prot · GB09111 · 1987-12-31 00:00:00 — Om det vore bra i Bergslagen, som vill göragällande, då behövdes det inga utvecklingsprogram och inga insatser för attskapa fler småföretag. Jag är överraskad av att här i riksdagensäger att allt är så bra i Bergslagen och att det inte behövs några insatserdär. Det är i så fall sammanfattningen av den här debatten - att en ledamot avriksdagen från helt plötsligt anser att det inte behövs någrainsatser i Bergslagen. 93 (): Det är ett rätt häpnadsväckande påstående attjag skulle ha sagt att allt är bra i Bergslagen. Om inte industriministernkänner till det vill jag tala om att jag kommer just från en del avVästmanlands län som ingår i Bergslagsområdet. Jag är mycket väl medveten omalla problem, och jag håller med om att vi på alla sätt bör göra insatser föratt hjälpa till att småföretag kommer i gång i större utsträckning. Att komma med sädana påståenden som dem som står att läsai tidningen är inte att stödja utvecklingen. Jag konstaterar bara att jag harläst detta, och jag skall efter debattens slut överlämna tidningsurklippet tillindustriministern. Överläggningenvar härmed avslutad. 25 §Svar på fråga 1987/88:466 om studiefinansieringen inom forskarutbildningen 94 Utbildningsminister : Herr talman!Birger Hagård har frågat mig vilka åtgärder regeringen ämnar vidta för att setill att beslut efterföljs. 1987/88:111 användningen av de medel som ställts fill förfogande för studiefinansiering Medel för detta ändamål anvisas under defakultetsvisa anslagen fill fl ,L-ij forskningoch forskarutbildning inom högskolan. I de regleringsbrev med föreskrifter föranslagsanvändningen som utfärdas av regeringen anges vilka lägsta belopp universitetoch högskolor skall använda för studiefinansiering Högskolantillämpar i allt större utsträckning principen att varje verksamhet skall bärasina egna kostnader. Det innebär att man tar ut kostnader för gemensamma ändamålsom t. ex. bibliotek och administration från de verksamheter som drar nytta avden gemensamma servicen; har denna princip inte tillämpats påstudiefinansieringen inom forskarutbildningen. Dethar dock kommit till min kännedom att åtminstone ett universitet nu ändrat praxis härvidlag. Rent formellt torde detta inte direkt strida mot föreskrifterna i regleringsbrevet. Vissa indirekta kostnader kan ju i och för sig också de sägas vara kostnader för.studiefinansieringen inom forskarutbildningen.. . Jaghar dock, i likhet med , utgått från att de öronmärkta beloppenfaktiskt i sin helhet gått till utbildningsbidrag för doktorander ochdoktorandtjänster. Föreskrifterna i regleringsbrevet kommer att förtydligasså att beloppen i sin helhet kommer de forskarstuderande till godo. Anf.95 (): . Jag ber att få tacka utbildningsrninistern för ett positivt svar på minfråga. Vivet alla att det är dåligt med rekryteringen fill forskarutbildningen.Ett av skälen kan vara att det är en rätt kärv situation för deforskarstuderande. Därför är det naturligtvis angeläget att de medel som äravsedda för de forskarstuderandes studiefinansiering verkligen kommer dem tilldel. Ävenjag har ett exempel från ett universitet. Möjligtvis är det samma uni-versitetsom vi talar om - jag vet inte. Jag kan i. varje fall konstatera att av dedryga 81 milj. kr. som avsatts för studiefinansiering har man gjortnedskärningar i den lokala budgeten beträffande fyra av fakultetsanslagen påsammanlagt ungefär 4,5 milj. kr., dvs. Till detta kommer vad man skullebetala i fråga om gemensamma ändamål. Detär naturligtvis inte bra om detta sätts i system. Öronmärker pengar gör vi,precis som utbildningsministern säger, för att vi skall veta att de går tillavsett ändamål. Jag tror att det kan finnas anledning att se över det här ochstudera hur man hanterar dessa medel i landet i dess helhet. Jagvill än en gång tacka utbildningsministern för ett positivt svar, och jagkonstaterar att vi uppenbarligen har.helt och hållet samma mening i sak. Överläggningenvar härmed avslutad. 