prot · GB09136 · 1987-12-31 00:00:00 — Och som om detta interäckte, gör man dessutom tvånget obligatoriskt, när indikationerna anses varauppfyllda. Det är alltså inte fråga om att använda tvånget mot enbehandlirtgsbehövartde med härtsyrt till def irtdividuella behovet. Def är inget tvivel om atf detta är det mest omfattandeangreppet på de medborgerliga fri- och rättigheterna i sedan artdravärldskrigefs dagar. Def är också en berättigad fråga, om inte denrta nya lagstrider mot regeringsformen. Enligt regeringsformen får en inskrärtkrting ifri- och rättigheterna aldrig gå utöver vad syftet med inskränkningen görnödvändigt. Men dert rtya lagert gör tvårtget obligatoriskt oavsett om det ärnödvändigt eller ej. Lagen går utöver den begrärtsrtirtg som gruudlagertställer upp. Def finns också en helt artnan mycket betänklig rättsligaspekt. Det har ju vuxit upp ett antal privata behandlirtgshem, i rtågot fallt. o. m. i aktiebolagsform. De har sina egna behandlirtgsfilosofier och sinaegna admirtistratiorter. Med sexmårtaderstvårtget blir det i prakfiken så, attprivata institufionsled-rtirtgar skall administrera vårdtvånget. Privatpersonerskall ges befogenheter över märtrtiskor med svära sociala problem. Vad def här är fråga om är ert helt rty dimertsiort,rättsligt sett. I vår hittillsvarande sociallagstiftning har tvånget som sagtvarit ett akuttvårtg, något som man tillgriper för att bryta en situation ochmotivera för behandling. Defta nya tvång är något annat - def är ettbehandlingsfvång. Det är en ny rättsprincip, stridande mot allt vadarbetarrörelsens klassiska värderingar på socialpolifikens område innehåller.Och det kommer praktiskt att stal)a socialtjänsfert inför tvånget att upprättafler och nya institutio-rter, där inlåsrtirtg och bevakrtirtg skall råda. Ändå är den mest certtrala frågan infe av rättslig natur.Den är ideologisk. Den handlar om märtrtiskosyn och märtrtiskorespekt, omdemokratin och jämlikhetstankcrt - om vad man litet högtidligt skulle kunrtakalla arbefarrö-relserts själ. Och därrepresertterar som sagt den nya lagen något i grund anrtaf än vad Prot,1987/88:136 Tvångsvård av vuxna missbrukare arbetarrörelsen hittillsalltid stått för. Det som arbetarrörelsen bekämpat, def är i daghögsta sanrting i den socialdemokrafiska partiledrtirtg-en. Def somarbetarrörelsens egert rtykferhefsorgartisafiort allfid stått för, detgår man härtsyrtslösf emot i parfiets ledrting. Dert gamla förlegade synsom de konservativa stått för, den företräds av en socialdemokratiskregering. Detär därför, tycker jag, en allvarUg och ödesdiger fråga vart socialdemokratinär på väg. Det verkar som om mart hade glömt , som på 1978 årspartikongress yttrade: "Låtmig så anlägga ett framtidsperspektiv. Jag menar, aft om vi skall nå bättreresuhat uär det gäller att föra märtrtiskor från missbruk till ett Uv inomsamhällsgemertskapert, då måste de människorna kunrta söka sig fill vård ochbehandlirtg utan atf de därmed riskerar oöverskådliga konsekvenser i form avfrihetsberövande." Närjag i olika sammanhartg ser och hör och dert socialdemokrafiskegruppledarert i socialutskottet , så förundrar jag mig över påhur de har lyckats förtränga idéer. Och hur snabbt harinfe broderskaparen lyckats avlägsna sig från vad han bara stod för i socialpolitiken. Inte är det mycket kvar av dertkristna principert "allt vad 1 människorna skola göra eder, defskolen I ock göra dem". Vadär det som händer med socialdemokratin ? Är def någon sorts valtakfik attacceptera ett konservativt program för aft ta röster från de konservativa?Eller är det en djupare förändring inom socialdemokratin själv? Håller de idéersom formats av kämpande människor nu på aft ersättas av en partiaristokratissyn på dem som befinner sig där nere? Har socialdemokrafin gett upp sinavisioner och försonat sig med klassamhället ända därhän, aft man vändertillbaka till dess föråldrade principer och sätt att behandla sociala problem? Hardet uppstått ett slags ny klass i socialdemokrafins