prot · GB0961 · 1987-12-31 00:00:00 — Tillsammans ger dessa åtgärder ett stöd som är ungefär 20gånger så stort som det småföretag runt om i landet som söker stöd kan fä. för att t.ex! skall flytta en fabrik som ligger en och utanför Malmötill , där folket inte vill ha den. Detta har med helhetssynen på politiken att göra. Jag haren god förhoppning att det går att resonera om en sammanhållen politik somleder till en bra regional utveckling i hela landet. tar gång på gång upp länsanslagen som sak. Länsanslagen innebär en decentralisering av ansvaret och besluten uttill länen. På den punkten delar jag uppfattning. Men hanglömmer totalt att han och socialdemokraterna var emot detta före valet 1982.Han glömmer att , , och vpk tillsammans - departier han nu skäller på - höjt detta anslag två gånger. Annars skulle detvara ett litet anslag. Det höjdes med 200 miljoner. Jag vill ställa en fråga till är tydligen rättvisa att , , och många andra verkligtutsatta kommuner skäll ha högre kostnadsläge än . Är detsocialdemokratisk rättvisa? 70ERIK HOVHAMMAR (m) replik: När nu industriministern kom hit ,hade jag trott att debatten mer skulle handla om näringspolitiken och måhändaspeciellt om småföretagarfrågor. Dessa ligger ju både herr industriministernoch mig och även många andra varmt om hjärtat. har industriministern flyttundan den debatten och i stället ägnat den åt regionalpolitiken.Visst är regionalpolitiken också väsentlig och betydelsefull. Jag vill barahelt kort säga att vi moderater har väckt flera regionalpolitiska motioner. OmThage G läser dem skall han också få veta vad vår linje innebär,närriligen att vi vill ha en ökad tillväxt i alla regioner, både i stad och pålandsbygd. Mer vill jag inte utveckla detta just . Det är tråkigt att industriministern har flytt undan denkonkreta debatten när det gäller näringslivspolitik och småföretagarfrågor. Jagtillät mig att fråga två gånger - den första gången var industriministern intenärvarande -efter industriministerns åsikt om den offentliga sektorn ochmöjligheterna att effektivisera denna sektor genom att anlita flera privataentreprenörer, speciellt bland småföretagen. Den frågan vill jag ha klarhet i.Det var min första fråga. Min andra fråga till industriministern gäller ettuttalande i som han gjorde . Uttalandet gälleravtalsförhandlingarna, och rubriken är Ger kalla kårar. Industriministern sägerföljande: "Jag känner kalla kårar av de förhandlingar som pågår. Detfår inte bli några höga nominella lönelyft. Reallönerna måste säkras även viaandra åtgärder." Min fråga är då: Vilka andra åtgärder? Är det måhända skattetrycketThage G tänker på? Skattetrycket är ju förvånansvärt högt, och detdrabbar särskilt låg- och medelinkomsttagarna. Är det vad industriministernavser när han säger att vi måste vidta andra åtgärder? Den frågan vill jagockså gärna ha ett svar på. och äVen de andra icke-socialistiska partiernahar redovisat en näringspolitisk linje. Vi har gjort det i näringsutskottet iett flertal gemensamma motioner. Om industriministern läser näringsutskottetsbetan- kände skall han finna att vi i de allra flesta frågornahar avgivit trepartireser- PrOt. 1987/88:61 vationer. Det bådar gott föratt vi tillsammans skall kunna forma en näringspolitikbaserad på marknadsekonomi, fri företagsamhet och enskild äganderätt till nyttaoch gagn för hela det svenska folket. 