prot · GB09110 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottet besöker ju flera fängelser ochdiskuterar timvis med bäde de intagna och med personalen. Detta ärett mycketvälkänt problem för hela utskottet, och jag har svårt att förstå varförsocialdemokraterna inte vill bidra till en ändrad ordning så att vi kan få buktmed knarket på anstalterna. Pämotsvarande sätt förhåller det sig med frågorna om vad man skall göra efter frigivningen, vare sig den nu är villkorlig eller om hela straffet är avklarat. Vi har i en reservafion föreslagit att man skall skärpa kontrollreg lerna för dem som har frigivits, just därför att yi vet att bland dem som frigivits från svenska fängelser är återfallsfrekvensen generallt en bit . När det gäller missbrukarna är den ,. Har vi en möjlighet att genom en viss kontrollverksamhet - och öppnar trots allt möjlighet att föreskriva att en villkorligt frigiven skall leva sitt liv på ettvisst sätt - ge ett reellt innehåll åt dessa bestämmelser, som egentligen sade i sitt första inlägg, så ger vi en villkorligt frigiven ettstöd att komma ifrån den miljö som ofta leder till att han,återfaller i brott. Kan vi ge 86 en föreskrift som säger att du skall arbeta här, duskall bo där osv., så att vederbörandeinte kommer i kontakt med den miljö som varit så Prot. 1987/88:110destruktiv för honom eller henne, så har vi gjort en stor insats för attdenna människa inte skäll återfalla i brott. Det gäller jutrots allt en villkorlig 'AnslaeliUkriminal-frigivning. Det är märkligt attsocialdemokraterna argumenterar emot detta, ArrJen m m som är en rimligåtgärd just för att förhindra ett återfall i missbruk eller brott. Ochåterfaller man i missbruk, leder det för det mesta fillbaka fill brott också.Därför är det rimligt att kombinera åtgärderna med att differentiera inomanstalterna, få bort knarket och stödja dem som kommer ut med en visskontrollverksamhet. Då har vi åtminstone något större möjligheter att hanterade svåra problem som straffrättssystemet och kriminalvården stär inför. Egentligen hänger de problem vi har med kvinnor i anstalttillsammans med män också i stor utsträckning ihop med narkotikaproblemet.Kvinnorna utnyttjas på grund av narkofikaproblem, de förtrycks på grund avnarkotikaproblem. De som har varit prostituerade är naturligtvisockså indragna i denna hantering genom missbruksproblemet. Det är sammagrundproblem som ligger bakom, och därför är det viktigt också av det skäletatt dessa kvinnor kommer bort från den påträngande och otäcka behandling som demanliga intagna utsätter dem för i anstaltsmiljön. Liksom utskottets ordförandetycker jag att det vilar en konstig logik över socialdemokraternas sätt attresonera. 69 (): Jag ställde i mitt förra anförande någrafrågor till som hon inte svarade på. Jag vill därför upprepadem och faktiskt hemställa om att få ett svar. Den första frågan gällde om tycker har varit framgångsrik när det gäller att fä kriminalvårdsanstalternaknarkfria. Om så inte är fallet, vad vill ochsocialdemokraterna göra? Den andra frågan är: Vad vill man göra för att få enbättre balans mellan tillgång och behov när det gäller behandlingshem ochfamiljehem? Den tredje frågan är: Vad vill man göra åt problemet medde kvinnliga intagna som är tillsammans med manliga intagna pä lokalanstalterutanför ? Problemet är ju inte begränsat bara dit. Eftersom våra förslag tilLätgärder pä dessa punkteravvisas och förkastas av den socialdemokratiska majoriteten i utskottet, tycker jag det är rimligt att majoriteten redovisar förslag fill åtgärder. Eller är man nöjd med den situation som råder ? 