prot · GB0979 · 1987-12-31 00:00:00 — I år andelen timberäknad ersättning nuca mot beräknade . Detta ledde också till att riksförsäkringsverketsinformation till många företag blev felaktig. Ja, problemenhar varit många. är det bara att hoppas att det värsta skall vara över.Men skulle en influensaepidemi bryta ut , fortsätter bekymren isamma utsträckning som under årets första månader. Jag tror att ingen kunde ana att det skulle bli såbekymmersamt som det blev. Det är ytterligare bevis för att reformen utformadesfelaktigt. Om arbetssituationen på försäkringskassorna Om arbetssituationen på försäkringskassorna återstår att se vad reformen kommer att kosta. Enligtberäkningarna skulle den öka kostnaderna för sjukpenningen med ca 3,5miljarder. Vad man ser är väl att antalet sjukanmälningar ökar - det hartidigare inte varit meningsfullt att sjukanmäla sig enstaka dagar. Med tanke på den påfrestning som nuförsäkringskassepersonalen utsatts för kan man väl anta attpersonalomsättningen ökar. Kostnader för övertidsarbete och arbete på obekvämarbetstid kommer att ta mycket av de anslag som finns. vet vi attarbetsskadornas antal ökar och att balanserna är enorma. Detta har tidigarebelastat personalen hårt. Jag kan förstå att det inte finns anledning försocialministern att vidta någon åtgärd, eftersom skallgenomföra en uppföljning av reformen. Men eftersom det fanns så mångavarningar redan innan reformen genomfördes, borde man redan då ha insettproblemen. Tack vare att personalen känner så stort ansvar för sitt arbete harman klarat . Men hur länge kan man fresta på personalenslojalitet? Det är inte så enkelt att sätta in ny personal, personalen måsteockså kunna sitt arbete för att kunna göra nytta. I annat fall blir det bara ytterligarebekymmer. Jag vill med anledning av det jag sagt fråga: På vilketsätt är regeringen beredd att värda den personal som så lojalt ställer upp föratt genomföra denna reform? För den enskilde medborgaren som väntar på sina pengarfrån måste det te sig märkligt att sunt förnuft ochavbyråkratisering präglar arbete. Här borde i varje fallsocialdepartementet kunna meddela att felet inte är utan attdet beror pä oöverlagda beslut om reformer som är krångliga och byråkratiska. 12MARGARETA (): nämner i sin interpellationframför allt den besvärliga arbetssituationen på försäkringskassorna istorstäderna. Eftersom Stockholmskassan är alldeles speciellt drabbad, vill jaggärna göra några kommentarer. Men jag vill också kommentera den nu uppkomna situationenav den orsaken att vi i redan från början var mycket kritiska tillsjälva utformningen av reformen. Vi sade av den anledningen - inte minst medtanke på den enorma byråkratin - nej till förslaget dä karinmaren här i aprilförra året fattade sitt beslut. Däremot var vi alla överens om att en förbättring bordeske av sjukförsäkringssystemet för dem som arbetar vad man kallar koncentreraddeltid. Att vi i menade allvar visades bl. a. i värtbudgetalternativ, där vi hade avsatt lika mycket pengar som regeringen fördetta ändamål. Vi hade dessutom tidigare motionerat i frågan. Om man, herr talman, under senare tidförsökt ringa tillförsäkringskassan här i , har man ofta endast fått svar av eritelefonsvarare. Att per telefon träffa någon av personalen har däremot varitsvårare. Det är tydligt att stora problem och besvärliga arbetsförhållanden harratt, och fortfarande råder, vid många försäkringskassor, kanske framför allt ivåra större städer. Personalenarbetar på gränsen till vad den orkar med. mar gränsarockså till vad man lagenligt får ta ut. Trots att personalen gjort mer än mankan begära, har många sjuka fått vänta ända upp till en månad på att få sinapengar. Förhållandena är inte heller stort bättre på många av de mindre orterna- även om man på en del håll har klarat situationen bättre. I många tidningar kan man läsa om klagomål från personersom är sjuka, som irite har fått koritakt med försäkririgskassan och som,framför allt, irite har fått sina pengar. Det förslag