prot · GB09121 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi kommer aldrig att tolerera sådana övergrepp, vare sigde förekommer i eUer någon annanstans. Regeringenhar därför också påtalat bristande respekt för de mänskligarättigheterna vid upprepade tillfällen, både i internationella sammanhang - iFN och i ESK-processen - och i direkta kontakter med . Vihar också direkt med tagit upp ett antal enskilda fall, däriblandockså baltiska. Detta har skett vid i , underministerrådsordförande besök här. och senast i samband medmitt arbetsbesök i . Vi kommer även ifortsättningen att fästa de sovjetiska myndigheternas Om de baltiska folkens situation uppmärksamhetvid enskilda individers utsatta situation. Jag vill även beröra den tvångsutvandring avoppositionella balter som ägt rum . Vår ambassad i harkontaktats av ett antal balter, främst ester, som befunnit sig i en mycketutsatt situation och som, som en sista utväg, bett att få komma till vårt land. Varje enskilt fall har prövats och av humanitära skäl harbalter fått en här. Jag kan inte se att vi, under rådande förhållanden,skulle ha kunnat göra något annat. På samma sätt har för övrigtFörbundsrepubliken tagit emot utvisade letter och Förenta Staternalitauer. Det är djupt tragiskt att människor på detta sätt mot sinvilja i praktiken tvingas lämna sitt hemland. Det visar också tydligt påfortsatta brister i respekt för de mänskliga rättigheterna. Icke desto mindre är regeringen angelägen om utökadekontakter med de baltiska republikerna. Vi har kunnatintensifiera kontakterna bl.a. på kulturområdet, där många beröringspunkterfinns mellan de svenska och baltiska folken. Detta är en glädjande utveckling, som vi hoppas även skallsprida sig till andra områden, inte minst handeln, där de baltiska republikernabyggt upp egna utrikeshandelsorganisationer. Jag vill också erinra om att i en motiontill innevarande framfört en rad konkreta förslag, inte minst vadgäller förbättrade kommunikationer mellan och . följer med intresse utvecklingen i debaltiska republikerna. Vi har, i synnerhet när det gäller , noterat enökande intern debatt, som även återspeglats i officiella nyhetsmedier iEstland. tillbaka pågår en intensiv diskussion i sådana viktigafrågor som ökat ekonomiskt självbestämmande, stärkande av den estniska kulturenoch det estniska språket, åtgärder för att upprätthålla och förstärka denestniska befolkningsandelens ställning, - och övriga unionsrepublikers-ställning i förhållande till unionsmyndigheterna i m. m. Det är också värt att notera att 1940-talets tvångsdeportationeroch Stalintidens andra flagranta övergrepp nu skildras i allt öppnare ordalag.På svensk sida välkomnar vi den nya, mera öppna, debatten, som förefaller attinte enbart begränsas till en "akademisk" diskussion, utan även kunnaleda till konkreta resultat. 12GUNNAR HOKMARK (m): Först ber jag att få tacka utrikesministernför svaret på min interpellation - ett svar som ger en bra grund för endiskussion om den svenska Baltikumpolitiken. Det är nämligen bra att StenAndersson slår fast att inte kan acceptera de brott mot mänskligarättigheter som pågår i . Det är något som förtjänar att sägas,inte bara i diplomatiska sammanhang utan också klart och tydligt införopinionen i vårt eget land och i det ständigt pågående samtalet i detinternationella samfundet. Det är också bra att inte avfärdar tankenpå de baltiska staternas rätt till självbestämmande, på samma sätt som harskett tidigare i denna kammare , även om han å andra sidan inte säger sigvilja ta upp frågan gentemot . Det är viktigt att vi i genom vår konkreta polifik ger stödfill dem som i de baltiska staterna försöker hävda de mänskliga fri-ochrätfigheterna. Det är viktigt att vi hävdar den självklara rätten för baltiskamedborgare att utan risk för att utvisas från sitt land få verka för mänskliga fri-och rättigheter, en bevarad nafiönell identitet och rätten fill nationelltsjälvbestämmande. Idet sammanhanget kan noteras den Europarådsresolution som jag refererar