70 (): Jag vill börja med att svara att jag inte missar det ocksä . Jag vill inte påstå att vi har varit framgångsrika. Detkrävs mycket mer insatser och mänga olika åtgärder, irite minst när det gälleratt försöka få missbrukarna att ta itu med sitt missbruk. Här behöver olikaåtgärder sättas in, och det startas också olika projekt inom detta område. Vi instämmer alla i att det behövs platser påbehandlingshem. Det sade vi när vi diskuterade motionen i utskottet, men tydligenhar under Prot.1987/88:110 utskottsbehandlingen erfarit att det skulle behövas en extrainsats för att få fram platser. De platser som finnsmåste ju passa dem som skall gå ut på en Anslag tid kriminalvården, m.m. Det är, ,, viktigt att det finns tillgång tillplatser och att de passar för individerna. Jag kanske uttryckte mig något oklart när det gälldekvinnorna på anstalt, . Lokalanstalterna är ofta öppna, gerpermissioner och är tillgängliga för besök ocksä från organisationer ochverksamhet utanför anstalten. Det är då ett större problem att där åstadkommaen differentiering mellan missbrukare och icke missbrukare. Även omanstalterna tar emot besök, ger permissioner o. d. är det lättare att därplacera kvinnor som har problem med att de blir utnyttjade av männen som finnspä anstalten. Och naturligtvis har regioncheferna för lokalanstalterna ettansvar för att ingen utnyttjas på anstalten. Jag tycker alltså inte att det ärnågot konstigt med den logiken - problemen är olika. Enligt lagstiftningenskall den kunna lokalanstaltsplaceras som har en strafftid som understiger ettår. Men många av dem som har strafftider på har problem medmissbruk. Lokalanstalterna i sig, med möjligheter till besök och aktiviteter,har en öppenhet som gör att man kanske inte kan hålla narkotikan utanföranstalten. Den som har sådana problem kan då ocksä begära sig till en anstaltsom är mer sluten. Utskottsmajoriteten har vid ett flertal tillfällen sagtatt det är viktigt att vi differentierar och att det finns ett sådant antalplatser att man kan differentiera. Men det måste man göra också av andra skälän narkotikamissbruk. 71 (): Jag vill tacka för att hon ivarje fall gjorde ett försök att svara på mina frågor. Jag kan inte säga att jag är helt nöjd med svaren. När det gäller Icnarksituationen på anstalterna är det ialla fall bra att vi är överens om att situationen som den nu är inte är bra.Men jag tror att de åtgärder som hänvisar till är klartotillräckliga för att komma till rätta med problemen. Den typen av åtgärder ärviktiga och behövs för att få de intagna motiverade att sluta med sittmissbruk; det är en viktig del i det hela, men det är lårigt ifråntillräckligt. Tydligen tycker socialdemokraterna inte att det behövsnågra fler åtgärder. Det behövs inte en ökad differentiering av de intagna,och det behövs, enligt redovisning, inte fler narkotikafriaavdelningar. Jag kan bara beklaga att man har den inställningen. När det gäller frågan om § 34-placeringar understraffverkställigheten, alltså rätten att fä vård utanför anstalten, påbehandlingshem och familjehem, är vi överens om att det är en mycket bravärdform och även om att det är viktigt att vi får lämpliga behandlingsplatseratt tillgå. Men problemet är dä att det finns för få sädana behandlingsplatseri förhållande till det behov som finns. Utskottsmajoriteten beskriver det på s. 11 i betänkandet:"Antalet vistelser begränsas av fillgången på platser i behandlingshem ochfamiljehem och pä placeringens lämplighet i det enskilda fallet." man inte om det. Om man konstaterar att det är så borde man väl redovisanågon form av viljeyttring, åtminstone vad man vill göra ät det. Vill man attvi aktivt skall vidta åtgärder för att fä fram fler behandlingsplatser av denhär typen, eller skall man bara konstatera att antalet platser är för fä, ryckapå axlarna och sedan inte mer låtsas om problemet? Jag är besviken över attutskottsmajoriteten inte på ett mer konkret sätt tar tag i problemen. Anslag tid kriminalvården, m. m. 72KARIN AHRLAND (fp): första svar till ElvingAndersson angår faktiskt oss alla. sade att man frånregeringens sida medger att man inte varit framgångsrik - trots alla storalöften under valrörelsen . Varför kan ni då inte gä med på deförslag som kommer från oss? Beror det bara på att förslagen framförs imotioner frän den borgerliga oppositionen? Om det är det som är skälet är jag ändå ganska lugn. Vihar upprepat ett antal