prot · GB0945 · 1987-12-31 00:00:00 — Men det borde ocksåvara rimligt att avväga straffet mot bakgrund av det brott som har begåtts. Jag vill än en gång beklaga att utskottsmajoriteten harvalt denna lösning. Jag tycker att promemoria hadevarit ett bättre underlag när det gäller att göra bedömningar i den här frågan. 124 () replik: Återigen gör ett försök attdramatisera frågan. I detta fall är det normalt med böter för den som handharen radarvarnare. Jag har svårt att förstå vad menar med sinacitat, enligt vilka hela svenska folket skulle vara mot ett förbud. Jag vetinte vilket straff han hade tänkt sig, om det normalt inte skulle vara böter.Det vore intressant att höra precisering på den punkten. vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik. 125GÖREL (): Det ser ut som om vi skulle kunna få en ny"röd gubbe'-lag. Förslaget till lag om förbud mot radarvarnare inkl.straffet härför kan jämföras med förbudet mot att gå mot röd gubbe. Det vartidigare straffbelagt, och det betydde att myndigheterna tog ifrån de enskildamänniskorna ansvaret för situationen och ställde för stora krav beträffandepolisens aktiva ingripande. Detta förbud kom i längden att av allmänhetenupplevas som obefogat och löjligt, som en förbudsmentalitet. Detta förslag ärlångt värre. Det finnsi andra länder förbud mot att bruka s. k. radarvarnare. har man ialla fall inte gått så långt i kontroll och påföljd som här föresläs. För attge polisen möjlighet till effektiv kontroll har förslaget nämligen konstrueratssä att påföljden för att äga en radarvarnare kan bli fängelse. Då ges polisenmöjlighet till kroppsvisitering, husrannsakan osv. Straffet för att inneha enradarvarnare - sådana lär innehas av av bilägarna - är alltså enormtmycket hårdare än straffet för den fortkörning man annars kunde råka ut för,där böter är straffet. Logiken är lysande. För det första införs en lag som medgerintegritetskränkande kontrollåtgärder. För det andra införs denna lag omförbud mot radarvarnare mycket snabbt - så snabbt att ett stort antal människorkan komma att göras till brottslingar. Detta innehav var ju fullt lagligt ändafram till den nya lagens giltighet. För det tredje innebär förbudet med dessuppföljningsansvar och straffsanktion att polisens resurser måste avsevärtförstärkas och byråkratin ges möjlighet att frodas som mögel i rätt miljö. Det hadevarit bättre att satsa de här resurserna på förstärkning av polisresurser förövervakning av fortkörning. 1 och för sig måste ett förbud inte vara kopplat tillstraff, t. ex. när det är svårt att göra uppföljningen. Ett sådant förbud är dåen markering från samhällets sida. Det är t. ex. förbudet mot aga. Information är både effektivt och riktigt. Vi har ju iSverige genom information fått ner bruket av nikotin, dvs. rökningen, till enmycket liten andel jämfört med . sade att , genom att intadenna hållning när det gäller förslaget, uppmuntrar brott mot gällandehastighetsgränser. Nej, det gör vi inte alls, men vi tror på människorna-vitror att människotår mottagliga för argument. Det är ett gott skäl att köra saktare när man får veta attden höga hastigheten förstör naturen. Det är också ett bra skäl att dra ner påfarten om vägen är mindre bra. Bilisten tar till sig argumenten, tar ansvar ochdrar ner hastigheten. Varför skall vi sila mygg och svälja kameler, Sten-OveSundström? Har polisen någon inbördes tävling i gripandefrekvens, så att det ärretfullt om bilisten råkar sänka hastigheten just ? Beror det i så fall påatt han har radarvarnare? Det kanske var intuition, eller också uppträdde mötandebilister på ett sådant sätt att han varnades. Hur skall det förbjudas? Är detockså straffbart? Förslaget i proposition 49 är tyvärr ettexempel på en alltför vanlig byråkratiskapande förbudsmentalitet, dessutom medintegritetskränkande kontrollregler och en påföljd som i förhållande tillbrottets art måste anses orimlig. Det finns en lång rad andra brottsområden där polisensresurser behövs bättre; stöld, narkotika, våldsbrott