26 §Anmäldes och bordlades Prot. med anledningav revisorers förslag 1987/88:17 angående begränsning av statligabolags rätt till förlustavdrag vid beskattningen 1987/88:Sk55 av KnutWachtmeister m. fl. 27 § Anmäldes och bordlades betänkanden 1987/88:16om anslag till sparfrämjande åtgärder (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:22 omtilläggsbudget IIinomfinansdepartementets verksamhetsområde (prop. 1987/88:125 delvis) 1987/88:35om dubbelbeskattningsavtal mellan och (prop. 1987/88:111) 1987/88:24 om och denvästeuropeiska integrationen (prop. 1987/88:66) 1987/88:21om invandring m. m. 1987/88:100 delvis) 1987/88:22om bidrag till sjukförsäkringen m. m. 1987/88:100 delvis) 1987/88:17om anslag till socialt behandlingsarbete m. m. delvis) 1987/88:18 om anslag fill m.m.(prop. delvis) 1987/88:19 om anslag m. m. fill Hälsoupplysning(prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:15 om verkställd granskningav Stiftelsen verksamhet och förvaltning under år1987 (redog. 1987/88:20 och 1987/88:21) 1987/88:22 om luftfart (prop. 1987/88:50 delvis och1987/88:100 delvis) 1987/88:26 om anslag påtilläggsbudget IItill statsbudgeten /88 (prop. 1987/88:125 delvis) 1987/88:28om utrikeshandel 1987/88:29om tekoindustri och tekohandel (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:111 28§ Meddelande om interpellationer ., ,, , . . Meddelades att följande interpellationerframställts Meddelande om inter pellationer . -- ., ' 1987/88:244av () till statsrådet om servicebostäderåt handikappade och gamla: I en motion hemställdeundertecknad att "hos regeringen begär att särskilda åtgärder snabbt vidtages för att möjliggöra för handikappade och gamla att få tillgång till servicebostäder även inom annan kommun än mantalsskrivningskommunen". . . Motionenbygger pä nuvarande läge där människor med svåra handikapp, eller äldrepersoner, har små, för att inte säga saknar, möjligheter att flytta från enkommun till en annan, eftersom mantalsskrivning i vederbörande kommun utgörkrav frän kommunen för att man skall få rätt till bostad i . betänkande 1987/88:6 behandlas motionen mycket positivt.Remissinstanserna är över lag också positiva. Utskottet konstaterar att detföreligger enighet om att det hinder mot flyttning till servicebostad i annankommun som kravet på kyrkobokföring innebär är "ett allvarligtproblem". Man framhåller vikten av att gamla människor får möjlighet attbo och vårdas nära sina anhöriga. Vidare är det enligt utskottets mening"mycket angeläget att undanröja hinder iför unga handikappade att flyttatill en lämplig bostad i annan kommun". Arbetetmed att finna åtgärder "måste emellertid genomföras skyndsamt, eftersomdet brådskar med förslag till lösning av frågan". Detvar således (1987) som utskottet yttrade attregeringen redan nu bör pröva vilka åtgärder som kan vidtas för att möjliggöraför handikappade och gamla att erhålla servicebostad i annan kommun. Motbakgrund av ovanstående ber jag att till statsrådet få ställaföljande fråga: Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för att inomkori Vagga, fram förslag om åtgärder som ger handikappade och gamla rätt tillservicebostad i annan kommun än den där de är mantalsskrivna? 1987/88:245 av BörjeHörnlund (c) till arbetsmarknadsministern om arbetsmarknadspolitiken avseendeNorrbottens län: En övergripande målsättning för politiskaarbete är att skapa balans mellan och inom olika regioner. harlänge, ofta mot en politisk majoritet, drivit kraven på en offensiv politik föratt utveckla hela landet. Detta kräver att de regionala.målen överordnasinsatser inom skilda politikområden. Dearbetsmarknadspolitiska insatserna är en viktig del i arbetet för att skaparegional balans. Arbetsmarknadspolitik kan användas såväl till att utveckla enregion som till att stegvis utarma regioner. har den socialdemokratiskapolitiken främst inriktats på insatser som främjar koncentrations- ochflyttlasspolitik. Intresset för att finna lösningar som syftar till att beredautvecklingsmöjligheter i nu utsatta delar av landet har från regeringens