prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Genomatt dela upp gods- och persontrafiken i skilda affärsområden och flyttahuvudansvaret för kundkontakterna från regionen fill främst ochMalmö, kommer man att slå sönder en organisation som fungerar utmärkt ochi hög grad är både decentraliserad och marknadsan-passad. Grundtankenbakom SJ:s nya affärsorganisation är att decentralisera ansvaret för att kommanära marknaden. De föreslagna förändringarna för Östgötaregionen ligger absolutinte i linje med denna grundtanke, eftersom ansvaret för persontrafikencentraliseras till och ansvaret för godstrafiken flyttas till . Detmåste vara helt olämpligt att lägga huvudansvaret för marknadskontakterna iÖstgötaregionen i , eftersom i sig själv redan ärså stor. I en sådan organisation kommer de regionala intressena iÖstgötaregionen att få svårt att hävda sig. Erfarenheterna från det privatanäringslivet visar också att man i regionindelningar sällan hänför Östergötlandtill . Det är lika olämpligt att hänföra Östgötaregionen fill Malmö.Det avgörande argumentet mot en sådan organisation är avståndet. Ugger40-45 mil från , och det säger sig självt att det inte går att hasärskilt nära marknadskontakter på sådant avstånd. Icentrum ligger - landets fjärde storstadsområde. De bådakommunerna kompletterar varandra och utgör tillsammans ett attraktivtalternativ till de tre tradifionella storstadsområdena , ochMalmö. hänförs till de fem regionerna i landet,som bedöms ha de största utvecklingsmöjligheterna. ligger tyngdpunkten inom transport- 36 och kommunikationssektorn i . Få orter ilandet kan uppvisa ett transporlgeografisktså fördelaktigt läge som . Här möter två Europavägar och tvåriksvägar alldeles infill en internationell fiygplats och enav ostkustens modernaste djuphamnar. Den transporttekniska infrastrukturen är således välutbyggd i och skapar ett mycket fördelakfigt kommunikationssystem.Till detta kommer att alla typer av transport-, lagrings- och speditionsföretagfinns representerade i kommunen. Dessa företag erbjuder tillsammans ett heltäckandeserviceutbud. Av alla de uppräknade skälen bör SJ:s marknadsregion i Norrköpingbehållas intakt. har gett rätt att själv fattasådana här beslut. Därför har jag fått nöja mig med att avge ett särskiltyttrande. Men tillåt mig framföra en stilla undran när det gäller framtiden: Ärdet inte litet underligt att en icke politisk styrelse - som fallet är nu -utan politiskt ansvar får flytta statliga jobb kors och tvärs i ? Trafikpolitiken och regional balans Anf.23 (vpk): tog långtgående beslut som rörjärnvägens framfid i . Det var då alla partier utom vpk ställde upp påregeringens förslag att spränga SJ i två skilda verk. Detta är en mycket märklig konstruktion - den förekommerinte någon annanstans i världen - oavsett vad än kommer att sägai den här debatten. Ansvariga järnvägsmänniskor runt om i världen har förvånatsett på den svenska sprängningen. De begriper uppriktigt sagt inte varför denkommer fill stånd. Men jag tror att jag vet! Precis som i en hel rad övriga frågor - vi har diskuteratvägtrafiken - är det nyliberala idéer som får genomslag. Och den svenskaregeringen har så bråttom att springa före regeringarna i alla andra nationer iVästeuropa att man slår till med sådana här märkliga konstruktioner. Man kräverännu mer lönsamhet och effektivitet. Men jag är övertygad om att man biter sigsjälv i svansen - det här kommer inte att fungera. Det är alltså den sprängningman beslutade som leder fill att vi nu måste diskutera var detta nyaverk, som man vill konstruera, skall ligga. Vpk:s uppfattning är att verket mycket väl kan placeras iBorlänge, när det nu har kommit till stånd. Vi har tillsammans med centerndrivit frågan att när skall ta emot detta verk av regionalpolitiskaskäl är det mycket, mycket viktigt att man satsar mera på utbildningen än vad manhar gjort tidigare i regionen . Där finns bra satsningar ,men de behöver bli ännu bättre. I utskottsmajoritetens skrivningar talas ocksåjust om