prot · GB0921 · 1987-12-31 00:00:00 — För bara något årtionde sedan var soptippardet vanligaste sättet att göra sig kvitt avfallet. Lukt, skräp och råttor vardet folk i allmänhet Därför lades dessa långt från bebyggelsen och helst på marksom inte kunde användas till något annat. Gamla soptippar kan därför ligga påmycket olämpliga ställen där risken för läckage till grundvattnet är stor.Särskilt allvarligt är det om man tidigare dumpat miljöfarligt avfall där. vet vi att det finns omkring 500 tippar med sådant riskavfall. har befolkningen koncentrerats tilltätorterna, och med tiden har det blivit allt svårare att hitta mark för denväxande avfallsmängden. För många kommuner kom förbränning av sopor att bliräddningen. Volymen minskade med , och folk upplevde förbränningensom ett ganska hygieniskt sätt att göra sig av med avfallet. Med dagens kunskapvet vi att även sopförbränning innebär allvarliga risker för vår miljö. Det blir alltmer uppenbart att tekniken ensam inte kanlösa de miljörisker avfallshanteringen innebär. Dagens avfallshantering utgördessutom ett enormt slöseri med naturens begränsade resurser. Både råvaror ochenergi måste tas till vara bättre. beslutade en enig riksdag attåtervinning och återanvändning skulle prioriteras. Kommunerna fick i uppdragatt samla in papper och miljöfarligt avfall från hushållen. Bidrag gavs ocksåför sorteringsanläggningar vid sopstationerna. Utvecklingen har emellertid gått ganska långsamt sedan1975. Sorteringsanläggningarna blev i det närmaste ett fiasko. De utsorteradedelarna blev orena och svårsålda. är de flesta överens om att sorteringvid källan är det bästa alternativet. Men även detta returmaterial är svårsåltoch betingar låga priser - som varierar litet i olika delar av landet. Däremot kom det att bli lönsamt att bränna sopor medvärmeåtervinning, eftersom kommunen då sparar olja. 1985 stoppadenaturvårdsverket all utbyggnad av sopförbränningsanläggningar pågrund av den risk för skadliga luftföroreningar som man då hade upptäckt. Hushållssoporna består mest av papper och matavfall, mendärtill kommer även plast, metaller, glas och textilier. Hälften läggs påsoptippar och hälften bränns. Förbränningen väntas dock öka till 1990. I längden blir det ohållbart att urskillningslöst slängaalla hushållssopor. Trots bra reningsteknik förgiftas miljön, och dessutom gårstora resurser till spillo. En stor del av svenska folket är berett att sortera sinasopor för att underlätta återvinning och återanvändning. Håll räknar med att av medborgarna gärna gör denna dagligamiljögärning. Allvarligast vid förbränning är utsläppen av kvicksilveroch andra metaller, försurande ämnen samt kolväten. Mycket kvicksilver kommerfrån batterier, varför en effektiv insamling av dessa, något som riksdagenbeslutat om, minskar kvicksilverutsläppen väsentligt. Larmet om dioxiner i soprök medförde, som jag nämnde, attnaturvårdsverket utfärdade ett tillfälligt stopp för nyaförbränningsanläggningar. Dioxiner och andra s. k. klorerade kolväten uppstårdå matavfall bränns tillsammans med klorhaltigt material (t.ex. koksalt ochPVC-plast) om temperaturen inte är tillräckligt hög. De flesta anläggningarbränner soporna , och risken för dioxinbildning är då låg. Menvid avstängning och tandning sänks temperaturen, och då ökar risken för attfarliga ämnen bildas. Ur miljösynpunkt är det därför bättre med kontinuerligdrift av anläggningen. Detta var en kort exposé över avfalletshistoria. står vi här med sopor per person och dag. I står manmed ett sopberg som, om det lades ut på , skulle nå enhöjd av . I detta läge är det förståeligt om åsikterna om behovet avåtgärder är ganska samstämmiga mellan de olika partierna. Jag vill också påståatt det i viss utsträckning präglar utskottsbetänkandet, som behandlar delsregeringens skrivelse, dels ett antal motioner från den allmänna motionstiden.Anders Castbergers ganska häftiga och oresonliga kritik har ingen förankring,vare sig i betänkandet eHer i verkligheten. Någrareservationer