fill imin interpellation och som även utrikesministern refererar fill. Den går något längreän vad som framgår av utrikesministerns referat. Den ger nämligen ett klartuttryck för parlamentariska församlings inställning till debaltiska staternas rätt fill självbestämmande. Det är en viktig del i detresonemang som vi i har anledning att föra när det gäller vår svenskapolitik gentemot Balfikum. Jagvill gärna slå fast att det måste vara varje regerings ansvar att bedöma ochavgöra när och om det är lämpligt att föra denna typ av frågor på tal med ettland som . är det viktigt att tanken på att de baltiskafolken har rätt till självbestämmande och visionen av att de någon gångskallkunna vara nationer med självbestämmande hålls levande samt att den inte,på grund av att den just måhända framstår som orealistisk, förpassas åtsidan. Bara tanken att vi skulle ha gjort det med ett land som pä dentiden då diktaturen där syntes vara orubblig förskräcker. Detär också viktigt, herr talman, att de som verkar för mänskliga fri-ochrättigheter i , försöker värna om sin nationella identitet och verkaför en rätt till nationellt självbestämmande känner en resonans i dedemokratiska samhällena. Där ger klartuttryck för sin inställning, och det vore av värde om utrikesministern här iriksdagen ville redogöra för vad den anser om debaltiska folkens rätt till självbestämmande och därmed också vad regeringenanser om Europarådsresolutionen i denna del. Det som sker genom glasnost och perestrojka ger oss ökademöjligheter att som grannland göra en insats. ställer den växandeoppositionen mot förryskningen, det allt starkare intresset för vad som sker ivästvärlden och engagemanget för mänskliga fri- och rättigheter ökade krav påvår solidaritet med våra grannfolk i Esfiand, Lettiand öch . Vi kangenom konkreta insatser öka den baltiske medborgarens möjligheter att vända sigmot övriga för impulser, kontakter och kunskap i stället för att enbartvara hänvisad till . Vi kan bidra till ett kontaktnät västerut, som kanbli strategiskt viktigt för de baltiska staternas ställning i . Vikan genom de kontakt- och informationsvägar vi skapar ge en ökad insyn i debaltiska samhällena. De kan därmed öka utrymmet för dem som vill ge uttryck förandra åsikter än regimens. Detär mot den bakgrunden som det också finns anledning att reflektera över våruppgift att som fritt samhälle reagera mot varje form av förtryck. Det gäller iBaltikum och det gäller i andra delar av världen. Jag skulle vilja hävda attdet är en än större förpliktelse när det gäller de baltiska folken. De intar,vilket framgår av utrikesministerns svar, en särställning. För del ärdet lätt att peka på de många olika banden; kulturella, historiska öchgeografiska. De ger oss också särskilda möjligheter att genom konkreta Omde baltiska folkens situation 1987/88:121 insatser stödja det av positivt värde som sker i Balfikum. Ett sådant exempel är situafionen för de balter som hotas avutvisning. Om de baltiska folkens situation självfallet göra allt vikan för att ta emot dem här i , men jag skulle likväl gärna vilja frågautrikesministern vad regeringen avser att göra för att i det internafionellasamfundet väcka opinion mot de folkrättsstridiga utvisningarna av balter,vilka bara är skyldiga fill ett brott, nämligen att vilja utnyttja sinamänskliga fri- och rättigheter. Jag vill verkligen inte medverka till att utrikesministern föriorar sinröst, och därmed sin röst i världen, men jag skulle också angående densvenska Balfikumpolitiken vilja veta om anser att de balfiskafolken, liksom det palestinska folket eller folket i , har rätt fillsjälvbestämmande. Jag skulle gärna vilja veta vilka konkreta åtgärderregeringen avser att vidta för att ge stöd till dem som verkar för mänskligafri- och rättigheter. Anf.13 HÄDAR (): hävdar i många sammanhang, med rätta, folkenssjälvbestämmanderätt. Det är riktigt att så sker. Det sker i internationellasammanhang, i och på andra ställen. Det är bl. a. en grundför de ställningstaganden vi har