sidavarit mycket begränsade. Regeringenspolitik har hårt drabbat stora delar av vårt land. I ett av de utsatta länen,, har man nu emellertid på lokal nivå, från länsarbetsnämnden ocharbetsförmedlingarnas sida på initiativ av länsarbetsdirektören, insettallvaret i följderna av den socialdemokratiska koncentrationspolitiken. INorrbotten skall nu ungdomar erbjudas arbete, utbildning, och man sätter inoffensiva åtgärder i stället för ätt ge ungdomarna en enkel biljett tillStockholm. Syftet är att ungdomarna skall bli kvar i länet och aktivt delta iden framtida länsutvecklingen. Dennaförändrade syn på arbetsmarknadspolitikens inriktning från länsarbetsdirektöroch länsarbetsnämnd i inger en förhoppning om att den nuvarandenegativa utvecklingen för länet skall kunna brytas. Inriktningen ger signalertill näringslivet om att samhället är berett till omfattande satsningar för attge ungdomar i länet bl. a. kvalificerad utbildning. Företag som väljer attlokalisera sin verksamhet till får tillgång till stabil ochvälutbildad arbetskraft. Enkvalificerad och kvalitativt högtstående arbetsmarknadsutbildning medmålsättningen att få stor kompetens och hög utbildningsnivå på arbetskraftenställer emellertid krav på stora resurser. Det finns inget som motiverar attNorrbotten eller någon annan utsatt region av landet skall ligga på en lägreteknisk nivå än . Detta ställer dock krav på större ekonomiskaresurser genom att kostnaderna per utbildningsplats ökar. Enutveckling mot bättre regional balans kräver emellertid att arbetsmarknadspolitikenläggs om även i andra utsatta län. Utsatta regioner som skogslänen, sydöstraSverige och Bergslagen behöver samma konstruktiva och offensiva inställningfrän AMS regionala och lokala företrädare. Flertalet län har inom sig utsattalänsdelar som är i behov av en positivare inriktning avarbetsmarknadspolitiken. En fortsatt utflyttning av ungdomsgeneration efterungdomsgeneration leder till slut till att stora delar av vårt land kommer iett ohållbart läge. Mot denna bakgrund villjag fråga arbetsmarknadsministern: Är regeringen beredd att anvisa resurser förplanerade satsningar på en mer kvalificerad arbetsmarknadsutbildning ochoffensivt inriktad arbetsmarknadspolitik i ? Ärregeringen beredd att medverka till en förändrad inriktning avarbetsmarknadspolitiken som syftar till att erbjuda ungdomar arbete ellerutbildning i utsatta regioner enligt samma modell som i ? 1987/88:246 av IngelaMårtensson (fp) till utrikesministern om de politiska förhållandena i NyaKaledonien: Den senaste fiden har svenska massmedierrapporterat om i samband med det franska presidentvalet. Däframgick helt klart motsättningen mellan urbefolkning och koloniälmaktenFrankrike. Sverigehar genom sitt agerande i FN stött i denna fråga genom att avstå frånatt rösta på ett förslag om FN:s involvering för att bidra till enavkolonisering. NyaKaledonien är en ögrupp i . har väsentliga intressen idetta område för sitt kärnvapenprogram. Till , som också ärkoloni, hör som avänds för franska kärnvapenprov. SkulleFrankrike förlora , skulle risken för att man också skulleförlora och de andra franska öarna i öka betydligt. FN:sgeneralförsamling har slagit fast att är ett ickesjälvstyrandeområde i mening. hävar däremot att är enintegrerad del av den franska republiken och således inte utgör någon kolonialfråga. Sverigehar tidigare tagit ställning för att är en koloni och att FN harett speciellt ansvar för att deklarationen om avkolonisering blir omsatt iverkligheten. Därför är det besynnerligt att inte röstade förresolutionen om . Mot denna bakgrund villjag fråga utrikesministern: Är utrikesministern beredd att ompröva ställningstagande beträffande ? Är berett att aktivtdriva frågan om avkolonisering i ? 