toppskikt som känner sigmer befryndad med herrar och än med samhällets utsatta? Här harvi haft ett parti som just på socialpolitikens område förfjärtar beurtdrart föratt de gjort en av sina mest omvälvande och förnämliga insatser - och nuförrtekar mart på något egendomligt sätt sig själv och raserar slag i slag själv så mödosamt har byggt upp. Vad socialminisferrt och regerirtgen härgör är, såvitt jag kan se, inget anrtaf än aff bekräfta den politiska högernspopulistiska och ytliga fördomar. Ni ger högeru triumfeu atf rti går över pådess lirtje. De som vinrter på def här är irtfe ni utan -som ju ironiskt nog är det mest alkoholliberala av allariksdagsparfier, dvs. liberala mot alkoholen men repressiva mot människor somdrabbats av den. En progressiv och demokrafisk socialpolifik skall ha enmotsatt inriktnirtg - hård och restriktiv mot drogerrta, men demokratiskt respektfullmot människan. Defär också något patetiskt atf höra talare här stå och predika för atf vi nuverkligen mäste se fill atl får resurser - företrädare för sammapartier som i finansutskott kau rösta för resp. 10 miljarders rtedskäniirtg,6 miljarders rtedskärning, 4 miljarders rtedskärning av statens bidrag tillkommurterna. Resultatet av en sådan besparingspolitik blir naturligtvisbara all det mest akuta, dvs. tvångsvården, blir def som i första Prot.1987/88:136 hand kommer aff prioriteras under knappare resurser. De som drabbas av tvångsförslaget är inte bara de svagasteoch mest j. . psvårdav vuxna utsatta - det är också alla de som inom tagit till sig de b k e demokratiskaidéerrta, alla de som irtom fackförcrtirtgsrörelsert och klienfrö-relsertarbetar med kamratstödjartde verksamhet. Varje demokrafisk polifik bygger på medvefartde ochirtsikt, irtsikt om människans kraft och förmåga att frigöra sig från det somtrycker rter henne. Därför vet vi numera också, fråu både teorins ochpraktikens område, atf def går infe aft uuder myndighefstvång och hot bearbetade svåra känslomässiga störningar, de falska identiteter, den rädsla ochrelationslöshet som alltid ingår i missbruks- och utslagnirtgssifuafiorterrta. Mot dert bakgrund som jag här har skisserat vill vi frånvårt parfi se en arbetarrörelse som fullföljer de tankar gav uttryckför, tankar som allfid har inspirerat arbetarrörelsens historiska strävan påsocialpolifikens område. Vi känner starkt för de socialdemokrater som inom sittparfi hävdar denrta klassiska dcrtiokrafiska syrt. Med detta, herr talmart, yrkar jag bifall tillreservafionerna av . Jagvill också ställa ett anrtaf yrkartde. Ertligtregerirtgsformerts2 kap. 12 § tredje stycket kan en sjättedel av de röstande ikammaren förklara ett förslag vilande , om detta förslag innebärinskrärtkrtirtgar i gruudläggart-de medborgerliga fri- och rätfigheter. Vibehartdlar ett sådartt förslag. Omsorgert om medborgarräftcrt kräver aftvi gör vad som kart göras för atf stoppa def. Jag yrkar därför atf förslagetförklaras vilartde. AnL 5 (): Först: Om Jöni yrkande om aff 20 §i lagförslaget infe skall antas nu utan förklaras vilande i minst tolv månaderskulle biträdas av mer än en sjättedel av kammarens ledamöter, inrtebär det aftden nya lagen helt skulle sakna bestämmelser om begrärtSrting av vårdtidenslängd. Det kan infe godtas, och jag yrkar därför atf hela lagsfiffnirtgsärendefi så fall återförvisas fill socialutskottet. I sambartd med socialtjärtstreformen och dennya socialtjänstlagen, som trädde i kraft , tillkom ocksålagen om vård av missbrukare i vissa fäll. Lagen, som är en kompromiss mellanolika slårtdpunkler när del gäller tvårtgsvård av vuxua missbrukare, har följtsupp av socialberedrtingert. Det är dess förslag som har legat till gruud förden proposition som vi nu behandlar. Vården av alkohol- och narkotikamissbrukare har läugevarit korttrover- siell i vän lartd. När nykferhefsvärdslagert föll bort och socialfjänsflägertkom i dess ställe irtrtebär del en ny syn pä missbrukarna. De skulle som alla andra märtrtiskor i det svertska samhället