betydelsen av förbättrad utbildning för att möta de krav som måsteställas när förläggs till . Men, herr talman, eftersom jag är ensam företrädare förden linje som inte vill ha till stånd den här sprängningen och inte har kunnatreservera mig i detta avseende, eftersom vi tog beslut , utan bara harkunnat skriva ett särskilt yttrande, så vill jag påminna om att all denpersonal inom SJ som arbetat mycket ambitiöst och engagerat för att motverkabl. a. utflyttningen, hade som huvudkrav att sprängningen - uppdelningen i tvåolika verk - inte skulle ske. Man kallar den ett misstag, och man tror attorganisationen aldrig kommer att fungera bra. Prot;1987/88:123 Dessutom- och det vill jag säga till socialdemokraterna och de borgerliga -kommeromstruktureringen att kosta . Ingen har nämnt det idebatten. Är detta att satsa på sparsamhet och effektivitet? Tillråga på allt är det nog så att det här varken är ett vist beslut eller innebäratt vi ens kommer att få fatta vissa beslut, som humoristiskt säger. Regeringen vill också ta över storabefogenheter härvidlag och fatta beslut i både järnvägsfrågorna och landsvägsfrågornafortsättningsvis. Men kostar kalaset. Ochvarifrån kom idén i ? Den kom från ett privat konsultföretag som heterIndevo. Detta företag lockade, skulle jag vilja säga, den tidigare SJ-generalenBengt Furbäck att ställa upp.just på det här. Det hette att SJ var i akut kris,trotsatt SJ låg väldigt bra till jämfört med andra järnvägsföretag i bl. Ett enda lands järnvägsföretag ligger bättre till, och det ärSchweiz järnvägsföretag. Somen liten ironisk hyllning till dem som har sprängt SJ, till dem som lyssnar påprivata konsultföretag av typ Indevo, vill jag avsluta mitt anförande med enliten dikt. Furbäcks tal om en revolution i företagskultur, efter inspirafionfrån Indevo, blev till följande dikt: Det är fint mycket fint För en liten elit Som fått nyckelkort - ettSJ-gebit Gossarsmå redan två Ack så blå och små Kilar på kilar på Till sin nya nisch I enhögerpastisch Icitysalong sitter män på rad Som ser på ja, ser på När vindarna drar och Indevofar Förbi förbi ' ' För nu skall det spelas Med nya bolag och gamlabohag Åt i sin nyasal SJskall kapas Sen kan det gapas öm Det är bara hundskall ' För tåget har gått Det sista brått blir det tyst Prot. Riktigt tyst riktigt tyst Maktenden har - Trafikpolitiken och re- på gamla dar gionalbalans Lärt folk lite vett ' ' Men det kunde gått snett Om inte man sett Hur olönsamt och ovarsamt Ett folk kan va Qm di får det för bra Där är tomt och kallt I miljoner man satsat har I portföljen sin kvar Lite papiper om Hur folket runtom I landetgjort uppror Mot herrarnas villkor - Inorr som i söder , Hoppet det glöder De harvarsin handel, Där folket har andel vill de ha mer Mycket mer mycket mer Där bilar är forntid Men tågen är prima Som kan åka gratis På folkets järnväg ' ' Från söder fill norr Under knorr vilket knorr Hansmög högerut Under folkets salut Där går han än Utan en vän tog slut Jag avslutar med att yrka bifall fill reservation 2 i trafikut- 39 skottets betänkande 24. 24 (): betänkande om den regionala balansen inomtrafikpolitiken kanske inte är något av de - fill volymen i alla fall - störrebetänkanden som kammaren behandlar under årets . Men aldrig har väl ettbetänkande gett oss ledamöter i trafikutskottet anledning till så mycketläsning som det nu aktuella betänkandet. Då syftar jag, herr talman, inte påläsningen av betänkandet som sådant utan på alla de skrivelser som utskottetsledamöter fått ta del av med anledning av trafikpropositionens avsnitt om denregionala balansen. Här har vi övervältrats av synpunkter på hur regeringensförslag om lokalisering av det nya skall förverk-Ugas. Jagskall be att få återkomma till vad utskottsmajoriteten säger om detta, men låtmig först göra några allmänna kommentarer angående det som själva betänkandethandlar om. Såsent som uttalade att de allmänna målen förregionalpolitiken är att alla människor, var de än bor i landet, skall gestillgång till arbete, service