.Jag konstaterar att det är en som talar i hemlänet, därhögskolan i finns, och en annan som talar här i . Högreutbildning och forskning, m.m. Högre utbildning och forskning, m. m. 35KERSTIN () replik: Jag noterade att på trepunkter tog upp reservationer där är delakfigt. Jag noterade också,i likhet med , att hon gick förbi åtskilligt. Låt mig börja medatt kommentera det som hon tog upp om våra reservationer. I fråga om läkarlinjen i hänvisade att kräver mer resurser om det skall bli fler platser, medan vi i reservationenhar sagt att detta skulle kunna ske utan merkostnader. Att öka antalet platseri från 102 fill 122 inom en existerande linje skulle i varje fall underden första terminen, , definitivt vara möjligt utan merresurser. Låt mig bara påminna om att har beslutat attinrätta en civilingenjörsutbildning i med samma resurser som fysikerlinjenen gång hade. Dessutom kunde åtskilligt av de 20 miljoner som kommuner ochlandsting satsar på att rekrytera läkare successivt komma denna utbildning tilldel. Sedan tog upp återbesättandet avprofessurer och tyckte att det skedde en reell prövning och inte alls var någonbyråkrati. De flesta är ändå överens om att detta system, som är relativt nytt,är en byråkratisk apparat. När statistiken visar att allt pappersarbete underde fyra åren bara har medfört omprövning av sex professurer, kan det rimligeninte vara något annat än onödig byråkrati. Det gladde mig dock att underförståtttyckte att vi hade rätt i att det för statliga tjänster vid museer, arkiv ochbibliotek i högre grad skulle krävas doktorsexamen. Hon sade nämligen att dettavar av principiell betydelse och att frågan skulle återkomma i nästaforskningspolitiska proposition. Det hade varit bra om det hade skett ,om frågan var av principiell betydelse. är det definitivt några sominte börjar studera just på grund av att de inte kan se att det är så mycketmening med att studera. Tystnaden när det gäller både jämställdhetsforskningen ochomvårdnadsprofessurerna är naturlig, eftersom det måste vara besvärligt förKristina att försvara socialdemokraternas ställningstagande. Kanskeutbildningsministern kan hjälpa till med försvaret. 36 () replik: I likhet med undrade jag om jagvågade glädja mig åt vad sade om kravet på doktorsexamen somett behörighetsvillkor för tjänster vid arkiv, bibliotek m. m.Menar att de negativa effekterna av att detta krav intelängre ställs har varit så många att det är dags att göra någonting? Men varföri så fall vänta på den forskningspolitiska propositionen? Saken har ju stöttsoch blötts och utretts, och det har kommit konkreta förslag om för vilkatjänster detta krav bör ställas. tog också upp förslaget från moderatasamlingspartiet om att flytta över 5 milj. kr., som är specialdestineradeför skolforskning, till de samhällsvetenskapliga fakulteterna. Vi vill självfalletgöra det, och vi vill inskränka sektorsforskningen. Det finns mycket störrekompetens vid de samhällsvetenskapliga fakulteterna att bedöma hur pengarnaskall användas än det gör i de byråkratiska leden. Det är orsaken tillförslaget. 37 () repUk: Om och hadelyssnat ordentligt, hade de hört att jag sade att frågor som rör forskningenoch som är av stor principiell betydelse skall behandlas iforskningspropositionen. Planeringsperioderna är treåriga, och det skallrespekteras. Jag sade däremot inte att denna fråga skall behandlas i denkommande forskningspoUfiska propositionen. När det gäller överföringen av platser till , somKerstin också tog upp, är det nödvändigt att ta med kvalitetskravet idiskussionen. Det har alltså mycket klart uttalats från , att om antaletplatser där skulle ökas, betyder det naturligtvis att det måste göras enförstärkning med ytterligare medel. Det är därför som utskottsmajoriteten haruttryckt sig mycket klart och tydligt - det tycker jag att jag har gjort ävenhär, - i fråga om läkarutbildningen. Den kommer naturligtvis attkosta pengar, och dén skall kosta