prot · GB094 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:4 Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott 1 TREDJE VICE TALMANNEN: På grund av uppkomna vakanser i vissa utskott har moderatasamlingspartiets och partigrupper anmält följande nyarepresentanter, nämligen () som ledamot ikonsfitutionsutskottet, förste vice talman () som ledamot iskatteutskottet, () som ledamot i utrikesutskottet, IngvarEriksson (m) och () som ledamöter i jordbruksutskottet, IngerKoch (m) och () som suppleanter i konsfitufionsutskottet, StigBertilsson (m) som suppleant i skatteutskottet, () somsuppleant i utrikesutskottet, () som suppleant i försvarsutskottetoch i socialförsäkringsutskottet, () som suppleant isocialutskottet och i kulturutskottet samt () som suppleanti jordbruksutskottet. Tredje vice talmannen förklarade valda till () efter i förste vice talman () efter KarlBjörzén () efter i BengtRosén (fp) efter () efter 65 5 protokoll 1987/88:1 - 4 Anmälan om ny utskottsordförande () efter förste vice talman suppleanti försvarsutskottet () efter () efter förste vice talman 2 § Anmälan om ny utskottsordförande 2 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag får anmäla att till ny ordförande i försvarsutskottetutsetts i (). 3 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Härmed anhåller jag om ledighet från riksdagsarbetet undertiden den 14 oktober-den 16 november på grund av FN-uppdrag. Kammaren biföll denna anhållan. Tredje vice talmannen anmälde attSivert () skulle tjänstgöra som ersättare för . 4 §Upplästes följande inkomna skrivelse: Prot. Jag villhärmed anhålla om entledigande från uppdrag som suppleant i ... , . Denna framställning bifölls av kammaren. 5§ Svar på fråga 1987/88:22 om ökad frihandel med livsmedel har frågat mig vilka åtgärder densvenska regeringen vidtar för att underlätta en ökad frihandel med frukt,grönsaker och andra livsmedel och för att förhandlingarna i också medavseende på dessa produkter skall föras fill ett framgångsrikt resultat. Jag vill inleda mitt svar med att påminna omden riksdagsbehandling avseende trädgårdsprodukter som ägde rum våren 1986.Regeringen redovisade då i proposition 1985/86:60 en av begärdöversyn av tullskyddet för svensk trädgårdsodling. uttalade isitt betänkande över propositionen att allmänna handelspolitiska skäl talademot att förstärka tullskyddet för trädgårdsnäringen, som man ansågatt det då inte fanns förutsättningar för någon vittgående avveckling avskyddet. Jag delar uppfattning att en ökad frihandel generellt settär önskvärd även på detta varuområde men vill påminna om att det skydd viupprätthåller bedömdes som väl avvägt i . En ny förhandlingsomgång, den s. k. Uruguayrundan, harinletts i . har varit en av rundans aktiva tillskyndare, och vi harställt oss bakom överenskommelsen i Punta del om rundansmålsättning och vad den skall omfatta. De deltagande ländernas skyddsåtgärderför frukt och grönsaker och andra livsmedelsprodukter kommer att bliföremål.för förhandling i rundan. Vi räknar naturligtvis med att även desvenska skyddsåtgärderna kommer upp i förhandlingarna, och de får då prövas pånytt. I ett sådant läge kommer vi att föreslå de förändringar söm vi finner böringå i en balanserad uppgörelse. Jag vill förutom GATT-förhandlingarna också nämna uttalandenai kommunikén från om en långsiktig förändringmot ett mer marknadsanpassat jordbruk. En utveckling i sådan riktning kommernaturligtvis internationellt att innebära förändringar också avträdgårdsodlingens villkor. Jordbruket och trädgårdsnäringen är i många länder starktreglerade och skyddade mot utländsk konkurrens. Det är ett svårtförhandlingsområde. har emellertid dragit en felaktig slutsats, dåhan i sin fråga säger att jordbruksministern tappat tron på att Uruguayrundankommer att leda till liberaliseringar av handeln med livsmedelsprodukter.Jordbruksministern har uttalat sig mot ensidiga sänkningar när det gäller detsvenska Om ökadfrihandel med livsmedel skyddet, ilinje för övrigt med uttalande, men har understrukit att hela detsvenska jordbruksskyddet inkl. frukt och grönsaker kommer att beröras avUruguayrundans resultat. 