prot · GB098 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:8 Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. 1 § Fyllnadsval till utskott Företogs val av en suppleant i utrikesutskottet. 1 TREDJE VICE TALMANNEN: Enligt ett fill kammaren inkommet protokollsutdrag harvalberedningen enhälligt föreslagit till suppleant iutrikesutskottet. suppleant i utrikesutskottet () 2 § Kompletteringsval till utskott 2 TREDJE VICE TALMANNEN: Moderata samlingspartiets partigrupp har som suppleant iförsvars- och socialförsäkringsutskotten under ledighet anmälthans ersättare i . Tredje vice talmannen förklarade vald till suppleant i försvarsutskottet i (m) suppleant i socialförsäkringsutskottet iVisby (m) 3 § Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. Prot.1987/88:8 4 § Svar på interpellation1987/88:1 om stärkt rättssäkerhet i besvärsärenden hos länsstyrelse Om stärkt rättssäkerhet i besvärsärenden hos länsstyrelse har frågat mig om jag avser attvidta några åtgärder för att stärka rättsäkerheten för enskilda sombesvärsvägen vänder sig till länsstyrelserna för att få sin sak rättsligtprövad. Den fråga som speciellt hänvisar till gällerlänsstyrelsens handläggning av vissa överklaganden enligt den nya plan- ochbygglagen (PBL), som trädde i kraft . är - vad jag förstår - närmast orolig föratt länsstyrelsernas jurister inte i tillräcklig omfattning kommer att delta ihandläggningen av dessa ärenden. Det är varje länsstyrelse som skall bestämma i de frågorsom tar upp. Det sker normalt genom att antar sinegen arbets- och handläggningsordning och därigenom också reglerar vilkaenheter som medverkar i olika ärendegrupper. Regeringen bör inte reglera detaljer i myndigheternasinterna organisation. Det framgår bl. a. av verksledningspropositiorien(1987/88:99). För att stödja länsstyrelserna harplanverket ochlänsstyrelsernas organisationsnämnd () utarbetat en nyauppgifter som länsstyrelserna har fått genom PBL. har även i ennormalarbetsordning gett ut allmänna råd till länsstyrelserna. Någraförhållanden som kräver särskilda åtgärder från regeringens sida är inteaktuella. Jag avser därför inte att ta något initiativ i denna fråga. 4 (); Jag ber att få tacka för svaret.Civilministern hänvisar i sitt svar till verksledningspropositionen och menaratt regeringen inte bör reglera detaljerna i myndigheternas internaorganisation. I princip är det riktigt, men regeringen har trots allt detslutgiltiga ansvaret för att enskilda är garanterade en rättssaker handläggningi besvärsprocessen, allra helst som regeringen håller på attutforma den proposition som skall styra utformningen av den samordnadelänsförvaltningen . har man kunnat skönja en tendens att dejuridiska värderingarna och rättssäkerhetsfrågorna tillmäts allt mindrebetydelse inom den administrativa förvaltningen. Det i sin tur leder till attmänniskor vänder sig till . Den utvecklingen pågår, och LON:s,länsstyrelsernas organisationsnämnds, ställningstagande när det gällernormalarbetsordningen för länsstyrelserna är ett led i denna. Vid en genomgång av det bakgrundsmaterial som haft vidsitt ställningstagande kan man konstatera att det är tre frågor som dominerar.Den första gäller effektiviteten. Den andra handlar om att länsstyrelserna haratt följa upp tidigare överenskommelser mellan stat och kommun. Den tredjehandlar om att fackfrågor skall hanteras av fackenheterna. Mot denbakgrunden kan man inte låta bli att undra över vart den enskilda individensrättigheter till en objektiv bedömning tagit vägen. 