prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Flertalet statsråd med statsministern i spetsen har underremissdebattens gång talat om den handlingskraftiga regeringen och om denförlamning som skulle karakterisera en eventuell borgerlig regering. Jag måsteställa frågan till utbildningsministern: handläggningen avyrkesutbildningens reformering ett typiskt exempel på den socialdemokratiskaregeringens handlingskraft? Mig förefaller det i stället som om regeringenvore djupt oense i denna fråga, eftersom man tydligen aldrig kan komma tillskott. Låt oss titta på vad det skulle innebära om regeringenskommande förslag skulle vinna gillande. En utvärdering av försöksverksamheten skulle kunna äga rumunder senare delen av 1991. En principproposition skulle kunna läggas fram1992. Förberedelsearbetet med kurs- och timplaner, utbildning av handledare m.m. borde kunna vara avslutat , och den reguljära utbildningen skulle kunnastarta . Denna tidsplan förutsätter att allt klaffar och attförsöksverksamheten verkligen kan komma i gång . Stora risker finns emellertid som jag ser det att det integår att starta . kan knappast fatta beslut i ärendet förrän . Är det då. , rimligt att tänka sig att kommuner, eleveroch näringsliv klarar av förberedelsearbetet under några korta sommarmånader?Är det riktigt att en försöksverksamhet som skall ligga till grund för ettlångsiktigt beslut om gymnasieskolans yrkesutbildning skall ske som etthafsverk? I allra bästa fall kan de första eleverna med ny gymnasialyrkesutbildning bakom sig komma ut i arbetslivet 1998. Med vårt tidigare nämndaförslag skulle - om det antagits 1982 - den första årskullen varit ute iverksamhet 1988. Regeringens handläggning av denna ytterst viktiga fråga harlett till minst tio förlorade år för urigdomarna. Hur försvararutbildningsministern detta dröjsmål av "bästa regering"? Vi vet ännu inte hur den nya yrkesinriktade utbildningenkommer att se ut. Det vi vet är att försöksverksamheten i huvudsak- skall byggapå ÖGY:s förslag, vilket innebär att utbildningen skall vara treårig, att denskall vara mera arbetsplatsanknuten och att den skall erbjuda mer av allmänna ämnen.Sannolikt kommer det att bli en bättre utbildning än den som erbjuds påmotsvarande linjer. Men kommer det att bli den bästa utbildning vi kan erbjuda?Jag tror inte det. Redan nu går det att visa på svagheter i ÖGY:s förslag. Ärdet t. ex. nödvändigt att alla yrkesinriktade linjer görs treåriga? Är denföreslagna arbetsplatsanknytningen tillräcklig till omfattning och utformning?Är det ökade utbudet av allmänna ämnen anpassat till yrkesutbildningensspecifika behov eller är avsikten att ge behörighet till universitets- ochhögskolestudier? Om man tar tidigare socialdemokratiska antydningar tillutgångpunkt för att söka svar på frågorna finner vi tyvärr myckel som talar föratt det inte alltid är omsorgen om.en god yrkesutbildning som varit vägledande. Värt förslag frän 1982 rörande yrkesutbildningen är. somjag ser det, det bästa alternativet till den nuvarande yrkesutbildningen.Huvuddragen i förslaget kan sammanfattas på följande sätt: Eleven äranställd i företaget . Utbildningen varierar mellan två och fyra ar, beroende påutbildningsinriktning. Största delen av utbildningstiden förläggs tillarbetsplatser. I skolan undervisas eleven framför allt i allmänna ämnen, menockså i t. ex. fackteori och arbetsteknik. Särskilda utbildningsplaner upprättas för varje yrke.Riksdagen fastställer de allmänna riktlinjerna. Stor lokal frihet att utformautbildningen medges. Elevernaerhåller betyg och bevis över genomgången utbildning. Arbetsgivaren betalar lönen och de sociala kostnaderna.Det offentliga står först och främst för de utbildningskostnader som belastargymnasieskolan. som vill inrätta utbildningsplatser måsteha möjlighet att klara utbildningsåtagandet. En kortare handledarutbildriingskall erbjudas. Att eleven är anställd under själva utbildningstiden gerflera kvaliteter åt utbildningen. Eleven får en direkt inblick i arbetslivet.Verklighetsanknytningen av yrkesskolningen bidrar till engagemang ochinlevelse. En anställning ger bättre träning i de regler av social karaktärsom råder på en arbetsplats jämfört med vad tillfällig praktik kan ge. Alltdetta bidrar till att de allra flesta elever lättare får arbete efterutbildningen. 