som regeringen lade fram och som, med rätta,kritiserades från många håll har drabbat praktiskt taget alla - även dem somegentligen inte berördes av reformen. Även för dessa har man blivit tvungen atträkna timsjukpenning och därefter dagsjukpenning. Allatvingas räkna ut årsarbetstiden mätt i timmar. Det är ju inte verkliga antalet förlorade timmar som skallersättas utan det "normala" antalet, dvs. arbetstiden minus allamöjliga övertider, jourkompensation, skifttillägg och mycket annat. Det ärinte underligt att det här orsakar problem i handläggningen. och hade av olikaanledningar mycket kritiska synpunkter på förslaget. Den enskilde har knappastnågra möjligheter att se om hans eller hennes sjukpenningärende är rätt ellerfelaktigt behandlat. Den socialdemokratiska och kommunistiska majoriteten iriksdagen antog ändå detta hårt kritiserade förslag. ser vi det resultat som vi varnade för, bl. a.missnöjda sjuka söm inte får sina pengar . Det har också drabbatpersonalen, som dignar under sin arbetsbörda, och en allmänhet som har mycketsvårt att komma i kontakt med kassorna. Precis som sade här är problemet bl. a.att de som anmäler sig sjuka får två olika blanketter som de inte förstår hurde skall fylla i. Antingen måste de ofta be om hjälp eller också skickar de infelaktiga uppgifter. Det är ur regeringens synpunkt förståeligt att statsrådeti interpellations= svaret här inte har sä mycket att säga. Det är dock en ringatröst för de drabbade att den här otillfredsställande situationen var väntad.Men om regeringen hade insett detta till fullo då förslaget lades fram, bordeman väl ha tänkt sig för ytterligare och försökt att komma med ett mindrekrångligt förslag, precis som oppositionen gjorde. Statsrådet tror nu att kulmen är nådd, och det skulle manju verkligen vilja hoppas. Men i svaret sägs också att 1,2 miljoner människornu har fått sin årsarbetstid fastställd. Men då återstår ju ändå en hel del. Vihar ju totajt ca 4 638 000 sjukpenningförsäkrade, även om inte alla dessa bliraktuella just . I svaret sägs också att av allaförstagångsanmälningar avgörs . Det måsteinnebära att det blir fortsatt långa väntetider och mycket krångeloch missnöje. I beslutet ingick också, som sägs i interpellationssvaret,att verkningarna av reformen skulle följas upp och att man i män av behovsnarast skulle lägga fram förslag om ändringar eller kompletteringar. "Alla som på ett eller annat sätt har drabbats avreformens besvärliga följdverkningar anser nog att det är viktigt att denutlovade uppföljningen av sjukpenningreformen sker så fort det någonsin ärmöjligt. Om arbetssituationen på försäkringskassorna Om arbetssituationen på försäkringskassorna De förhållanden som rått under de hår tre första månadernaefter reformen är inte acceptabla, trots att - som jag sagt tidigare-försäkringskassornas personal har gjort allt vad som stått i dess makt. 13 (): Jag kan i stort instämma i vad alldelesnyss har sagt ifrån denna talarstol. Jag skall nöja mig med att komma med någrapåpekanden som gäller den försäkringskassa som jag tillhör, länsförsäkringskassa. Vi dras med precis samma problem som man har fått exempelpå här tidigare. Vår personal är fantastisk. Den är verkligen inriktad på attge en perfekt service, men sliter den ont. Trots mycket övertidsarbetehinner personalen inte med. Den sviktar helt enkelt. Från låns försäkringskassa har vi som bekantuppvaktat socialministern och lagt fram våra speciellaproblem. Förhållandena i är speciella. Länet är ytmässigt stort,och avstånden mellan människorna är stora. Ett problem är att vi får för litetpengar ur statsbudgeten, trots den extra pott som vi tacksamt tog emot . Ett annat stort problem för länsförsäkringskassa är den fördelningsnyckel som användersig av när det gäller fördelningen av pengarna i statsbudgeten. Vi i Jämtlandslän anser att man inte kan, och inte skall, använda sig av ettschablonförfarande, därman utgår från att samma grundförutsättningar gäller föralla landets kassor. Det kan inte vara