pengar, men det krävs ett ordentligtbeslutsunderlag för att man skall kunna ta ställning. Det är detutskottsmajoriteten har begärt i det tillkännagivande som görs i dettabetänkande. Det är ganska självklart, , att utbildningsplatsernaskall fyllas med studerande. I flera sammanhang har det visat sig attresurserna är begränsade och att det gäller att hushålla, och om enutbildningslinje inte kan fyllas med sökande måste omfördelningar göras. Jämställdhetsforskningen är självfallet mycket viktig, ochjust nu bearbetas en särskild jämställdhetsproposition. Det kan emellertidinte vara sak, , att uttala sig och prioriterasärskilda, enstaka forskningsprojekt: Det är inte beslut som skall fattas här ikammaren. Högre utbildning och forskning, m. m. 38KERSTIN () replik: Jo, jag hörde att det var principiellaställningstaganden som skulle äga rum . Det var så KristinaSvensson inledde den del av sitt anförande som handlade om forskning. Men honsade inte ett ord om att idrottsprofessurer och annat vikfigt tas upp hasfigt,inom mindre än efter det att denna proposition har lagts franfi. Därförär det mycket märkligt att ett principiellt ställningstagande i frågan omdoktorsexamen, som inte är hasfigt påkommen, inte görs . Jag tyckte faktiskt att Krisfina sade att fråganvar så viktig att ett förslag till lösning skulle kunna framläggas i nästaforskningspolitiska proposition. ' Så tillbaka till ! Det är faktiskt på det sättet attvi från vill satsa 1 milj. kr. Vi vill inte satsa dessa pengarför dem som skall tas in till de 20 platser som finns, för det tycker vigenerellt kan lösas, men vi vill ge ett extra stöd till läkarutbildningen iUmeå på 1 milj. kr. Återigen undvek att gå in påjämställdhetsforskningen och förslaget om 1 milj. kr. även här, dvs. ett extraanslag med l/4%c utöver vad all forskning kostar, just till fora för kvinnligaforskare. Hon undvek också omvårdnadsforskningen. Är det sä, , att vikanske skulle få utbildningsministern att tala om kvinnorna vid universiteten? 1987/88:119 Anf. 39 () replik: Det var tydligen något förhastat av mig att känna glädje över ~~ T ' som sade omkraven på doktorsbehörighet. ° ° ville säga var bara att den här saken skullediskuteras . ' 6i Men, snäUa , frågan om krav pådoktorsexamen för olika StatUga tjänster ärdefintivt inte någon forskningspoUtisk fråga. Det är en fråga som har medstatlig personalpolifik att göra. Det gäller huruvida vi vill ha de bästakrafterna. Och nog måste väl även medge att enforskarutbildad person torde vara bättre lämpad att handha vissa befattningarvid våra vetenskapliga bibliotek och arkiv än en icke forskarutbildad person?Forskarutbildningen ger en reell kompetens för vissa tjänster, och det är pådenna punkt vi vill ha en ändring till stånd snabbt. Att det sedan också kanverka sfimulerande för rekryteringen fill forskarutbildningen - denrekryteringsom nu är så pass dålig - är en helt annan sak. Det är något av enpositiv bieffekt, skulle man kunna säga. Anf.40 () replik: Den åsikt sorn givit uttryck för i det härreplikskiftet härstammar dess värre från en grundsyn som regeringen också har.Kristina säger att det är självklart att vi inte kan stå med tommautbildningsplatser - vi måste göra omfördelningar. Nej,Krisfina , om vi har brist på läkare, om vi har brist påsjuksköterskor, om vi har brist på undersköterskor och om vi har tommautbildningsplatser, så är det inte självklart att man skall skära ned påutbildningskapaciteten. Då skall man,göra allt man över huvudtaget kan för attfylla utbildningsplatserna, . Dethär är en oerhört viktig principiell fråga och en viktig ståndpunkt, och detskulle glädja mig mycket om tog tillbaka det hon sade omsjälvklarheten i detta avseende. Vihar sagt, när vi vill omfördela platser fill , att då tar vi med resursernafrån . Vi skall inte äventyra kvaliteten i läkarutbildningen. MenKristina har själv vitsordat att benägenheten att stanna kvar ocharbeta där man är utbildad