gjort i en mängd fall. Jag erinrar t. ex. omatt vi aldrig godkände anspråk på att skulle vara enintegrerad del av det franska hemlandet. refererade till vårtställningstagande att inte skall vara en integrerad del av Sydafrika.Det har vi aldrig accepterat. Det har kanske sydafrikanerna inte heller krävt.Vi tar också ställning fill hemlandsproblematiken i . Vi accepterarinte sådana saker, eftersom de inte grundas pä något folkUgt beslut. Självfalletär det viktigt att vi vågar upprätthålla dessa principer även när det gällerländer i vår omgivning. Det är det som är utgångspunkten för Europarådetsresolution, i vilken man talar om att också de baltiska folken, som andra folk,skaU ha rätt tiU självbestämmande. kan jag erinra om att också densovjetiska grundlagen hävdar unionsrepublikernas rätt att begära utträde urunionen. Genomförandet av ett sådant beslut måste naturligtvis enligt grundlagengodkännas av Högsta . Men det är alltså inte ens i den sovjetiskagrundlagen konsfitufionellt omöjligt att tänka sig att man respekterar folkenssjälvbestämmanderätt. Jagtycker aldrig att det kan vara fel att påpeka dessa förhållanden eller atterinra om hur det gick till när de baltiska staterna integrerades i detsovjetiska riket. Det har gjorts tidigare av olika personer.Säkert känner utrikesministern fill att som riksdagsman, innan hanblev utrikesminister, när införlivades med uttalade: "Treförut självständiga stater har likviderats . Den skenbarafrivilligheten kan inte bedra någon iakttagare." OlofPalme erinrade 1980 om hur Esfiand hade berövats sitt nationellasjälvbestämmande genom samförståndet mellan och . Han konstateradedå "Men kampen måste gå vidare, kampen för demokrati och frihet, för socialrättvisa och solidaritet, för nationellt oberoende---------- ." 136 Det är litet mer av detta, av denna erinran omkravet på folkens självbestämmanderätt ävennär det inte gäller folk långt bort från utan folk i vår närhet, somjag skulle vilja att utrikesministern på ett tydligare, klarare och merapregnant sätt ville ge uttryck för. Vid den debatt vi hade för någon tid sedanmed anledning av Europarådsresolutionen var det uppenbart att utrikesministerndå inte var beredd att göra det. Nuhänder det ju mycket i . Mycket av det som var omöjligt attsäga där och som bara kunde sägas av balter och andra i exil, kan nu sägas iBaltikum. Den artikel som den estniske utrikesministern i visade vilket intresse man nu har avatt utveckla sina relationer med i olika avseenden. Man erinrar intebara om trafiken, om flygförbindelserna och annat sådant, utan man talar ocksäom vänortskontakter. Man har vänortskontakter med och men intemed , konstaterar den estniske utrikesministern. Han noterar också attturismen är långt ifrån heh utbyggd, och han pekar på en rad andra områden. Jagskulle vilja framhålla ett område, herr utrikesminister. Det är ett förslag somfinns i motioner och går ut på att man skulle använda de möjlighetertill kontakt som utlandsprogram innebär. Man skulle geutlandsprogrammet i uppdrag att översätta samma veckoöversikt som vi sänderösterut pä ryska även fill estniska, lettiska och litauiska språken och sändadem. Det handlar alltså inte om ett specialprogram för de balfiska staternautan om att samma information sorii vi ger medborgare i i desshelhet också skuUe kurina ges fill dem som föredrar att lyssna på sitt egetmodersmål, estniska, letfiska eller litauiska. Jag kan inte förstå varför vi idenna fråga, som ändå inte statsfinansiellt kan innebära en kostnad av störrebetydelse, måste vara så försikfiga. Jag uppfattar det som ett tassande kringosäkerheten om hur man i skulle reagera på detta och att det är grundenfill att vi inte fått ett positivt beslut. Med den utveckling vi nu kan se ochmed hänsyn till de önskemål som framförts från de, baltiska staterna självakanske utrikesministern vågar fatta mod och se till att det kommer ett förslagtill anslag, som ger förutsättningar för utlandsprogram attordna sändningar av det slag jag här talat om. Omde