riktigt att inte ta hänsyn till attgrundförutsättningarna är olika i olika delar av landet. Det hade varit till stor hjälp för oss om en sådan sakhade påpekats redan i budgetdirektiven till . säger att rutinerna inte varinarbetade. Det är väl emellertid ganska naturligt att det tar tid innanrutinerna blir inarbetade när det är en ny reform som skall genomföras. Detframgår ju av vad som har sagts ifrån och ifrån cheferute på kassorna att man naturligtvis har känt en viss osäkerhet när man skullehantera de nya reglerna som man var ovan vid. De som har uttalat sig har ocksåsagt att allting i stort sett har gått bra och att allt har fungerat överförväntan. Någon har t. ex. sagt att farhågorna för att reformen inte skullefungera bra var onödigt överdrivna. Att det uppstod längre väntetider var en följd av den nyasituationen. Som jag sade i mitt interpellationssvar, tror vi nu att kulmen ärnådd. Detta var någonting som man förutsåg. säger att orsaken inte år att finna hosförsäkringskassan och dess personal. Nej, det är den absolut inte. Jaginstämmer i att personalen på kassorna har gjort ett uppoffrande arbete. Denhar ambitionen att klara av denna reform. bedömer attproblemen inte är större än man väntade sig före reformen. Det är riktigt - det behöver inte tala omför mig - att de borgerliga partierna sade nej till denna rättvisereform. Närdet talas om de människor som drabbas av en reform, vill jag säga att jagträffar dessa "drabbade" människor och de talar om vad reformen harbetytt för dem. Det gäller grupper inom LO-kollektivet, privatanställdamänniskor som har en mer jämlik sjukförsäkring än de hade tidigare. Jag tycker att det är litet magstarkt att stå upp Och sägaatt man drabbas av en reform. Att det uppkommer sådana här problem i ettinitialskede, när en reform skall genomföras, tycker jag är ganska naturiigt.Den här situationen är oundviklig. När reformen har satt sig, tror jag att ävende borgerliga partierna kommer att inse att detta var en bra och rättvisreform, som vi kanske får ge en mer omfattande administration, för rättvisakanske kostar litet pengar. Om arbetssituationen på försäkrings kassorna Anf.15 (): Jag kan citera ur tidskrifter och tidningsartiklar därtjänstemän på försäkringskassorna påstår sig aldrig någonsin ha upplevt en såarbetsam period tidigare under sin anställningstid vid . Ävenom det var väntat, blev situationen nog betydligt värre än man kunde ana. Precis som jag sade i mitt inlägg genomfördes reformen viden mycket olyckligt vald tidpunkt, eftersom man av erfarenhet vet att jariuarioch februari är den sjukdomsintensivaste perioden . Under den tidenskall även ombesörja andra arbetsuppgifter i form avkontrolluppgifter till en stor allmänhet. Här finns inga inarbetade rufiner. Försäkringskassorna harhaft knappt på sig att utarbeta och ge den utbildning som krävdesför att reformen skulle kunna genomföras. Jag förstår också att det ärnaturligt att detta tar tid. Det märkliga är att andra reformer av betydligt mindreomfattning, vilka vi har fattat beslut om här i , tar mycket längretid och är ännu krångligare att genomföra. Jag tänker på det beslut somriksdagen fattade öm att ta bort friåret i sjukvården. Det beslutet måsteskjutas upp , för att det var så krångligt att genomföra. Det var ialla fall den anledning som anfördes i det fallet. När"undantagandeänkorna" skulle ha sin ersättning tog det också mycketlång tid. Sjukförsäkringsreformen har genomförts orimligt snabbt, om manbetänker hur genomgripande den reformen var. Jag tror att mycket få av den s.k. allmänheten har haft uppfattningen att det handlat om en så genomgripandereform. Det nuvarande systemet har ställts åt sidan och ett helt nytt sätt attberäkna ersättningarna har införts. Jag vidhåller den kritik som vi framförde frånoppositionens sida, att det inte var det allra enklaste förslaget som antogs;utan det var ett mycket krångligt och byråkratiskt system som genomfördes. Détär möjligt att även detta har gått bra på vissa ställen