behartdlas med respekt och irttegritet. skulle söka upp och erbjuda vård och stöd på frivillighetens grund för att missbrukaren skulle komma ifrån sitt missbruk. Men avsikten, herr talman, var inle aft def skulle bli en frivillighef till döds. Tyvärr har hjälpen från socialtjärtsfen i flera fall bestått i aft man passivt betalat ut Tvångsvård av vuxtta missl>rukare pengar-något rejält stöd har missbrukarna inte fått. Kanske har de fått hjälp attkomma fill ett behandlingshem, men någort uppföljuing av dertrta vård har infeskett, utan när de inte har klarat av den första svåra liden efter en behartdiing,har accepterat detta misslyckande. Följden har mårtga gångerblivit atf missbrukaren fått svåra obotliga skador. måste tillsammans med klienten göra upp enbehartdlings-plart, och klierttert måste få möjlighet aff välja mellart olikabehandlingsalternativ . Det är också viktigt att insatserna är planerade så,att man undviker att missbrukaren hoppar från den ena behartdlirtgert till denandra. Men om dert frivilliga behandlingen infe fullföljs och missbrukarenfortsätter aff riskera sitt liv, då får inte socialtjänsfert tveka affirtgripa. En av de viktigaste punkterna vid genomförandet avsocialtjänsfreformen var atf vi som gruud för def sociala arbetet lade enhelhetssyn och att vi införde en integrerad socialtjänst - alla skulle kunnaarbeta med alla problem. Tyvärr har arbetet med vården av missbrukare intefungerat i denna organisation. Värdert har därför eftersatts. Flera kommunerhar av denna anledrting för sitt arbefe med missbrukarna inrättatspecialiserade enheter. Genom denna specialisering får vi tillbaka ett brettkuunande i missbrukarvärdert ute i kommurterna, vilket gagrtar kliertterna. Irtfe bara dert administrativaorganisafiortcrt är viktig. Lika viktig är förfroendemannaorgänisationert. Defär viktigt aff slå vakt om denrta organisation. Den får inte slås sönder i småenheter som även skall handha frågor av t. ex. teknisk natur, såsom gator ochenergifrågor. . Det krävs, särskild kompetens för atf fa det polifiska ansvaretaft värna om de särskilt utsatta gruppernas behov av vård och omsorg. De somväljs till dessa uppdrag har ansvaret för sådana infegritetsingripartde frågorsom tvårtgsvård av barn, av ungdomar samt av vuxna missbrukare. Av rättssäkerhetsskälkr£:ver detta stora kunskaper och särskild kompetens i dessa svåra och tungaftågor. Def är lika viktigt aff de förtroendevalda får ufbildnirtg omlagstiffrtirtgert som aff personalen irtom får def. Den uppföljnirtg som har gertomförtsbefräffartde tvårtgsla-gert har visat aff dertrta i mänga fall infe har kunnatfillämpas, t. ex. därför att den skada som missbruket medfört infe har varittillräckligt omfattande. Vissa kommuner har helt satsat på den frivilligavården, vilket i och för sig är bra, men de svåra och tunga missbruksfallen härdärmed lämnats åt sidan. Vårdinstitutioner har lagts ned eller byggts om vilketmedfört att vårdplatser försvurtrtit. Detta har medfört aff dödligheten blandframför allt de yngsta vuxna missbrukarna är alltför hög. Dödligheten blandalkoholmissbrukare beräknas vara sju gånger högre än i normalbefolkrtirtgert,och studier visar att dödlighetert bland narkotikamissbrukarna i vissa fall är10-15 gånger högre. Dessa förhållandert är oacceptabla! Socialberedrtingert och även propositionert poängterar aftsocialfjänsflägert och den frivilliga vården skall utgöra grundert förmissbrukarvården. Om man skall lyckas i missbrukarvården är det en självklarhetaff missbrukarert måste vara motiverad för vård och ha ert vilja atf komma bortfrårt sitt missbruk. Tyvärr avvisar många tunga missbrukare erbjudande omfrivillig vård. Alternativet är ett liv som slutar i total ufslaguing och enför tidig död. Ett anrtafalternativ är att samhället i stället ingriper genom tvångsvård. Dennatvångsvård skall vara ett led i en lärtgre fids behartdiing, som skall motiveramissbrukarert och följas av frivillig behartdiing. Tvängsvårdert måste vara enkvalificerad