m. m. Såväl polisen som andra remissinstanser har uttalat sig omsvårigheten att övervaka ett eventuellt bruk av radarvarnare, om förbudet inteinnefattar både förbud mot innehav, överlåtelse, försäljning, import etc. ochgavs en sådan straffpåföljd att husrannsakan var möjlig. Att man uttrycker sigså kan faktiskt innebära att man anser att övervakningen är så omöjlig attutföra att man tar till i sina krav men helst vill slippa förbudet. Övervakning av miljö-förändringar, m. m. Jag föreslår att skall avslåpropositionen. Jag menar att regeringen via TSV och NTF i stället skall satsapå en intensiv' kampanj mot hastighetsöverträdelser. Jag yrkar bifall till den moderatareservationen. Jag vill redan nu deklarera att , om denreservationen faller, i andra hand kommer att stödjacenter-folkpartireservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:14 om tilläggsbudget I inom miljö- och energidepartementetsområde (prop. 1987/88:25 delvis). Övervakningav miljöförändringar, m. m. . 126 (); Att miljön är viktig är vi alla överens om -åtminstone säger vi det från denna talarstol. Men det är ocksånödvändigt att mål och medel stämmer överens. Skall miljön bli bra krävs detockså att de myndigheter som har att hantera dessa frågor får det tillskott avhandläggare och människor med rätta kunskaper som behövs. Vi har från sida i anledning av dennatilläggsproposition föreslagit att länsmyndigheterna skall fä fler handläggareoch att skall bevilja 10 milj. kr. Vi har gjort det ocksåmot den bakgrunden att miljöministern, under den debatt som.har förts omfreonutsläpp och annat, har sagt att det inte hade behövt vara på detta sätt omlänsmyndigheterna hade agerat så som de borde. Men förutsättningen för att deskall kunna göra det är att de har resurser. De har ålagts nya uppgifter utanatt ha fått några resursförstärkningar. De nu aktuella freonfrågorna har visathur orimlig situationen är på naturvärdsmyndigheterna, där man saknar såvälriktlinjer som resurser från regeringen för att göra jobbet på etttillfredsställande sätt. Det finns många andra miljöproblem som förtjänar ett stortintresse. Det är bl. a. försurningen, havsföroreningarna ochtungmetallspridningen. Allt detta kräver mera resurser för att det skall bliett resultat och för att de åtgärder som bör vidtas kommer till stånd. Det ärmot den bakgrunden som har föreslagit de extra 10 miljonerna. Miljömyndigheterna måste kunna hantera miljöproblemen påett övergripande sätt. Exempel på problem är alltså försurning,kemikaliespridning, havs- och luftföroreningar, som påverkar både klimat ochozonlager. Vi har fått nya bekräftelser på att det marknära ozonet är ettbekymmer för växtligheten. Det är giftigt och måste minskas. har vibekymmer med att det övre ozonlagret, som är till skydd för oss, minskar. Detär framför allt freonutsläppen som har lett fram till det. Under80-talet har beslutat om resursförstärk- ningartill länsstyrelsernas miljömyndigheter. Man har räknat fram att det är 69tjänster man på det sättet skulle ha tillfört naturvårdsenheterna. 1 självaverket har man tillfört 19 tjänster. har naturvårdsenheterna ålagtsbesparingar som rriotsvarar 73 tjänster. Det innebär att man i stället för ettplus på 69 tjänster har ett minus på 54. Detta sker som enheternafått nya uppgifter att utföra. Vi har ju blivit uppmärksammade på miljöproblemensart undan för undan. Det är mot denna bakgrund vi har föreslagitförstärkningen. Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till ochfolkpartiets reservation i detta ärende. Övervakning av miljöförändringar, m. m. 127HÅKAN (): Jag måste säga att jag redan underutskottsbehandlingen hade svårt att förstå motivet för den centermotion somavlämnades i samband med beredningen av tilläggsbudgetens bil. Inte hellerhar genom sitt anförande nu övertygat mig om att det skullevara motiverat att i tilläggsbudgeten anslå 10 miljoner utöver det regeringenföreslagit till länsstyrelsernas naturvårdsenheter: Det är inte så att jag tror att naturvårdsenheterna påvåra länsstyrelser skulle ha tillräckliga resurser för att möta de nya kravenpå bättre kontroll och övervakning av miljöfrågorna. Tvärtom kommer det att härvara angeläget riied resursförstärkningar. Men detta har redan uppmärksammats.Bl. a. har regeringen i tilläggspropositionen, som vi nu behandlar, föreslagiten anslagsökning med 3,5 milj. kr. för utförande av analyser, i synnerhet dådet gäller miljögifter. Det är vikfigt att ha tillgäng till dessa pengar föratt kunna göra framtida bedömningar rörande miljögifterna. Regeringen har ocksåföreslagit att anslaget på tilläggsbudgeten skall räknas upp med 375 000 kr.för förvaltningskostnader. Det är nödvändigt för miljövården med detta bredareanalysunderlag. Vad jag inte förstår är att man i centerreservationen nuockså föreslår en uppräkning med ytterligare 10 miljoner. Vi kommer, herrtalman, att få ta ställning till en rad regeringsförslag på miljöområdet.Det kommer bl. a. att gälla ozonskiktet och havsföroreningarna, men ocksålagförslag om påföljd dä det gäller brott mot miljölagen och en rad andrafrågor. Vi kommer också här i kammaren att få ta ställning till enny organisation inom miljövårdsområdet. Det brukar vara vanligt och självklart,och dessutom mest praktiskt, att först ta ställning till organisationsformerna,dvs. se till att vi har en effektiv och snabb organisation som utnyttjar debästa samordningsfunktionerna och undviker dubbelarbete, som kan förorsakafördröjning. Det är först dä vi kan få ett grepp om vilka resurser vi måsteställa till förfogande. Den överblicken har vi inte , eftersom vi vet attden nuvarande organisationen har vissa brister. Dessutom borde vetskap om att det pågår ett budgetarbete i regeringen, som kommer attföreläggas i form av budgetpropositionen. Då får viockså möjlighet att i en vidare omfattning än tilläggspropositio-rien ger oss ta ställning till naturvårdsenheter. LennartBrunander säger att det gäller att inte bara prata om miljöfrågor. Övervakning av miljöförändringar, m. m. Men jaguppfattar faktiskt förslaget i den reservation som är fogad till betänkandetsom bara prat. Han har kommit på att man med ytterligare 10 milj. kr. tilllänsstyrelserna kan visa upp goda samvete och vilja att utöka dessaresurser. Jag är säker på, , att om vi hade utökat med denämnda 69 tjänsterna, hade vi inte haft någonting att sätta in för att lösaproblemen med ozonskiktet och havsföroreningarna. Först måste vi ha enlagstiftning som är anpassad till de krav vi ställer på miljön. Sedanmåste vi också få en organisation som är anpassad till de förslag vi kommer attställa. Därför vill jag, herr talman, på det bestämdaste yrka avslag påcenterreservationen som fogats till betänkandet. 128 (): säger att han inte harförstått motiven till vårt förslag. Han förstod det inte när vi behandladeförslaget i utskottet heller. Det är det som är bekymret, , från socialdemokratiskt håll inte har förstått motivet. Sedan säger att det ändå har anvisats 3,5miljoner, så att litet fler analyser kan göras. Det är riktigt och det är bra.Men analogt med det jag sade arbetar man pä det sättet attnya uppgifter läggs på miljömyndigheterna, men det sätts inte till resurser ochmänniskor så att genomförandet kan ske på ett riktigt sätt. Har man bekymmerredan i dag, blir bekymren ännu större på detta sätt. Då kan man fråga sig vemsom skall göra analyserna. Jag håller med om att det är oerhörtviktigt att vi kan ta dessa prover. Vi har från sida i andrasammanhang krävt andra kontrollprogram och att andra prover tas som vi inte göri dag, för att kontrollera kondifionen på vår miljö. säger att det gäller att verksamheten ärsnabb och effektiv. Det är naturligtvis riktigt. Men det kräver också resurser. Vidare säger att lagstiftning är viktig.Vi måste anpassa lagstiftningen så att vi kan komma åt freonanvändningen. Mensade inte vår miljöminister i sitt resonemang om de här frågorna att det inteär lagen det är fel på. Man har möjligheter att vidta åtgärder, men man harinte