och en god miljö. Alla vet att det är svårt attuppnå denna målsättning om vi inte har tillgång till goda kommunikationer ihela landet - kommunikationer som då också är säkra och miljövänliga. Deträcker alltså inte längre att det görs regionalpolitiska insatser i regionermed problem, utan det måste bli ett stärkt samspel mellan regionalpolitiskainsatser och trafikpolitiska sådana. Det är insatser som måste anpassas till deolika förutsättningar som finns i varje region, insatser som ger regionerna bådeöverlevnadsmöjligheter och utvecklingsmöjligheter. För att komma ett stortsteg närriiare de mål jag tidigare nämnde har regeringen lagt den tjockapropositionen Trafikpolitiken inför 90-talet på bord. Pågrund av propositionens digra omfattning har behandlingen av den delats upp iflera olika betänkanden, varav de flesta redan behandlats av kammaren. Därförtänkte jag, herr talman, mycket kort redovisa vad vi har beslutat föratt öka den regionala balansen inom trafiksektorn i landet: attstaten skall köpa tågtrafik av SJ för att trygga betydelsefull interregionalpersontrafik, attvi inför nytt planeringssystem och höjer investeringsnivåer för att kunna tastörre regionalpolitisk hänsyn vid järnvägsinvesteringar, , som vi hört tidigare i debatten här om väginvesteringarna, höjerdriftsanslag för statliga vägar och ökar regionalpolitiskt tänkande vidfördelningen av anslaget, attdet blir stärkt regionalt inflytande över länsanslagen vad gäller såvälplanering som investering. Tilldetta kommer särskilda satsningar på , med beaktande av Norrlandsspeciella problem som långa avstånd och relativt begränsade resandeunderlag. Alltdetta, herr talman, är utskottet i princip överens om. Därför finns det kanskeinte anledning att ytterligare fördjupa sig i frågan. Jag ville ändå påpekadetta innan jag tar upp den fråga där utskottet inte är överens, nämligenlokaliseringen av det nyinrättade till . Riksdagenhar tidigareunder vårriksdagen fattat beslut, som har nämnts här i debatten, omatt affärsverket SJ delas upp i ett affärsverk - SJ, med ansvar för självatrafiken - och en ny myndighet, , som ansvarar för infrastrukturen.Det betyder att får i princip samma arbetsuppgifter sombanavdelningen inom SJ har. Regeringen föreslår nu att banverketshuvudkontor lokaliseras fill . Dettasker helt i linje med tidigare uttalanden om att nyinrättad statligverksamhet i största möjliga utsträckning lokaliseras till platser ute ilandet, i första hand till orter där statlig verksamhet haft en negativutveckling. En sådan ort är . IBorlänge finns också både och trafiksäkerhetsverket,med vilka kan komma att skapa god samordning. Vidare finns, ochplaneras ytterligare, goda utbildningsmöjligheter på högskolenivå i . Sedanförslaget om lokaliseringen av till blivit känt harutskottets ledamöter, såsom jag inledningsvis sade, blivit överösta medskrivelser om hur säkerheten vid SJ skulle bli eftersatt om lokaliseringenförverkligades. Bl.a. har det hävdats att av de ca 70 anställda inombanavdelningen , för vilka krävs utbildning och erfarenhet somcivilingenjör, endast ett tiotal skulle flytta till . Detta skulle dåfå en menlig inverkan på det framtida säkerhetsarbetet inom verket. Medanledning av detta och med tanke på kostnaderna för att utbilda eventuell nypersonal har alltså moderater och folkparfister i utskottet reserverat sig ifråga om lokalisering av till . Utskottsmajoritetenhar naturligtvis tagit intryck av vad man sagt i alla skrivelser ochuppvaktningar. Vi har också tagit intryck av vad generaldirektören för SJ ochchefen för dess banavdelning, som också blir ny generaldirektör i ,hemställt i en framställning till regeringen som också utskottet fått ta delav. De bägge generaldirektörerna motsätter sig inte en lokalisering tillBorlänge, under förutsättning att ges frihet att organisera sig såatt konsekvenserna av en utflyttning minimeras. Vihar vidare tagit del av vad företrädare för Boriänge kommun sagt om kommunensmöjligheter att svara upp riiot kravet på en