vill jag dock kommentera. anklagar regeringen för senfärdighet. Jag togsjälv upp att det har gått - varav, nota bene, sex med en borgerligregering- vilket kan tyckas långsamt. Det har väl berott på att dessa svårafrågor har krävt mycket utredande, men kanske framför allt på att många nya rönkommit fram i slutet på . finns många sanningar påbordet, och då handlar regeringen också. tog även upp kravet på miljöavgifter. Dettahar vi debatterat . Vi är inte riktigt överens med de borgerliga partiernaom tekniken. Däremot kan vi ställa oss bakom principen att på något sätt.belasta miljöfarlig. Den utredning, ledd av , somföreslagit detta är ute på remiss. Sedan remissvaren sammanställts väntas ettförslag från regeringen. vill ha en utredning om lag omavfallshantering. Med kännedom om utredningars snabbhet menarutskottsmajoriteten att den handlingsvilja som regeringen visat är att föredraframför en lång utredning. Vpk vill inte ha några nya sopförbränningsanläggningar ochvill även stänga de gamla. Visst kan man önska att det gick att göra så, men vet vi inte vilket det snabba, konkreta och bättre alternativet är. Därförmenar vi att med den skärpning som EN föreslagit och somföredragande statsrådet anslutit sig till är godtagbar. Sedan finns det en gemensam borgerlig reservation omjuridiskt ansvar i samband med slamanvändning. Också det är en gammal fråga.Den minnesgode kommer ihåg att gjorde ett uttalande tillregeringen, som har medfört att , 1987, fastställtallmänna råd för slamhantering. Där anges bl. a. riktvärden resp. gränsvärdenför metaller i slam för användning i jordbruk och för grönytor. I och med dettafår man anse att frågan om det juridiska ansvaret förlorat i aktualitet. Slutligen, herr talman, finns det en folkpartireservationom bilbatterier. Både majoritet och reservanter konstaterar att återvinningenär 60-procen-tig. Det räcker inte. Därför har fått regeringensuppdrag att lämna förslag till hur en ökad återvinning skallkunna ske. Det är alltså till dessförslaget skall vara framme. Det är förmodligen än det tar fördenna debatt att bli tryckt och ett eventuellt tillkännagivande att bliexpedierat. Jag yrkar avslag på samtliga reservationeroch bifall till utskottets hemställan. 85 (): säger att jag i mitt inlägginte hade så mycket förankring i verkligheten. Men vi fick höra hur hon självpekade på" faror, t. ex. när det gäller avfallsförbränning. Vidare sadehon att de flesta är ense om hur bra det är med källsortering. Det är precisvad har sagt. Men vad säger regeringen? Det är ju det den här debattenhandlar om! aviserad proposition uteblir alltjämt. Vi har inte settskymten av den. Det som regeringen har kommit fram tin är en skrivelse, och ensådan är, som utskottets ordförande själv säger, ett uttryck för synpunkter.Men jag trodde att regeringen skall regera - och med det menas att den läggerfram konkreta förslag. Det enda konkreta vi får höra är nej och avslagsyrkandenpå alla våra förslag. Varför är så snål mot miljön? Sanningenär att en övergripande politik på avfallsområdet handlar om resursförbrukningoch miljö. Vi väntar på förslag från regeringen när det gällermiljöavgifterna, sade . Ja, det är det minsta man kan säga.Men varför går inte ni socialdemokrater i utskottet med på att riksdagenåtminstone skall få tala om för regeringen att vi väntar på dess förslag? 86 (); avfärdade centerkravet påen utredning med det ganska enkla argumentet att utredningar arbetar långsamt.Det är ett sådant argument man tar till när det är lämpligt. I andra fallföreslår man utredningar för att komma ifrån ett problem. nämnde inte med ett ord innehållet ivårt förslag och det som jag ägnade större delen av mitt anförande till attförsöka beskriva, nämligen vår annorlunda syn på avfallshanteringen. Vi anseratt den frågan inte skall tas upp bara när vi har en hög sopor - om den sedanligger på eller någon annanstans - utan det här är något som vi skall taitu med från början, från den första resursanvändningen. Vi måste utnyttjanaturresurserna