prot · GB0921 · 1987-12-31 00:00:00 — Ett tillkommande skäl till förmånför traditionsprincipen är att avtalsmotparter i andra situationer, t. ex. desom lånat gäldenären pengar eller levererat varor eller tjänster på kredit, äroprioriterade borgenärer, och man kan fråga sig varför den som lämnat ettförskott i den situationen skulle vara bättre stånd. Isvensk juridisk doktrin är traditionsprincipen så gott som oomstridd. Här kanhänvisas till exempelvis, professorerna standardverk påområdet. En viktig synpunkt som brukar åberopas i doktrinen är att dennuvarande ordningen i allmänhet leder till färre tvister och svårbedömdasituationer. Imotionen hänvisas till en doktorsavhandling av som har behandlatämnet. har recenserat avhandlingen från denna talarstol, ochjag har inget att tillägga utan kan bara instämma med i detavseendet. anser att de ändamålsskäl som anförts till stöd förtraditionsprincipen inte håller. Han diskuterar tänkbara modifikationer avtraditionsprincipen men förordar en övergång till avtalsprincipen. äremellertid inte beredd att släppa avtalsprincipen fri i kommersiellasammanhang. Risken för svåröverskådliga transaktioner och i förlängningen ävenformlösa säkerhetsöverlåtelser bedöms som alltför stor. Däremotvill han införa en bestämmelse i konsumentköplagen som går ut på att omkonsumenten kan styrka att han eller hon har köpt en bestämd vara skall dettaräcka för borgenärsskydd om inte borgenärerna gör sannolikt att det föreliggerett skadligt avtalssyfte. Det kan t. ex. röra sig om ett skenavtal. Detär ett vikfigt konstaterande att i vårt land stora delar av civilrätten,exekutionsrätten och konkursrätten vilar på traditionsprincipen och att ettövergivande av den principen skulle föra med sig mycket stora komplikationer,inte bara ur rättsliga utan även ur andra synpunkter. Man skdle t. ex. få konstruerahelt nya system för kreditsäkerhet, vilket i och för sig skulle vara möjligt,men blir mycket kostsamt, vilket starkt understrukit i sittyttrande över motionen. Utskottetsmajoritet ställer sig avvisande till kravet på en sådan allsidig översyn somdet nog i så fan måste bli fråga om. Det kan sägas att traditionskravetärkonstruerat och främmande för gemene man, men tunga argument talar tillförmån för institutet. Som framgått är man i doktrinen positiv till nuvarandeordning, och det förefaller som om de som är tveksamma till denna kommer isvårigheter när det gäller att lägga fram ett i praktiken acceptabeltalternativ, något som klart framgår av reservation 1. Deargument som här har förts fram för ett övergivande av traditionsprincipen ärinte av sådan styrka att de motiverar en sådan genomgripande åtgärd som det isjälva verket är fråga om. Konsekvenserna skulle bli mycket I nulägetbör man därför avvakta och se om exempelvis de diskussioner som har förts idoktrinen om modifieringar i traditionsprincipen kommer att slå igenom irättspraxis. Ettproblemområde är naturligtvis konsumentköpen. Rent allmänt ställer det sigsvårt att ha ett annat krav för sakrättsligt skydd vid konsumentköp än vidandra köp. Frågan är väl också om förhållandena på konsumentområdet verkligenär sådana att de motiverar en omläggning av traditionsprincipen. I de flestakonsumentköp där det handlar om vanliga varor torde det regelmässigt vara såatt varan betalas vid leverans. Endast vid dyrarare varor och inom vissaspeciella branscher torde förskottsbetalningar förekomma, och i dessa fall ärdet nog vanligare att köparen ställer sig frågan om säljaren är solvent. Marknadsdomstolenhar också i två färska avgöranden funnit vnikor om förskottsbetalning varaoskäliga och enligt avtalsvillkorslagen förbjudit vederbörande näringsidkareatt använda sig av sådana villkor. Jagvill också peka på den möjlighet till förmånsrätt som kan erhållas vidbeställningsköp av fritidsbåtar, ett område där ett starkt skyddsbehov ansettsföreligga. Den möjligheten följer av en lag 1975 om registrering avbåtbyggnadsförskott. Om det på något speciellt område skulle