78 kommer i stor utsträckning till föratt skydda just den enskilde mot övergrepp frånstatliga och kommunala myndigheter. Om inte sådan lagstiftning vidhandläggningen följs upp på ett objektivt och oparfiskt sätt, fårlagstiftningen inte det genomslag som var avsikten med den. Som exempel pådetta har jag i min interpellation tagit upp överklagande av kommunens beslutatt anta, ändra eller upphäva detaljplan, områdesbestämmelser ellerfastighetsplan. Dessa planer fastställs av kommunerna efter samråd medplanenheten på . Av skrivningar i nya framgåratt de människor som berörs av ett planförslag i större utsträckning äntidigare kommer att vara hänvisade till besvärsförfarandet för att kunna tatill vara sina intressen. I underlaget till LON:s beslut om normalarbetsordningframgår att ledning måste koncentrera sig på deövergripande målstyrande frågorna. Det betyder att beslutanderätten i debesvärsärenden jag exemplifierat förmodligen kommer att hamna på planenheten. En enskild som besvärar sig över en plan som tagits fram isamråd mellan planenheten och kommunen kan knappast påräkna en opartisk ochobjektiv bedömning, eftersom planenheten redan bundit upp sin bedömning isamband med planens utarbetande. Besvärsförfarandet har i olika sammanhang ansetts ha högrerättslig dignitet än ett förfarande i första instans. Kraven på en formelltvikfig hantering och lagenlig bedömning ställs därför särskilt högt. De frågorsom kommer upp vid besvärsprövning skiljer sig som regel väsentligt från själva"fastställelseprincipen". En regelmässigt uppkommande fråga är omplanen utifrån lagstiftarens värderingar innefattar en rimlig avvägning mellanden enskildes och det allmännas intressen. Vidare kan konstateras att länsdomstolskommittén redan1981 talade om att rättssäkerhetsintressena i besvärsärenden inte vartillräckligt väl fillgodo-sedda. Även i departementspromemorian"och rätten fill domstolsprövning i "har den enskildes rättssäkerhet diskuterats. Vidare anges i propositionen tillden nya förvaltningslagen att ett viktigt mål är fördjupad rättssäkerhet. Att idet läget ytteriigare försvaga rättssäkerheten för den enskilde ibesvärsärenden, som LON:s förslag fill normalarbetsordning innebär, ärbetänkligt. Mot denbakgrunden vill jag ställa följande fråga till statsrådet: Har statsrådet för avsikt att i den kommande propositionenom den samordnade länsförvaltningen beakta och ge vägledning för behandling avrättssäkerhetsfrågorna? Om stärkt rättssäkerhet i besvärsärenden hos länsstyrelse frågade om rättssäkerheten ilänsstyrelsernas organisation är tillräckligt garanterad eller inte. Av dendiskussion som förts har det icke framkommit att rättssäkerheten skulle vara sådålig att särskilda generella reformer skulle behöva initieras av regeringeneller . Som säger kommer förhoppningsvisatt få behandla ett förslag om en reformerad statlig länsförvaltning.Direktiven för utredningsarbetet går ut på att man skall gå igenom sakenheteroch göra en grundläggande prövning av dagens sektoriserade länsförvaltning föratt på så sätt få ett underlag till en modern statlig länsförvaltning, då bådei fråga om Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området rättssäkerhetoch i fråga om service. Vidare kan jag konstatera att och jag äröverens om att varken regeringen eller inte skall lägga sig idetaljer i den interna organisationen. Det är en uppgift för länsstyrelsernasjälva. Jag tror att länsstyrelserna har den kompetens att göra deinternorganisatoriska övervägandena så att både service och rättssäkerhet kangaranteras. 6 (): Det är riktigt så till vida att inte hellerjag anser att vare sig regeringen eller skall lägga sig idetaljregleringen när länsstyrelserna utformar sin interna verksamhet. Men pålänsstyrelserna har man liksom inom de flesta myndigheter en uppdelning mellanolika enheter och inom olika enheter, och dessa harolika kraft när de slåss omde ärendegrupper som de själva tycker är intressanta. Det är inte alltid säkert att den ordning som till slutuppkommer inom resp. myndighet är den bästa sett ur rättssäkerhetssynpunkt. Jaghar redan påvisat att man har diskuterat rättssäkerheten i besvärsprocessen itidigare utredningar, och jag tycker att det är viktigt att rättssäkerhetenblir tillgodosedd i samband med den nya propositionen. Därför tycker jag det vore angeläget att civilministerntittade på dessa frågor och kanske gav någon vägledning - det är inte detsammasom att man styr. Man kan ge vägledning om hur