1 budgetpropositionen aviserarutbildningsministern en rad översyner syftande till en ny läroplan förgymnasieskolan . Det som skall prägla den nya läroplanenär vad utbildningsministern anser vara viktigast för 1990-talets gymnasieskola,nämligen att kraven pä kvalitet måste vara högt ställda. Det gäller innehåll,arbetssätt och arbetsmiljö vid såväl studieförberedande som yrkesinriktadelinjer. Utbildningsministern fastslår vidare att gymnasieskolan ärtill för alla ungdomar och skall vara bra för alla. I den ambitionen finnsenligt utbildningsministern ett villkor inbyggt, nämligen att gymnasieskolan däinte kan utformas lika för alla. Att studievägarna i gymnasieskolan nu blir merlikvärdiga skall inte betyda att deras olika utbildningsprofil suddas ut. Jämlikhetsbegreppet, som så starkt präglarutbildningspolitiken, utgår från allas lika värde och bygger påinsikten att människor är olika, säger utbildningsministern. Man frestas nästan att tro att utbildningsministerndetaljstuderat inriktningen i moderat utbildningspolitik. 1 våra partimotionerangående utbildningspolitiken har vi nämligen under en lång följd av årframfört krav, som ligger i linje med utbildningsministerns nu framfördatankar. litar jag inte helt på att ord och handling är ett hossocialdemokrater. Därför vill jag åter upprepa hur vi ser på gymnasieskolansframtida inriktning. I vår partimotion anför vi sålunda,.att gymnasieskolansinriktning måste vara att erbjuda valmöjligheter och alternativ som passar denenskilda elevens intresseinriktning och begåvningsprofil. Av den anledningenfår gymnasieskolan inte bli en förlängning av . Tvärtom behöver deolika linjerna i gymnasieskolan en tydligare mälinriktnirig- mot ett bestämtyrke, en viss bransch eller fortsatta studier efter gymnasieskolan. Tydligt inriktade utbildningslinjer har, som vi ser det,stora fördelar. Det skapar en bra motivation hos eleverna att kunna se endirekt koppling mellan utbildningen och det mål den syftar till. Med en sådanutformning av gymnasieskolan är det viktigt och nödvändigt att olika utbildningarskrav på förkunskaper vad gäller både bredd och djup klart anges. Bestämdaförkunskapskrav bör sålunda uppställas för gymnasieskolans olika linjer. De gereleven rätt information om linjens karaktärsämnen och vad som krävs för attdenne skall ha en rimlig möjlighet att klara studierna. Jag har sagt i tidigare debatter, och jag vill upprepa detnu, att som man nu gör intala eleverna att, oavsett studieval och betyg igrundskolan, det är möjligt att välja och klara vilken utbildningsväg igymnasieskolan som helst, är ett kvalificerat bedrägeri. De elever som av etteller flera skäl behöver komplettera sina kunskaper före inträdet igymnasieskolan skall erbjudas möjlighet till detta. Utrymme för sådanakompletteringsstudier kan lättare skapas om skolstarten sker redan . Avslutningsvis, herr talman, några ord om gymnasieskolansplaneringssystem. Vi moderater har tidigare hävdat att dagensplaneringssystem, som bygger på av antagna sektorsramar, är stelbentoch svårt att hantera för kommunerna. Vi vill gärna se ett system som är bättreanpassat till kommunernas möjligheter att tillgodose elevernas förstahandsval. De förslag som SÖ och ÖGY presenterade 1986 borde kunnaligga till grund för ett förändrat planeringssystem. I huvudsak innebarförslagen, att riksdag och regering endast skall besluta om en totalram förårselevplatser, uppdelad på direktramen resp. lilla ramen och utansektorsindelning. I förra årets budgetproposition aviseradeutbildningsministern ett nytt planeringssystem. Varför har det inte kommit? Vimoderater är övertygade om att en förändring i angiven riktning skulle lösamånga problem, inte minst när det gäller gymnasieskolans outnyttjade kapacitet. 