4 HÄDAR (): Regeringen har inga planer på att ändra dennuvarande ordningen. Stoppet för importerad frukt kommer att vara kvar,åtminstone så länge jordbruksminister får bestämma. Dettarapporterades i från jordbruksministerns besök i 13 juH . Från näringens sida, framhålls i samma tidning, begärdes dåatt det rådande gränsskyddet skulle vara kvar. lovade att ståemot pressen från omvärlden i GATT-förhandlingarna. som handelsminister verkade internationella handelsavtal om frihandel, inte minst inom GATT.Frihandlare eller protektionist - var finns idétroheten och principfastheten?Ny ministerpost, nya åsikter! I statsrådet svar på min fråga talas det om attfrihandel generellt sett är önskvärd även på varuområde frukt och grönsaker. Isvaret slås fast att även de svenska skyddsåtgärderna kommer upp vidGATT-förhandlingarna. Det är ett uttalande av en helt annan inriktning än detsom jordbruksministern gjorde i . Jag noterar regeringens olikauppfattningar i denna fråga. Jag tycker det är värt att det kommer fram pådetta sätt i kammare. Men, fru statsråd, jag frågar mig - och inte bara jag utanäven många andra konsumenter - vad det egentligen är för fel på svensk frukt.Det är inte bara i Utvandrarna som med glädje minns astrakanäpplenaoch längtar efter dem, liksom gråpäronen, som vi alla kunnat glädjas åt ochnjuta av . får vi bilden att man inte kan sälja svensk frukt ikonkurrens med utländsk frukt. Den duger inte. Därigenom tror jag att manskadar de svenska fruktodlarnas intressen i grunden mycket mera och mycketdjupare än vad man skulle göra om man tillät en ökad import, även under den tiddå det finns frukt att hämta från de svenska fruktodlarna. Vad har statsrådetatt säga om detta? Tror också statsrådet att näringens långsiktiga intressenligger i att hävda kvalitetsaspekterna på det man tillverkar, inte i att ropaefter att handelshinder skall behållas och att nya skall införas? Jag vill först informera om attjordbruksministern vid vårt samtal inte hade något att invända mot det svarsom jag har lämnat i denna kammare. Han delar helt regeringens ståndpunkt. När det gäller äpplen och päron skall vi komma ihåg attriksdagen ganska har sagt att vi just nu har en bra avvägning mellanskyddsbehov och frihandelsintressen. Importstoppets varaktighet avgörs efteröverläggningar mellan odlare och importörer. Självfallet skall ävenkonsumenternas intressen tillgodoses. Vi har också upplevt, att när desvenska äpplena inte räckt till, har man temporärt tagit bort importstoppet. Jag vill än en gång påminna om att Uruguayrundan ochöverenskommelsen där inte innebar att man direkt skulle åka hem och vidtadessa förändringar, utan viskall naturligtvis delta precis som alla andra och se fill att det blir ett braresultat. Därefter skall resultatet också fillämpas i . Anf.6 HÄDAR (): Jag noterar att jordbruksministern, enligt vad handelsministern säger,på nytt har gjort helt om. Jag noterar det med tillfredsställelse. Det är braom vi kan hålla honom kvar på den linje som han drev som handelsminister närdet gäller frihandel. Om regeringen också kan hålla sig till den linjen skulledet vara till fördel för . Jagvill sedan ställa en fråga fill statsrådet. De överläggningar som fördes understatsministerns besök i handlade, såvitt jag förstår, också ombetydelsen av att avskaffar handelsrestrikfionerna beträffande fruktoch grönsaker. Om jag minns rätt såg jag i någon tidning att presidenten vidnågon måltid i Vita huset, tror jag, bjöd statsministern på någon form avfruktdessert för att markera vilken kvalitet som de amerikanska äpplena hade -de äpplen som alltså inte kan konkurrera med de svenska, eftersom vi harhandelshinder emot dem. Hurtror statsrådet att våra restriktioner på det området påverkar våra möjlighetertill en vidgad handel med också i fråga om produkter somkanske för oss långsikfigt är av större betydelse