gjort det. Det var det hon kritiserade. Det är väl resurserna som interäcker. sade att vi får återkomma,och det kommer vi att göra. 129 (): sade någonting som jagkan ställa upp på. Jag tror att även han börjar förstå vad det är fråga om. Hansade att vi får komma igen, och det är det vi menar. När vi har ett bättreunderlag för hur vi skall utforma miljöorganisationen och när vi vet vilkaresurser som behöver sättas in, måste vi komma igen. Jag är övertygad om att deresurser vi har är otillräckliga för att möta framtida krav inommiljöområdet. I det avseendet råder inga delade meningar mellan LennartBrunander och mig. Vi lägger fram förslag till en budget för nästa budgetårredan den 11 januari. I det sammanhanget kan man i vidare omfattning ta ställningtill hur miljöorganisationen skall se ut. Dessutom kommer ett lagförslag undervåren från regeringens sida om vem som skall ha hand om miljökontrollen. mer läggasöver på kommunerna eller skall länsstyrelserna ta hand om detta? Vad är det försorts personal, , som ni nu kräver? Är det fler som skallsyssla med tillståndsgivning eller skall de ägna sig åt kontrollen? Ja, hurdetta skall se ut och var man skall lägga de olika funktionerna vet vi inte . Jag är förvånad över och reagerar emot att nu helt plötsligt villrycka loss 10 miljoner för att tillsätta dessa tjänster, utan att man vetvilken typ av tjänster det gäller. Överläggningen var härrried avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 19 § Föredrogs näringsutskottets betänkande 1987/88:8 omutrikeshandel. 130 HÄDARCARS (fp); har vi inför julhandelnmed frukt upplevt ett absurt skådespel. Spelets huvudaktör, jordbruksministerMats , har genom en blandning av okunnighet och eftergivenhet lyckatsställa till det så till den grad att risken nu är stor att det fill jul varkenkommer att finnas svenska eller utländska äpplen i affärerna. Det är trist,även om värre olyckor väl kan drabba det svenska folkhushållet. Barnen får, somnågon sade, hänga bananer i julgranen i stället för äpplen, och det kan ju vararoligt som omväxling, i varje fall någon jul. Vad som är allvarligare är att de svenskafrukthandlarna med regeringens hjälp har lyckats med uppgiften att göra klartför svenska folket att svensk frukt inte är något att ha jämfört med den fruktsom importeras. Det är beklagligt att man på det sättet undergräver tilltrontill att vi i kan producera äpplen som är lika bra och lika goda somutländska äpplen. Det tror jag är det allvarligaste resultatet av den senasteveckans förvirring. En pyrrusseger kan man säga att det var för de svenskafrukthandlarna när de lyckades förleda den att förlängastoppet av impoh av utländska äpplen. Ingenting tyder på att de utländskaäpplena skulle vara dumpade. Man brukar säga: bevare mig för mina vänner,mina ovänner klarar jag själv. Jag får föreslå att de svenska frukthandlarnasöker sig bättre vänner i sin kamp än den . För handelsrelationer med ärbeslutet till skada. Vikfigare saker än frukt, mycket vikfigare, kan stundtalsstå på spel, t. ex. när det gäller den svenska stålexporten till . Jag har träffat jordbruksministern, och vad han till mighade att anföra var att "vi väl inte skall ge efter för amerikanskapåtryckningar när det gäller frukt". Jag trodde, herr talman, att allaförhandlingar var ett givande och ett tagande. Frågan om frukten är någontingsom man i uppenbarligen fäster stort avseende vid och ser som en testfrågapå villighet att föra en i alla avseenden fri handel. Vi kan hoppas påatt företrädare för den amerikanskaregeringen inte lika enkelspårigt.som prompt förklarar när detgäller stålet att inte skall vi ge efter för svenska påtryckningar. Jag tycker synd om den svenska utrikeshandelsministernAnita som genom sin företrädare i ämbetet utsätts för så många i sakonödiga anklagelser för protektionism och småaktighet. Det utskottsbetänkande vi behandlar gällerfrihandel, och vi har från moderater och folkpartister sagt att handelshindrengentemot bör undanröjas å det