71CHRISTER EIREFELT (fp) replik: Också jag tycker att det är minst sagtanmärkningsvärt att landets industriminister i ett sådant här debattblocklägger så pass liten vikt vid näringspolitiken och grunden för regional balans.Om vi inte har en näringspolitik som kan ge oss framgångsrika företag ute ivåra bygder, hjälper det knappast vilken regionalpolitik vi för över huvudtaget. Industriministern ansåg sig ha tid med näringspolitiken enknapp minut i sitt anförande. Dä blev det en uppräkning av ett antal styrmedelsom baseras på fonder av alla möjliga och omöjliga slag. Det är inte konstigt,industriministern, att socialdemokratisk näringspolitik röner ett visstintresse från sovjetiskt håll. Industriministern upprepade att vi har varit framgångsrikaoch klarat sysselsättningen. Självfallet är också jag glad för svenskt näringslivsskull och för AB . Men vems förtjänst är det? Det vore närmast enskandal om man inte hade klarat att öka sysselsättningen i den extremahögkonjunktur vi har haft. Däremot skulle de icke-socialistiska regeringarna,som också klarade att öka sysselsättningen, kunna skryta. De klaradearbetslösheten när vi hade svåra strukturproblem. Trots de chockartadeoljeprishöjningarna förblev arbetslösheten låg vid en internationelljämförelse. Det var någonting att skryta över. Låt migtrots allt säga några saker om regionalpolitik. För det första bör de centralt givna stödformerna i högregrad vara generella. De skall vara lätta att administrera, och det skall varalätt för de enskilda att få veta vilka förutsättningar som gäller. För det andra hävdar vi att selekfiva stöd och beslutdärom bör decentraliseras. Man har större möjlighet att göra riktigabedömningar om man lever nära frågorna och problemen. Av det skälet föreslår vien kraftig ökning av länsanslaget. Den mycket kraftiga uppräkningen av dennaanslagspost har tillsammans med övriga i opposifionen drivit fram,mot regeringens vilja. För det tredje menar vi att det regionalpolitiska stödetsanvändning bör vidgas. Dagens stödformer är i hög grad inriktade på hårda investeringarinom främst tillverkningsindustrin. Låt mig slutligen åter påminna industriministern om attvåra regionalpolitiska insatser med 75 milj. kr. 72 HANS i (vpk) replik: Det är synd att repliktiden är så kort, förnu börjar det bli roligt. Industriministern beskyllde mig för att hålla ettideologiskt anförande. Jag tycker det vore bra om vi renodlade ideologiernalitet grand och såg det som mer positivt att försöka få fram de olikauppfattningarna. Industriministernberömde sig för framför allt den tredje vägens politik. Jag vet att . när den tredje vägens politikintroducerades, skulle de anställda hälla igen lönerna för att få ökade vinsterså att det skulle bli ökade investeringar. får de lära sig att de skallhålla igen på lönerna därför att vinsterna måste räddas när börsutvecklingenviker. Som en arbetare frågade mig när jag var pä studiebesök: Vad har vi fåttegentligen annat än att vi måste hålla igen för attbörsspekulanterna skall tjäna pengar? Just detta att hålla igen den inhemska löneutvecklingenhar negativa inslag i ekonomin vad gäller efterfrågan och inhemsk tillväxt. Enfördelning av tillväxten på ett rättvist sätt skulle ge andra möjligheter förinhemsk marknad och produktion. Industriministern berömmer sig sedan för investeringarnaoch säger att de har ökat . Även om jag inte har den exaktasiffran i huvudet eller i bänken, vet jag att det rör sig om iinvesteringsökningar utomlands. Industriministern kommer också in på fonderna och sägeratt jag som socialist borde acceptera fonderna, för det är väl bra attarbetarna har fått inflytande på det sättet. Men industriministern kan väl ändåinte mena att de har fått inflytande därför att fondpengarna har satsats påbörsen? Jag menar att det är ett nytänkande som behövs i ekonomin.Den alternativa strategi som jag kanske hade hoppats att det skulle finnasnågot av hos industriministern innebär en fondpolitik med ett helt annatinnehåll som skulle kunna gynna den regionala utvecklingen, i fråga om bådeekonomi och ekologi, vara skonsam mot både människa och miljö, som förslitshårt under kapitalismen. De regionala problemen finns kvar. Det är ungdomar ochäldre industriarbetare som har problem. Beträffande och deras förfrågningar:Naturligtvis finns det av olika skäl ett intresse där för svensk ekonomi, - bl.a. därför att