etablering, och i synnerhet vadsom sagts om befintlig och planerad utbildning vid högskolan i . Vi harförstått att en lokalisering av fill inte innebär någon ökadsäkerhetsrisk för dagens tågtrafik. Säkerhetsarbetet sköts avmycket duglig personal ute i regionerna. Vidvarje diskussion om lokaliseririg av statliga myndigheter till orter ute ilandet har det framhållits att verksamheten kraftigt kommer att försämras. Jagvill påminna kammarens ledamöter om att omställningen vid varje sådanlokalisering fungerat mycket smidigare än vad som kunnat förutsägas. Jagförutsätter att det går ätt lösa de eventuella problem som uppstår vidlokaliseringen av till på samma sätt. Med hänvisning till att starka regionalpolitiska skäl talar för detföreslår utskottsmajoriteten att lokaliseras tillBoriänge . Vi förutsätter då att lokaliseringen skeri sådana former att järnvägens fortsatta utveckling och säkerhetshöjan- de arbete inte hämmas ochatt ges, såsom de bägge generaldirektö rerna hemställt hos regeringen orn, möjligheter att välja sådana organisato- riska lösningar att det hela sker,smidigt..Det innebär då att viss teknisk personal vid inom el-, signal- och telesidan även efter 1990 kan behöva finnas kvar i fills motsvarande kompetens har byggts upp i . Viförutsätter vidare att regeringen återkommer fill om hur eventueUamerkostnader för lokaliseringen vid bibehållandet av viss personal iStockholmsområdet skall finansieras, i Vad som sägs i betänkandet om vissaövergångsåtgärder bör riksdagen-som sin mening.ge regeringen till känna. Meddetta, herr talman, yrkar jag avslag på reservafion 1 och bifall till utskottetshemställan i dess helhet, i JagskaU säga några ord om regionindelningen inom och det nya SJ. Med denmotivationen - var inne på detta tidigare - att riksdagentidigare gett SJ befogenheten att besluta om den egna organisationen yrkar jagavslag på reservation 2 från e;n av centerledamöterna och vpk-ledamoten iutskottet. Under detta anförande. övertog tredje vicetalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 25 () replik: , Herr talman! Ju sämre sak man har att försvara, desto mer ordkrävs. Det var anförande ett gott.exempel på. Jagkan gott säga att jag, med den kännedom jag nu har om konsekvenserna avuppdelandet av SJ i.ett åkeri och ett särskilt banverk, ångrar djupt att jagmedverkat tiU en sådan organisationsförändring. För min del såg jag enmöjlighet att utveckla SJ positivt och göra det till ett lönsamttrivselföretag inte bara för de åkande utan också för alla de tiotusentalsanställda. Men i mitt tidigare anförande beskrev jag hur kostsam och smärtsamförflyttningen av banavdelningen, då som banverk, blir. Dethar varit mycket påtryckningar. Jag tror inte beklagade sig över dem. De har för de flesta av oss haft stpr betydelse .Vi har på ett sättsom inte är vanligt kommit i kontakt med människors önskemål inför det beslut som vi nu står inför att fatta. Jag har uppfattat det i allra högsta grad somett lojalitetsbeslut från socialdemokraternas sida när de går med på att flytta till . Skallvi utlokaUsera, då skall vi göra det med nya myndigheter som etableras som nyaorganisationer, och administrationer på de orter som behöver stöd av densorten. Men att flytta en befintlig avdelning eller ett befintligt verk - medalla de konsekvenser som det innebär i form av kostnader och mänskUga tragedier- är inte tillrådligt. Här har vi ett sådant exempel, som dessutom har djuparekonsekvenser av negativ art än de flesta andra. JarlLänder nämnde behovet av kontakt mellan och åkeriet statensjärnvägar. Självfallet kommer det behovet att vara mycket stort i den kraftigaomstruktureringsprocess som förestår för . behöver man ha dagliga ochtäta personella konsultafioner och kontakter Prot. 1987/88:123 med varandra.Men det blir inte lättare om man flyttar till 19 maj 1988Borlänge. Jaghar sagt fidigare att det jag säger egentligen inte har med att göra,utan det gäller vilken ort som helst i utanför , därbanavdelningen finns , eftersom det hade blivit