är betydligt större än vad benägenheten att stannakvar är om man kommer från utbildning på annat håll. Varför är ni då såförtvivlat rädda för att , då man utreder och funderar, pröva den-här möjligheten att öka läkarförsörjningen i ? Jag förstår inte vad detär som är så förskräckUgt farUgt. Jagställde några frågor, . Tror ni inom majoriteten att det blirfler sökande totalt fill tandläkarutbildningen om man återupprättar den i Malmöeller tror ni det inte? Vi har ju fått ett ganska bra underlag för att görabedömningar, och där behöver man inte vänta på ytterligare utredningar omutbildningens irinehåll osv. Denandra frågan är: Hur vet att det inte finns någonarbetsmarknad i för idrottsinstruktörer och tränare på elitnivå? har varit så noga med att säga att vi kan inte ta beslut utanatt ha ett underlag. Den tredje frågan blir då: Vad har förgrund för det påståendet? Så den fjärde och sista frågan: Vadskall vi här i i fortsättningen använda de kunskaper till som vi fårgenom samarbetet kring fusionsforskningen? 41 (vpk) replik: Jag skall släppa frågan om läkarförsörjningen,för vi kommer nog inte längre därvidlag, när socialdemokrater och moderater iskön förening förhindrar en förbättrad läkarförsörjning i glesbygden. Moderaternadrivs av , förstår jag, och socialdemokraternas ställningstagandeberor väl på regeringens händlingsförlamning i det här fallet. Men när det gäller jämställdhetsforskningen säger att inte kan besluta om särskilda forskningsprojekt med enbestämd inriktning - det skulle vara fel av att besluta om sådant.Men trots detta anslår vi ju rriedel till forskning sorn exempelvis syftar tillutvärdering av skolari. Det här är en strid om ord - ni gömmer er bakom ord idetta avseende. Qm och övriga socialdemokrater faktisktansåg att jämställdhetsforskningen kring undervisningsmaterialetskönsperspektiv hade varit viktig, eftersom barnen fostras utifrån detta bl. a.under nio år i skolan, så hade vi kunnat komma överens om en annan skrivning.Vi kunde ha talat om, att vi vill ha anslag till den här typen av forskning,och vi kunde ha sagt ifrån att den är viktig i jämställdhetsarbetet. Vi inomvpk är mycket resonabla när det handlar om att nå resultat inomutbildningspolifiken; det vet . Högre utbildning och forskning, m. m. 42KRISTINA () replik: Först några ord till när detgäller meritvärdering och behörighetskrav. De kvantitafiva meriterna är välinte de bästa i alla lägen. Ingenting säger att vi inte mycket väl fill dessahögre tjänster kan rekrytera personer med doktorsexamen. När det gäller vill jag påminna om vad somstår i betänkandet beträffande sjuksköterskeutbildningarna. Vi ökar möjligheternaför eleVer som inte gått gymnasiets vårdlinje att komma in på sjuksköterskelinjerna- detta på grund av omfördelning av platser o. d. Det är faktiskt så, , att det finns ingendokumentation som visar behovet av högskoleexamen i idrott då det gällerarbetsmarknaden för den grupp som avses. Jag understryker att det inte finnsnågon dokumentation som beskriver detta. tog upp omvårdnadsforskningen. Den harutvecklats mycket . Vid alla våra vårdhögskolor har ansvarigpersonal aktivt medverkat för att få del i den forskningen. Det finnsbeskrivningar av hur forskningsanknytningen skall kunna vidareutvecklas. Vi harett mycketstort intresse för den delen av forskningen, och den är självfalletmycket värdefull . När det gäller granskningen av undervisningsmaterial,alltså läromedel, ur ett könsrollsperspektiv vill jag säga till sådan granskning redan förekommer inom SIL, statens institut förläromedel! 