1987/88:247av () till justitieministern om slopande av kommunarrestenligt terroristlagen: Regeringen kan stämpla utländska medborgare somterrorister utan att redovisa grunden för det och utan att de stämplade harnågon möjlighet att få sin sak prövad i domstol. Terrorister som inte kanutvisas döms till "kommunarrest". Motståndet växer mot regeringensterroristklassning av kurder och beslutet att sätta dem i kommunarrest. Malmötingsrätt har beslutat att inte döma ut någon påföljd för kurder somöverträtt ett sådant förbud att lämna sin kommun. Mot denna bakgrund villjag fråga justitieministern: Ärjustitieministern beredd att ändra terroristlagen så att begreppet kommunarrestförsvinner? 1987/88:248 av JanHyttring (c) till kommunikationsministern om riksfärdtjänstens framtidautformning: fattade beslut om nuvarandeorganisation för riksfärdtjänsten. Somett medel i syfte att samordna riksfärdtjänstresor med taxi och specialfordonoch på så sätt åstadkomma besparingar har en gemensam Det är som har fått uppdraget Prot. 1987/88:111 att vara beställningscentral. Trafikutskottetförutsatte i sitt betänkande vid behandling att den ökadesamordningen av resorna inte skulle leda till försämringar för resenärerna. Somexempel angavs långa omvägar i resandet som kan trötta handikappade resenärer. Frånbåde kommuner och resenärer riktas kritik mot beställningscentralens sätt attsköta beställningar och samordning av resorna. Den förhoppning somtrafikutskottet uttryckte i sitt betänkande har inte infriats. Regeringengav i samband med riksdagsbeslutet transporträdet i uppdrag att utredariksfärdtjänstens framtida utformning. En slutrapport skulle föreligga senastvid utgången av är 1987. Efter beviljat anstånd från regeringen förelåg ännu såsent som inte något slutgiltigt förslag från transportrådet. Jag vill därför frågastatsrådet : Är regeringen beredd att vidtasnabba åtgärder för att förbättra servicen för resenärerna inomriksfärdtjänsten? Är regeringen beredd attpåskynda transportrådets utredning av riksfärdtjänstens framtida utformning? 1987/88:249av () till finansministern om avdragsrätten för bostadsränt.or: Enligt den senaste folk- och bostadsräkningen(1985) fördelar sig det totala bostadsbeståndet sä att andelen ägda småhus är42 %, andelen bostadsrättslägenheter och andelen hyreslägenheter 42 %.Frågan om avdragsrätten för bostadsräntor är för den stora andel av hushållensom bor i egna småhus eller bostadsrätter mycket viktig. En begränsning avavdragsrätten leder till ökade kostnader och ett därmed sammanhängandeprisfall. 11979års valrörelse utlovade samtliga riksdagspartier utom vänsterpartietkommunisterna att avdragsrätten för bostadsräntor inte skulle begränsas. Det ärbara moderata samlingspartiet som stått fast vid detta löfte. I april 1981träffades en uppgörelse mellan socialdemokraterna och mittenpartierna, sominnebar att underskottsavdragens skattemässiga värde successivt begränsadestill . Tillföljd av uppgörelsen föll priserna på småhus kraftigt. Detta prisfall varförutsett. I den departementspromemoria (Ds B 1981:16) som var underlag förpropositionen om skatteomläggningen sägs: "Närman här talar om prissänkningar bör det observeras att denna effekt troligentill en del redan gjort sig gällande under det halvår som skatteöverenskommelsenvarit känd. Den fakfiska inverkan av reformen på boendekostnaderna gör sig juinte heller gällande utan inträder successivt under en treårsperiod.Eventuella fortsatta prissänkningar kan därför i åtskilliga fall väntas ta siguttryck främst i form av att en prisstegring uteblir som annars skulle hainträffat. nominellt stillastående pris betyder ju även med ettinflationsantagande om en sänkning av det reala priset ." 93I efterhand kan konstateras att det faktiska prisfallet kom att ligga i Finansministern och det socialdemokratiska partiet harpläderat för och lagt förslag om ytterligare avdragsbegränsning. I den s.k.idéskiss om de framtida skatterna som finansministern presenterade i början av1987 sägs att avdragen bör begränsas ytterligare. En tänkbar metod sägs varaatt införa en regel som innebär att endast en viss andel av ränteutgifternaskäll vara avdragsgilla vid beskattning, en s. k. kvotmetod. I regeringens direktiv till den nu pågående utredningen omreformerad inkomstbeskattning sägs: "Reformen bör innebära gynnsammare regler försparande och mindre gynnsamma villkor för skuldsättning. Slutligen börändringarna leda till ökade skatteinkomster på detta område. Att helt eller delvis undanta räntekostnaderna för lån påvillor och bostadsrätter från avdragsbegränsningen är enligt min" -finansministerns -"mening inte lämpligt." I dessa direktiv nämns också den s. k. kvotmetoden som ettsätt att begränsa avdragsrätten. En fråga är hur stor del av uppkomnaunderskott som skall få lov att dras av vid beskattningen. 