än handeln med grönsaker? Om ökadfrihandel med livsmedel Amerikanarna är, som säger, mycket frikostiga med sinaäpplen och mycket duktiga på att marknadsföra dem - det har också jag upplevt.Men vi skall komma ihåg att amerikanarnas propåer till beträffandeäpplen och päron måste tas på allvar. Dessutom pågår just nu förhandlingar inomGATT om just dessa frågor. Vi får därför kanske anledning att återkomma även iriksdagen sedan de överläggningarna är slutförda. Anf.8 HÄDAR (): Möjligen är det inte handelsministerns utan snarare jordbruksministernssak att förklara varför amerikanska äpplen kan marknadsföras på effektivt sättoch håller sådan kvalitet att amerikanarna inte är rädda för en konkurrens pålika villkor. Är det verkligen så - jag upprepar min fråga, somjag utgår ifrån att statsrådet inte nu tänker besvara - att svensk frukt intefyller nödvändiga kvalitetskrav? Om det är så, då borde det också vara rimhgtatt de svenska konsumenterna fick avgöra själva genom sitt val vilken frukt devill äta och bjuda sina barn och gäster pä. Det borde vara det grundläggande. och jag har säkert äfit svenska prima äpplen och vetatt de skulle kunna stå sig mycket väl i konkurrensen. Därför tror jag att vimed förtröstan kan se på både de överläggningar som sker mellan ochAmerika i och eventuella resultat av Uruguayrundan. Överläggningenvar härmed avslutad. Om förekomsten av språkfel i och Svenskaakademiens ordlista 6 §Svar på fråga 1987/88:1 om förekomsten av språkfel i och Svenskaakademiens ordlista har- med hänvisning till endebattartikel i , där det sägs att och den senasteupplagan av vimlar av språkfel - frågat mig omdetta är av något intresse för skol- och kulturministern och om jag ämnar agerai frågan. utkom på bokföriaget Studiumoch har utarbetats vid (språkdata) vid i . svarar förinnehållet i ordlista, som kommit ut på . och har jag inget inflytande. Jag kan inte heller direktpåverka institutionen. Jag har däremot som skol- och kulturminister ett ansvarför att tillförlitliga lexika och ordböcker finns att tillgå för allmänheten.Beträffande har jag kunnat konstatera att den fått ett mycketgott mottagande av fackgranskare. Försäljningssiffrorna vittnar om att ordbokennått en stor publik. Det gläder mig. När det gäller ordlistahar, efter vad jag erfarit, det lilla antalet fel som konstaterats i elfteupplagans första tryckning rättats i andra tryckningen. Jag har kunnatkonstatera att utgivningen av dessa båda och andra ordböcker under de senasteåren aktivt har bidragit till ett ökat intresse för språkfrågor. Svaret på första fråga är ja. Jag är såintresserad att jag, möjligen i motsats till frågeställaren, läst genmälen, bl.a. från Svensk ordboks redaktör. Därutöver avser jag inte att agera. Detta ärsvaret på den andra frågan. 11 (vpk): Herr talman!Jag tackar kulturministern för svaret på min fråga. Först vill jag säga att jag naturligtvis har följt dennadebatt, också replikerna från redaktörerna för . Det är väl mycketmöjligt att det inte hade blivit någon fråga om jag inte spontant hade ringt inden till vårt partikansli när den första artikeln var införd . När jagnu står här måste jag säga att det hade varit synd, och därför är jag glad attjag gjorde det, innan genmälet från Svensk ordboks redaktör infördes. Man behöver ju inte precis vara någon språkpurist för att då och dåtycka att det som händer med det svenska språket, dess utveckling, är ganskaintressant. Vi känner ju något så när till vår språkhistoria. Vi vet att om vimycket snabbt skulle förflytta oss , till den 8 oktober1487, skulle vi i kvarteren här utanför i många fall höra mycket mera tyska änsvenska. Många borgare här i var ju tyskar, och de hade t. ex. församling med en egen kyrka här i närheten. Detta påverkade vårt språkosv. Men därifrån återvänder jag till det som tydligen pågåri det svenska språket och som jag tycker är intressant. Jag tycker att det ändåfinns ett visst belägg för att det här pågår saker som man måste intressera sigför. 