man tycker det vore rimligt atträttssäkerheten i besvärsprocessen stärktes för enskilda, Överläggningenvar härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1987/88:14 om alternativverksamhet på det socialpolitiska området har frågat mig om regeringenavser att till lägga fram förslag i enlighet medfolkrörelseutredningens betänkande om tillägg i socialtjänstlagen m.m. Jag är inte nu för regeringens räkning beredd att taställning till något av folkrörelseutredningens förslag. Betänkandet är utepå remiss hos en mängd myndigheter och organisationer. Då remissvaren kommit inkommer regeringen att överväga folkrörelseutredningens olika förslag och läggafram sina egna överväganden i en proposition till . 8GÖTE (): Jag ber att få tacka civilministern för -höll jag på att säga -det svar som jag inte har fått. En ansvarig minister som har gett direktiv till enutredning, som har tagit emot utredningens betänkaiide och sjungandepresenterat utredningen för svenska folket, måste väl också ha en uppfattningom innehållet i utredningen-även på det här stadiet. Jag frågar: Varförtillsatte civilministern den här utredningen? Stämmer de slutsatser som kommitfram i utredningen med civilministerns uppfattning? På s. 15 i utredningen redogör man för direktiven, och därsägs: "Utredningen ska lägga fram förslag, som underlättar och undanröjerhinder för ett ökat ansvarstagande för föreningar." Utredningen har kommit fram till den slutsatsen att justprivata alternativ utgör ett sådant hinder för föreningsdriven verksamhet. Min fråga är; Anser civilministern att alternativ inombarnomsorg och äldreomsorg utgör ett sådant av utredningen utpekat hinder förbedrivande av föreningsverksamhet inom de här sektorerna? Jag tycker att dennafråga är rätt viktig i det här sammanhanget: Jag vill också ställa en annan fråga. Ministern ochregeringen måste ha en uppfattning i frågan om det behövs ytterligareinskränkningar beträffande alternativ inom barnomsorg och äldreomsorg; somföreslås i utredningen. I annat fall skickar man väl inte ut utredningen på remissöver huvud taget. Min fråga är: Anser ministern att det behövs ytterligareinskränkningar med anledning äv de diskussioner som har förts? Jag vill peka på fyra punkter. Den första punkten är den slutsats som jag drar. Vad mankommer fram till i utredningen strider i grunden mot folkrörelseidéns grundtesatt man skall verka utifrån frihet och inte utifrån lagreglering.Ensamutredaren kräver nu att folkrörelserna skall ha lagstadgade favörer, om deinte klarar konkurrensen på annat sätt. Punkt nr 2 är att jag anser att man utnyttjarfolkrörelserna på ett otillbörligt sätt och skjuter dem framför sig isocialistiska syften. Jag har själv, herr talman, varit folkrörelseanknutensedan jag började i söndagsskolan som treåring, och jag har varit engagerad imånga olika folkrörelser: , fackföreningsrörelsen ochnykterhetsrörelsen. Jag tycker att det är kränkande, utifrån den bas ifolkrörelserna som jag har, att behöva läsa någonting sådant här när det gälleratt slå vakt om folkrörelsernas intressen. Det enda jag kan se som motiv är det faktum att densocialdemokratiska regeringen nu kan skjuta folkrörelserna framför sig ochsäga: får ni en del favörer, men då måste ni också hjälpa oss. så attprivata och andra alternativ på dessa områden begränsas. Och så hittar man etts. k. heligt motiv för att driva en ohederlig sak. Punkt nr 3: Det finns en rad osakliga påståenden i den härutredningen. Läs bara på s. 119! Där står det att föreningarna utför denna verksamhetoch att det medför positiva värden för t. ex. äldreomsorgen. Så säger man attt. ex. vaktbolagen inte tillför några sådana positiva värden. har mantydligen valt vaktbolagen för att det skall verka lite märkligt. Men vad är detta för diskriminerande påståenden gentemotdem som arbetar i olika vaktbolag och som har en hög ambition att utföravettiga jobb när de servar äldre människor? Ställer sig civilministern bakomsådana här diskriminerande uttalanden mot