den är ganska unik jämfört med andra kapitalistiska länder. Mendet får inte betyda att man sätter sig till ro och berömmer sig på det sätt somindustriministern gör. Det finns ju faktiskt avgörande problem även i vår ekonomi. Jag skulle vilja säga: Fly inte till i ett försökatt bemöta mina konkreta frågor och förslag! Jag skulle vara mycket nöjd omindustriministern uppehöll sig i och i dagensdebatt. De orterna är mycket viktigare för svensk arbetarklass än eventuellaförfrågningar från sovjetiska industriministrar. Gemensamt för hela oppositionen - inkl. vpk -här är att ni inte gillar att jag talar bra om . Ni vill intehöra att den ekonomiska politiken har lyckats, och att näringspolitiken harvarit framgångsrik. Ni vill inte höra eller bli påminda om att vi medregionalpolitik har skaffat 20 000 nya jobb i regionalpolitiskt drabbadeområden. Ni vill inte höra att det går bra för småföretagen. På något sättverkar ni alla fyra att få kalla kårar utmed ryggen så snart jag påminner er omresultatet av den socialdemokratiska regeringens ekonomiska politik ochnäringspolitik . Jag kan inte rå föratt ni reagerar så på den här punkten, utan jag måstefå fortsätta att ge exempel på framgångar med den politik som har förts. Nej, och , jag flyr inteundan någon debatt om småföretagen. Men om jag beskriver hur läget är hossmåföretagen säger ni båda två att jag skryter. Dessutom har ni inte ställtnågra frågor om småföretagen. Jag vill påminna om att regeringens småföretagspolitik hargett goda resultat. Jag använder samma uttryckssätt som jag använde till HansPetersson: Det är väl ändå resultaten som räknas. Det finns uppgifter som tyderpä att investeringarna i småföretagen kommer att ligga på samma höganivå som 1986 och att småföretagsorganisationens och föreningsbankernassmåföretagsbarometer noterade den starkaste konjunkturuppgången hos småföretag under de är som barometern har funnits. Från småföretagens egnaorganisationer - detta känner ju till -räknar man med att detblir ett högt kapacitetsutnyttjande och ett behov av att öka sysselsättningen ismåföretagen. Jag gläds ät de framgångar som småföretagen har, därföratt de är så utomordentligt viktiga och nödvändiga i vår ekonomi och inte minsti det regionalpolitiska arbetet. En sak som livet har lärt mig är att storaföretag endast i undantagsfall kan ge en hjälpande hand i det regionalpolitiskaarbetet. Det är alltså små företag som kan åstadkomma förnyelse och utvecklingav regionalpolitiken. Vad gäller skattefrågorna, . kan jag baraåberopa att det nu görs en bred översyn av hela skattesystemet, inom ramen förutredningen om en reformerad företagsbeskattning. De skattefrågor som jag möterav och till ute hos småföretagen inser jag är utomordentligt viktiga både försmåföretagen som företag och för småföretagaren som person. Och det är svårtatt diskutera småföretagsfrågor utan att ta in skattefrågorna - jag delarChrister Eirefelts uppfattning på den punkten. Till : Jag tog upp arbetsmarknadsparternasansvar i mitt inledningsanförande. Jag kan gärna upprepa: Det borde inte varaså svårt att räkna ut att jag som industriminister är oroad över konflikten påarbetsmarknaden. Parterna på arbetsmarknaden, som verkar under stor frihet ivärt land, har ett stort ansvar för den ekonomiska utvecklingen, och det harregeringen klart framhållit i budgetpropositionen, där vi uppmanar båda parteratt ta det ansvaret. Som industriminister har jag självfallet särskildanledning att beklaga att avtalsförhandlingarna inte har kunnat av utankonflikt. Svensk industri är stark, och svensk industri har nåttmycket stora framgångar och har internationellt ett mycket gott förtroende ifråga om både kvalitet, service och leveranssäkerhet. Det är mycket viktigt attden styrkan inte försvagas. Jag kan bara hoppas att parterna så snart sommöjligt hittar en lösning. Det vore bra både för ekonomi