motioner som varje gång avslagits, menså småningom har det kommit en proposition med samma innehåll från regeringen.Jag tänker pä t. ex. kontraktsvården, som vi tidigare talade om. Vi räknardärför med att regeringen kommer med förslag liknande dem vi nu harframfört i motioner. Det är synd bara att det dröjer . kandet bli fler knarkare i fängelserna. Så till de heliga principerna. Det är riktigt, BirtheSörestedt, att det finns lokalanstalter söm är öppna, det är riktigt att det dåär större problem att skydda dem från knarket, och dét är riktigt att frågan omplaceringen av kvinnor är en helt annan fråga än frågan, om man skall hadifferentiering och kunna frångå närhetsprincipen när det gäller knarkare.Detta är självklarheter. Men min fråga till är: Hur kan detkomma sig att man från socialdemokratiskt håll kan, som sade,gå ifrån den heliga närhetsprincipen när det gäller kvinnor men inte när detgäller knarkare? Det är faktiskt inte logiskt. 73 (): har en sista chans-förevalet, hade jag så när sagt - att säga något. Debatten har givit klart beskedså långt att socialdemokraterna inte vill överge normalitets- ochnärhetsprinciperna, trots de förskräckande erfarenheter vi nu har av hur defungerar när det gäller det narkotikaklientel vi har på anstalterna. Närhetsprincipen och normalitetsprincipen leder förnarkotikamissbrukarna till närhet till knark och närhet till en onormal miljö.Det är vad som inträffar när man tillämpar de principierna pänarkotikaklieritelet pä anstalterna. Då kan man inte halsstarrigt hälla fastvid principerna, utan man måste inse realiteterna - det är bättre förnarkotikamissbrukarna att närhetsprincipen överges och att de kommer bort frånknarket, det är bättre att normalitetsprincipen överges och att de kan komma ini en normal social miljö. Det är egendomligt att socialdemokraterna inte ser destora faror som lurar, om man halsstarrigt håller fast vid de principerna. Man kan iefterhand säga att vi kanske, när vi 1974 fattade beslut om Anslag tid kriminalvården, m. m. kriminalvårdsreformen,borde ha insett den fara som hotade när det gällde narkotikan. Vi var väl heltenkelt blinda för det. Vi hade då inte så många och sä stora problem inomkriminalvården som vi har . Men bara för atf man en gång har antagit en princip fårman inte hålla fast vid den i evigheter när man ser att realiteterna blir andraän man hade tänkt sig. Jag tycker inte att de som var med-och fattade beslutet1974 - vi moderater var ocksä med - i det här sammanhanget skall känna sigbundna av någon prestige. Vi kan väl öppet diskutera vad som fungerar bra ochvad som inte fungerar bra med de principer vi dä antog och anpassakriminalvärdens regelsystem fill de sociala och kriminella realiteter som vihär har att arbeta med. Det har lett oss borgerliga framtill en mycket fast ståndpunkt, nämligen att vi måste bryta missbruket päanstalterna. Det är rätt. gentemot de missbrukande intagna att försöka få dembort från missbruket, och det är minst lika viktigt och rätt gentemot deintagna som inte har narkotikaproblem att de faktiskt inte skall behövakonfronteras med narkotika under sin anstaltsvistelse. Det är en rättssäkerhetsfråga och en trygghetsfråga föralla intagna att vi tar ansvaret för att få bort knarket från anstalterna. 74BIRTHE SÖRESTEDT (s): Jag kommer nog att ta chansen att yttra migfler gånger än i de här frågorna. Det har faktiskt gjorts en hel del insatser. Inte minsthar man under bekämpningen av aids satsat pengar för att vi skulle få bättrebehandlingsmöjligheter inom . Det har också satsats pengar församarbetsprojekt mellan socialtjänst och kriminalvård. Så visst sker det sakeroch ting. Vi sitter inte med armarna i kors och tittar på. Den organisation inom kriminalvården som har tagit sinform nu kommer att ha kunskap från alla nivåer i samhället. Det, vore välunderligt om man inte därifrån kunde föreslå de åtgärder som skulle varalämpliga för att vi skall komma till rätta med problemen. Sedan är frågan: Skall de med korta straff inte placeras ilokalanstalter? Den största andelen har korta straff. Skall vi bygga uppanstalter av typen riksanstalter med mer av kontrollfunkfioner? Det är dettasom måste diskuteras, . Och naturhgtvis måste man överväga rner änmissbrukssituationen. Man rnåste också väga in om personer som dömts till kortastraff skall placeras i slutna anstalter. Jag tycker som sagt inte att vi har armarna i kors ochinte gör någonting, utan här sker insatser och vidtas åtgärder pä mänga häll,främst då för att motivera missbrukarna att ta itu med sitt missbruk.. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 12 § Föredrogs Prot. 1987/88:37 om ändririgibrottsskadelagen (prop. 1987/88:92). " e vr r / En for totalförsvaret gemensam skydds-Beträffande detta betänkandekonstaterade förste vice talmannen att' , , skola,m. m. ingen talare var anmäld. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 13§ Föredrogs' försvarsutskottets betänkande 1987/88:9 om en för totalförsvaret gemensamskyddsskola,' m. m. 1987/88:100 delvis och 1987/88:112). Enför totalförsvaret gemensam skyddsskola, m.m. Anf.75 (): Det här ärendet handlar om tillkomsten av en skyddsskola som skall varagemensam för totalförsvaret. Vi moderater anser att det är riktigt att det bliren gemensam skola för utbildning i ABC-skydd, men vi har avgivit én reservationtill detta betänkaride. 'Vi reserverar oss möt att skolan flyttas fill . Jag ber, fru talman, ättfä yrka bifall till reservationen. Denskola som finns för utbildning i ABC-skydd är enbart avsedd för militärpersonal, och initiativet tiU den utbUdningen har tagits för länge sedan inomdet militära försvaret. Den skolan är förlagd till , I 1, iKungsängen, som ligger i kommuri. Skyddsskolan ingår iarmémyndigheten. Dennya totalförsvarsskyddsskolan skall bilda en egen myndighet inom det miUtäraförsvaret frän . Def anser vi moderater vara riktigt, men viställer alltså inte upp på regeringens förslag om att flytta denna skola tillUmeå. Skyddsskolanligger bra där den ligger. Den ligger bäst där. Vi har i betänkandet fränförsvarsutskottet, som har beteckningen 1987/88:9, som jag sade reserverat ossmot utskottsmajoritetens förslag om flyttning, som baseras påregeringsförslaget. Vi reserverar oss också mot den skrivning som försvarar enmotion om att skolan som myndighet skall ligga utanför det militära försvaret. Flyttningensom föreslås kostar stora pengar, alldeles i onödan. I vär moderata motion medbeteckningen Fö6 konstaterar vi att de skäl som ariges för lokaliseringen tillUmeå inte är relaterade till behov hos vare sig skolan, dess utbildning elléftotalförsvaret. Såvitt vi kan bedöma av regeringens egna redovisade uppgifterfinns varkeri försvarspolitiska, utbildningspöJitiska eller ekonomiska skäl föratt förlägga skolari till i stället för att låta den i denna sin störreomfattning ligga kvar i . Ipropositioneri redovisas ett behov av ytterligare medel på icke mindre än 26milj. Det är uppenbarligen mycket lågt räknat, men det är vad som skallanvisas utanför försvarets huvudtitel, detta för att kunna förlägga prot.1987/88:110 skolan till . Det är alltså engångskostnaderna, exempelvisbyggnads- 28 april1988 kostnader. " ~ '' Men sedan kommer något mycketanmärkningsvärt, och det är att i j . . . -i j j r i j r , proposittonen redovisas intenågonting om de okade driftskostnaderna. har försvarsstaben naturligtvisfått räkna fram, och där konstaterar man att det kostarmiljoner kronor varje är. Merkostnaden blir minst 1,5 upp till 3 eller 3,5milj. kr., beroende på vilket alternativ som kommer att förverkligas. ÖB, landets överbefälhavare, är mycket bestämt emotflyttningen. Det är också arméchefen. ÖB skriver: "ärförsvarsmakten i kraftig ekonomisk obalans." Jag kan tillägga att vi kanalla konstatera att det råder en ekonomisk kris inom försvaret. "kan varken övas eller materiellt förnyas i erforderligtakt", skriver ÖB vidare. Jag frågar socialdemokratiska företrädare härhuruvida de har några invändningar mot den beskrivningen. Likafullt