prot · GB0992 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:92 1 § Justerades protokollet förden 17 innevarande månad. 2 §Svar på interpellation 1987/88:206 om villkoren för vissa närradiosändningar Anf; 1 Statsrådet : har frågat mig om jag- underförutsättning att den tolkning som Lokalradio gjort av företagetsavtal med staten är rikfig - vill medverka till att den form av kommunalinformation som har skett i äridå kan fortsätta. Jag vill inledningsvis, herr talman, bara nämna att irubriken står ordet närradiosändningar, vilket jag beklagar. Interpellationenavser inte närradio, utan lokalradions s. k. allemansradio. Bakgrunden till interpellationen är att direktsändningarnai radio av fullmäktigesammanträdena i som kunnat åstadkommasgenom s. k. allemansradio och genom samarbete mellan Radio ochLjusdals radioförening skall upphöra. Orsaken är att det förslag till avtal somförelegat med radioföreningen i har visat sig strida mot 11 § iSveriges Lokalradio AB:s avtal med staten. Allemansradion är en programform som funnits inomlokalradion och som innebär att enskilda personer eller organisationer, delvis i utbildningssyfte, producerar radioprogram. Lokalradion har varit,programansvarig för sänd ningarna. genomfördes i samverkan med dåvarande närradiokommittén försök med allemansradio i utvidgad form i och . Verksamheten i fortsatte sedan med stöd från Radio fram . a. direktsändes kommunfullmäktiges sam manträden i Radio . ' Den verksamhet som bedrivs av Radio-koncernenskall stå i allmänhetens tjänst. Den skall vara självständig, dvs.programverksamheten skall stå fri i förhållande till såväl staten som andramaktcentra. Om detta råder en bred politisk enighet. Denna grundtanke kommer påolika sätt till uttryck i det regelverk som styr koncernens verksamhet. Ettviktigt exempel är radiolagens (1966:755) föreskrift om att programföretagenensamma skall avgöra vad som skall förekomma i en sändning. Ett annat är detförbud mot s. k. sponsring som finns inskrivet i programföretagens avtal, förlokalradions del i den nämnda 11 §. Hit hör också reglerna för hurmedelstilldelningen skall gå till, vilka innebär att regeringens och riksdagensinflytande begränsas Omvillkoren för vissa närradiosändningar till att ange deekonomiska ramarna för hela koncernens verksamhet. Moderbolaget fördelar medlenmellan de enskilda företagen, vilka i sin tur självständigt beslutar om hurtilldelade resurser skall användas. Påradio- och TV-området finns också ett lagstadgat förbud mot censur, dvs. etthinder mot förhandsgranskning av det som ett programföretag tänker sända. Istället granskar radionämnden i efterhand om programföretagen utövat sinsändningsrätt i enlighet med radiolag och avtal. Jaghar sett det som positivt att lokalradion kan bevaka så betydelsefullahändelser på det lokala planet som t. ex. kommunfullmäktigesammanträden. Somjag har redovisat kan dock beslut om sådana sändningar fattas endast avlokalradion själv. Detsamma gäller frågan om hur sådana program skall utformas.Olika lokalradiostationer löser detta på olika sätt. Även inom närradion, somverkar under helt andra betingelser, förekommer sådana programinslag. Detfinns med andra ord olika sätt att förse allmänheten med informationmed hjälp av ljudradio. Gällande radiolagstiftning och de överenskommelser sompå grundval av beslut har träffats med Radio-företageninnebär emellertid att regeringen inte har möjlighet och inte heller anledningatt kräva eller på andra sätt medverka till att en viss typ av program sänds. 