snaraste. Vi har särskilt framhållit vaddet innebär i fördyring för svenska konsumenter att vi har de restriktioner vihar för importen av teko frän . Som herr talmannen säkert har noteratpresenteras det i tidningar en utredning gjord av vidHandelns utredningsinstitut, där han efter en noggrann genomgång har kommitfram till att de svenska hushållen förlorar på atttekoimporten inte är fri. Det innebär att flertalet familjer i fårbetala . mer för att vi skall upprätthålladessa restriktioner gentemot u-landsimporten av textilprodukter.Tillarbets-marknadens parter, som snart skall diskutera löneutvecklingen iSverige, kunde man säga att man kan ge alla hushåll . eller litet meraskattefritt genom att ta bort dessa tekorestriktioner. Därigenom skulle manåstadkomma en rejäl förbättring utan någon som helst kostnad för det svenskafolkhushållet. Det finns därför alla skäl för att biträda dereservationer som och har fogat till detta utskottsbetänkandenär det gäller frihandel, inte minst frihandel gentemot . I betänkandet finns också en beskrivning av det särskildaindustristöd som har utgått. Folkpartister och moderater har påtalat attselektivt industristöd inte är ett bra sätt att lösa industrinsomstrukturering. Det är naturligtvis delvis en anklagelse mot de regeringar somfolkpartiet och själva har ingått i, en anklagelse i den meningenatt de erfarenheter vi fick av selektivt industristöd av slutetav 70-talet och verkligen inte är de allra bästa. Det äralldeles riktigt, som har framhållits från ledande företrädare för moderaternaoch , att de åtgärder söm vidtogs starkt bidrog till att lösasysselsättningsproblemen under denna.tid och att vi därför inte fick denarbetslöshet som man i andra delar av drabbades av. Men kostnaderna påsikt för folkhushållet var betydande. Det är från dessa utgångspunkter och medhänsyn till erfarenheterna även efter det vi senast hade en borgerlig regeringsom vi drar slutsatsen att man bör, undvika och helst avstå från selektivaindustripolitiska stöd. Även detta finns med i en reservation från folkpartietoch , och jag yrkar bifall till den liksom,till andra reservationerundertecknade av folkpartiledamö.ter. Med dessa ord tycker jag att jag har belystvår inställning i sak till de frågor som behandlats i utskottet. Det ärsjälvfallet min förhoppning att riksdagsmajoriteten skall biträda dereservationer som har framlagts av ., 131PER-OLA (); I det betänkande som vi nu behandlar harcentern undertecknat fem reservationer. Jag yrkar bifall till dessa. I första hand skall jag uppehålla mig vid tre avreservationerna - den om frihandeln, om u-landshandeln och om en sociälklausul i internationella handelsavtal. ' På internafionell nivå pågår olika förhandlingar ochdiskussioner med syfte att skapa en fri handel utan handelshinder. Det är i ochför sig bra, men enbart frihandel får inte vara ett mål i sig. Vi måste föradebatten något vidare. I varje situation gäller det att bedöma följderna avfrihandelsprincipens tillämpning. Det måste bli fråga om avvägningar mellanolika samhällsintressen. Hos vissa personer som deltar i debatten omutrikeshandeln finnsdet en ohämmad tilltro till frihandelns principer. Vi harnyss hört ett vittnesmål från . Då frihandeln kommer i konflikt med andra intressen krävsdet enligt uppfattning vissa ingrepp;'Valet står inte mellan totalfrihandel eller total protektionism, vilket ofta felaktigt framhålls av en del.Det gäller i stället i vilken grad vid utformningen av sinhandelspolitik skall ta hänsyn till sociala, miljömässiga, regionalpolitiskaoch säkerhetspolitiska konsekvenser. Det krävs, menar vi centerpartister, skyddmot extrem frihandel inom vissa områden. bör därför uttala sig för ensådan allmän inriktning av handelspolitiken. Detta har vi framhållit i en avvåra reservationer. Intresset för svensk utrikeshandel koncentreras nu nästanhelt till EG-området, som en följd av den pågående integrationsprocessen inomEG. Visserligen är EG den mest betydande handelspartnern för vårt