aktualiseras ettsärskilt skyddsbehov, kan man väl tänka sig punktinsatser av liknande slag. Vihar också en lösöreköpsförordning som inte används särskilt ofta. Denskune kanske kunna moderniseras. Irätt stor utsträckning torde det också - vilket flera remissinstanser påpekat -röra sig om ett informationsproblem. Detta är en viktig uppgift förkonsumentverket, som har att lämna sådan information. Informationsinsatser påområdet kan också, som framhålls i utskottsbetänkandet, lämpligen övervägas isamband med införandet av en ny konsumentköplag. Sammanfattningsvisskulle en utredning bli tvungen att ta ställning till sakrättsliga problem iett mycket vitt spektrum. Hela den svenska civilrätten, konkursrätten ochexekutionsrätten har , ja, egentiigen under helauppbyggnaden av industrisamhället i vårt land, grundats just påtraditionsprincipen. Denna princip är med andra ord djupt rotad i det svenskarättsmedvetandet. En ändring av principen skulle få mycket långtgåendekonsekvenser. Det torde därför bh fråga om ett utredningsuppdrag som äroerhört omfattande och som kommer att ta mycket . Den fråga som väcktsi motionen är inte av den vikten att ett sådant utredningsuppdrag bör sättas igång. Reservation2 bygger helt på att utskottet skall ge regeringen till känna vad som där sägs.I övrigt awiker inte reservanternas uppfattning från vad utskottes majoritetanfört. Jag är alltså helt överens med i sak. Jag anser dock inteatt vi skall ge regeringen något tin känna i den här frågan. Man kommer isamband med revisionen av konsumentköplagen och ny köplag att beakta vad vi harsagt. Det behövs inget tillkännagivande för det, och vi brukar framför alltinte göra ett sådant från när regeringen redan har uppmärksamheten riktadpå ett visst problem. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. Sakrättsligtskydd mot säljarens borgenärer 140PER-OLOF (): Min medreservant när det gäller reservation1, , är inte närvarande i kammaren. Han kan det här ärendetbetydligt bättre än jag. Jag skall därför inte ge mig in i någon debatt med dejurister som varit uppe, men jag vill ändå formellt yrka bifall tillreservation nr 1, som är fogad till betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:2om översyn av trafikskadelagen mm. 1987/88:3om leasing. Beträffande dessa ärenden konstaterade talmannen att ingentalare var anmäld. (Beslut i ärendena skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 16 § Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1987/88:2 omsituationen i . 141IVAR VIRGIN (m); "Våra ord blåser bort med vinden. "Det är titeln på en bok om av . Den är skriven med endjup känsla för landets frihetskamp och med en lika stor upprördhet övervästvärldens tystnad och likgiltighet inför skeendet. innehöll Times en liten notis om att 60000 afghaner hade flytt till därför att ryssarna förstört derassädesfält, bränt upp skörden. Många av dessa flyktingar och tidigare flyktingarhar dött av svält. Små rubriker i internationell press fastslår t. ex.:"Hundratusentals afghaner beräknas ha svultit ihjäl ochsommaren." Motsvarande svältkatastrof i gav ett massmedialteko som verkligen hördes och som också framkallade hjälpinsatser av betydandeomfattning, och det var bra. Det är av utomordentlig vikt att kriget i inteblir det glömda kriget. Dagens utskottsbetänkande ser jag som en nödvändigpåminnelse om . Påminnelser av den typen kan inte göras ofta nog.Den svenska har ett självständigt ansvar att så ofta som möjligt taupp kriget i och markera vår absoluta vilja att hjälpa det hårtutsatta afghanska folket. Det är och måste vara en hederssak för oss. Utskottetkonstaterar: "Det mångåriga kriget i är ett av hindrenmot en verklig avspänning i världen." I då debatten om avspänningär fixerad vid vad som kan bli resultatet av stormaktsförhandlingarna om vissakärnvapen tycker jag att utskottets skrivning är välgörande. I fråga om har vi att göra med ett övergreppmot en glest befolkad liten neutral stat i en stormakts närhet, ett övergreppsom