effektivare än vi gör. Det är därför vi anser att det ärviktigt med en utredning. Det går inte att stifta en återvinningslag pågrundval av det material vi har . Det material vi har fått gälleri huvudsak hantering av sopor och avfall - dvs. när det redan hunnit bli det.En riktig återvinningslag skulle täcka mer. Jag skulle egentligen vilja ändrabegreppet, men jag kan inte finna det rätta ordet. Vad det gällerär emellertid att försöka begränsa mängden sopor och försöka återanvända såmycket som möjligt. Men jag tycker att det är för enkelt att komma ifrånproblemet genom att säga att utredningar arbetar långsamt. Det gör de tyvärr-men det är bättre med en utredning som arbetar långsamt än med en regering sompå det här området inte arbetar alls. 87 (); tog upp frågan omslamanvändning och påstod här i debatten att det skulle finnas någon form avgränsvärden. kännerinte till det. Däremot skulle det vara bra om det infördes någon form avgränsvärden. Det som det talas om i betänkandet är väl närmastdeponeringsanläggningar och krav som ställts när det gäller deponering avslamavfall på ett tillfredsställande sätt, men exempelvis beträffande spridningpå finns inga gränsvärden, även om vi anser att sådana borde finnas.Det är därför vi menar att det är viktigt att utreda och klarlägga vem som bärdet juridiska ansvaret om tredje man drabbas efter t. ex. spridning av slam pååkermark. Jag efterlyser ett besked från om vadhon menar med gränsvärden på denna punkt. 88MARGARETA (); Jag vill först säga några ord till IngvarEriksson. Det finns på s. 7 i utskottsbetänkandet en beskrivning av vadnaturvårdsverkets råd innehåller. Där står det: "För jordbruksanvändning bör riktvärdet för kadmium islammet sättas så att marken inte tillförs mer kadmium per ytenhet än vidanvändning av gödselmedel räknat per viktsenhet fosfor." Litetlängre ned på samma sida anförs: "Kravet på begränsning av kadmiumtillförselnmotsvarande den för gödselmedel bör vara uppnått . Fram till dessbör gränsvärdet kadmium/kg Ts (torrsubstans) gälla för slam." Majoriteten i utskottet har utgått från att dessa råd frånnaturvårdsverket skall omsättas i bindande gränsvärden. Det är det vihar baserat vårt ställningstagande på. När det sedan gäller är det möjligt, såsom KarlErik tar upp i sin replik, att det inte tillräckligt klart framgår avutskottsbetänkandet vad som avses. Men jag vill framhålla att på den punktenråder inte några principiella motsättningar. , vår energiminister,har vid åtskilliga tillfällen uttalat att det inte handlar bara om att lappaoch plåstra utan om eri mängd genomgripande förändringar. Hon kallar detomställningsplaner, och det betyder att vi i grunden måste förändra vårtbeteende. Hon talar om omställningsplaner för avfall, för trafik, för energioch för jordbruk. Jag tror att socialdemokraternas och tankegångarhärvidlag stämmer väl överens. Läget just nu är att regeringen har gett naturvårdsverketi uppdrag att dels utvärdera erfarenheter inom avfalls- ochåtervinningsområdet, dels studera de tekniska och ekonomiska förutsättningarnaför ökad återvinning och andra erforderliga åtgärder inom avfalls- ochåtervinningsområdet. Detta skall redovisas till . Det var dessafakta och den tidpunkten som jag ställde emot en utredning, som jag utgår fråntar än . Jag vill därefter bemöta ochfolkpartiet: Jag avsåg med det jag sade om brösttoner att de två och entredjedels reservationer som kommer från - en är ju en gemensamborgerlig reservation - inte motsvarar det höga tonläge som i sitt första inlägg. har tre krav. Ni vill införa miljöavgifter ochjag har sagt att det finns med i en utredning. Jag vet inte om här för ett år sedan närvi diskuterade den här frågan. Var han det bör han komma ihåg att vi var oenseom utformningen av reglerna. Vi socialdemokrater ville inte att man skullekunna köpa sig fri från miljöansvaret, utan vi ville ha bestämmelsernautformade på ett annat sätt än ni ville. Därför kunde vi inte direkt säga jatill kravet från bl. Det var det