personer som utför viktiga arbeteninom det sociala området i vårt land? På s. 114 talar man om profit och säger bl. a. att de somär anställda inom alternativ barnomsorg kan ha något högre lön än dekommunalanställda i motsvarande tjänst. Det betecknar man som ettvinstintresse. Min fråga till civilministern är; Anser regeringen att denkommunala löneplanen skall vara Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området definitivt ledande och att de som har lön över denkommunala löneplanen drivs av vinstintresse? Jag menar att det är horriblamotiveringar för att komma fram till den här märkliga socialistiska uppfattningen. Punkt nr 4: Man säger att valfriheten är bra, och denprisar man. Men lägger man fram förslag som begränsar valfriheten.När det gäller de 70 alternativa daghem som drabbas av förslaget, vad blir detför valfrihet för de föräldrar som vill ha sina barn där? Detvingas ju därifrån. ställer jag den sista frågan till civilministern: , med anledning av de här resonemangen i den socialdemokratiskaregeringen, att de föräldrar som har sina barn på dessa 70 alternativa dagheminte tillgodoser sina barns intressen, och att regeringen och civilministerndärför måste gå in och lagstifta och förbjuda de föräldrarna att ha sina barnpå dessa daghem? Det är vad frågan innebär. Är det alltså regeringen ochcivilministern som bäst vet vad som är bra för barnen, eller är det dessaföräldrar som har sina barn på de 70 daghemmen? Svara mig konkret på denfrågan! Vem har störst möjlighet att bestämma vad som är bra för barnen på de70 daghem som lagstadgat skall dras in inom ramen för barnomsorgen i vårt land? Anf.9 (): Formellt sett är det ett oantastligt svar somcivilministern gett på interpellation. är utredningen ute påremiss, och regeringen avvaktar de synpunkter som kan komma in underremissbehandlingen. Men det är ju i själva verket så, att regeringen intesaknar åsikter på det här området. Tvärtom har den gett uttryckför sina åsikter. Senast på den socialdemokratiska partikongressen vittnade manmycket klart om att man har ambitioner att förhindra alternativ verksamhet pådet socialpolitiska området. Det går inte, , att säga: Den härfrågan har vi ingen uppfattning om just , kom tillbaka när remissvaren harkommit in och när regeringen har gett uttryck för sin reaktion på dem och pådenna utredning! Det är ändå nödvändigt att från regeringens sida förklara försvenska folket hur det kommer sig att man diskriminerar alternativ verksamhet pådet socialpolitiska området - för det är ju det man gör. Med den ena åtgärdenefter den andra har man försökt snöpa och hindra alternativ inom t. ex.barnomsorgen. Man har sett till att villkoren för statsbidrag har skärpts - detskedde - och man har sett fill att alternativa deltidsgrupper intefår några statsbidrag alls. Det är en gåta för oss andra som inte tillhörsocialdemokratin hur man drar gränsen mellan de områden där det är acceptabeltmed egna företag för alternativ verksamhet och de områden där det är omöjligt.Olof försökte i ett berömt tal i säga att gränsen gick mellande mjuka och de hårda verksamheterna. Sophämtning kunde vara privat, menbarnomsorg och vård, dvs. mjuka aktiviteter, fick inte vara privat. Ser man på hur politiken bedrivs ute i landstingen ochkommunerna märker man att det inte alls är där gränsen går. Inom stora delar avvården har vi faktiskt privat verksamhet. Vi har privata sjukhem, och vi harinom den psykiatriska vården en hel del privata initiativ. Inom omsorgsvårdenfinns det mycket av privat verksamhet. Inom nykterhetsvården och missbru- karvårdenär en mycket stor del av våra institutioner privata eller rörelseanknutna.Just vid barnomsorgen drar man en gräns. Inom äldreomsorg, sjukvård,omsorgsvård, psykiatrisk vård, och missbrukarvård kan man tänka sig privatvård. Men just barnomsorg kan man av någon obegriplig anledning inte tänka sigi privat form. Min fråga till civilministern är: Kan civilministernförklara för svenska folket varför socialdemokraterna drar denna obegripligagräns just vid barnomsorgen? Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området Till vill jag säga att jag haren mängd uppfattriingar i de frågor som ställde till mig. Jag harockså en rad uppfattningar i ett antal samhällsfrågor i övrigt. Det hjälperinte att höjer rösten och avkräver mig ett svar om en utredningsom är ute på remiss och innan regeringen har berett frågan. Det är inte enformell utan en demokratisk ståndpunkt, som stämmer med den svenskautredningsmodellen. Det vore orimligt att jag inför skulle börjakommentera ord och kommatecken och principiella frågeställningar beträffandelagstiftningen som tagits upp i utredningen. Jag gör inte det. Men jag haruppfattningar, och de kommer att redovisas när regeringen har berett frågan. Den frågeställning som tog upp och som,såvitt jag förstår, också kom in på gäller: Vad sägersocialtjänstlagen i detta avseende? Den diskussion som uppkommit med anledningav folkrörelseutredningen har visat att rättsläget inte är helt klart. Därförkommer att - inför beredningen av den här frågan - anordnaett seminarium. Vad ger socialtjänstlagen för utrymme till alternativa, ickekommunala, lösningar? Det har också visat sig att juristerna på den här punkteninte är helt klara i sin uppfattning. En del gör en mycket snäv tolkning ochmenar att det i princip är kommunen som skall driva berörd verksamhet. Jag är, , medveten om att det inte är såenkelt att i detalj dra en gräns för vad socialdemokratin och regeringen menarskall drivas privat eller inte. Vår grundsyn är att det som faller under dengenerella välfärdspolitiken, omsatt i den offentliga sektorn, hälso- ochsjukvård, skola, omsorger, skall skötas av samhället, styras demokratiskt ochskattefinan-sieras solidariskt. Vi har en öppnare syn på den tekniska sidan.Sedan är jag medveten om att man både kan och skall föra diskussioner omenskildheter utifrån den här principståndpunkten. Jag ser inläggnärmast så, att det via riksdagsprotokollet får bilda underlag för detberedningsarbete som pågår med anledning av folkrörelseutredningens betänkande. 11GÖTE (); Jag hade hoppats få ett besked, om ministernansåg att utredningens förslag låg i linje med direktiven. Så oerhörtointresserad kan ändå inte civilministern vara, och inte heller så oerhörtointresserad av att själv deklarera en uppfattning när det gäller inriktningenav en verksamhet att han skriver direktiv med en viss inriktning men när svaretkommer helt plötsligt är neutral. Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området Jag menar att socialdemokraterna haragerat mot valfrihet i barnomsorg och äldreomsorg. Man har gjort allt för attbegränsa valfriheten. I vissa fall har man tvingats uppge sina positioner ocht. ex. medge att kooperativa verksamheter får statsbidrag ochtillåtaföräldradriv-na och ideellt drivna daghem. Det har man gjort under trycket avden borgerliga oppositionen i denna kammare. Ständigt kommer man med nya förslag och prövar nyainskränkningar. Man skapar därigenom oro hos personal, bland gamla och blandbarnfamiljer därför att "det faktiska rättsläget", såsomsocialdemokraterna uppfattar det, är oklart vad gäller dessa viktigaverksamheter . Det är uppenbart att föreningar, föräldrar och andrainte vågar starta alternativa verksamheter när man inte vet socialdemokratinsoch regeringens uppfattning i de här viktiga frågorna. Man åker kana; mandriverfaktiskt en form avMachiavelli-politik, i stället för att ställa sig uppoch tala om hur man vill ha det. Låt mig peka på en annan punkt. Både regeringen ochutredningen talar om valfrihet. skall man begränsa valfriheten för degamla t. ex. när det gäller möjligheten att välja hemtjänst. På s. 120 står; "Dessa uppgifter, dvs. sådana när vårdaren behöver gåin i den enskildes bostad kanske med egen nyckel är sådana som bör förbehållaskommunens/ egen personal eller föreningsmedlemmar på det sätt viangett tidigare." Men om det nu är så att den gamle hellre vill lämna översin nyckel till en granne eller till någon annan, kanske rent av till en personinom ett vaktbolag, då skall den gamle inte själv få bestämma det. Utredningenoch den socialdemokratiska regeringen säger att nyckeln till den gamles bostadhar sannerligen kommunen och hand om, inte den gamle själv. Detta är ju horribla tankegångar! Inser ni inte själva hurlångt ni går i fråga om att inskränka valfriheten bara genom att skicka ut ettsådant här förslag på remiss? 