2 HANS (): Jag tackar statsrådet för svaret. Det rör ju mest formella ramar ochblev väl därmed inte så engagerat. I en mening fanns det emellertid i varjefall litet av känsla och viljeyttring. Det var när statsrådet sade att han harsett det som positivt att lokalradion kan bevaka så betydelsefulla händelser pådet lokala planet som t. ex. kommunfullmäktigesammanträden. Vi har ju iSverige en diskussion om ljudradions låga lyssnarsiffror. Det är litet svårtför ljudradion att hitta sin nisch i konkurrens med TV. Men i kännerman inte det här problemet. är ett område där radion fått storbetydelse i människors dagliga liv. Det beror på de aktiviteter som utveckladesunder åren med allemansradio. gjordes en undersökning som visade att74 % av medborgarna hade tagit del av sådanaradiosändningar. Så höga siffror har nog aldrig mätts upp på någon annan ort ilandet. än har fullmäktigedebatterna sänts direkt. har ju enmycket intensiv debatt, vilket väl inte bara är radions förtjänst. Detfinns betydligt fler partier i kommunen än vad det brukar finnas i andrakommuner. Vissa frågor har engagerat människor mycket, inte bara Edängefråganutan även andra. Det är uppenbart att människor ute i - enkommun vars yta omfattar - har kunnat följakommunfullmäktigesammanträdena. med intensiv konkurrens från enpopulär TV-utsänd idrottstävling och med ett vackert vårväder företogs enmätning som visade att av invånarna hade föredragit fullmäktigedebattenvia radio. Statsrådetsade att utsändningarna hade fortsatt fram . I verkligheten fortsattede ända fram t. o. m. februarisammanträdet . Vid det tillfället vände sigfullmäktigeordföranden direkt till Han talade omatt detta tyvärr var sista gången som debatten kunde sändas i radio, direkttill lyssnarna. Deförsta signalerna om att verksamheten skulle upphöra kom . I detläget menade man på Radio att utsändningarna inte kunde fortsätta.Radioföreningen i tog då ett initiativ till att försöka hitta formerför att kunna fortsätta ungefär som förut. Man hade förhandlat med RadioGävleborg, och man hade också kontakter med ledningen i förlokalradion. Tolkningen av 11 §, som sedan satte stopp för det hela, vartydlingen inte alldeles självklar. Varken ledningen för Radio ellerden centrala ledningen för lokalradion hade några invändningar förränlokalradions jurist förklarade att sändningarna stred mot nämnda paragraf. Nukommer förmodligen de fem sändare som monterat för allemansradionsräkning att försvinna. Allemansradions i mycket vikfiga roll somförmedlare av debatt från kommunfullmäktige ut till invånarna i kommunenmedförde en närkontakt med människor av den grad som de flesta inte kunde drömmaom var möjlig. Mankan fråga sig: Varför beslutade Radio att upphöra med verksamheten?En tanke är kanske att man antingen skall sända fullmäktigesammanträden i allakommuner eller också ingenstans. Men i är aktiviteten redan etablerad.Människor har vant sig vid den, och eftersom är en av de störstakommunerna till ytan i länet, är det naturligtvis svårt för invånarna att tasig till fullmäktigelokalen. Man kan fråga sig: Vad ligger bakom tanken att omman inte har utsändningar i alla kommuner får man inte heller ha sådana iLjusdal? Jagtycker att det är positivt att statsrådet inser lokalradions möjligheter attbevaka lokala händelser av typen fullmäktigesammanträden. Mina frågor tillstatsrådet är: Har statsrådet klart för sig den speciella roll somlokalradioutsändningarna just i har fått för att öka det polifiskaintresset och för att kanalisera information till människor? Har statsrådetförståelse för den besvikelse som invånarna i känner när möjlighetenatt följa den kommunala debatten plötsligt har tagits bort från dem? 1987/88:92 , Omvillkoren för vissa närradiosändningar 3 (): Jag har stannat kvar här i kammaren därför att jag har intresse av attta del av statsrådet svar i det här ärendet. Allemansradion iLjusdal och dess fortsatta verksamhet har varit ett ämne som intresserat mångai kommunen, inte minst , som tappert och träget hararbetat med att skapa trevliga program. Det har varit program som verkligenhaft innehåll och inte minst kvalitet. Enpensionär har haft en återkommande seniorkvart, och det har varit ett mycket uppskattatprogram. har haft många fina program, som tillfredsställt denstora allmänheten. Föreningslivet har också kunna föra ut sina budskap. , Framtid, har tack vare allemansradion kunnat delgekommunens invånare sina framtidsplaner, för