drar man på sig denna extra kostnad. Som ettskäl för regeringen att komma med förslaget om flyttning till anförs kopplingen till FOA 4, som ligger där uppe, och . ÖB svarar att kopplingen till den kompetensen inte är avgörande. FOA 4 har utvecklat utbildningsmate- riel och utbildningsmetoder som kommer att utnyttjas varhelst skolan än ligger. Eleverna vid skolan kommer till stor del frän Syd- ochMellansverige. Lärarna finns här i . ÖB säger avslutningsvis att en lokalisering till "är till stor nackdel för försvaret". Det är ganska häpnadsväckandeatt man i ett ekonomiskt krisläge för en av de absolut viktigaste verksamheteri vårt land som staten har att anslå medel tiU kastar bort pengar på dettasätt. Jag villän en gång, fru talman, yrka bifall till reservationen. 76 (): Jag känner mig, i motsats till ,mycket glad och tacksam att nu få vara med om att fatta beslut om en för helatotalförsvaret gemensam skyddsskola och att den skall lokaUseras till . Eftersom jag och både under riksmötet1986/87 samt under innevarande motionerat i ärendet och pä annat sättarbetat för att skolan skulle lokaliseras till den norra regionen, så är detförståeligt att förväntningarna inför beslutet pendlat mellan tro pch misstro.Nu segrar förnuft och glädje. In i det sista redovisas emellertid tietänkligheter. Dennagång från moderata sarnlingspartiet, dels i den reservation som fogats tillbetänkandet, dels i det inlägg vi lyssnat till. Den reaktionen är både lätt- och svårförståelig.Lättförståelig med tanke på principiella inställning till försvaret med åtföljande svå righeter att acceptera förändringar. Svårförståelig med tanke pä påståendet att kopplingen till FOA 4 i och behovet av utveckling av samarbetet med försvaret är överdriven, vUket jag på det kraftigaste tillbakavisar. Dessutom förbigås de regionalpolitiska skälen med tystnad från moderater nas sida. 92 Det har också känts konstigt attläsa överbefälhavarens kostnadsredovis- ningar kring skyddsskolan. I dessa harinvesteringskostnaderna beräknats med tanke på alternativet att skyddsskolanlokaliseras till . Men ÖB har helt bortsett från att frigörs delokaler som den nuvarande försvarets skyddskola har i . Det ärorimligt att utgå från att lokaler i inte skulle ha någotsom helst värde. Om dessa lokaler frigörs för annan användning skall dettasjälvfallet tas med i kalkylen. Som ÖB:s kalkyl nu är gjord utgår han från attlokalerna i inte kommer till någon nytta. Vi vet attStockholmsområdet är överhettat. Att dä söka ange lokaler där som värdelösa ärför oss helt obegripligt. Man får intrycket att myndigheterna gjort dennamärkliga redovisning endast för att fä en lokalisering till att framståsom så ofördelaktig som möjligt, och detta har tagit fasta pä. Min uppfattning, liksom många experters och andrainvolverades, är att den föreslagna lösningen med placering till kommeratt infria de högt ställda förväntningarna på en väl fungerande organisationoch utbildningsenhet för skyddsskolan. Att det finns stora brister när det gällerutbildning av personal i ABC-skyddet inom totalförsvarets civila del är väldokumenterat; Utbildningen är en nyckelfråga. Metoderna att skydda sig ärsjälvklart desamma oavsett om den drabbade personen är miUtär eller civil. Om vi i ,, t. ex. efter , haft ettcivilförsvar med god utbildning inom ABC-området skulle det funnits avsevärtbättre kunskap om radioakfivt nedfall och åtgärder efter sådant. Ökadutbildning om ABC-skydd har därför stor betydelse för beredskapen avseende bådekrigssituationer och fredstida katastrofer som utsläpp frän kärnkraftverk ellerandra stora kemiska utsläpp. Det måste vara ekonomiskt fördelakfigt att ha enskola sä att lärare kan utnyttjas sä effekt som möjligt och så att expertis kantas i anspråk. Därför syntes det oss motionärer synnerligen naturligt attskyddsskolan skulle lokaliseras till där bäde FOA 4, universitet ochregionsjukhus finns. Forskning på det här området bedrivs förutom vid FOA 4även på institutionerna vid inom ämnena