129BO (vpk) replik: Jag beklagar verkligen att jag tydligen harkommit med ogrundade beskyllningar mot , men jag uppfattadefaktiskt saken så att både för räkning och GöranAllmér för räkning , i just den debatt som jag refereradetill, utlovade att deras partier i fortsättningen skulle ha en ganska positivsyn pä ökade satsningar på vuxenutbildning. förstår jag att detta var etttotalt missförstånd, och jag beklagar det. 130 () replik: Eftersom hänvisade tillfolkpartiet i vuxenutbildningssammanhang, kan det ju finnas anledning attnågot klargöra vad som ligger bakom våra ställningstaganden. I budgetpropositionen argumenterar utbildningsministernmycket kraftigt för det som vi har sagt i vår motion, nämligen attvuxenutbildningen har varit av sådan omfattning som den är nu.Enligt arbetskraftsundersökningen var så många som 1 miljon vuxna sysselsattai personalutbildning . Statens sammanlagda kostnader förvuxenutbildningen beräknastill , och utbildningsministern beräknar attpersonalutbildningen står för lika mycket. hade vi besök av AMU:s generaldirektör ,som också bekräftade detta. har så många vuxna fått utbildningpå annat sätt än inom komvux. Det här har styrkt oss i vår uppfattning att det finnsanledning atf frysa anslagen till komvux som man söker nya formerför denna verksamhet. Däremot har vi fredat grundvuxutbildningen så till vidasom att vi lägger på de 10,6 miljoner som SÖ har begärt och som regeringen harsagt nej till. I årets budgetproposition lägger regeringenfram en rad förslag till fortsatt utbyggnad av utbildning och forskning. Jagvill vid det här tillfället fästa uppmärksamheten vid några av förslagen. Efter långa förberedelser är vi nu färdiga att ta ettförsta steg till utveckling av gymnasiets yrkesförberedande linjer. Omriksdagen bifaller vad regeringen föreslår, kommer enförsöksverksamhet att inledas för 5 000 elever. Dessa elever får en treårig utbildning, såsom deraskamrater på flertalet teoretiska linjer redan har. Det blir en kraftigt utbyggdpraktiktjänstgöring. Den med förlängda utbildningstiden kommer också attutnyttjas till att ge eleverna förstärkt utbildning i svenska samt därutöverobligatorisk utbildning i engelska och samhällskunskap. Till detta kommer etttillvalsämne, som exempelvis kan vara matematik eller bild. Vad regeringen nuföreslår bygger på den s. k. ÖG förslag. eller aldrig haren utredning på skolans område rönt ett så positivt gensvar från remissinstanserna.Skälen till detta är flera. Eleverna på de nuvarande tvååriga linjerna anses inte hatillräcklig yrkeskunskap. Det tar för läng tid efter anställningens börjaninnan de kan göra en verkligt produktiv insats i arbetslivet. Därom är bådearbetsgivare och arbetstagare ense såväl inom den enskilda som den offentligasektorn. Botemedlet blir mer praktik . Kunskaperna i s. k. allmänna ämnen är otillfredsställande.Eleverna får härigenom svårt att utföra vissa arbeten inom allt fler yrken.Otillräcklig teoretisk utbildning nedsätter dessutom elevens förmåga atttillgodogöra sig kompletterande utbildning som arbetsgivaren kan vara bereddatt tillhandahålla. Även för arbetsuppgifter som är sådana att det vorerimligt att vänta sig att elever från de yrkesinriktade linjerna borde kunnautföra dem, rekryterar både offentliga och privata arbetsgivare i storutsträckning elever som genomgått det treåriga teoretiska gymnasiet. En bättreallmänbildning skulle åt elever som genomgått yrkesutbildning ge en ökadkonkurrenskraft på arbetsmarknaden. Med undantag för elever som från den tvååriga vårdlinjengår över till sjuksköterskeutbildning är det få elever som från deyrkesinriktade linjerna fortsätter sin utbildning vid högskolor. Med enförbättrad utbildning i allmänna ämnen ökar möjligheterna för elever frånyrkesinriktade gymnasielinjer att vidareutbilda sig. Detta kan väsentligtbidra till att utjämna den 10 protokoll 1987/88:62 1987/88:62 4februari 1988 allvarligaskillnaden-i