baltiska folkens situation Det var ett klokt och genomtänkt inlägg som gjorde. Jagkan i stora delar instämma i det. GunnarHökmark sade bl. a. att det för en regering är viktigt att bilda sig enuppfattning om vad som är lämpligt och realistiskt för att verkligen åstadkommaen förändring i den riktning man önskar. Det är alldeles självklart att folkenssjälvbestämmande är en omistiig och odiskutabel del av internationell rätt. Jagvill dock påpeka att det finns en skillnad i förhällande fill detpalestinska folket och de balfiska folken rent folkrättsUgt. Dådet gäller det palestinska folket stod bakom den delningsresolutionsom FN antog 1947, där man talade om det palestinska folkets rätt tillsjälvbestämmande. Det är ett faktum. Det är ett Uka klart faktum att Sverigegenom den samlingsregering där också de partier som ni representerar fanns medgjorde ett de-facto-erkännande av annekteringen, alltså införlivandet av debaltiska staterna i . 1987/88:121 Detta måste naturligtvis ha en effekt på vårt agerande. Vi önskar alla att de baltiska folken skall få så storsjälvbestämmanderätt som möjligt och kunna Om de baltiska folkens situation ge uttryck för sinidentitet och sin kultur och ha möjlighet till kontakter också med . Mendet är en sak att önska. Det är ofta en annan sak att agera och uppträda så,att man kan förverkliga en del av det man önskar. Justnu pågår, som påpekade, trots allt en positiv utveckling jämförtmed det tillstånd som fidigare rådde i de balfiska länderna. Våra möjlighetertill kontakter har utvidgats. har själv föreslagit en radkonkreta åtgärder som skulle betyda mycket både för de baltiska folken ochfördet svenska, just på grund av de gamla banden mellan våra folk. Men om Sverigei detta läge uppträder på ett sådant sätt att den positiva.utveckling som nuäger rum stoppas, har vi inte gjort någonting som de baltiska folken eller detsvenska har någon glädje av. Jagtror alltså att ett krav , riktat mot , på att de baltiskafolken skall få en omedelbar självbestämmanderätt skulle vara"kontrapro-duktivt", dvs. det skulle verka i den rakt motsattariktningen. Därför tror jag mycket mer på den uppläggning som skisserade, nämligen att man på alla tänkbara områden utvidgarkontakterna med de baltiska folken och att.man inför de sovjetiskamyndigheterna och representanterna för Sovjetledningen påpekar -det gör vi alltid - brotten mot mänskliga rättigheter och framför allt hur demänskliga rättigheterna kan utvidgas till områden där de inte gäller. Dettror jag är vad kallade en lämplig och realistisk politik, tillbåtnad för de baltiska folken. Anf.15 (): När det gäller de baltiska folkens rätt till självbestämmande vill jag säga'att möjligheten att förverkliga denna rätt givetvis i allrahögsta grad är beroende av i vilken utsträckning den idén och tanken är levande i världssamfundet. De baltiska folken kan historiskt visa tillbaka på en nationell identitet som också förenas med en kulturell och religiös identitet i skilda avseenden. Det är någonting som vi inte kan bortse från. Vi kan inte alltid enbart göra vårt agerande beroende av vad som från gång till annan har sagts om de enskilda folken i världspolitikens stora spel. Här har vi också vårt eget land och vår egen nationella identitet att tänka på. Den får aldrig kompromissas bort av någon annan, utan vi måste aUtid vara beredda att ge stöd ät tanken'att andra folk liksom vi har rätt till nationellt självbestäm mande. ' Motdenna bakgrund avkräver jag egentligen inte utrikesministern ett svar påfrågan, orn regeringen är beredd att driva denna sak gentemot ,utan jag utbad mig ett besked om regeringens syn.på frågan om de baltiskafolken har en rätt till självbestämmande. I förlängningen av våra krav påmänskliga fri- och,rättigheter och demokrati i ligger ändå detta. Dåkan det vara av värde att ett land i närheten ocksä levandegör denna tanke. Jag hållerhelt med utrikesministern om att det just nu sker Jagtycker mot den bakgrunden att man kan rikta en viss 138 kritik mot regeringen. Det