första kravet, om miljöavgifter,och def tas upp i reservafion 1. Den andra reservationen, nr 5, gäller lagstiftning ombilbatterier och är ganska hovsam. Utan större kampanjer har avbilbatterierna lämnats in, och i betänkandet säger vi att det inte ärtillräckligt utan att bör utarbeta ett handlingsprogram föratt få in fler. reserverar sig mot detta och tycker att man skallgå fram litet hårdare. Den tredje reservationen, nr 4, är gemensam för deborgerliga partierna och gäller rötslam. Dessa tre reservationer återspeglar inte högljuddheten ochbrösttonerna i första inlägg. Tvärtom andas diskussionen iutskottet och majoritetens text i betänkandet en ganska god samstämmighet, ochdet var därför jag reagerade. 89 (): nämnde att vi inte varöverens i fråga om miljöavgifter och liknande. Hon sade att de moderataförslagen innebar att företag kan köpa sig fria för att kunna förorena. Så ärdet de facto inte, utan vi moderater ställer mycket hårda krav i våra förslagom miljöavgifter och vill komplettera miljöavgifterna med miljöstimulanser, somkan bidra till att goda incitament skapas för att snabbare komma fram tillbättre processer och mindre farliga avfallsmängder. Det gäller att både ställakrav och ge stimulanser, . I betänkandet föreslås ingafastställda gränsvärden, utan det talas endast om råd och anvisningar frånnaturvårdsverket. Det vi moderater efterlyser är givetvis fastställda värden,och jag är övertygad om att det måste bli en sådan tingens ordning, annarskommer lantbruket att sluta att ta emot slam. Slammet har ett högt gödselvärdeoch bör tas om hand, men det är viktigt att det har en sådan kvalitet att detdels kan användas utan risk för jordbruksmarken, dels minimerar riskerna föratt tredje man kan drabbas. Jag hoppas alltså att ifortsättningen hjälper till med att få till stånd ett beslut om bestämdagränsvärden på detta område. 90KARL (): gör ungefär sommiljöministern gör när jag för fram förslag i miljödebatten; honhåller med om allting. Jag bör naturligtvis känna mig ganska nöjd med det, menatt hålla med om sådana här förslag förpliktar en del. harexempelvis talat om en omställningsplan för avfallet, och det gäller ökadåtervinning. Jag har ännu inte hört vare sig eller BirgittaDahl ta upp frågan om resurseffektivisering. om en bättre teknik kan användas,som talar om. Det är stor skillnad mellan den teknik som ärkänd när det gäller att producera industrivaror och den teknik som tillämpas.Möjligen beror det på att ekonomin är ett bekymmer i sammanhanget, men då måste det redasut hur ekonomin och de ekonomiska incitamenten skall kunna förändras för att fåfram den naturresurshushållande tekniken. säger att det om kommer ettförslag från regeringen, och vi får leva med det så länge - vi får se vad detblir för förslag. Det skulle vara mycket glädjande för mig- jag kanske kanräkna med det , efter inlägg - om förslaget tillgodoser dekrav som ställer och som avstyrks av utskottet och sannolikt nuavslås av kammaren. 91ANDERS CASTBERGER (fp): Om jag är högljudd får jag dra ner volymennågot, men det är ett uttryck för den vanmakt som många människorkänner, att man gärna vill öka volymen på röststyrkan för att försöka väckaregeringen i de viktiga miljöfrågorna. Däremot skäms jag inte på något sätt förmitt tonläge. sade att det bara fanns två och en halv ellertre sidor reservationer. Javisst, men från regeringen har det bara kommit nollsidor text. Sanningen är nog den att har blivitlitet rädd, därför att vi nu uppvisar - som hon själv litet obetänksamt sade -en gemensam borgerlig linje i flera frågor. Det är så det ligger till. Tyvärr sprider en avsiktlig villfarelsenär det gäller miljöavgifterna. Jag utgår från att hon har tagit del avfolkpartiets förslag. Det handlar inte - det vill jag understryka - om att köpasig fri, utan det handlar om att företagen får betala de kostnader som uppstårnär de smutsar ner. Nej, , vi har ännu inte sett skymten avnågra förslag. aviserade propositioner uteblir alhjämt. MargaretaWinberg säger att hon utgår från att påståenden skall blibindande gränsvärden. Skulle man möjligen kunna tänka sig att regeringen görnågot, när nu t. o. m. socialdemokraterna och vpk utgår från att det skallkomma någonting? Jag gör bara en efteriysning. 