1 skriver man att språket förändras, och man framhåller attvi måste accepteradetta, eftersom det är en naturlig utveckling. Men man behöver inte accepteraallfing. Jagvet naturligtvis att kulturministern inte kan gå in och styra utgivningen avoch innehållet i böcker. Men det finns alltså intressanta propåer i dennafråga. Och det var uppenbarligen några fel i . Mankan verkligen diskutera idéerna bakom , att ett uttryck så fortdet har blivit accepterat eller används flitigt skall införhvas med språket. Jaghoppas att kulturministern också i fortsättningen, vilket jag är helt övertygadom, känner sitt ansvar att följa upp, kontrollera och se fill att vi får braoch korrekta ordböcker. Omförekomsten av språkfel i och Det gläder mig att kunna konstatera att efter att haföljt debatten inser att man i den första och starkt kritiska artikeln i möjligen tog till överord. Låtmig bara peka på det faktum att ordboken ju inte har till uppgift att angenormer för språket utan att faktiskt registrera och klargöra vad folk säger,hur man använder språket. Jag skall ge ett enda exempel på detta ur artikeln ifråga: "På s. 419 förekommer grimas. Det kan också uttalas grimasch,meddelar ordboken. Var får den allt ifrån?" Jagtror mig med mycket stor sannolikhet veta varifrån ordboken har fått det. I minuppväxtmiljö, jag hör hemma i arbetarklassen, var det mycket vanligt att mansade grimasch och icke grimas. Och detta korrigerades för många av minakamrater när de kom till realskolan och mötte lärare som hade ett annatursprung än det som var arbetarklassens. Att begära att ordboken redan i sittförsta tryck skall avvisa det som är ett vanligt förekommande uttal blandarbetarbarnen tycker jag faktiskt vore synd. Anf.13 (vpk): Ja, det tycker-jag också. Men jag tror inte att man här behöver föra inklassperspektivet, även om det nog är vikfigt när det gäller språkfrågor. I minbarndom och ungdom nere i , i , sade vi allfid "tjex",för att ta ett annat exempel ur den ifrågavarande artikeln. Men när jag komtill fick jag snabbt lära mig att så säger man inte - det heter kexhär uppe. Detär egentligen inte detta jag är ute efter. Senast i harBritt en liten ruta på kultursidan, där hon säger att något stöd avspråkvårdare får man inte när man påpekar att sådana ord som t. ex.vårdbehandling används mer och mer. Språkvårdarna säger bara: Ja, ja, språketförändras, och det måste man acceptera. Men man behöver inte helt och hålletacceptera alla avarter, utan man kan inta en krifisk atfityd. Jaghåller naturligtvis med kulturministern om att den första artikeln var väldigtpolemisk och sköt över målet. Det var inget fel i och för sig, eftersom det juväckte debatt. Det tycker jag är viktigt i det här sammanhanget. I motsats, tydligen, till har jag inget emot attanföra klassperspektiv också när jag diskuterar språkfrågor. 15OSWALD (vpk): Det var en dålig replik, kulturministern. Jagtycker visst att man kan anföra klassperspektiv. Jag kommer själv från en lågnivå i samhället och har verkligen sett botten, så det perspektivet kan vi nogdiskutera i många sammanhang, men det hör liksom inte hit. Man kan diskuteraspråket utan att för den skull förorätta arbetarklassen eller ministrar medarbetarbakgrund. Jag tycker att det var ett ganska svagt argument. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på fråga 1987/88:15 om skolelevernas arbetsmiljö har, mot bakgrund aven redovisad undersökning om olycksfall i skolorna, frågat mig vilkaåtgärder jag kommer att vidta med anledning av den enligt henne undermåligaarbetsmiljön för eleverna och det bristfälliga elevskyddet. Låt mig först säga att undersökningar som kan tyda på enökande frekvens elevolyckor i skolan måste tas på allvar. Man bör dock varaförsikfig med att, utifrån en undersökning som gäller en högstadieskola iStockholmsområdet, dra slutsatsen att våra skolor generellt skulle vara farligasom arbetsplatser. Om det är så som undersökningen tyder på att olyckor främstinträffar under idrottslektioner och på raster, kanske problemet