1987/88:119 understryka att jämställdhetsforskningen är otroligt viktig, och jag hoppas att vi kan gå vidare ochytterligare förstärka den . Högreutbildning och Xredje vice talmannen anmälde att , LarzJohansson och forskning, m. m. anhållit aU till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till 43 (): Jag skall något beröra frågan om samordningen inom biblioteksområdetsom behandlas i betänkande 28. Tillsammans med , tredje vicetalman och har jag motionerat om att KB skallsvara för den övergripande samordningen av forskningsbiblioteken, däriblandansvarsbiblioteken. Utskottets majoritet stöder förslaget, mensocialdemokraterna har reserverat sig mot detta och för propositionens,förslag. Det finns därför enligt min mening anledning att något beskrivabakgrunden till de förslag som vi har att ta ställning fill . 11987års forskningsproposition föreslog regeringen dels att delegationen förvetenskapUg och teknisk informafionsförsörjning, DIF, skulle avskaffas och att fortsättningsvissektorsprincipen skulle tillämpas i fråga om ansvaret förinformationsförsörjningen i samhället, dels att ett särskilt samordningsorganför forskningsbiblioteken skulle inrättas. Detframgår vidare av forskningspropositionen att regeringen ansåg attsamordningsorganet skulle ansvara för framför allt planering och samordning avverksamheten vid de bibliotek som svarar för service till utbildning, forskningoch utveckUng. Vidare skulle samordningsorganet svara för samordning ochsamverkan i frågor som är gemensamma för forskningsbiblioteken ochfolkbiblioteken. Enligt propositionen skulle organet även svara förgenomförandet av ett system med ansvarsbibUotek, för vilket ändamål rnan skulledisponera särskilda medel. Slutligenanfördes i propositionen att den närmare organisatoriska utformningen avbiblioteksorganet borde utredas vidare. Vissa utgångspunkter för detta arbeteredovisades. biträdde regeringens förslag. Regeringenfullföljde de nu redovisade intentionerna genom att - redan innanriksdagen behandlat frågan - tillkalla en särskild organisationskommitté. Avdirektiven framgår, utöver vad som redan sagts, att regeringen ansåg attangelägna samverkansområden för forskningsbiblioteken inom statligasamhällssektorer bl. a. skulle omfatta informationsteknologins tillämpning ochverksamhetsutveckling inom biblioteksområdet. Kommittén gavs även i uppdragatt utarbeta anslagsframställning för det nya samordningsorganet. Organisationskommitténavgav i enighet sina förslag. Jagvill med denna redogörelse konstatera att beslut om avveckling avDIF bl. a. byggde på förutsättningen att ett särskilt samordningsorgan eller,som föreslås i utskottsbetänkandet, ett samlat samordningsansvar skulle läggaspå en myndighet, i detta fall KB, och att detta skulle inrättas fr. o. m. den 1juli 1988. Jag är också övertygad om att de inom området verksamma har haftsamma förväntningar och uppfattningar. Regeringen föreslog ibudgetpropositionen radikala avvikelser frånde riktlinjer som fastställdes och som de socialdemokratiskautskottsledamöterna reserverar sig mot i reservation 1.1 stället för attinrätta ett samordningsorgan eller ett samlat samordningsansvar föreslår manatt de nationella samordningsuppgifterna inom biblioteksområdet fördelas påfyra centrala myndigheter, nämligen UHÄ, KB, FRN och STU. Ipropositionen berörs inte hur funktionella samband mellan dessa fyramyndigheters resp. ansvar i förhållande till biblioteksområdet skall hanteras.Ett samverkansområde av fundamental betydelse, nämUgen teknisk utveckling,kommer med den föreslagna ordningen i realiteten att hanteras av såväl KB somUHÄ och STU. Är detta verkligen en rimlig hantering av ett så viktigt område? Enligtpropositionen skulle ett nytt anslag, D 27 Samordning inom biblioteksväsendet,införas. De medel som där föreslås anvisade skulle fördelas av regeringen tilltre myndigheter, nämligen UHÄ, FRN och KB. Prioriteringar och omfördelningarmellan de ändamål som sålunda skulle finansieras ankom därmed på regeringen,rimligen på grundval av förslag från de tre nämnda myndigheterna. Någotutryirime för en samlad bedömning av biblioteksområdets behov under medverkanav företrädare för bibliotek och dessas avnämare kommer därmed inte att finnasenligt det socialdemokratiska förslaget, något som jag finner utomordentligtmärkligt