92 (); Jag får uppfattningen att även AndersCastberger svävar i villfarelse, när han säger att regeringen inte har kommitmed en enda sida. Det är ändå en skrivelse från regeringen som har motiveratdenna debatt och som tjänar som underlag för utskottsbetänkandet och erareservationer. Det har hänt så litet, säger flera talare. Denna debatttog fart på allvar i 1975, och kommunerna fick då uppdraget. Mankunde ha förväntat sig att de regeringar som satt åren därefter skulle ha varitaktiva, följt upp och ytterligare utvecklat förslagen , då vi hade ensocialdemokratisk regering. gick, och det kom ingenting. Det är klartatt man kan hävda att det har gått , men har dennuvarande regeringen tagit miljöfrågorna på mycket stort allvar. Man kan intehandla på en gång, utan det krävs ett underlag, vilket kommer att finnas i eninte alltför avlägsen framtid. Sedan säger att företagen inte skallkunna köpa sig fria utan att de skall betala för att de smutsar ner. Jag frågarmig vad det är för skillnad.Folkparfiets linje innebär att de som har råd att betala kan smutsa ner ochsedan gå fria. Socialdemokraterna kan inte ställa sig på den linjen. AndersCastberger säger vidare att det finns en gemensam borgerlig linje i flerafrågor. Det gör det inte alls - det finns i en fråga, och det är frågan omslamhanteringen i reservation 4. I övrigt är de borgeriiga som vanligtsplittrade. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om jordbruksutskottetsbetänkande 3.) Kammaren övergick till attdebattera jordbruksutskottets betänkande- 3 om fiske och vattenkraftsproduktioni m.m.' Fiske och vattenkraftsproduktion i 93MAGNUS (); I jordbruksutskottets betänkande 1987/88:3behandlas en motion av de socialdemokratiska ledamöterna på Värmlandsbänken. Imotionen finns krav på vissa åtgärder från sida som utskottet iprincip avvisar. Anledningen till att vi har aktualiserat motionen är denutveckling som laxfisket fått vidkännas. Den stora boven idramat är den hårda utbyggnad av vattenkraften som under en lång följd av årskett i . De allra första vattendomarna fälldes i seklets början;den första vattendomen är daterad . Det gällde Dejeförs, som avurgammal hävd var en mycket laxrik forssträcka där ansenliga ton fiskades varjeår. Därefter har en rad vattendomar fallit. Som exempel kan här anföras attKlarälven helt avspärrades vid . , ett annat vattendragfill och tillika en mycket laxrik älv, fick gå samma väg. Den naturiigaälvfåran avstängdes , och därmed var laxstammens vidare öde beseglat iNorsälven. Dammbyggnaderna vid och i resp. vattendrag medfördeoanade följder för de viltstammar av lax som fritt kunnat ta sigupp i forsande strömmar och vattendrag. Laxfångsten i upphörde helt, och i Dejeförsminskade laxfårigs-ten drastiskt för att tangerautrotningsgränsen för denna utpräglade långvandrare. Laxvandringen i denaktuella älvsträckan är , medan Klarälvsöringen vandrar uppemot pånorskt område. Trots vissa kompensationsutsättningar av smolt enligt aktuellavattendomar har laxen och öringen inte fillnärmelsevis nått de tal som nämnts inågra vattendomar. Jag såg i en ortstidning i mitt hemlän följanderubrik: Laxarna försvinner från . På en bild satt en av ortens främstafiskare, nämligen Per , ordförande fiské-vårdsområde,och deppade. Han var ytterst bekymrad för den framtida situationen i Klarälven.Det antal laxar som vattendomarna fastställt som minsta antal har inteupptransporterats enligt hans och många andra förståsigpåares uppfattning.Trenden har varit den, att antalet fångade och upptransporterade laxar minskatde . Många menar att om Fiske och vattenkraftsproduktion i Prot.1987/88:21 Klarälvslaxen och Klarälvsöringen skall ha en rimlig chans iframtiden, så är bl. a. laxtrappor A och O för deras fortsattaöverlevnad och för