social bakgrund mellan dem som går till högskola och dem som integör det. Det kan också skapa ökad regional rättvisa, eftersom .yrkesinriktadeIjnjer är vanliga på orter med litet antal invånare. Vad jag med dessa påpekanden velat framhålla är attÖGY-reformen tjänar den enskildes och samhällets intressen. För denenskilde ökar möjligheten att få en utbildning som ger mindre risk förarbetslöshet och bättre chanser till vidareutbildning. För samhället leder enhögre arbetsproduktivitet till en höjning av produktionsresultatet och därmedtill allmänt ökadvälfärd. Beskedet att regeringen nu föreslår att beslutaom en omfattande försöksverksamhet med förstärkt yrkesutbildning har mötts medstort intresse. har kommuner anmält önskemål att fä deltai försöksverksamheten med,ett sammanlagt elevantal av mer än 10.000. Dennaverksamhet är som.jag förut nämnt planerad, att omfatta 5 000 elever. Någonsvårighet att få i gång försöken tycks alltså inte föreligga. Längst har mangått i , där samtliga kommuner uttryckt intresse för att deltai.försöksverksamheten. Såvitt jag kunnat bedöma föreligger det inom och mellanriksdagspartierna en hög grad av enighet om behovet av utveckling avgynmasieskolans yrkesinriktade linjer. Det är däremot påtagligt att en liknandeenighet inte förekommer när det gäller vuxenutbildning. , Olika fprmer av vuxenutbildning har en avgörandebetydelse för att tillföra enskilda människor och samhället kunskap och nykompetens. Samhällsförbättringarna är i stor utsträckningresultat av ett målmedvetet arbete inom våra folkrörelser vare sig dessautgjorts av politiska partier, fackliga organisationer eller andra ideellarörelser. Kunskapen och attityderna hos folkrörelsernas aktiva gruppergrundlades i hög grad genom deltagande i det fria och frivilligafolkbildningsarbetet. Under årtionde efter årtionde var folkrörelsernas,bildningsorganisationer och folkhögskolor de enda möjligheterna för storabefolkningsgrupper, att i vuxen ålder skaffa sig kunskaper utöver vadfolkskolan hade givit dem. Utbildningsväsendet har, reformerats och utvecklats påområde efter område. Allt bättre utbildning blir tillgänglig för barn ochungdomar. Behovet av vuxenutbildning kommer ändå alltid att vara stort. Genomvuxenutbildning kan klyftor mellari generationer utjämnas liksom mellan män ochkvinnor samt mellan dem som är födda i och dem som av olika skål förstsom vuxna kommit till vårt land. Vuxenutbildning är ,, ett viktigtmedel för att snabbt, tillföra arbetslivet ny kunskap, eftersom det årligatillskottet till arbetskraft och ny kon-ipétens som tillkommer genom de ungasinträde på arbetsmarknaden endast uppgår till cirka 2 ä,av arbetskraften. I har en utbildningsom motsvarar vad den gamla folkskolan gav. I har mer än40 % en - utbildning som motsvarar fplkskoleutbildning. Ser man tillutbildningsstandarden i olika.regioner av vårt land blir skillnaderna,även härmycket tydliga. Skillnaderna är också mycket stora mellan ungdomar som kommerfrån hem med svag studietradifipn och sådana ungdomar som har välutbildadeföräldrar. Med tanke på de utbildningsklyftor som alltjämt förekommerär det anmärkningsvärt att äter för fram krav på nedskärning avkommunal vuxenutbildning. vill partiet ha en minskning med nära 10 %.Detta sker i en situation där människor runt om i landet efterfrågar kommunalvuxenutbildning i en omfattning som vi redan nu saknar möjlighet atttillgodose. En nedskärning av den kommunala vuxenutbildningen enligtfolkpartiets förslag skulle utgöra ett hårt slag mot jämställdhetsarbetet,eftersom .just kvinnor i stor utsträckning söker sig till den kommunalavuxenutbildningen för att kompensera brister i sin ungdomsutbildning. ljumma intresse för vuxenutbildriirig framgårockså av oviljan att stödja arbetet för att stimulera människor att genomaktiva insatser på arbetsplatserna söka sig till vuxenutbildning. Partiet villäven försämra korttidsutbildades möjlighet att fä vuxenstudiestöd. Dettaförslag förs fram i en situation då flertalet