att ta några exempel. Allt dettahar skett utan kostnad. Eftervad jag förstår, vilket också statsrådet säger i sitt svar, är det 11 § iSveriges ;s avtal med staten som sätter käppar i hjulet för att Om villkoren för vissa närradiosändningar kommunenskall kunna medverka till att finansiera verksamheten. Därmed, herr talman, harallemansradion i tystnat Men så länge som ledningarna firins kvar finns ocksåhoppet om en verksamhet kvar. Personligen tror jag att Radio kommer attuppstå igen, men i en annan skepnad. Som ledamot av näiradionämnden kan jagtala om att partivännerna redan har talat med mig om ett eventuellt inrättandeav närradio. Men då är vi där igen. Försvinner allemansradion blir detpenningen som avgör vilket budskap och vilken förening som kommer ut i etern.Vi har små organisationer och mycket glesbygd. har vi varit bortskämda medatt kunna höra allemansradions sändningar över hela kommunen. Men vad gällernärradion kommer femkilometersgränsen att sätta stopp för radiosändning överhela kommunen. Dock får närradionämnden göra avsteg frånhuvudregeln om närradiösändarnas räckvidd och så sker också. I de 149sändarområden där sändningstillstånd har beviljats har närrädiomyndighetenmedgett att 58 sändare får sända med ökad räckvidd. De sammanslutningar som sänder närradio skall betalakostnaderna för verksamheten. Det utgår således inga statliga bidrag tillverksamheten. För dagen har vi bara att konstatera dénproblematik som föreligger. Kanske,'herr statsråd, är det nu dags att vimodifierar tidigare beslut om närradiösändarnas räckvidd. Förkännedom kan jag tala om att kulturutskott föreslår attnärradiolagen skall ses över. En fråga som behöver ses över är just sändarnasräckvidd. Den frågan skall vi behandla i . Får vi enpositiv behandling som innebär ätt man ser över lagen, kanske man så småningomkan höra närradiosändningarna över kommunerna i deras helhet. Jag har haft möjlighet att ganska tidigtbekanta mig med allemansradion i . Jag var ganska ny som medlem avregeringen när jag besökte och blev informerad om verksamheten. Detvarunder det skede då vi hade en intensiv diskussion om vilken modell som viskulle välja för det som sedan blev närradion, då vi alltså hade enförsöksverksamhet med en lokalradioörgariiserad allemansradio och då det påflera orter fanns närradioverksamhet. Den diskussionen ledde till att riksdagenbeslutade att närradiomodellen var den som skulle etableras. Det skedde intehelt utan motsättningar. a. i mitt eget parti hade vi synpunkter på vilkenmodell som skulle väljas. Men vi valde alltså närradiomodellen och sade: Dettablir föreningarnas radio. Detta är en del av bakgrunden till att allemansradion, sonifanns och var etablerad i , också har bestått i . Därför tyckerjag, , att man inte skall använda frånvaron av allemansradio påandra orter än som ett argument mot . Allemansradion finns därav alldeles speciella skäl och etablerades där; Detta bör män naturligtvis iprogramplanering kunna ta viss härisyn tilT- utan att jag därmed, herr talman,har gjort några uttalanden om lokalradions programpolitik. tillåtermig dock att i detta stycke göra en iakttagelse av verkligheten sådan den är -inte så som den kan förefalla när man gör översiktsbeskrivningar på eftkartblad. En närradioetablering kan naturiigtvisvara en möjlighet. Med speciella geografiska struktur bör det välfinnas möjligheter att medge sådana avsteg att området faktiskt kan täckas. Angående den sista frågan, om närradioverksamhetenframöver, är jag naturligtvis medveten om att det nu efter fem finnsanledning att sé över reglerna. Vi kan konstatera att görs interegelskrivningar för närradio som vi vill etablera i en viss riktning. Vi harnu en närradio som är etablerad, och av den verksamhet som bedrivs bör vi kunnadra slutsatser om vilka förändringar som är nödvändiga för att verksamhetenskall kunna utvecklas i den riktning den redan har börjat utvecklas i - inteför att verksamheten skall få en annan inriktning. Beslutssituationen