inte i förstahand ligger i brister i arbetsmiljön. Snarare kan det finnas anledning attifrågasätta idrottsämnets inriktning och omfattning i skolan och att funderaöver orsakerna till att ungdomar griper till våld mot varandra. När det gäller arbetsmiljölagstiftningens tillämpning påelever kan jag konstatera att elever precis som arbetstagarna i skolan har rätttill en god arbetsmiljö. Eleverna fr. o. m. årskurs 7 i omfattasockså av de bestämmelser som är avsedda att garantera detta. Det som ärspeciellt för eleverna är att de inte getts en ovillkorlig rätt att medverka iskyddskommittéerna, eftersom de inte har ställning som part påarbetsmarknaden. Enligt min mening har det därför varit naturiigt att överlåtapå parterna att tillsammans med elevföreträdare försöka hitta lösningar på hureleverna likväl skulle kunna delta i skyddskommittéarbetet. Det ligger självfallet ett stortvärde, inte minst från pedagogiska utgångspunkter, i att eleverna aktivt kandelta i arbetsmiljöarbetet i skolan. Mot bakgrund av att det som hittillsgjorts av parterna uppenbarligen inte lett till något påtagligt resultat ochheller inte bedömts som fillräckligt av eleverna själva, kommer jag attaktualisera frågan om mer tvingande regler. 17INGRID (): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret och vill säga att detta svar i alla fall är ett litet steg framåtjämfört med det svar jag fick pä en interpellation , då statsrådetsade att inga föreskrifter behövdes när det gäller skolelever. Och detta sedanvi har väntat på attarbetsmiljölagen skulle börja fungera såsom avsågs då fattade beslutet.I interpellationssvaret hänvisades fortfarande fill att det var en fackligangelägenhet att organisera skyddsarbetet, trots att det hade gått sedanSÖ hos regeringen begärde att föreskrifter skulle utfärdas, så att lagen kundeträda i funktion som avsett var. Såsent som i går fick jag en sista undersökningsrapport som ännu inte ärpublicerad. Jag skall inte dra alltför många detaljer, men jag kan i alla fallcitera något ur rapporten. Den handlar om en ettårig studie i ett rektorsområdeom en skyddsorganisation med elevmedverkan på låg-, mellan- och högstadiet. Irapporten sägs: "Dessa elevernas 'skyddsombud' fångar upp 100 gånger flerskadetillfällen än vad personalkollektivet rapporterar enligt arbetsmiljölagen.De bidrar därigenom till kunskap som kan leda till skadeförebyggande åtgärder.Studien ger stöd för att arbetsmiljölagen kan omfatta skolans samtliga elever.Finns det någon anledning att ställa barnen utanför ett skydd, som vuxna anservara en självklarhet på sin arbetsplats?" Den frågan ställerprojektledarna. Den frågan återkommer vi till. Vi kommer att fortsätta att jagaregeringen med blåslampa när det gäller denna fråga om skolelevernas möjlighetatt få en dräglig arbetsmiljö. När vi diskuterade detta förra gången sade jag inte att det intebehövdes föreskrifter för att eleverna skall kunna skyddas i skolmiljön.Tvärtom konstaterade jag att arbetsmiljölagen faktiskt gäller. Vad jag dåbedömde inte kräva särskilda föreskrifter var hur elevers medverkan iskyddsarbetet skulle organiseras, vilket är någonting annat. Eleverna står inteutan skydd eller utanför lagstiftningen. Jagtycker ändå att man har anledning att fråga om huvudsyftet, att fillgodoseelevers skydd, uppfylls därigenom att man möjliggör för dem som går i förstaklass i att vara skyddsombud. Jag tycker att det är att lägga påsjuåringarna ett alltför stort ansvar, som man inte gärna kan begära av dem. Ärgymnasfik- och idrottsämnet farligt handlar det om att förbjuda ämnet, om detär alltför farligt, eller att se till att gymnastik- och idrottslärarna tar ettstörre ansvar snarare än att tillsätta ett skyddsombud som skall kontrollerahur idrottsläraren fungerar. Det är inte den allra naturligaste lösningen. Jag ser det som angeläget att eleverna fårmöjlighet att medverka i skyddsarbetet, bl. a. av det skälet att de genompraktisk erfarenhet skall lära sig hur viktigt skyddsarbete är. Det tycker jagär ett mycket starkt skäl, och därför vill jag medverka till att vi införtvingande regler för detta, om nu arbetsmarknadens parter inte är beredda attse till att eleverna får medverka. 