inomförsäkringskassevärlden, men de allra flesta har haft stora bekymmer för attklara reformen. Det är ett uppoffrande arbete som personalen bedriver,,det är alldeles riktigt. Den bör också visas erkänsla för det. Personalen ärmycket lojal som ställer upp på detta. Vi säger också ja fill en reform som betyder att alla fåren rättvis ersättning vid sjukdom. Det är inte detta det handlar om. Dethandlar om att man skulle ha valt en ersättningsform som varit enklare, inte såbyråkratisk och 2 protokoll 1987/88:79-82 1987/88:79 . Om arbetssituationen på försäkringskassorna omständlig.Jag tror att vi hade vunnit betydligt mer på det. Det finns ingen anledning attvälja det som är mest byråkratiskt och mest krångligt. 16 (): . Som jag sade i mitt tidigare anförande var vifrån folkpartihåll lika angelägna som några andra om att en reform skullegenomföras. Jag sade också att vi har motionerat om det. Vi tycker vidare attdet är fråga om en iättvisereform och att den verkligen är befogad. Vad vikritiserar, och det gjorde vi redan när förslaget lades fram, är.justföljdverkningarna. Vårt uppsåt kan inte betvivlas, det kan inte ifrågasättas. Jag sade förut att vi i vårt budgetalternativ hade avsattsamma summa pengar som regeringen gjort. Även jag sätter citationstecken kringordet "drabbar", om statsrådet i det lägger in rättvisereformen somsådan. Vi är alltså helt överens om att earättvisereform var befogad, men jaganvänder ordet "drabba" när jag talarom följdverkningarna avreformen. Vi kunde väl aldrig i.vår vildaste fantasi tro att regeringensförslag skulle bli sä krångligt, eftersom det var många som pekade på riskernamed det. 17 (): Socialministern kommenterade inte min lilla rapport frånJämtlands län. 'Det kanske beror på att jag.inte ställde någon direkt fråga, menjag gör det nu: Tycker socialministern att det är bra att man använder sig avett schablonförfarande när man fördelar statsbudgetpengar från ? Min andra fråga i detta sammanhang blir: Är det intressantoch skulle socialministern tycka att det var ett bra arbetssätt om man redan i budgetdirektiven till påpekade att förhållandena är olika iolika delar av landet och att man vid fördelningen måste ta hänsyn till detta? , I ' , förde in frågor som över huvudtaget inte har berörts i interpellationen, och därför kommenterade jag intedem. Vj har tidigare diskuterat detta.. När fastställer fördelningengör man det efter hörande av och efter diskussioner med försäkringskasseförbundet. Men åter till det som interpellationen gäller. Jag noterarmed intresse att både och talar väl för atten sådan här reform behövs. Det är en angelägen reform och uppsåtet kan intebetvivlas, säger . Men det,är nu så, ochMargareta , att ett förslag måste vara konkret och läggas på riksdagensbord. Det räcker inte med pengar som är avsatta och med ett gott uppsåt.Regeringen har lagt fram ett förslag, och det har ställt sig bakom. 19 (): När och regeringen med de resurser somdärvidlag står till förfogande inte klarar av att lägga fram ett meralätthanterligt förslag är det en orimlighet att begära att vi från oppositionen skulle klara av det. Det stämmer inte alls överens. Vi i oppositionen försökte sätta oss in i det förslag somlades fram, och då har man inte många dagar på sig för att under motionstidenlägga fram ett förändrat förslag. Vi säg på remissinstansernas sätt att hanterafrågan att de hade kritik att framföra, och det har visat sig att vi hade rätti våra motioner. Detta blev ett mycket byråkratiskt och inte alldeles rättvistsystem,'och det blev alldeles för krångligt. Detfanns andra vägar att gå, och regeringen borde nog hä låtit det ta den tid dettar att utarbeta ett bra förslag. Det höjdes röster för att man skulle visa attdet fanns andra sätt att komma fram till en rättvis sjukpenning för de gruppersom då inte hade en sådan. Talmannen anmälde att StinaEliasson anhållit att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare inlägg. 