samma nackdelar i samtligafall. Däremot kan jag förstå att Borlängeborna eller de som företräder Borlängekan känna det som en krifik, vilket det alltså inte är. Förmig är detta ett B-bes!ut - det befängda beslutet att flytta fill . Det kan man inte kalla ett vist, klokt och väl underbyggt beslut, åtminstone trafikpolitiskt sett. Anf.26 () replik: Det är helt riktigt som säger, att har varit enigom att nya verksamheter inte skall lokaliseras fill . Men härär det inte fråga om någon ny verksamhet, och dessutom kanske hördevad jag citerade just från utskottsbetänkandet om att utflyttningar skaU kommatill stånd om inte särskilda skäl talar emot. Ifråga om UtlokaUseringen av från till Borlängetalar alla skäl emot. Det hjälper då inte, , att man läser och tardel av dé synpunkter som kommer från både anställda, företagsledningen ochalla andra som har haft synpunkter på UtlokaUseringen. Man måste också ta fillsig det budskap som breven och telefonsamtalen innehåller. Man måste lyssna påvad de som berörs av verksamheten har att framföra till oss som skall besluta. Dessutom:Om jag inte missminner mig kom faktiskt förslaget om en utlokalisering avbanverket före det att propositionen avlämnades till . Man koppladesamman den här UtlokaUseringen med ett löfte till socialdemokraterna i Borlängeom en utlokalisering av verksamhet när man hade besvär med att hålla ordning ide egna leden där uppe. Jagtycker inte att jag fick något rejält svar av på de frågor som jagställde. Därför skall jag upprepa dem, så att han har chansen att i sitt nästainlägg ge klart besked: Är ni medvetna om det svåra avbräck beträffandejärnvägens omstrukturering som ni orsakar de svenska järnvägsföretagen? Är nimedvetna om de kostnader och den försening som kommer att bli följden av ertförslag? Anf.27 () replik: Herr talman! Man kan inte, ,avslå reservation 2 med hänvisning till de beslut som får fattautan hörande. Denna reservation rör ju vad det nya banverketbeslutar. Som jag sade svarade kommunikafionsministern mig attregeringen senare skulle ta ställning fillorganisationskommitténs förslag. Därförvill jag fråga : År det riktigt ur regionalpoUtisk synpunkt att flytta jobb från till och ? Tar man på det sättet till vara de kunskaper och kontaktytor som har byggts upp i en region som omfattar norra , hela och södra ? Tycker att det är riktigt att fatta ett sådant beslut på grundvalav femton rader - somdessutom innehåller flera sakfel - i ett protokoll? 1987/88:123 Anf. 28 () repUk: Först fill : Att han så gör .sig tiU talesman för Trafikpolitiken och regional balans familjepolitikenbeträffande de anställda vid är för mig en nyhet, men låt oss då säganågra ord om det. Detta måste, , ställas i relation tillfamiljepolitiken i , så att man ser vad inrättandet av ett nytt banverkgör störst insats för familjerna. Då tror jag att även erkänneratt det bUr större insats för familjerna om verket etableras i än omdet etableras i . Detpåstods att vi från socialdemokratiskt håll naturligtvis hade tagit emotuppvaktningar och skrivelser osv. men att vi inte skulle ha tagit del av dem.Jag försökte i mitt inlägg tala om att vi har tagit intryck av vad skrivelser,propåer osv. Det är av den anledningen som vi föreslår att riksdagenskall ge regeringen till känna att vissa övergångsåtgärder måste till förattutflyttningen till skall . a. måste teknisk personal vidbanverkets huvudkontor under en övergångstid få vara kvar i ,till dess att motsvarande personal har utbildats i . Visst har vi frånsocialdemokratiskt håll tagit intryck av vad som sagts vid uppvaktningarna. Avslutningsvistill : Rent teoretiskt är det kanske interegionalpolitiskt förståndigt att flytta tjänster från tillStockholm och - så långt kan jag håUa med henne. Om man däremot ser detföretagsekonomiskt och tar hänsyn till att man skall få de här marknadsregionernaatt fungera anser jag fortfarande att vi bör ge SJ möjligheten att avgöra varman vill ha sina regioner. Jagyrkar än en gång bifall till utskottets hemställan i