finns en obalans i den svenskautrikespolifi- Vårt engagemang förproblem och konflikter i andra delar av världen är ofta stort, men när detgäller det som sker i Balfikum gör vi ibland alltför litet. När det gäller attta till vara de möjligheter som öppnar sig i de baltiska staterna gällerdet att vinna och försvara terräng som möjliggör ett ökat skydd och värn för demänskliga fri- och rättigheterna. Det är mot den bakgrunden som jag ocksåefterlyser ett besked från utrikesministern om vilka konkreta åtgärder -förutom att föra fram kritik i internationella fora -som regeringen är bereddatt vidta för att öka vår egen insyn i det baltiska samhället och balternasmöjligheter att orientera sig i det västeuropeiska sariihället. Omde baltiska folkens situation Anf.16 HÄDAR (): Utrikesministern bedriver litet skuggboxning mot en i varje. fall ikammaren icke närvarande opinion. Jag delar helt uppfattningen att det inteskulle mötas med framgång att gentemot driva kravet på attde baltiska staterna skulle bli självständiga. Men principen om-folkenssjälvbestämmanderätt brukar vi hävda i en mängd oUka sammanhang - och denskallvi enligt min uppfattning också hävda när det gäller folk i vårt grannskap. Denförändring som skulle leda till självständiga baltiska stater torde förutsättaatt det först sker en grundläggande förändring i som sådan, dvs.att Spvjetunionen går över till en demokrati av det slag som vi känner frånvästvärlden. Men dit är steget säkert ännu långt. Vadvi nu kan göra är att inte glömma bort principen, inte gömma undan den, när detgäller våra grannar i vår omedelbara omgivning - att våga säga samma saker nusom sade och som sade, att inte av försiktighet medhänsyn till våra relationer till , begränsa tillämpningen av denprincip som vi i andra sammanhang är så angelägna att slå vakt om. Jag delar också uppfattningen att vad det nuhandlar om är att vidta en mängd praktiska åtgärder för att vidga vårakontakter och vårt informationsutbyte med de baltiska staterna. Jag vill frågaom utrikesministern har någon kommentar till förslaget att låta SverigesRadios utlandsprogram få medel för att kunna sända en översättning av detveckoprogram som sänds på ryska också på de baltiska språken. Det skulle varaett sätt att för vår del markera en vilja att informera dem som bor i debaltiska staterna om och svenska uppfattningar och etablera en kontaktsöm för dem kulturellt skulle ha stort värde. Jag tycker inte att är särdeles konsekvent. Å ena sidansäger han att det nog vore oklokt och orealistiskt att begära av Sovjetunionenatt de baltiska folken skulle få omedelbar självbestämmanderätt. Å andra sidansäger han att vi måste hävda de baltiska folkens rätt tUl självbestämmande. -Men detta krav kan inte riktas till någon annan än . Då hamnar manlätt i den situation som varnar för, nämligen att göra någontingoklokt och orealistiskt, dvs. handla sä att man stoppar upp den process som nupågår och som trots allt innehåller Omde baltiska folkens situation väldigt mycket positivt.Det är därför jag har sagt i mitt svar att vi inte har för avsikt att iESK-sammanhang eller annat sammanhang kräva de baltiska staternassjälvbestämmanderätt. Däremot har vi för avsikt att göra mycket mer än vihittills har gjort och kunnat göra, därför att möjligheterna har varitbegränsade. Vi skall driva alla de frågor som ger de baltiska folken ökadkontakt med andra folk, också det svenska. Jaghar alls ingenting emot att man i det sammanhanget också kan ta in de nämndaradiosändningarna. Men vet att detta är en ekonomisk fråga. Hanutredde detta själv och föreslog inskränkningar på andra punkter, som jagtycker att det hade varit mycket oklokt om vi hade gått med på. Men finnspengarna har jag alls ingenfing emot att vi förfar på radioområdet så som HädarCars har föreslagit. Anf.18 (): Jag tror att den process som just nu pågår i Balfikum - som dels är enkonsekvens av skeendet i hela det sovjetiska samhället, dels är ett led i enväxande nationell identitetskamp i just de