20 (): Precis som sade fanns detfaktiskt många konkreta förslag och påpekanden både från oppositionspartiernaoch från annat håll, så regeringen hade alltså möjlighet att ta vara på denkritik som riktades mot förslaget och försöka rätta till detta. Det här är ettexempel på hur en i princip angelägen reform ändå genom sin utformning kanställa till mycket besvär och mycken oreda. Det hade väl ändå varit på sinplats att regeringen sett till att rätta till just de här missgreppen, framförallt som statsrådet säger att man i förväg hade insett att det skulle kunna blien massa besvärligheter och krångel. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellation framställts den 1mars 1987/88:199av () till industriministern om gruvnäringen: har utarbetat ettomfattande förslag för att vidmakthålla och vidareutveckla gruvnäringen iSverige. Industridepartementet har låtit meddela att anläggningsarbeten underjord ej är stödberättigade. Detta innebär att t. ex. gruvundersökningsobjektinte får de pengar som behövs för att projekten skall kunna genomföras. Enligtvad jag inhämtat är gruvunder-sökningarna verkliga högriskprojekt eftersommalmerna till storlek och metallinnehåll ej är helt kända. harsin verksamhet i huvudsak inom fem huvudområden. Samtliga gruvor ligger iregionalpolitiskt utsatta områden. IBolidenområdet ingår projekten /Åkulla, Långdal dagbrott, Norrliden,Petiknäs, samt anrikningsverk. Projektenmedger en samlad malmproduktion om ca . Med rimligaantaganden om utfall av gruvundersökningarna i Petiknäs och börBolidenområdet kunna ha en livslängd till cirka . I Bolidenräjongensysselsätts ca 950 personer. Nuvarande malmbas inom Bolidenområdet medger drifttill . IKristinebergsområdet ingår projekten djuptillredning av ,ny uppfordringsteknik samt Mörkliden. Projektenmedger en produktionsnivå om ca 600 000-700 000 ton malm fram till cirkaår 2002 och sysselsätter ca 450 personer. Nuvarande malmbas inomKristinebergsområdet medger drift . För att klara en fortsattbrytning måste både fördjupning av gruvan samt förberedelser för dennya uppfordringstekniken påbörjas. Enåsenprojektetomfattar dels igångsättning av brytning under jord och dels vissa kompletteringari anrikningsverket för att möjliggöra anrikning av underjordsmalmen. Projektetinnebär att produktionen i Enåsen kan pågå fram till ca 1993-1994 ochsysselsätta ca 50 personer. Nuvarande malmbas i Enåsen medger drift fram t. o.m. IGarpenbergsområdet ingår projekten N djup, djup samtGarpenbergs anrikningsverk. Projekten medger en samlad produktion av 800 000ton fram till cirka och ger arbete åt cirka 330 personer. Nuvarandemalmbas i Garpenbergsområdet medger drift . För att klara enfortsatt brytning efter 1992 måste fördjupning av gruvorna påbörjas . Projektetinnebär en kapacitetsökning med ca malm genom byggande aven ny anrikningsverksdel, anläggande av krosstation i dagbrottet samt enbanduppfordring från denna krosstation i anrikningsverket. Projektet omfattardessutom produktion av en svavelkisprodukt. Projektet medger fortsatt drift iAitik fram och sysselsätter ca 420 personer. Industridepartementetshittillsvarande hållning gentemot gör att objekten , Kedträsk,Saxberget, , Tyskgårdsgruvan, Rockliden och Sala ser ut att inte kommatill stånd. Även andra objekt som uppräknats ovan är verkliga högriskobjekt. Enligt min mening är det utomordentligt viktigt förberörda regioner att ovan uppräknade projekt kommer till stånd.Industridepartementets attityd gentemot verkar enligtuttalanden i tidningarna vara en helt annan än den mer än välvilliga attitydsom visats gentemot och när dessa företag fick enormastödbelopp vid utbyggnad i Göteborgs-och . Det borde egentligenvara tvärtom eftersom bedriversin verksamhet i glesbefolkade områden. Jag har tidigare ställt frågan: Ärmänniskor boende i glesare regioner mindre värda? Styrs stödinsatserna avväljarunderlaget i stället för av de regionalpolitiska behoven? Det är emellertid min förhoppning attindustridepartementet och under ömsesidigt givande och tagandekan komma till en överenskommelse som gör att garanterar att"gruvpaketet" kommer till utförande. "Paketet" betyder attmånga arbetstillfällen garanteras i berörda orter. Paketet innebär också atthundratals arbetstillfällen bibehålls eller utvecklas i transport- ochkringservice. Flera avovanstående objekt behöver sättas i gång . Jag vill därför frågaindustriministern ifall det är ett nationellt intresse att bibehålla ochutveckla gruvnäringarna enligt planer och om industriministerni så fall är beredd att försöka uppnå en sådan överenskommelse. 