pågått och som år fördömts av en stor majoritet inomFörenta nationerna, ett fördömande som på intet sätt rubbat eller ens påverkatSovjetunionen. När ockupationsmakten fick svårigheter att kontrolleralandsbygden beslöt man sig helt enkelt för att utplåna den. Detta beslut, sommåste vara unikt i historien, borde rimligen i världspressen ha givit ett ekoav sällan skådat slag. Så blev det emellerfid inte, kanske delvis därför attskeendet varit svårt att följa. Många rapporter från FN:s speciella rapportör, , har givit skrämmande bevis på vad beslutet fört med sig. Tillsammansbildar de ett mönster, som ger full bekräftelse på att avsiktvarit att just utplåna landsbygden. I dagens betänkande tas just de brott mot folkrätten somSovjetunionen begått i upp. För alla dem som tror på folkrättensvärde i väpnade konflikter för att slå vakt om humanitet är det självfalletnödvändigt att påtala dessa brott. Inom ockuperat område är väpnad motståndsrörelse tillåtenenligt folkrätten. Såväl Genévekonventioner som 1977 årstilläggsprotokoll innehåller regler om skydd för medlemmar i enmotståndsrörelse. har aktivt medverkat för att åstadkomma justbättre skydd under folkrättsförhandlingarna . Ifilläggsprotokollets artikel 1 talas om "folk som kämpar mot kolonialtförtryck, främmande ockupafion och rasistiska regimer under utövande av sinrätt till självbestämmande". Det är väl i medvetande om att man själv var med ochutformade denna artikel som talar om den afghanskamotståndsrörelsen som "de afghanska banditerna". Man försöker få ossatt tro att det rör sig om brottsliga element. Fem miljoner banditer iflyktingläger i och . En miljon banditer har stupat understriderna i . Det skulle vara resultatet av den ryska definitionenpå motståndsrörelsen. När det gäller vapeninsats mot olika mål är folkrättenhelt klar: Endast militära förband och anläggningar får angripas.Områdesbombning från hög höjd, alltså en form av urskiljningslös krigföring,har satts in , bl. a. mot . Utplåningen av landsbygden sker också genom att man slårut bevattningsanläggningar, vägar och broar och genom napalmanfall mot växandegröda och spannmålslager. Detta är förbjudet enligt Haag-regler och i1977 års tilläggsprotokoll, som innehåller förbud mot att svälta utcivilbefolkningen. Det är ju alldeles uppenbart att sovjetiska insatser går utpä just detta. Under striderna med motståndsrörelsen har också direktaövergrepp mot civila skett. utsattes för repressalier efter enstrid med motståndsrörelsen. Kvinnor, barn och åldringar släpades ut ur husenoch avrättades. Liknande fall av kollektivbestraffning har utförts på mångaplatser, bl. a. i två byar utanför Kundahar. 1949års Genévekonventioner innehåller ett absolut förbud mot varje form avkollektiv bestraffning. De är ratificerade av . Något skydd förafghansk civilbefolkning har konventionerna inte givit. I1977 års filläggsprotokoll ingår en regel som ger särskilt skydd till"folkens kulturella och andliga arv". Moskéer och bönehus harförstörts och vandaliserats. Detta har djupt upprört afghanerna. Det bör ocksådjupt uppröra oss. Dessaexempel borde vara tinräckliga för att understryka vikten av att vidalla tillfällen när det är möjligt i internationena fora påtalar Sovjetunionensbrott mot gällande konventioner. Vibör också verka för att hitta kontrollsystem, för att med snabbhet ochkorrekthet kunna påtala sådana brott. I går röstade man i i Afghanistanfrågan, och enöverväldigande majoritet biföll förslaget att skall lämna landetoch étt fritt säkras. Röstsiffrorna blev 123 mot 19 och 5 nedlagdaröster. Trotsatt då och då förklarar sig beredd att lämna landet finns än sålänge starka skäl att vara djupt skeptisk inför dessa försäkringar. Vi bör istället lyssna på det afghanska folkets vädjan: "Vi ropar till er omhjälp, men våra ord blåser bort med vinden". Den vädjanbör vi hörsamma. 