baltiska staterna - också behöverstöd utifrån, inte bara genom enskilda konkreta åtgärder utan också moralisktoch politiskt. Detta behöver inte leda till att den tar uppkrav gentemot den sovjetiska, men det kan leda till att man i detinternationella samfundet faktiskt säger att även de baltiska folken, liksomandra folk, har rätt till självbestämmande. Låt vara att detta måste ske inomloppet av en längre process, där en demokratisering är ett första steg. Mendenna tanke måste hållas levande, och den får aldrig förvisas. Jag välkomnar om det är så som utrikesministern gav uttryck för, nu avser att göra mer vad gäller . har det varit enobalans i svensk utrikespolitik. För detta område, mot vilket vi faktiskt harde största förpliktelserna av historiska, kulturella och geografiska skäl, harvi gjort alltför litet. Men det är en plikt för oss att göra mer, dels på grundav dessa band, dels på grund av att vi har verkliga möjligheter att göra något. Detär därför värt att välkomna nya insatser och det förhållandet attutrikesministern här tydligt signalerar att de baltiska frågorna skaU sättashögre upp på agendan än . Det är bra. Jag tror nämligen att vi i Sverigehar ett behov av en genomtänkt ÖstersjöpoUtik. Vi kan se att det finns mångaproblem i när det gäller miljöförstöring men också mångamöjligheter beträffande det kulturella utbudet och möjligheter att hävda demänskliga fri- och rättigheterna. Det finns därför fog för en genomtänkt linjeför hur skall handla för att skapa ett växande kontaktnät och därmedockså ge balterna möjlighet att orientera sig mot andra värden, mot annankunskap och mot annan information än de är hänvisade till. Denna stegvisa process får aldrig sättas imotsatsställning till det långsiktiga inålet att balterna liksom andra folkhar rätt fill självbestämmande. Jag hoppas att detta skall komma fill uttryck iden accelererande Balfikumpolifik som har signalerat . 19 HÄDAR (): Låt mig dra konsekvenserna av det som utrikesministern sade: Vi hävdaralltid folkens självbestämmanderätt när det gäller folk som är fjärran från vårt land.Vi är också beredda att hävda den för folk i vår närhet under förutsättning attett sådant hävdande kan leda till snabb och omedelbar framgång. Men vi är inteberedda att ta upp saken om vi inte tror att det kan resultera i någontingomedelbart. Det är, såsom jag förstår det, konsekvensen av det utrikesministernsade. Jagmenar att vi bör ha en princip, nämligen principen om folkenssjälvbestämmanderätt. Och den bör vi vara beredda att hävda konsekvent, i allasammanhang. Sedan är det fråga om huruvida det är taktiskt klokt och riktigtatt påtala den i relationer med någon makt- någon viss makt eller flera makter.Jag tycker inte att det är en riktig svensk politik, av det slag jag vill se,om vi skulle göra avkall på hävdandet av den principen därför att det inteomedelbart kan leda till framgång. Dethar sagts mycket positivt här om utvecklingen i , om den förändring somhåller på att ské och om de ökade möjligheter till utbyte med ett land somSverige som de förändringarna skapar. Jag uppfattar det så att det frånregeringens sida finns en vilja att ta fasta på detta och utvidga våraförbindelser med . Jagvill, herr talman, i detta sammanhang erinra om det 8-punktsprogram för ettsådant här utvidgat samarbete med de baltiska staterna som ledareBengt har presenterat och som jag vet även har fullastöd. Låt mig uttrycka förhoppningen att det programmet skall studeras ingåendei och att de förslag och de goda idéer som där finns skallkomma att förverkligas. Detsom utrikesministern senast sade om utlandsprogrammet vill jag tolka som etttecken på att den frågan på nytt kommer att prövas. Det handlar inte om stora pengar- detta är utrikesministern lika medveten om som jag. Omde baltiska folkens situation Mitt inläggskall bU kort. Jaghar i mitt svar och i mina inlägg utgått från några ofrånkomliga fakta. Ett äratt en svensk samlingsregering de facto har erkänt införlivandet av de baltiskastaterna i.Sovjetunionen.