6 § Meddelande om frågor Meddeladesatt följande frågor framställts 1987/88:380 av () till jordbruksministernom alternativ odling i län: Om regeringen ämnar påbörja kärnkraftsavvecklingeninom sex krävs snabba insatser för att klara energiförsörjningen iSverige. Pågående försök med alternativa bränslen måste drivas vidare i ökandeomfattning. I det läget är det oförståeligt att regeringen sagt nej till jordbruketsansökan i län om att få del av forsknings- och utvecklingsanslag för envidgad energiskogsplantering. Energiskogen kan utgöra en intressant del av den inhemskabränsletillgången, som den ingår i jordbrukets strävan att uppnåbättre balans på spannmålssidan. Jag vill därför frågajordbruksministern om han är beredd att anslå medel till alternativ odling iÖrebro län, exempelvis projekt . 1987/88:381av i (m) till socialministern om ungdomsbrottslighetenbland utomnordiska zigenare i : Enligt en undersökning utförd avsociala myndigheter i begås en stor del av ungdomsbrotten av utomnordiskazigenare. Det år oroande och förvånansvärt att nämnda grupp i Malmövid jämförelse med andra ungdomar har en så hög brottsbenägenhet. Många-malmöbor är djupt oroade över dagens höga brottslighet och känner stor ängslan. Prot.1987/88:79 Varken ungdomsbrottslighet ellerannan brottslighet får döljas, utan Meddelande om frågor beredd vidta åtgärder så att ungdomsbrottsligheten blandutomnordiska zigenare i förhindras? 1987/88:382 av Margö (vpk) tillkommunikationsministern om akut-reparationer av handikappades telefoner: har handikappade med intygfrån de sociala myndigheterna erhållit förtur utan extrakostnad vid reparationav telefon. Enligt uppgift har nu avskaffat denna för mångalivsnödvändiga service. I stället erbjuds de handikappade att teckna s.k.serviceavtal med fasta kvartalsavgifter. Högsta servicenivå kostar nästan . Avgiften skall betalas oavsett om den handikappade behöveranvända reparationsservicen eller ej. Medhänvisning till ovanstående frågar jag kommunikationsministern: Är regeringen beredd att medverkatill att kostnaderna för akut-reparatio-rier av haridikappades telefonerbetalas på annat sätt än av de handikappade själva? 1987/88:383 av () till socialministern omlångivningen till ombyggnad av ålderdomshem: På förslag från bostadsutskottet ibetänkande 1986/87:15 beslutade om nya och förenkladevillkor för bostadslångivning till ombyggnad av ålderdomshem. Syftet medriksdagens beslut var att ändra statsbidragsgivningen för ombyggnad på ettsådant sätt att den nedläggning av ålderdomshem som sker skall kunna undvikasav kommunerna. Emellertid råder betydande okunskap i kommunerna ominnehållet i beslut. Bristen på korrekt information är uppenbar.Fortfarande i denna dag, snart ett är efter beslutet, har t.ex. inte informerat berörda kommuner och myndigheter om ändringarna i sittmeddelandeblad. Motbakgrund härav vill jag fråga socialministern: Vilka åtgärder är socialministernberedd vidta för att riksdagsbeslutet om förändrade regler för den statligabostadslångivningen till ombyggnad av ålderdomshem skall nå ut till allaberörda och kunna verkställas enligt de syften som avsett med sittbeslut? 1987/88:384 av () till miljö- och energiministern om planerna på ett koleldat kondenskraftverk i : pågårplanering för uppförande av ett koleldat kondenskraftverk i . Statliga har tillsammans med ytterligare sexföretag bildat ett kraftföretag med avsikten att uppföra ett kolkraftverk påBrannäshalvön. norrom nuvarande anläggningar i .