är alltsåen annan än vad vi har haft tidigare, och därför ser jag positivt påmöjligheterna att få en diskussion om närradions fortsatta verksamhet. Det ärviktigt att vi får möjlighet att göra detta. Jag vill säga att jag förutsätteratt lokalradion när det gäller denna typ av verksamhet bör vara intresserad avatt sända sådant som folk verkligen vill lyssna på. Om villkoren för vissa närradiosändningar 5HANS (): Jag förmodar att 11 § tillkom föratt förhindra kommersiell påverkan i närradion. Det är dock svårt att tänka signågot mindre kommersiellt än ett svenskt fullmäktigesammanträde! Jag tycker att det som statsrådet sade var mycketpositivt, dvs. finns det en verksamhet som har arbetats in skall man ta hänsyntill den. Flera års verksamhet i allemansradion har lett till att fler och flermänniskor lyssnar och även vant sig vid att lyssna på fullmäktigesammanträdena.Fullmäktigesammanträdena i når i en helt annan utsträckning uttill människor än vad de normalt gör. Finns dessa sändningar redan sedan fleraår tillbaka, tycker jag det är märkligt att de skall tas bort. Radio Gävleborgavstår alltså från en stor andel av sina lyssnare - människor som har vant att lyssna på den politiska debatten. Att agera på detta sätt är mycketfantasilöst av lokalradion i . Jag upplever att statsrådet egentligeni själen tycker likadant som jag. 6 (); Jag anser inte att man skall hänga upp alltpå fullmäktigesam-manträdena: Det finns också många andra program som jag vetatt invånarna i kommer att sakna. Vi har haft närradion så passlänge - vilket även statsrådet nämnde - att man kan se hur det hela fungerar.När något har skapats och när man har haft det kan man sekonsekvenserna. Man kan plocka fram positiva och negativa aspekter. Därefterkan förändringar göras. Det är just i denna situation vi befinner oss närnu kulturutskottet föreslår att vi skall se över vissa saker inom närradion. Om en nordisk miljöhandlingsplan , Låt mig bara få göra ett tillägg angående 11§. Paragrafen gäller inte uteslutande de kommersiella företagens påverkan. Vihar också anledning - det vill jag understryka - att vara vaksamma så att viinte etablerar en myndighetsradio. Jag är litet ängslig för en radioverksamhetsom genomgående skulle ha teman av typen "Bli vän med ditt elverk". Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1987/88:211 om en nordisk miljöhandlingsplan 8Miljö- och energiminister ; har frågat mig om regeringen ärberedd att påskynda arbetet med att utarbeta en nordisk miljöhandlingsplan ochvidare om regeringen vill arbeta för att en "extrasession" anordnaskring miljöfrågor i regi i samband med utskottsmötena inovember 1988. De nordiska miljöministrarna avser att till session redovisa både ett nordiskt handlingsprogram påmiljöområdet och ett särskilt program mot havsföroreningar. Detta innebär enförsening jämfört med de ursprungliga planerna. En anledning till dennaförsening är att endast har underlag i form av nationella planer på bl.a. havsföroreningsdm-rådet. Det redovisade utkastet tillhandlingsprogram motsvarade bl. a. därför inte de krav vi måste ställa. Därförbeslutades om ytterligare tid för att arbeta fram ett nytt program. Den , som har ordförandeskapet iministerrådet, har tagit initiativ till att intensifiera arbetet med att tafram ett gemensamt nordiskt program på miljöområdet. Målsättningen är attpresentera ett program som anger mål för olika delområden och när dessamålskall vara uppnådda. Förutsättningarna för att man skall kunna ta fram ettnordiskt miljöprogram är att varje land tar sitt ansvar för att göranationella planer och förverkliga de uppsatta målen. För svenskt vidkommandeutgör regeringens miljöpolitiska proposition tillsammans med propositionerna påtrafikpolitikens, energipolitikens, jordbrukspolitikens och på kulturmiljönsområden en redovisning av hur omsorgen om miljön skall omsättas i handling ochi fortsättningen genomsyra varje samhällsområde. har således redovisat sitt bidrag fill enavgörande förändring, inte minst på de områden som är aktuella i det nordiskasamarbetet, dvs. såväl insatserna inom som det gemensamma uppträdandet iinternationella förhandlingar. Vid de överläggningar som ägde rum mellan de nordiskamiljöministrarna och parlamentariker i samband med session iOslo kom man överens om att ministerrådet skall redovisa ett förslag tillprogram på miljöområdet i sådan tid att parlamentarikerna skall kunna lämnasynpunkter på det i samband med utskottsmötena . Om det vid dettillfäUet skall kallas till en extrasession med är i första handen fråga för presidium. 