med tanke på socialdemokraternas iver att på många andra områden idetalj reglera och planera verksamheten. Regeringensmofiv för helomvändningen i frågan om ett samlat samordningsansvar påbiblioteksområdet är enligt min uppfattning utomordentligt oklara. Man gör entolkning av beslut sorii saknar explicit stöd i forskningspropositionenoch i utbildningsutskottets betänkande. Inte heller synes den stämma överensmed de direktiv som utfärdats av en socialdemokratisk regering fillorganisationskommittén. Motivenför regeringens förslag i budgetpropositionen blir därmed fullständigt ohållbara.Jag finner att dessa förslag avspeglar en bristande insikt om förhållandenainom biblioteksområdet och särskilt en brist på förståelse för detvärsektoriella frågornas relativa betydelse inom detta område, och det ärmycket beklagligt. Med det anförda yrkar jag avslag på reservation 1 iutbildningsutskottets betänkande 28 och bifall till utskottets förslag i dennadel. Högreutbildning och forskning, m.m. 44 (): Det är med sorg och förtvivlan man tar del av utskottets syn påläkarutbildningen i . Man kan här tala om de obotfärdigas förhinder. Bakgrunden,som jag vill beröra, är att och ladefram var sin prognos om det framfida läkarbehovet. Dessa prognoser blevstyrande för beslut om att skära ned läkarutbildningen med 180utbildningsplatser. I den debatten framhölls att vi skulle haarbetslösa läkare. Vi har passerat 1985, och vi har aldrig haft så mångavakanta läkartjänster och så stor läkarbrist i landet som . Framtidenkommer att utvisa vilket felbeslut denna stora nedskärning var. Prot:1987/88:119 ' Högre utbildningoch forskning, rn. har vi inrättat ungefär 13 900specialistläkartjänster i vårt land, men det finns bara ca 12 500 sådana läkareatt tillgå. Det innebär att 1 400 stolar stått tomma vid olika mättillfällen.Under utbildning är dessutom 5 000-6 000 läkare, som under utbildningen arbetarsom läkare. Till detta skall läggas att läkarna egentligen är den endagrupp som arbetar mer än 40 fimmar . Och kom väl ihåg: Den nyagenerafionen kommer inte att fortsätta att göra det! Läkarna är också denyrkesgrupp som jobbar mest helfid av alla yrkesgrupper. I vårt land har vi någonting som heter solidariskläkarförsörjning. Den är fill för att hålla tillbaka nya läkartjänster för attfå de helt vakanta tjänsterna besatta. Vi har tittat på det förstaverksamhetsåret, och det är tre sjukvårdshuvudmän som inte håller sig tillrekommendationen och dessutom någon fill, men speciellt dessa tre tål att tittapå. Det ärStockholms läns landsting under ledning, det är kommun underfolkparti- och moderatledning och det är läns landsting undersocialdemokratisk ledning. Vad kännetecknar då de tre län som inte- följerrekommendationen? Jo, det är de mest läkartäta länen. Det är de län som har deflesta tjänsterna besatta - de har i stort sett inga vakanser. Det är de länsom har mycket gott .om vikarier, som alltså inte har tjänst. Just där det ärsom bäst följer man inte rekommendationen! Där det är som bäst anser man sigbehöva ytterligare läkare, ! - Det vari de här ornrådena som man inrättade massor av nyatjänster. Just i de här områdena inrättades i runt tal dubbelt så mångaläkartjänster som utbildningen då släppte ut.i form av färdiga läkare. Detuppstpd då en läkarbrist av stora mått åren framöver. Man totalbemannadestorsjukhusen, som det heter. Ändå anser man sig i dessa områden inte kunnafölja rekommendationen när det gäller antalet läkare. Och det är inte privatvårdensom har expanderat, även om man kan tro det av debatten, utan det är denoffentliga vården som har expanderat. I de riktigt läkarglesa länen har man i stort sett inteinrättat några nya tjänster. Där följer man rekommendationen med råge. Maninrättar alltså inte de läkartjänster som man har rätt att inrätta. Har man varfemte tjänst helt ledig är det naturligtvis ingen idé att inrätta nya tjänster.Det här, , är mycket allvarligt. Jag vet att