ett bevarande av dessa unika fiskstammar. Detta är i korthet bakgrunden till den motionsom nu behandlas i betänkandet. Vad sägerdå utskottet? Man avfärdar motionskraven relativt lättsinnigt, enligtmitt förmenande. De gamla vattendomarna som utfärdats ,alltifrån seklets början, står nu inför ny prövning, och utskottet förlitar sigpå att det allmännas intressen i nu förestående omprövade vattendomar bevakasav kammarkollegiet med biträde av . Jag förutsätter attutskottet har haft vissa kontakter med både kammarkollegiet ochfiskeristyrelsen, när man skriver så i betänkandet. Det är möjligt attutskottet här har rätt, och vi får naturligtvis finna oss i den skrivning somföreligger. Vi skall med stort intresse se om utskottets uttalade intentionerföljs i samband med en rad omprövningsmål när det gäller . Det bästavore självfallet att man kunde uppnå den ambitionsnivå som vi motionäreraktualiserat i en samlad överenskommelse om en älvplan för hela Klarälvsdalen.Om inte frågan tillräckligt beaktas i samband med utarbetande av en definitivälvplan där fiskets roll omvärderas, får vi väl återkomma till medkrav och förväntningar som finns inom . Jag förutsätter att sökanden i det här fallet är merapositiv till samlade lösningar, som bättre tillgodoser fisket ochlokalbefolkningens önskemål. Vi hoppas och tror alltjämt att det finns allanledning för bolagsintressena att reparera gamla försyndelser och korrigeraföråldrade tänkesätt nu när parterna står inför en genomgripande omprövning avgällande vattendomar. De frikostiga dispenser som sökanden getts i vattendomarnavad gäller uppförande av laxtrappor kan starkt ifrågasättas. I dessa samtal och förhandlingar som är förestående börinrymmas positiva tankegångar när det gäller såväl ökad utsättning av smolt somändrade regler för laxuppvandring i . Utskottsskrivningen glider förbi problemställningen ochmenar att det här med laxtrappor och upptransport av yngel och lekfisk kan skepå många sätt. Vi får väl nöja oss med detta och hoppas att nutillmötesgår de krav som ställs i bygden. Kraven gäller först och främst förbättraderegler och vattendomar som gör att fisket i radikalt förbättras. Utskottet skriver vidare att givetvis harmöjlighet att från fall fill fall bedöma vilka åtgärder som bäst gagnar fisket,och vi får hoppas att den skrivningen ger konkreta resultat i samband meddomstolsförhandlingar. Det allmännas insyn i centralfisket har kritiseratsunder en lång följd av år. Det är bara att hoppas att nu meraktivt tar del av aktuella fångster och fångstresultat och att detta på siktockså kan aktualisera strävanden att eventuellt flytta centralfisket till TageErlander-laboratoriet längre upp vid älven. Jag vet att motionen i den delen ivarje fall har tjänat ett syfte, nämligen på det sättet att allt fler ärintresserade av att ta del av centralfiskets statistik och fångstresultat. Slutligen vill jag med några ord nämnaprojektet för 94 . är landets störstainsjö- eller innanhav, som man ofta säger. I Vänernpågår nu omfattande åtgärder för att öka laxbeståndet. I nämnda projekt deltartre län - landsting och en rad kommuner- som alla är besjälade av en önskan attförverkliga Laxfond för . Projektet är intressant ur turist- ochrekreationssynpunkt och har nationell betydelse. Vad sägerdå utskottet? "Utskottet delar motionärernas bedömning av Vänernslax- och öringbestånd som en unik nationell resurs. Som utskottet tidigareanfört är det viktigt att de naturliga laxfiskstammarna i och desstillflöden kan bevaras Fördetta talar bl. a. intresset att skydda värdefullt genetiskt material. ---- Detarbete som utförs inom ramen för projektet för bör vara ägnatatt i viss mån tillgodose motionärernas synpunkter." Det är möjligt att det tillgodoser vårasynpunkter i viss mån. Jag skulle vilja fråga utskottets talesman om mantillräckligt har beaktat dessa synpunkter i skrivningen. Det anser jag varanågot tveksamt. Vi förutsätter att i sitt arbete ävenuppmärksammar frågan om avels- och odlingsanläggningar, bl.