12 (); och jag är helt överens om att den generellavälfärdspolitiken skall ligga fast. Jag tror också vi är överens om att denstörsta delen av denna serviceverksamhet skall drivas av stat, landsting ochkommuner. Vad vi diskuterar här är emellertid om det också skall finnas enkooperativ sektor, om det skall finnas en alternativ, frivillig sektor och omdet skall finnas möjlighet för enskilda företagare att bidra till de tjänstersom vi behöver på det sociala området. låter mycket resonabel när han säger att manalltid kan diskutera gränserna, men i den faktiska politiken har regeringeninskränkt möjligheterna. Det förslag till ny konstruktion av statsbidragen tillbarnomsorgen som riksdagsmajoriteten antog innebär att det blir svårareatt driva alternativ barnomsorg, även i föräldrakooperativ form, därför att manhar satt en minimigräns för antalet timmar som sådana institutioner måste varaöppna . På den socialdemokratiska partikongressen upprepade mansitt bestämda motstånd mot varje typ av enskild företagsamhet inom barnomsorgen- samtidigtsom socialdemokraterna accepterar privata företag inom sjukvården; sjukhem,omsorgsvård, psykiatrisk vård och missbrukarvård. Vi efterlyser någon typ av logik, någon typ av förklaring.Vi vill alltså veta varför man gör denna egendomliga skillnad och varför manbedriver en politik som är så restriktiv att man inskränker rättigheterna istället för att utvidga dem. Om alternativ verksamhet på det socialpolitiska området argumenterar mot utredningen.Tillskriv inte regeringen utredningens uppfattning! sätterlikhetstecken mellan utredning och regering. Jag utgår från att han gör detmedvetet i demagogiskt syfte. Det underlättar inte en sakdebatt i frågan. säger att vi motarbetar valfrihet. Nej, detgör vi inte. Men vi motarbetar den typ av systemskifte och de avanceradeprivatiseringsförslag som moderata samlingspartiet hardrivit politiskt. Här finns det en klar ideologisk skiljelinje mellansocialdemokratin och , och den ideologiska skiljelinjen tänker viäven fortsättningsvis upprätthålla. Min uppgift i regeringen har blivit att öka valfriheteninom den offentliga sektorn. Det menar jag att vi kan göra i ett läge, där vihar fått full behovstäckning i de offentliga tjänsterna. I det läget kan manåstadkomma valfrihet i den gemensamma sektorn. Låt mig sedan säga att det också är min uppgift iregeringen att åstadkomma valfrihet genom föreningar och kooperativ. Det ärmöjligt, , att bidragsreglerna i detta avseende inte ärneutrala. Här hade folkrörelseutredningen i uppgift att gå igenom det samladeregelsystemet. Utredningens huvuduppgift var alltså att ändra i regelsystemenså, att folkrörelsernas frivilliga verksamhet underlättades. Utredningensuppgift var också att se över statsbidragen. Vi har en mångfald avstatsbidragsformer och ambitioner hos de olika fackdepartementen när det gällerspecialbestämmelser. Ena året skall man inte röka, andra året skall man intedricka sprit och tredje året skall man springa i skogen, gärna med bidrag tillfolkrörelserna. Det finns således en risk att statsmakten går in viabidragen och gör folkrörelserna till någon form av annex till statsmakten. Detvill inte vi. Därför var utredningens uppgift att ta fram bidragssystem sombygger på den frivillighet som gäller för folkrörelserna. Det betyder, DanielTarschys, att vi med utgångspunkt i den generella välfärdspolitiken ärintresserade av komplement på detta område från folkrörelser och kooperativ. Vidare är vi öppna för komplement även på den privatasidan. Det finns för övrigt .