utbildningsministernhar en nyanserad syn på det här i jämförelse med vad man har inom ,och det hedrar i och för sig utbildningsministern. Vi har alltså nu en stor press på att få inrätta nyatjänster från de mest läkartäta områdena. slår stort larm.Och där har man det ju.suveränt bra jämfört med ,osv. Man säger att det blir katastrof om man inteomedelbart får 60 nya tjänster. Läkarna är vidare inte alls nöjda med sin jourledighet.Det har träffats ett aytal, och majoriteten av läkarna- hela det yngreläkargänget, de som stegvis tar befälet - är upprörda över att de inte fårmer jourledighet, alltså mindre läkararbetstid. Utskottet uppehåller sig vid att förslaget kostar 15 milj.kr. Den odugligaste kamrer i sämsta företag skulle intevilja göra en sådan kalkyl.För läkarjourerna betalar sjukvårdshuvudmännen - och det är bara enhalvlösning-120 000 kr. Det kostar helt enkelt skjortan att ha detpå det här sättet! Och så används sådana kamrersmetoder här! Det tycker jag ärjättedåligt. Felet är återigen Feldts. Därförär det ett mycket rimligt krav ätt utöka antalet utbildningsplatsermed 20 i utan krav på nedskärningar på annat håll. Utöka med 20utbildningsplatser i ! Sedan kan man ju begära en ny översyn om man troratt antalet utbildningsplatser behöver skäras ned med 20 . Jag ärövertygad om att en översyn kommer att visa att det var ett misstag att skäraned antalet utbildningsplatser riied 180 - det var en alldeles för storneddragning. Manpratar om frihet i läkarvalet. Vilket oerhört hån mot större delen av ,mot stora delar av Syd- och ! Vad är det för valfrihet att hatomma stolar? Finns det någon läkare alls är det en som är under utbildning ochsom vikarierar, oftast en ny . Regeringenär syndare nr 1. Men man måste känna mycket stor besvikelse också överutskottet, som gång på gång diskuterar det här och inte kommer till ett beslutsom hjälper de utsatta regionerna. Det är bedrövligt! Jagsade i går här i kammaren att det nu är av befolkningen som är ochäldre. Dessa upptar en fjärdedel av sjukhussängarna. Är 2000, som bådeutskottet och ministern har anledning att titta på, kommer de att vara dubbeltså många. Vilken oerhörd press på nya läkarinsatser på alla nivåer! Och härsitter man i utskottet som kamrerare och klarar inte av att binda ihop dethela! Tilldetta kommer vetenskapens och forskningens utveckling, som gör att massor avläkare kommer att gå dit. är som bekant framstående på pillerområdet,osv., och där finns stora forskningsbudgetar som gör att det blir ett stortsvinn av den här typen av människor. Jagvill avsluta med att säga: Regeringen och utskottet skulle aldrig ha skilt sigfrån ärendet på det här sättet om det hade varit någon liten brist på läkare iStockholm, i eller i ; Dåskulle folkpartister, moderater ochsocialdemokrater, ja, folk ur alla partier, mycket snabbt ha krävt omedelbaraförändringar, TV skulle ha visat upp hur det var och stora extra sjukvårdsdebatterskulle ha anordnats här i kammaren. Men det blir ingen extra sjukvårdsdebattnär vikarien inte kommer fill mottagningen och människor som åkt för attkomma fill läkare! Då blir det ingen extra debatt här i kammaren. Så har manhaft det nu , och utskottet tar sig inte någonting före, ochutbildningsministern får inte med sig - det är vad det handlar Högreutbildning och forskning, m. m. Detta är för sorgligt. Man kan inte vara annat än ledsen. Behandlingenav dessa ärenden här i kammaren bäddar för en ständig läkarbrist i stora delarav vårt land under resten av 1990-talet och in . De som får lida ärinte ledamöterna av denna kammare - här finns alla läkare i världen att gåtill, här finns valfrihet; för oss är det bara att vifta med fingret så är detmånga som står på tå för oss. Sådant är inte förhållandet för dem som vi nusäger nej till. Prot.1987/88:119 . Högre utbildning och forskning, m.m. 45JOHN (vpk): Mitt anförande kommer också att avsebetänkande 24, och då frågan om läkarutbildningen i .