9GUNNAR (): Miljöfrågorna i blir alltmerbrännande. Det visade de debatter som förekom vid session iOslo . Tyvärr verkar det som om avståndet mellan ord ochhandling är alltför stort. Miljöfrågorna är internationella.Miljöförstöringen känner inga gränser. Det är därför viktigt att initiativ påmiljöområdet tas nationellt, nordiskt och internationellt. Förhoppningen var att miljöministrarna i samband medNordiska rådets session i skulle ha lagt fram någon form av handlingsplanför miljöfrågorna och även ett särskilt program mot havsföroreningar. Mångatalare beklagade vid olika tillfällen miljöministrarnas brist påhandlingskraft på detta område. Enligt planerna, som också miljöministerBirgitta nu verifierar, kan en plan, med nuvarande inriktning av arbetet,bli klar först till session. Jag tycker att det är beklagligt. Svaretvisar också att miljöministern inte räknar med att skynda på arbetet. Hon sägeratt parlamentarikerna i vid utskottsmötena kan få lämna sinasynpunkter på arbetet. Det som krävs i stället är att vi får fram beslut ochkonkreta ställningstaganden. Det räcker inte med några allmänt mästrandeuttalanden om att parlamentarikerna skall få lämna synpunkter. Eftersom inget handlingsprogram fanns vid Oslosessionen,tog, den nordiska mittengruppen ett initiativ för att kalla till en extrasession i samband med höstens utskottsmöten som man räknar med atthålla i . Att det, som säger i sitt svar, är presidium som skall fatta beslutet är riktigt. Men det handlar också omatt det skall finnas ett färdigt program att behandla. Det gäller nu attBirgitta sätter till alla klutar och inte försöker skylla på attämbetsmännen inte har agerat fillräckligt kraftfullt. Det försökte hon nämligengöra i . Det är ändå regeringarna som skall styra ämbetsmännen påmiljöområdet, och inte tvärtom. För att vi skall få en ordentlig nordisk dialogpå miljövårdsområdet krävs nu konkreta samtal om de problem som förekommer. Dågår det inte heller att från svensk sida, kanske ibland i en något överlägsenton, förklara att vi i är bäst. I är tre länder av fem styrda av socialdemokrater.Det är kanske därför ingen tillfällighet att miljöfrågorna hanteras så långsamtsom sker . har tidigare spelat en central roll i detinternationella arbetet på miljövårdsområdet. Den definitiva inställning somJBirgitta nu visar i sitt svar är ett steg i fel riktning. Den fråga somjag har ställt till miljöministern, om regeringen är beredd att påskyndaarbetet för att underlätta en s.k. minisession enligt det förslag sommiftenpartierna har framlagt, kvarstår obesvarad efter svar. Om en nordisk miljöhandlingsplan 10ELVER (); Med ökad tyngd har miljöpolitiken kommit icentrum, och detta gäller inte minst havsföroreningarna. Det var ju bl. a.därför som vi efterlyste den nordiska handlingsplanen för några veckor sedanvid mötei . I denna kammare har vi ofta debatterat utsläppi havet - Otn en nordisk miljöhandlingsplan utsläpp somockså kommer från våra grannländer. I dét sammanhanget vill jag fråga: Hur serdet hela ut och hur angeläget är arbetet? Några fragment: I förekommer industriutsläpp frånbl. a. , vilka förs genom havsströmmar ner mot vår västkust; Idefjordenpå gränsen mellan och är i stora delar död till följd av de storautsläppen. Man kan säga att rimligen borde ha samma förutsättningar somSverige att komma till rätta med de egna utsläppen. I råder motsvarande