av de sökande med endastfolkskoleutbildning inte kan få särskilt vuxenstudiestöd pä grund av brist påresurser. Under /87 avslogs inte av samtligaansökningar. I ansträngningarna att komma åt vuxenutbildningen har folkpartietstark draghjälp av . Ett genomförande av förslag skulleleda till nedskärningar för studieförbunden på ca 100 milj. kr. Vuxenstudiestödettill de korttidsutbildade skulle, om hade framgång, reduceras mednära 200 milj. kr. och anför som skäl till sinnegativa inställning till samhällets vuxenutbildning att företagen satsar päpersonalutbildning. Vad dessa partier bortser från är att personalutbildning ihuvudsak endast kommer dem till del som arbetsgivarna önskar satsa på. De inomsamhällets vuxenutbildning prioriterade grupperna får i relativt liten gradglädje av personalutbildning. En undersökning somMetallindustriarbetareförbundet redovisade visar att förbundetsmedlemmar fick en personalutbildning som i genomsnitt uppgick till två timmarpå . Detta genomsnitt betyder att de flesta metallarbetare inte ficknågon utbildning alls. De som har det största behovet och de som har monotonaarbeten och riskerar förslitningsskador är de som oftast inte får någon somhelst del av utbildningsinsatserna i företagen. Målen: för utbildningen inom komvux och grundvux har i höggrad formulerats under inspiration från de grundläggande värderingar som alltidburit upp det fria och frivilliga folkbildningsarbetet. Detta betyder inte attkonimunal vuxenutbildning skulle kunna ersätta de insatser som görs avfolkbildningsförbunden. Tvärtom kommer folkbildriingsarbetet attbli en ännu viktigare kraft för att möta de utmaningar vårt samhälle stårinför. Folkbildningenspelaren viktig roll för utvecklingen inom en rad områden. Genom den ges alla medborgare möjlighet till utbildning iaktuella samhällsfrågor och skolning i praktisk demokrati samt delaktighet ikulturliv och kulturskapande. Folkbildningsarbetet utvecklar förmågan att kommunicera,argumentera och tänka självständigt. Därmed ökar även självförtroendet hosdeltagarna. Folkbildningen har dessutom ett speciellt ansvar för attsöka nå resurssvaga, utbildningsmässigt och kulturellt eftersatta grupper. Till detta kommer även den betydelsefulla uppgiften attutbilda folkrörelseorganisationernas medlemmar, förtroendevalda ochfunktionärer. Den nu pågående folkrörelseutredningen har i sitt förstadelbetänkande pekat på att idéorganisationerna inkl. de politiska partiernabefinner sig i en situation med sjunkande medlemsaktivitet. är vi påväg in i ett kunskapssamhälle där media spelar en allt viktigare roll föropinions- och attitydbildning. Vi riskerar därmed att det bredamedborgarinflytandet minskar och att vi i stället får en liten, välutbildad elit,som får ett ökat inflytande över samhällsutvecklingen. Därför är studieförbundens arbete speciellt betydelsefulltgenom att det bidrar till att folkrörelsernas arbete aktiveras ytterligare. Den framväxande insikten om behovet av en radikalt ökadomsorg om vår livsmiljö måste stärkas. Detta förutsätter studier i storomfattning, bl. a. studier utformade av och genomförda i nära samarbete medvåra folkrörelser. På motsvarande sätt måste genom studier och diskussion istudiecirklar människors demokratiska medvetande och deras vilja att isolidarisk handling till förmån för fattiga och förtryckta i alla delar avvärlden stärkas. Det internationella freds- och nedrustningsarbetet måste föratt na nödvändiga och avgörande framgångar omfattas av betydligt fler aktivamänniskor än . Detta förutsätter stora studieinsatser inom våra folkrörelser.1 dessa insatser måste kampen mot rasism och främlingshat ha en naturlig ochframskjuten plats. För dessa viktiga uppgifter fäster vi stora förhoppningaroch stark tillit till det fria och frivilliga folkbildningsarbetet. På högskolans område anslås iöverensstämmelse med fjolårets riksdagsbeslut ytterligare 60 milj. kr. När det gäller grundläggande högskoleutbildning är insatsernai huvudsak koncentrerade till