142 BENGTSILFVERSTRAND (s): Det är ett enigt utskott som står bakom betänkandet. Därför kan jagfatta mig mycket kort. Videlar uppfattningen att angreppskrig i är ett flagrantbrott mot folkrätten. Drygt fem miljoner afghaner har drivits på flykt av enskoningslös rysk krigsmaskin. Mänskliga rätfigheter kränks , byarskövlas, bevattningsanläggningar förstörs och stora delar av det afghanskalandskapet har ödelagts. Menfrihetskampen fortsätter oförtrutet, trots massiva ryska truppinsatser ochutnyttjande av moderna och effektiva vapen. Man kan se som ettexperimentfält för rysk vapenutveckling, om man vill. Trots dessa insatser hardet inte gått att kuva det afghanska folket. Motståndsrörelsen bjuderstormakten ett energiskt motstånd, och det är egentligen endast de större städernasom och den afghanska marionettregimen har någorlunda kontrollöver. Dethar ibland gjorts gällande, antydningsvis och mera direkt, att världsopinionenskulle vara tyst och passiv inför vad som sker i . En del kritikerhar också hävdat att den svenska opinionen skulle vara tyst och passiv. Dettaär inte med sanningen överensstämmande. Vidotaliga tillfällen har den socialdemokratiska regeringen mycket kraftigtfördömt och kritiserat den ryska krigföringen och krävt tillbakadragande avtrupperna. Stor aktivitet från svensk sida har också förekommit i olikaFN-organ och i de fora där man över huvud taget har möjlighet att påverka. Jagvill också i det här sammanhanget påpeka att regering och riksdag ger ett brastöd till den svenska afghanistankommittén, som verkar inne i landet med humanitär hjälp. Jagvill påstå att den svenska afghanistankommittén utför de bäst organiseradehjälpinsatsema inne i landet. Senastvid FN-dagen angrep utrikesminister kraftfullt krigsinsatser i . Han krävde, somflera andra regeringsledamöter och andra svenska politiker gjort, att detafghanska folket skall få tillbaka sin självbestämmanderätt. Senastvid den omröstning i FN som pekade på har vår FN-ambassadör också mycket kraftigt kritiserat den sovjetiska krigföringen. Detfinns skäl att slå fast det här. Då kan man ibland fråga sig: Varför väcker detinte alltid så stora rubriker? Jag tror att förklaringen är ganska enkel. Vi äreniga i den svenska och i den svenska folkopinionen i vårt fördömandeav orättfärdiga krig, och då ger det inte så stora mbriker. Mendet finns ändå skäl att slå fast att vi är eniga och att det inte förehggernågon passivitet, vilket också framgår av det enhälliga utskottsbetänkandet.Det är tvärtom ett mycket kraftfullt avvisande av krig. Mendet är ändå inte på det mihtära slagfältet som avgörandet kommer att ske. Detsker inga stora förändringar i positionerna, även om motståndsrörelsen i dagär bättre utrustad och kanske bjuder ett effektivare motstånd. Det är iinternationella fora, vid förhandlingsbordet, som den slutgiltiga fredslösningenkan komma till stånd. Där kan spela och där spelar en roll. 143 (): Det är positivt att det råder enighet i riksdag om att fördömaSovjetunionens handlande i , och det är positivt att det råderenighet om krav på fullständigt tillbakadragande av de sovjetiska trupperna.Faran med denna enighet är att man kanske inte uppmärksammar ett sådant härbetänkande så mycket. Det är en av anledningarna till att jag ville säga någraord om situationen i . får, som tidigare talare sagt här, aldrig bli det glömda kriget. Detligger alltid en fara i att det glöms bort, när det inte finns någrareservationer att tala runt. Detär ett enormt modigt folk som för åttonde året kämpar för ett fritt land. Manär beredd att offra sin familj och sina barns liv för det långsiktiga målet attfå ett fritt land. Överen miljon människor har mördats i kriget och hundratusentals har skadats. Jaghar varit i flyktinglägret i och sett afghanska flyktingbarn, av vilkamånga är bombskadade, med bortslitna ben och armar, sprängskadade käkar ochannat. Man fortsätter ändå, med tnitro till att kunna återkomma till ett frittland. Dethemska är att av fem sex miljoner flyktingar utanför landet och ett parmiljoner innanför landets gränser - halva befolkning är på flykt -är hälften under . Detta har kanats, med all