förhållanden, och liksom Norgekonkurrerar den finländska massaindustrin med den svenska på världsmarknadensamtidigt som medger större utsläpp än vi. De gemensamma vattnenBottenviken och är ju starkt förorenade.. Jag kan lägga till ett par ord om också. Även omfolketinget har skärpt lagstiftningen läcker jordbruk stora mängdernärsalter till det gemensamma havet. Också problemen med bl. a. och utsläpp till från andra håU har varit utomordentligtstora. Vår svenska miljöminister har redovisat enmiljöproposition som visserligen inte kommer att debatteras här i kammarenförrän av detta - och förslagen innebär juskärpningar, bra sådana på flera punkter - men ändå-kan det väl konstateras attäven de föreslagna skärpningarna kommer att vara otillräckliga. Jag skall inteföregripa den diskussionen, men inte heller den handlingsplan mothavsföroreningar och den revision som har varit på tal har ju kommit tillstånd. Den lilla översikt jag gjorde över förhållandena när detgäller våra nordiska grannländer och problemen här i visar ju att detär stora uppgifter som väntar nationellt lika väl som internationellt ochnaturligtvis alldeles särskilt på det nordiska planet. erkänner miljöministern att det inte har blivitnågonfing av den plan som yar utlovad. Den har blivit försenad. Det sägs ocksåatt det nu är den som innehar ordförandeskapet och äransvarig för ledningen av arbetet samt att man skall ta fram ett gemensamtprogram. Då blir frågan: Hur och hur snabbt? Miljöministern säger i svaret att varje land får ta sittansvar. Ja, det är i och för sig riktigt, men det kan väl inte enbart vara så?Ponera att något land skulle vara motspänstigt och motsträvigt. Skulle detta dåinnebära att vi inte kan räkna med att det utarbetas en handlingsplan? För min del menar jag att vi måste sätta press också påvåra grannländer. De kan inte få uppleva att det här är någonting de kan antaeller förkasta, utan detta är ett gemensamt ansvar. Naturligtvis har ocksåledningen för ministerrådet ett särskilt ansvar att se till att det händersaker. Miljöministern säger att det blir Nordiska rådetspresidium som får ta ställning till frågan om det skall bli ett möte i hösteller inte. Mendet är ändå så som påpekade, att det ju måstefinnas någonting att behandla. Denna fråga, herr talman, blir något av ett testbåde' på ministerrådet och på den ledning som ministerrådet har i miljöfrågorna.Politik handlar om förmåga, men rätt mycket också om vilja, och detta gäller jui högsta grad miljöpolitiken. Jag skulle vilja hemställa, herr talman, attmiljöministern ändå ger litet på hand. Det bör nu sättas i gång ett så aktivtarbete som det är realistiskt möjligt attgenomföra, så att vi med goda förutsättningar kan ha en extrasession inovember, då miljöpolitiken skulle realbehandlas för att den nordiskahandlingsplanen snabbare skall kunna komma fram. Detta är nämligen någontingsom är angeläget både för riksdag och för de samlade nordiskaparlamenten. 11 Miljö-och energiminister : Får jag först säga att skälen till att jag såstarkt underströk betydelsen av att de enskilda länderna har nationellahandlingsplaner som bas för ett sådant här nordiskt program är av två slag,båda sakliga. Det ena är att det ju inte blir någonting av åtagandena omde inte är förankrade i konkreta mål för vad man skall göra hemma. Vi vill juha ett konkret program, inte ett som bara innehåller vackra deklarationer. Det andra är att detta uttryckligen var beslutet vidNordiska rådets session i , när uppdraget gavs tillministerrådet att ta fram program som skulle basera sig på nationella planer.Jag anser att vi skall leva upp till det och har som miljöminister i Sverigesett till att vi för vår del har konkreta nationella planer, som kan läggastill grund för framtagande av nordiska planer eller internationella avtal.Detta behövs också t. ex. för att vi skall kunna följa upp de beslut somfattades vid det möte om som hölls i - ettsvenskt initiativ, , och ett av många svenska initiativ som hartagits .