19 (): Vid debatten påpekade jag, vilket jag tänker göra även ,att arbetsmiljölagen är en ramlag, för både vuxna och barn. Det har aldrigifrågasatts att den skall kompletteras med tillämpningsföreskrifter för vuxnapå deras arbetsplatser. Jag skulle vilja se reaktionen på arbetsplatserna omman skulle ha ifrågasatt detta. När det gäller detta medskyddsombud och mindre barn har vi från Om sittplatsavgiften för tågresenärer folkpartietföreslagit bärnskyddsombud med medverkan från föräldrahåll. Tyvärr var viensamma i vår reservation på den punkten, men vi hoppas kunna få ett brett stödäven för en lösning när det gäller frågan om skyddsombud för de små barnen. Manbehöver inte tänka sig att de själva fungerar som elevskyddsombud, såsom manhar planerat för äldre elever. Jag vill påminna om att SÖ faktiskt begärdeförfattningsmässiga åtgärder från regeringens sida . Överläggningen var härmed avslutad. 8 §Svar på fråga 1987/88:3 om sittplatsavgiften för tågresenärer har frågat mig om jag ärberedd att verka för att endast de tågresenärer som garanteras sittplatsbehöver lösa sittplatsbiljett och att övriga resenärer som önskar åka medfullbokat tåg inte behöver lösa en s. k. tågplatsbiljett. Det är riktigt att innebär att det, omett tåg med obligatorisk sittplatsbokning är fullbokat, finns möjlighet förresande att följa med utan garanti till sittplats. Resenären måste då lösa ens. k. tågplatsbiljett fill samma pris som sittplatsbiljetten. Tågplatsbiljettengäller för sittplats i mån av tillgång. Eftersom många resenärer med bokadesittplatser uteblir, anser SJ att det inte är något problem för resenärerna attfinna sittplats. har vid upprepade tillfällen klargjort att taxe-och biljettfrågor bör avgöras av SJ som har det direkta trafikansvaret. Dettabetyder att jag anser det olämpligt att regeringen ingriper i sådanadetaljfrågor som utformningen av . 21 (): Jag tackar kommunikationsministern försvaret. Jag tycker dock att det är litet märkligt att kommunikationsministerninte har någon syn på detta. I stället gömmer han sig bakom formuleringen attdet här får SJ klara ut. Men kommunikationsministern måste väl ändå ha en personliguppfattning om huruvida det är riktigt att man skall behöva betala förnågonting utan att få en motprestation - för så förhåller det sig faktiskt. Man får alltså lov att betala för en s. k. tågplatsbiljettutan någon garanti till sittplats. Detta kan tyckas vara en bagatell. Men detär flera som har kontaktat mig med anledning av just detta förhållande. Jag har här fyra biljetter som en familj var tvungen attlösa för att få följa med tåget. Först köpte man en vanlig färdbiljett ochsedan när man skulle köpa sittplatsbiljett upplystes man i biljettluckan om attdet tyvärr inte fanns några ytterligare sittplatsbiljetter. Men för att fåfölja med ett tåg måste man ju lösa en s. k. tågplatsbiljett. Det kostade 60kr. för den här familjen. Det kan kanske också tyckas vara en bagatell förkommunikationsministern, men det var det inte för den aktuella familjen. Någonsittplats fick man alltså inte. I ställetordnades det så, att pappan fick stå med ena dottern. Mammanlyckades dock få en plats och hon hade den andra dottern i knät -och dettakostade alltså . Jag tycker att det är orimligt att begära betalning förnågonting som inte blir utfört. Vidare tycker jag att det vore rimligt att kommunikationsministernändå gav sin syn på detta: Tycker kommunikationsministern att det är riktigtatt en familj skall behöva betala . extra för att få följa med tåget närman i alla fall får stå? Om sittplatsavgiften för tågresenärer 22Kommunikationsminister : Herr talman! min personliga åsikt. Jag kan väl säga att jag personligen anslutermig till uttalande, att regeringen och inte skall geanvisningar om den här typen av detaljfrågor, utan sådant har SJ självt attsköta.