vård med väl utbildad persoual - irtfe bara vara ert förvarirtg. Utskottets majoritet artsluter sig till proposifiouert idess helhet. Behovet av vård skall vara avgörartde för rtär tvårtgsvård skallfå fillämpas. Den nuvarande lagen kräver aft ett trängande behov av vårdskall föreligga för att tvånget i lagen skall kunna fillämpas. Detta harmedfört aff missbruket skall ha gått så långt atf obotliga skador på lever,hjärna eller andra livsviktiga organ skall ha uppstått för att vård enligt LVMskall kunrta tillgripas. Mert, herr falrtiart, def måste vara möjligt atfavbryta ett svårt missbruk irtrtart allvarliga medicirtska skador uppstått.Därför föreslås uu atf ordet "trärtgartde" utgår ur lagtexten. Enbart de medicinska skadorna är avgörande förhuruvida lagen kan tillämpas. Det måste emellerfid också vara möjligt atfingripa i de fall då någon, framför allt en uug missbrukare, har en sådartlivsförirtg på grurtd av sitt missbruk aff han eller hon är pä väg att heltspoliera sitt liv. I några mofioner föreslås aff omhändertagandeskall kunrta ske ävert rtär ert missbrukare utsätter omgivuirtgert för våld,hot eller artnan skada. LVM, herr talman, är ju en vårdlag och inte enstrafflag. För närstående, dvs. husfru, barn eller föräldrar, föreslåsemellertid ett uudan-tag. Om närståertde utsatts för våld, hot m. m. skalllagen kunrta tillämpas. Övriga personer i omgivningen får emellerfid vända sigfill polis, och regler blir dä fillämpliga. För en rtära anhörigkan def emellertid vara svårt att anmäla sin make eller sitt barn för brott,och därför är det befogat atf i detta fall i stället fillämpa LVM. Sak samma gäller de FllV-smiftade narkomarterrta. För attskydda omgivningen från HIV-smitta är srtiiffskyddslagens bestämmelsertillämpliga. Givetvis skall socialfjänsflägert eller LVM artvärtdas för atthjälpa ert HIV-smittad missbrukare aft komma ifräu sitt missbruk. Def står i LVM att lagen kantillämpas. Detta har medfört aft vissa missbrukare inte fått erforderlig vård.Nu föreslås aff samhället skall irtgripa i def fall lagens regler ärfillämpliga. En missbrukare skall irtte lärtgre kuurta lämnas i sticket av t.ex. kostnadsskäl - tvångsvård är ju resurskrävande - eller därför atf han irttesjälv inser sitt behov av vård. Irtrtan ell ivårtgsingripande kan ske skalldock vård i frivilliga former ha prövats. När beslut om tvårtgsvård fattas ärdef angeläget atf vården påbörjas så srtart beslutet vunnit laga kraft. I LVMpåpekas också att tvångsvården skall övergå fill artrtanform, t. ex. till vård på behandlingshem, kanske drivet av någonorganisatiort. Då man kortstaterat atf behov av vård föreligger vore delirtkortsekvertt atf avvakta med aff verksfälla ett beslut tvångsvård,vilket föreslår. På en purtkf i det här lagförslaget är de borgerligaeniga, herr talman. Det gäller frågan om vem som skall utreda och artsöka omvård. gör lärtssfyrelsert bådadera. Enligt lagförslaget skall så ske ävenfortsältnirtgsvis, mert socialrtämndert skall bistå lärtsslyrelsert med självautredrtirtgert. På så sätt skail dubbelarbete uudvikas. Av rättssäkerhetsskälär det emellerfid vikfigt aff ert insfarts vid sidan av socialnämrtdert bedömerom alla frivilliga Prot,1987/88:136 Tvångsvård av vuxna missbrukare Prot,1987/88:136 Tvångsvård av vuxna missbrukare Det kan ävert urtderläfta def fortsatta vårdarbetet altlänsstyrelsen är motpart i själva domstolsprocessen. kart sn missbrukare omhändertas , om detär sanrtolikt alt han har behov av vård enligt LVM och.länsrätterts beslut inlekan avvaktas. Polisen eller i vissa fall lärtsrätten får besluta om omedelbartomhändertagart-de. Lagert föreslås nu utvidgad på så sätt att ävensocialnämndcrt skall kunrta fatta ett sådant beslut. Om t. ex. eu husfru i dagfiuner att hennes man är i behov av omedelbar vård och därför ringersocialnämrtdert - dvs. dert assistertt sorn känner till fallet - kan rtämndeninget göra utan tvirtgas härtvisa husfrun till polisen som får fatta beslut. Omsocialsekreterarert vill