land, hosvilken vi avsätter av vår export, värdemässigt sett. Ändå vill jagpåstå att vi bör komma ihåg vår handel med andra länder och fästa störreuppmärksamhet vid situation. Svensk export och svensk ochinternationell handel får inte begränsas till enbart de starka öch rikaindustriländerna. I alltför hög grad har och deras situation kommiti skymundan i den Europadebatt som förs både i vårt land och i övrigaEuropa. I den pågående förhandlingsrundan med syftar man tillatt förbättra möjligheterna för att vinna tillträde till nyamarknader. Det är vällovligt. Men den nuvarande balansen - eller rättare sagtobalansen - mellan industri- och utvecklingsländer kan inte lösas enbart inomramen för GATT-diskussionerna. Tvärtom kan en ökad frihandel leda till negativaeffekter när det gäller fördelningen av ekonomiska resurser. Det blir deekonomiskt starka länderna som kan vinna på de svagare ländernas bekostnad.Därför bör vi från svensk sida i de pågående diskussionerna inom bl. a. GATTuppmärksamma situation på ett mera akfivt sätt. En särskildarbetsgrupp bör få i uppdrag att kartlägga de olika tullarrangemang och andrahandelshinder som försvårar industrialiseringsutveckling. En fråga som tagit upp i motioner de senaste årenär spörsmålet om en socialklausul i internationella handelsavtal. partierna,med undantag för vpk, har varit i det närmaste obefintligt. Vi menar att detbehövs en kartläggning av i vilken omfattning som varor som produceras underfrån hälso-, miljö- och arbetskraftssynpunkt oacceptabla förhållandenimporteras till . har undertecknat internationella avtal som tar uppbegränsningar i andra sammanhang. De innehåller undantagsklausuler. Bl; a.medges undantag från frihandeln i trängda lägen, t. ex. vidbetalningsbalanskriser och vid svårigheter för vissa näringsgrenar ellerregioner. Däremot saknas det möjligheter till åtgärder mot import avprodukter som har framställts i dålig miljö eller genom utnyttjande avbarnarbete eller slavarbete. har socialdemokraterna avvisat förslaget om ensocialklausul. I samband med den nu pågående GATT-rundan har emellertid USAaktualiserat frågan. I det läget har då förhandlare ställt sigpositiva till USA-kravet. Det finner jag något märkligt. Jag vill fråga , som deltar i debattenför socialdemokraterna; Vad är motivet till att ni socialdemokrater här iriksdagen inte vill göra ett uttalande om en socialklausul, men låter desvenska förhandlarna ställa sig positiva fill krav som kommer från inomramen för ? Vore det inte ett bättre stöd med ett uttalande här frånriksdagen? Ett första steg i arbetet med en socialklausul skulle kunnavara att låta en arbetsgrupp kartlägga den svenska importen av varor som harproducerats under från hälso- och miljösynpunkt oacceptabla förhållanden ellermed utnyttjande av barn, slavarbete eller underbetald arbetskraft. En sådankartläggning kan sedan ligga till grund för svenska handelspolitiska ställningstagandeni såväl bilaterala som internationella sammanhang. Jag yrkar bifall till de reservationer somcentern undertecknat. 132HÄDAR () replik: talar om att frihandeln inteär ett mål i sig, utan man skall se till när den är bra för en själv, hur dengynnar eller inte gynnar det svenska samhället. Det kan ligga mycket i det. Detfinns naturligtvis många som kan hävda att vi får den bästa av alla världar omett land får ha protektionistiska åtgärder och hyss för sig och de andraländerna tillämpar frihandel. Det kanske är det som är uteefter, att försöka skapa en modell där skall kunna kräva frihandel avde andra, men själv kunna ta fram den protektionistiska bockfoten när detpassar. En del av det han säger tyder på det, t. ex. när han argumenterar fören socialklausul. Vad är det han egentligen är ute efter? Vi är från sida för att man skall ta itu medde fall där slavarbetare och barnarbetare verkligen utnyttjas för attframställa produkter. Om en klausul kan begränsas på så sätt ser också jagfördelar med den. Men ta t ex. begreppet dålig arbetsmiljö - vad sjutton ärdet, ?