1 idéskissen försett resonemang som innebär att en bedömning av den långsiktiga fördelningenmellan real avkastning och inflation skall avgöra hur stor del som får dras av.Med utgångspunkt i ett långsiktigt perspektiv skulle en kvot på användas.Det innebär att hälften av underskottet får dras av. I tabell 1 redovisas hur boendekostnaderna för småhus ochbostadsrätter skulle öka om en kvotmetod införs vid inkomstbeskattningen.Effektenaven kvot på såväl som visas. Ägaren av småhuset ellerbostadsrätten antas ha marginalskatt. Ökning avboendekostnaderna till följd av införande av en s. k. kvotmetod vid inkomstbeskattningen (marginalskatt) Ökning avboendekostnaderna vid a) kvot på : b) kvot på : 417kr./månad 625kr./månad 833kr./månad 1 042kr./månad 208kr./månad /månad /månad /månad Som synes ökar boendekostnaderna kraftigt även om kvotensätts till . Finansministerns idéskiss tyder på att en lägre kvotväljs. I regeringens kompletteringsproposition 1987/88 föreslåsen begränsning av avdragsrätten redan för 1989.1 propositionen redovisas tvåalternativ. Det ena innebär att underskottsavdragens skattemässiga värdebegränsas . Det andra innebär en begränsning . I tabell 2 redovisas vilken ökning av boendekostnadernadessa bägge Prot. 1987/88:111 alternativ innebär. Ökning avboendekostnaderna 1989 enligt regeringens två alternativ till avdragsbe- pellationer gränsning Ökning av boendekostnaderna vid Underskott; . alt 1 (-) . alt2(-) /månad /månad /månad /månad 40 QOO kr. /månad /månad /månad /månad Det finns flera skäl som talar moten begränsning av avdragsrätten för bostadsräntor. * i boendetsker i eget ägda småhus eller bostadsrätter. Dessa hushåll har inrättat sigefter nu gällande skatteregler. Staten bör därför inte drastiskt förändra dessaregler. * Dekostnadsökningar som blir följden även ytterligare avdragsbegränsning kan ledatill att vissa hushåll får sin ekonomi raserad. En avdragsbegränsning skullesärskilt hårt drabba låg- och medelinkomsttagare med småhus eller bostadsrätt. * Till följd avkostnadsökningarna uppkommer ett prisfall som, om den andel som får dras av vidbeskattningen uppgår till hälften, kan bedömas bli i storleksordningen 30 %.Särskilt hårt drabbas de som köpt sitt småhus eller sin bostadsrätt strax föreinförandet av avdragsbegränsningen och de som tvingas sälja strax därefter. * En ytterligareavdragsbegränsning skulle motverka sparandet i egna bostäder. Därmed rycksgrunden för ett av de största sparmotiven bort. * Om enmarginalskattesänkning kombineras med en avdragsbegränsning, minskarmöjligheten att därigenom påverka lönebildningen genom att löntagarnas utfallav skatteförändringen skiljer sig kraftigt även vid lika lön. Jag vill mot denna bakgrund fråga finansministern: Avser dennuvarande regeringen att under kommande mandatperiod genomföra ytterligarebegränsning av avdragsrätten för bostadsräntor utöver det förslag som återfinnsi regeringens kompletteringsproposition? Anserfinansministern att det är fördelningspolitiskt riktigt att genomföraytterligare begränsning av avdragsrätten för bostadsräntor som främst drabbarlåg- och medelinkomsttagare? Anserfinansministern att det är samhällsekonomiskt motiverat att genom enytterligare avdragsbegränsning minska intresset för sparande till och i en egenbostad? 