rätt, världens störstaflyktingkatastrof. Det är därför det är så angeläget att stödja detta folk somvisar en så beundransvärd envishet och tapperhet. Egentiigen är det också ett 1987/88:2111 november 1987 Sexuellt överförbara sjukdomar m. m. htet folkskamp för alla andra små nationers rätt till ett eget liv. Vi är som sagt här överens om att folk skallha rätt att självt bestämma sin framtid och att motståndsrörelsen skan ha rättatt delta i de förhandlingar som gäller framtid. Det råder en enorm brist på livsmedel, sjukvård ochutbildning. Enligt de informationer jag har fått finns det endast ett 50-talläkare för alla de afghaner som inte tillhör den Kabulvänliga regimen, ett50-tal läkare i ett land dubbelt så stort som . Då kan man förstå vilkenkatastrof det är. En katastrof på är bristen på utbildning. Detråder brist på läroböcker innanför landets gränser och det råder brist påläroböcker i flyktinglägren. Det gäller den grundläggande utbildningen. En typav utbildning som tycks helt raderas ut är den högre utbildningen. Detkommer attförorsaka svåra kriser , för det är de ungdomar somöverlever kriget som sedan skall forma ett framtida i frihet. Därför är det viktigt att vi tar alla tillfällen i akt attbelysa detta krig, att aldrig glömma det, att ständigt visa att vi stöder detafghanska folkets kamp för fred. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:3om självständighet. Beträffande detta ärende konstaterade talmannen att ingentalare var anmäld. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:1om sexuellt överförbara sjukdomar m.m. Sexuelltöverförbara sjukdomar m. m. 144MARGÖ (vpk): Vi kan konstatera att klamydia nu är ettfolkhälsoproblem. Avsikten med att föra in klamydia bland de veneriskasjukdomarna enligt nu gällande smittskyddslag är att få möjligheter till eneffektivare bekämpning av sjukdomen. Klamydia har inte fram till nu varit en okänd sjukdom.Enskilda läkare har slagit larm om sjukdomens spridning iungdomsgrupperna, och man har också påvisat sambandet mellan klamydia ochsterilitet. Men det har saknats resurser i landstingen, främst vad gäller attförebygga sjukdomen och utföra klamydiatester. Genom att klamydia nu förs inbland de veneriska sjukdomarna blir landstingens skyldigheter reglerade ismittskyddslagen. Tillsammansmed de allmänna råd om förebyggande åtgärder mot klamydia som kan väntas frånsocialstyrelsen åläggs landsfingen omfattande kostnadskrävande nya uppgifter. Sett ur samhällsekonomiskt perspektiv är bekämpandet avklamydia lönsamt. Nuvarande kostnader för behandling av äggledarinflammationermed kroniska buksmärtor och ofrivillig barnlöshet är stora. Vpk förutsätter attlandstingen i uppbyggnadsskedet av verksamheten får extra pengar. Jag vill ställa en fråga till utskottets företrädare. Kanvi vänta oss att landstingen får extra resurser? Vi från vpk:s sida är räddaför att landstingen utan dessa extra resurser inte kan leva upp till dessakrav. I den förebyggande verksamheten är kanske det viktigastespridningen av de kunskaper som finns om klamydia. En hälsoupplysning därklamydia sätts in i sex- men också samlevnadssammanhang är nödvändig. Det ärmot den bakgrunden som vi från vpk:s sida har reserverat oss gentemotutskottet. Vi anser att dessa kunskaper i ökad omfattning bör förmedlas avläkare, barnmorskor och sköterskor. Det finns fortfarande stora brister iskolans sex-och samlevnadsundervisning. Situationen har inte blivit bättre meddessa nya infektioner - HIV och andra sexuellt överförbara sjukdomar. Det är oerhört viktigt att ungdomarna får en korrektinformation och att den som informerar kan svara på ungdomarnas frågor. Vi fårinte missa dessa chanser att ute i skolan ge ungdomarna kunskaper. Förekomstenav HIV, klamydia, herpes och kondylom kräver att den som informerar också kansvara på rent medicinska frågor. Sådana kunskapskrav kan man knappast ställa påden ordinarie skolpersonalen. Det är också naturligt, som situationen är i dagmed ett ökat antal veneriska sjukdomar, att