de små och medelstora högskolorna, medanförändringar vid de större enheterna främst åstadkoms genom omfördelning avbefintliga resurser. Jag vill i detta sammanhang understryka någrabetydelsefulla förhållanden. De olika universiteten och högskolorna har var och en sinsärskilda profil. Ingen högskola är exakt lik någon annan med hänsyn tillutbudet av linjer och kurser. som det är angeläget att slå fastdetta, är det regeringens bestämda uppfattning att utbildningen vid en ochsamma linje eller kurs skall ha samma kvalitet oberoende av vid vilken högskolautbildningen ges. Att en mindre högskola inte kan ha samma bredd på sittutbildningsutbud som en större högskoleenhet hindrar inte att vi ändå måsteupprätthålla kravet att den utbildning som faktiskt ges skall ha samma karaktäroch kvalitet som på övriga högskoleorter. De nya högskolorna har på sina orter och i sina regionerkommit att betyda mer för ekonomisk och kulturell utveckling än vad mannågonsin hade kunnat föreställa sig. De upplevs som stödjepunkter förnäringslivets utbyggnad. Skillnaderna i övergång till högskola är stora mellanolika områden i vårt land. Tillkomsten eller utbyggnaden av en högskola ledererfarenhetsmässigt till att antalet studerande från det område som ligger inompendlingsavstånd kraftigt ökar. Särskilt markant är det stigande antalet äldrestuderande. är härfråga om personer som på grund av exempelvis familjeförhållanden inte utanstora svårigheter kan bryta upp från sin bostadsort för att bedriva studier påannat håll. De små och medelstora högskolorna har därför stor betydelse för enbreddad social rekrytering till högre studier. Den här nämnda ortsbundenheten förstärkerde nya högskolornas betydelse för regional utveckling. Av dem som studerar vidhögskola bildar många familj och blir då inte sällanangelägna att även efter avslutad utbildning stanna kvar på högskoleorten elleri dess närhet. Ökad tillgång på högskoleutbildad arbetskraft leder alltid tillökad aktivitet inom enskild och offentlig verksamhet. De nya högskolorna leder alltsåinte bara till gynnsam utveckling av kulturliv och näringsliv utan också tillökad social och regional rättvisa när det gäller tillträde till högre studier. Med detta inlägg, herr talman, har jag velat framhållanågra av de motiv som genomsyrar regeringens förslag på ungdomsskolans,vuxenutbildningens och högskolans områden. Regeringens förslag präglas av ettmedvetande om att utbildning är en faktor som på ett helt avgörande sättpåverkar människornas levnadsförhållanden i kulturellt och ekonomiskt avseende.Därför måste i ett samhälle som strävar efter rättvisa frågor om utbildning ochutbildningens fördelning ägnas stort intresse. Under detta anförande övertog tredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 132BIRGER HAGÅRD (m) replik: Det var kanske för mycket begärt att förväntasig aft utbildningsministern skulle ha haft möjlighet att i sitt nu förbereddainlägg bemöta något av den kritik som han har rönt, men jag vill beröra någraav de synpunkter som han tog upp beträffande högskoleområdet, speciellt kanskehans uttalande att den utbildning som ges vid de mindre högskolorna skall varaav samma kvalitet som den som ges vid de större. Det är förvisso ett önskemål,men vi vet ju också att så inte är fallet, att så inte /c«« vara fallet. Jagtog förut som exempel uttunningen av ekonomutbildningen, påtalad också avuniversitetskanslern inför utbildningsutskottet. 1 själva verket ges det mindrepengar per årsstudieplats nu än under föregående budgetår. När man t. ex. villbygga ut i /, blir det . vilketär mindre än vad platserna kostar på basblocket. Det är alltså uppenbart attdet här blir en A- och en B-utbildning. Defta kan inte vara särskilt lyckligt.Jag vill också gärna erinra om att ordföranden i planeringsberedningen varstarkt kritisk mot att man vill expandera utbildningen i stället för att satsapå just ekonomutbildningen och utbildningen inom AES-sektorn, så att det blirbättre per capita-resurser än .