dess helhet och avslag påreservationerna. Anf.29 () replik: missförstod mitt yttrande om familjepoUtiken. Det gälldeinte hur man tillämpar familjepoUtik i resp. . Frågan var:Tar man inte någon som helst hänsyn till de familjepolitiska verkningarna avatt och regeringen på detta sätt brutalt förändrar den vardagligatillvaron för ett stort antal familjer genom en förflyttning som denna? Jagtycker det är grymt och brutalt. Det handlar i praktiken om en misslyckad formav familjepolitik. Anf.30 () replik: , mitt resonemang handlar fortfarande inte om SJ ochmarknadsavdelningen. Det var bara ett särskilt yttrande. Mitt resonemanghandlar i stället om och banavdelningen. De föreslagna ändringarna iregionindelningen berör ca 250 anställda. Dethar kommit helt i' skymundan på grund av den diskussion som helt naturligt harförts och här förs om vart skall ta vägen. I dendiskussionen har frågan om regionernas konstruktion och vart de anställda skallta vägen helt kommit bort. Vi har fått ett enda brev till trafikutskottet därde olika regionerna har samlat ihop sig och skrivit till oss. Dettaär en stor fråga. Eftersom talar så varmt för att man 44 skall behålla personalen där den gör mest nytta ochär effektivast och bäst för SJ, tycker jag att han ikonsekvensens namn även skall ta hänsyn till vilken Prot. 1987/88:123 konstruktion regionerna får. 31 (): ,i. , Omorganisationen av SJ sker huvudsakligen för att verksamheten skallkunna bedrivas rationellare och mera företagsmässigt. skalltillhandahålla ett system som gör järnvägstrafiken konkurrenskraftig, inte barapå de centrala stambanorna utan även på de regionala banorna. Att gå in i enorganisation med nya arbetsformer men också med stora krav på rationalitet ochekonomisk lönsamhet utöver tidigare resultat kräver varje anställds posifivainsats. Det är dessutom nödvändigt att det sker en samordning mellan de olikaverksamheterna ute i landet. Det skall inte ske en omflyttning enbart förbanverkets del utan en samordning mellan de oUka affärsdelarna i SJ. Dennasvåra och arbetssamma omställning kräver hela personalens medverkan. Att läggasamman regionerna ute i landet i ett så känsligt läge -mot stora delar avpersonalens vilja - leder inte fill den mobilisering av alla de resurser som SJsåväl behöver. Det måste vara en självklar målsättning att Verksamheter som ärytterst beroende av varandra skall ligga i närheten av varandra. Destora ekonomiska resurser som har att investera i bättre ocheffekfivare spår måste utnyttjas tiU varje krona. I mellersta kommerstora insatser att göras såväl på stambanan som på delen Östersund-Storlien.Utöver ordinarie investeringar skall drygt 600 miljoner investeras i dessabandelar. Att lägga samman banregion med Luleåregionen i ett sådantläge, och därmed skapa långa resor för den personal som skall driva de storairivesteringarna i , kan inte vara företagsekonomiskt rimligt.Att man dessutom kommer att få personalproblem genom omflyttningen är käntgenom andra fidigare utlokaliseringar. Att i ett för SJ så känsligt lägeförlora en del av den regionala personalen i ett viktigt utbyggnadsskede börundvikas. Denoro som finns hos reservanterna inför en utflyttning av den centralaverksamheten till känner också vi som har de nära kontakterna medpersonalen ute på fältet. Jag kan därför nöja mig med att hänvisa till deargument som personalen har framfört mot en utflyttning. Situationen är exaktlikadan i båda fallen, man förlorar viktig personal. Om man tills vidarebehåller regionerna i och ger det den frist som behövs förorganisationsförändringen av SJ som helhet, när det gäller stora investeringari och när det gäller att bestämma framtiden för iNorrbotten. Kommunikationsministern har i en tidigare interpellationsdebattmedgivit att SJ:s och organisationskommitté har alla möjligheter attsjälva bestämma i vilken takt de önskar genomföra omorganisationen. De börsjälvfallet ta till vara den möjligheten. Det är därför en styrka om riksdagenkan ge regeringen till känna att bör behållas.