man i sex- ochsamlevnadsundervisningen också kommer in på rent medicinska frågor. SÖ framhåller att det på många håll redan förekommer enmedverkan av medicinsk personal i skolans undervisning. Det är riktigt att detförekommer, men det är främst i områden där det är nära till enungdomsmottagning. Då är det inte ovanligt att barnmorskan på mottagningenställer upp och förmedlar undervisning i skolan. Vi menar att detta är såviktigt att det måste bli en regel i alla skolors sex- ochsamlevnadsundervisning. Därmed yrkar jag bifall fill vår reservation i betänkandet. Sexuellt överförbara sjukdomar m. m. 145DANIEL TARSCHYS (fp): Jag vill understryka vad Margö Ingvardssonsade om vikten av att sex- och samlevnadsundervisningen fungerar väl i skolan.Vi vet alla att det finns brister. Det pågår storaansträngningar för att komma till rätta med dessa brister. I sak har vi från utskottets sida inte någon annanbedömning än vpk. Vi menar, liksom reservanterna, att det är viktigt attläkare, sköterskor och barnmorskor deltar i skolans utbildning. Utskottetunderstryker i sitt yttrande att det är självklart att man pä lämpligt sättförsöker utnyttja sådan medicinsk fackkunskap i sex- ochsamlevnadsundervisningen. Med anledning av en socialdemokratisk motion föreslårutskottet i betänkandet att ger regeringen till känna att det är dagsatt föra in klamydia under smittskyddslagen. Klamydia är en allvarlig sjukdomsom också har en mycket stor utbredning. Sexuelltöverförbara sjukdomar m. m. finns mellan 80 000 och120 000 människor i som är smittade av klamydia, framför allt mycketunga människor. Sjukdomen är allvariig. Den kan ge upphov tilläggledarinflammation, som i sin tur kan leda fill sterilitet. Smittämnet kanockså orsaka en rad olika följdsjukdomar och -fillstånd. Genomatt klamydia betecknas som en venerisk sjukdom i smittskyddslagens mening skeren rad saker. Behandhngen blir kostnadsfri. Den behandlande läkaren fåranledning att utföra smittspårning och det sker en rapportering som gör att mankan få bättre grepp om sjukdomens utveckling. Genom smittspårning kan man kommai kontakt med andra som kän ha blivit smittade och därigenom förhindra envidare spridning. Vitror att ett införande av klamydia under smittskyddslagen också är en viktigmarkering från och regeringens sida att detta är en sjukdom att tapå allvar och som inte får förbises i den myckna uppmärksamhet som kommer andrasjukdomar fill del. Vi har med allt fog en stor akfivitet kring aids. Det ärnaturligt att i arbetet med att varna ungdomen för HIV-viruset också geytterligare upplysning om den fara som klamydia, herpes och kondylom utgör. Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. Anf.146 MARGÖ (vpk) replik: I mitt inledningsanförande ställde jag en fråga till utskottetsordförande. Kommer landstingen att få några extra pengar för att klara deåtaganden som dagens beslut kommer att innebära, dvs. att införa klamydia blandövriga veneriska sjukdomar i smittskyddslagen? Vi vet ju att landstingenhittills har haft mycket begränsade resurser när det gällt att arbetaförebyggande med klamydia. Även när det gällt provtagning har resurserna varitknapphändiga. Har landstingen möjligheter att utföra provtagning på afla somönskar? Jag har fått mig påtalat att man på många håll faktiskt måste tjata ochbe om att få ett klamydiatest utfört. kommer alltså landstingen att genomlag åläggas vissa skyldigheter, och då måste enligt vår mening landstingenockså få resurser för att kunna fullgöra dessa åtaganden. Kan landstingen väntamera pengar för verksamheten? Närdet gäller sex- och samlevnadsundervisningen i skolan säger attutskottet i sak är överens med vpk om att det behövs ett ökat inslag avmedicinskt utbildad personal i undervisningen. Men i SÖ:s beskrivningar av desatsningar som skall göras för att förbättra skolans undervisning nämns endastskolans ordinarie personal. SÖ talar inte om att man skan göra några ökadeinsatser för att engagera barnmorskor, sköterskor och läkare.