göra något måste han vända sig till polisen. Därigenombryter han mol sekretessbestämmelserna. Tyvärr sker detta i flera kommuuer . Sådana förhållandert kart irtte accepteras, och därför bör socialnämrtdertäven ha räll alt kunna fatta beslut om omhändertagande. En av de stora frågorrta uuder den tid somLVM har gällf har rört vårdtidens längd. är vårdtiden enligt lagen tvåmånader. Vårdtiden kan vid behov förlängas med ytterligare . Justförlängnirtgsinsfi-futet har för behandlare och klienter inneburit storaproblem, då förläng-rtingert setts som ett straff. har tvingats börja ommed arbetet atf mofivera missbrukarert. I def lagförslag som vi rtu behandlar föreslås en längstavårdtid om sex mårtader. Cienna vårdtid är avsedd främst för de uugamissbrukare som omfattas av LVM. Dessa är uuder . För dem kart en längrefids vård på behandlingshem vara def stöd som behövs för aff de sedan skallkunrta fullfölja ett långsiktigt behartdlirtgsprogram. För de äldremissbrukarna, för dem som är , bör varatillräcklig för atf de skall kunna återhämta sig och planera för fortsatt vårdi öppna former. Därför ställs det också ökade krav på socialnämnderna, så atfde verkligen följer upp och stödjer dessa klienter. En annart förändring av vårdtiden förutom förlängnirtgtill sex mårtader är att bara dert tid räknas under vilken klienten befinnersig på vårdinslitulionert eller på sjukhus. Del ter sig ju självklart atl iuteräkna in dert tid som en missbrukare som är i behov av tvångsvård är på rymmen,men i nuvarande LVM löper vårdtiden även då och en kliertt kan skrivas ut frånett LVM-hem trols all han bara vistats där rtågort dag. I den nya lagen poärtgferas också socialrtämrtdertsartsvar för aft olika irtsatser artordnas för klienter, menföreståndarert åläggs ocksä ert skyldighet att redovisa förirtslituliortsslyrelsen om rtågOrt vistals på LVM-hemrtiel i tre mårtader utanaft man urtder dert tiden prövat vård i anrtart form. Ert anrtart förärtdring är aft om värdert irtleds påsjukhus - 1986 var det som inledde siu LVM-vård på sjukhus - färöverläkaren kvarhålla en missbrukare under sä lång fid som behövs för aft hanskall kunrta trartsporte-ras fill ett LVM-hem. Sjukhusvård euligf hälso- ochsjukvårdslageu får irtte bedrivas under tvång, och därför behövs dennamöjlighet för all klienlert irtte skall avvika. Överläkarert fär också räll allbegära polishandräcknirtg för alt förhindra detta. Socialnämrtderts ansvar för missbrukarna poängteras starkt i propositionenoch även i utskottets betänkartde. måste anordna enärtdamälsenlig och för klienfert anpassad vård - men även eftervård. Ett av de viktigaste leden i eftervården är aft deffirtrts bostad och arbete eller utbilduirtg ordrtad när klienten lämnarbehandlingert. Det är också vikfigt att den korttaktperson som utsettsfortsätter att hålla koutakt och stödjer hortom efter behartdlirtgert. Attsocialrtämrtderts ansvar för missbrukarvården ärså väserttligf framgår ocksåav att ett särskilt tillägg föreslås irtfört isocialljärtsllagens 11 §. Detbetortas också i proposifiortcrt hur viktigt def är aft persoualert ärvälutbildad och har en god kompefens. För att bibehålla denrta måstekommunerrta satsa på forfbildnirtg och ävert se till att persortalen fårerforderlig hartdledrtirtg. Att def satsas på fortsatt metodutvecklirtg irtom vården -speciellt när det gäller den kvirtrtliga missbrukarvården och för vården avblandmissbrukarua - är mycket artgeläget. Ert stor betydelse i deftasammarthang har de frivilliga orgartisationerna. Deras betydelse när det gällerinsatser för alt förebygga missbruk och för all anordrta drogfria miljöer kartinle nog understrykas. Qm staten skulle överta huvudmanrtaskapet förtvängsvårdert, som moderaterrta föreslagit, skulle detta iunebära att denrtavård infe skulle kunrta bli ett led i en vårdkedja. Def skulle bli problem medutslussning, och det skulle också uppslå problem vid uppföljnirtgert. Att justdessa två frågor förbättras är oerhört väsentligt: Däremot har staten