biomedicin, mikrobiologi,strälningsbiologi och kemi. Den nära koppling mellan forskning och utbildningsom finns i blir rimligen särskilt berikande och ökar kvaUteten. Dagens skyddsskola har i allt väsentligt en militärinriktning och finns i kommun. Det har varit problem medrekrytering av lärarpersonal, det är väl känt och det tror jag också GötheKnutson är väl medveten om. Kompetent lärar- och utredningspersonal finns iUmeå. I finns även lämpUg övningsterräng och markområden för eventuellanybyggnader. Jag noterar sedan med tillfredsställelse att utskottetskriver mycket positivt om folkpartimotionen, där det föresläs att den nyaskolan bör fä en fristående ställning under regeringen eller ingå i FOA 4. Manbör nämligen inte ha skolan som militär myndighet om vapenfria skall ingå blandeleverna. Det vore principiellt fel att kommendera vapenfria till tjänstgöringvid en militär myndighet. Sammanfattningsvis, fru talman, och i motsats tilltidigare talare känner jag mig mycket glad pch tillfredsställd med det beslutvi nu kommer att fatta. En för totalförsvaret gemensam skyddsskola, m.m. Enför totalförsvaret gemensam skyddsskola, m. m. Jag konstaterar attmotionerna i ärendet i praktiken tillstyrkts trots det formella yrkandet omavslag. Minuppfattning är att man genom att lokalisera skyddsskolan till gerutbildningen en närhet till det utvecklingsarbete som bedrivs vid FOA 4. Jagtror att farhågor kommer på skam. Det bUr en bra skyddsskola däruppe i i den norra regionen. Det finns elever, och det kommer även attfinnas lärare där. DeninternationeUa utvecklingen kommer att följas pä ett utomordentligt sätt ochvara i tiden, och därmed minskar risken för att förlegade kunskaper sprids.Detta sammantaget leder till att svenska folket fär en i ordets verkliga bemärkelseför hela totalförsvaret gemensam skyddsskola. Anf.77 (): Låt mig först upplysa om att jag inte har sagt att det intekan bli en bra skola eller en bra verksamhet i . Medhänvisning till det anförda, som det heter, har jag påtalat dels vad ÖBsäger - underlaget av fackmannasynpunkter är ytterligt väsentligt-, dels deekonomiska förhållandena. UllaOrring säger att detta är en viktig regionalpolitisk insats. Det är mycketmöjligt. Lät oss satsa på regionalpolitik inom förnuftets ram i t. ex.Västerbotten och . Men låt oss inte göra det sä att det blir fill förfångför vårt försvar, det militära försvaret och de civila delarna avtotalförsvaret. Regionalpolitikoch åtgärder för att stärka vårt försvar - i detta fall att utbilda personal iABC-skydd - är inte samma område och skall inte kopplas ihop. Nubortser jag, enligt , ifrån det värde -som de nuvarande lokalerna iUpplands Bro kan ha. Nej, det gör jag inte, och det gör säkert inte ÖB heller.Men det är bara att konstatera att lokaler i direkt anslutning till en garnisoninte kan användas till vad som helst. Om de skall kunna användas fill någontingi den här omgivningen kostar det uppenbarligen betydande summor att förändradem för att passa fiU det nya behovet. Därför är detta en tillgäng som ÖB harbokfört till noll. Dét här är inte någon matematik som är speciell förförsvaret, utan den kan och övriga ta del av precis var som helst isamhället, åtminstone där det handlar om marknadsekonomi. Denna matematik skallrimligen också appliceras på den stafiiga förvaltningen. Jag har här med mig ÖB;s beräkningsunderiag.Eftersom har ifrågasatt detta vill jag överlämna beräkningen tillherine, vilket jag kommer att göra. Den innehåller en utförlig beskrivning avolika alternativ som sammantaget slutar på betydande summor som försvaret inteförfogar över. Det är fullt begripligt att ÖB i sitt svår konstaterar att hanbehöver dessa pengar för årliga driftskostnader på joner -kanske t.o.m. något mera - utanför ramen. Innanför ramen finns icke dessamedel. 78 (): Jag vill först självfaUet yrka bifall till hemställan i försvarsutskottetsbetänkande. Jag konstaterar att har en glidande argumentering idenna fråga. Han säger att det inte gjorts någon kalkyl för