1987/88:250 av () till finansministern omskatten på småhus: 1990 genomförs en allmänfastighetstaxering för småhus. De förändringar av fastigheternas taxeringsvärde som då uppkorhmer påverkar skatteuttaget i 95 Statligfastighetsskatt tas uti förhållande till taxeringsvärdena, och ävenschablonintäkter för småhus beräknas med utgångspunkt i taxeringsvärdet. Fasfighetstaxeringenom utgår från marknadsvärdena på fastigheterna 1988. De bedömningar avprisutvecklingen som kan göras nu tyder på en ökning av taxeringsvärdena somgenomsnitfiigt för hela landet uppgår till . Resultatet kommeremellertid att variera kraftigt mellan olika regioner. Storstadsområden ochvissa andra områden med kraftig efterfrågan kommer att få väsentligt störreökningar än genomsnittet. Taxeringsvärdesökningar på eller mer kan bliaktuella. Fastighetsskattenför småhus uppgår till beräknat pä ett underlag som är en tredjedel avfastighetens taxeringsvärde. Schablonintäkten som skall tas upp till beskattningberäknas efter en progressiv skala. I det lägsta skiktet beräknasschablonintäkten till av fastighetens taxeringsvärde, medan den i dethögsta skiktet uppgår till . Den sammantagna skattehöjningen till följd avhöjda taxeringsvärden kan bli betydande. Itabellen redovisas de skattehöjningar som blir följden av taxeringsvärdeshöjningarpå 50, 75 resp. . Beräkningarna utgår från att innehavaren har enmarginalskatt på och visar effekten av såväl den statliga fastighetsskattensom den skatt som belöper på schablonintäkten. Skatt 1990 vidtax.värdesökning på För småhus i storstadsområde med ett vanligtförekommande taxeringsvärde på . ökar månadskostnaden - omskattereglerna inte ändras - från . Förett småhus med ett taxeringsvärde på . och med en genomsnittlig ökning av taxeringsvärdet ökar månadskostnaden . Mot denna bakgrund villjag fråga finansministern: Är den nuvaranderegeringen beredd att lägga fram förslag om sänkning av den statliga fastighetsskatten så att fastighetstaxeringen 1990 inte ledertill höjd skatt? Är den nuvaranderegeringen beredd lägga fram förslag om ändrade regler för beräkning av schablonintäkt för småhus sä att skatteskärpningar sorn leder till större kapitalkostnadsökningar för småhus än för flerfamiljshus undviks? 1987/88:251 av () till statsrådet om idrottsrörelsens villkor: . Idrotten är största folkrörelse medungefär 2,5 miljoner medlemmar. 1 ca 19 000 idrottsföreningar verkar nästan500 000 ledare. ungdomar ges inom idrottenen meningsfull frifidsverksamhet än inom någon Prot. 1987/88:111 annan folkrörelse. Idrottsrörelsenhar mot denna bakgrund stor betydelse för samhället. Aktiv idrott leder bl. a. tillatt ungdomar avhåller sig från för dem själva och samhället skadligaverksamheter som exempelvis drogmissbruk. Idrottsrörelsen bidrar fillfriskvården. Till detta kommer den stora roll idrotten spelar för de mångaåskådare, , radiolyssnare och tidningsläsare som följertävlingsverksamheten på olika nivåer. Svenska idrottsutövare av världsklassfungerar som ambassadörer utomlands. fungerar de som förebilder förden uppväxande generationen och sfimulerar till den i mycket omfattandebreddidrottén. Denverksamhet som bedrivs av föreningar,, distriktsorganisationer, specialförbundoch riksförbund bygger i första hand på ideellt arbete och personligtengagemang. Idrottsrörelsen får inte byråkrafiseras och tvingas in i någotslags halvoffentlig roll. Den måste förbli en fri, obunden och demokratisktuppbyggd rörelse. Det direkta och indirekta stöd som offentliga sektorn lämnaridrottsrörelsen bör därför inte vara styrande. Idrottsrörelsensekonomiska förutsättningar har försämrats. somkostnaderna har ökat har möjligheterna till självfinansiering av verksamhetenstarkt beskurits. Det gäller framför allt utvecklingen på spelmarknaden där deideella organisationernas andel har minskat kraftigt. Denna utveckling äroroande, inte minst mot bakgrund av att organisationerna på detta vis blir merutlämnade åt politiska beslut. Samtidigtsom samhället, som sagts, gör stora vinster till följd avidrottsrörelsens aktiviteter lägger det alltför stora pålagor på dess verksamhet.Det gäller exempelvis arbetsgivaravgifter, reklamskatt och mervärdeskatt.