ettansvar för att den vård som ges vid LVM-hemmen blir en kvalificerad vård.Staten har också ett artsvar gertom alt statsbidrag ges fill verksamhetert. Således har vi i artvisatmedel för fortsatta förebyggartde åtgärder inom narkomartvärdcrt med 110 milj.kr. För atl stimulera utbygguaden av LVM-vården för rtarkotikamissbrukare harell särskilt statsbidrag pä 35 milj. kr. anslagits från den 1 juli 1988.Därutöver har anslagils5,5 milj. kr. för att sfimulera utvecklingsarbetet inomnarkomanvården, och som bidrag fill de frivilliga organisafiorterrta harvidare 50 milj. kr. beviljats för nästa budgetår. Regeringert kommer också aft låta riksrevisiortsverketartalysera effekterrta av def rtuvarartde systemet för statsbidrag tillmissbrukarvården. Denrta redovisrtirtg kommer atf ske och blir ettuuderlag rtär de nuvarande slatsbidragsreglerna skall omförhartdlas. Ja, herr talmart, förhoppningsvis skall denrta rtya laginnebära alt vi kan rädda livet på unga missbrukare och slippa räkna 30-åringarsom utslagna gubbar. Men det är också ärt ert gång viktigt alt understryka aftsocialtjänstla-gcrts regler om frivillighef alltid har företräde och atttvårtgslagen skall tillgripas först när detta irtte går. Med def anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan i dess helhet och avslag pä samtliga reservationer. Prot,1987/88:136 Tvångsvård av vuxna missbrukare AnL 6 GÖTEJONSSON (m) replik: Jag vill ställa några frågor till . för anrtan eller fara för närståertde - om vi drargränsert vid fara för närstående, ja, då anser och majoriteten iutskottet att vi fillämpar en vårdlag, mert om vi utvidgar gränsen till faraför annan, ja, då 2 protokoll 1987/88:136 Prot.1987/88:136 blir det helt plötsligt någonting annat. Vad är def som får AnitaPersson att 8juni 1988 dra den slutsatsen? Tvångsvård av vuxna missbrukare Jag tycker aft utskottsmajoritetens syrt på denna fråga ärmärklig. Vad som är det vikfiga i de här sammanhangen är orsakerrta tillirtgripartdet och motiven. När vi säger aft orsaken fill ett irtgripartde ärfara för närstående, är det grundat i missbruket, inte i ert brottslighandling. Då anser majoriteten i utskottet aff vi infe skall tillgripa derthårda brotfslagstiffrtirtgert i broffsbal-kert utart artvända oss av denmjukare socialfjänsflägert. Men om det visar sig att faran går över staketet,får majoriteten helt plötsligt en annan syn på faromömenfef. Då säger man: Nuskall vi inte lärtgre använda oss av den mjukare sociallagsfiffningert, utan nuskall vi se till aft regler fillämpas. Detta tycker jag är mycket inkonsekvent, och jag tyckeraff det är en felsyn när def gäller grunden för denna lagsfiftning. Grunden förlagstiftningen är att def är missbruket som är orsaken, inte aft rtågot brottär motivet fill att man måste tillgripa en tvårtgsåtgärd. Ni väntar påbrottsbalken i stället för att ge möjligheter fill vård i ett fidigare skede,och jag beklagar atf majoriteten har den insfällningert. Vad som är irtkortsekvertt kart alltid diskuteras. säger atf vi moderater är inkortsekvertta rtär vi talar om vilartderesolution. Jag tycker i stället att majoriteten är inkortsekvertl. Om del efter ert dom i lärtsrältert visar sig aft denvårdbehövande är beredd atf underkasta sig ett kvalificerat vårdprogram, somalla är överens om är bra för missbrukaren, varför skall man då tvinga invederbörande på en institution om det går atl ge erforderlig vård på annatsätt? Även på den här punkten tycker jag atf ni skärper kravertalldeles för hårt i stället för atf ge möjlighet fill vård inom ramen för ertmjukare övergång. AnL 7 PER () replik: När det gäller frågart om det ärsocialrtämnd eller länsstyrelse som skall göra anmälart fill lärtsrätten,tycker jag nog atl Artita är litet irtkortsekvertt. Det blir välirtgert större rättssäkerhet om socialrtämrtden säger: "Ja, vi gör enartmälart, för det blir i alla lärtssfyrelsert som bestämmer dert skall gåfram eller inte." Jag tycker att det delvis blir en sämre ordrtirtg på defviset.