och försvensk industri. Så till beträffande kritiken mot insatsernai : försökte och i kvällvinna en poäng genom att kritisera regeringens insatser pä de orter som hardrabbats av varvskrisen. När , och andracenterpartis- Prot.1987/88:61. ter reseri och uppträder vid lämpliga tillfällen här i hävdar de attinsatserna i och har varit för frikostiga och rent avfelaktiga. Men det är faktiskt sä att det är annat ljud i skällan närcenterpartister befinner sig i närheten av de drabbade orterna. Vad gör man då?Jo, då kräver man kraftfulla insatser. Jag har haft frågestunder och debatter här i medcenterpartister som krävt insatser när kriserna har varit akuta. Men när vi nuär på god väg att lösa problemen, då passar det att hävda att insatserna har varitför bra och varit onödiga. Är detta möjligen för att väcka arga stämningar motregeringen i ? Det är ändå litet genant för i falletUddevalla att regeringen har ett brett stöd från ceriterpartisterna i dendrabbade regionen. hade jag nöjet att ta emot ett tack tillregeringen från och kranskommunerna till . Där sade man inte hade klarat situationen utan dessa utvecklingsinsatser. I dendelegation som kom från ingick gruppledare i och decenterpartistiska kommunalråden i och . Jag kan bara konstateraatt och inte tycks ha med sig sina lokalapartikamrater i den kritik som de riktar mot regeringen för dess insatser på varvsorterna.Det kanske beror på att de som har varit drabbade av varvskriserna ochproblemen har gjort en mera saklig bedömning än vad centerledningen har gjortoch att man ute i regionerna inte känner behov av att så att säga sitta på tvåstolar i samma fråga. frågade om det var rättvist att ha 10 %lägre avgifter i än i och . Nej, det är inte rättvist.Men det uppstår alltid gränsproblem när man genomför en åtgärd som inte gällerhela landet. Jag har aldrig hävdat att regionalpolitiken skulle vara rättvis,för det är den inte. Regionalpolitiska insatser görs ju ofta när krisen blirakut för att åstadkomma t. ex. en nödvändig strukturförändring, som var falleti , , , och när vi satte in program för ,, och många andra platser. Dessa uppgifter tar då så att sägaöver. Det är ju märkvärdigt att man från sida just , när ochNorrbotten står inför ytterligare sysselsättningsminskningar, vill ta bortsänkningen i och försämra möjligheterna att utveckla nya jobb där. Men,, gränsproblem uppstår ju även med förslag om sänktaarbetsgivaravgifter i stödområde A. Jag är säker på att på samma sätt som jagunder de här åren har tagit emot delegation efter delegation från', som har opponerat mot sänkningen av arbetsgivaravgifterna iNorrbotten och krävt samma åtgärder, skulle nya delegationer komma från allaområden som gränsar till stödområde A och som inte skulle omfattas avsänkningen enligt olika förslag. Jag känner behov av att åter få kommenteraHans Petersson i när det gäller hur vi arbetar för att förmåföretagen att utvidga i utsatta regioner, att få en möjlighet att förläggatillväxt och expansion till dessa områden. Den morot vi använder inommarknadsekonomins ramar är lokaliseringsstöd, byggande av industri- ochhantverkslokaler, förstärkning av infrastrukturen samt förhandlingar med ochbearbetning av expansiva företag i . Det är detta som vi arbetar med, ochdet är med sådana åtgärder som vi nu måste åstadkomma resultat. Då går det inteatt, som vill, ta bort offertstödet. Det skulle ju innebära att mantar bort det främst användbara stödet när det gäller att påverka och stimuleraden expansiva tjänstesektorn att förlägga expansionen till stödområdena. Därförbeklagar jag att har lagt fram detta förslag. vice talmannen anmälde attHans Petersson i , , och anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägde rätt tillytterligare repliker. 74 (): Jag tänker tala om värt och omVärmlands framtid. Därmed för jag kanske ned debatten på den s. k.gräsrotsnivån. Men kanske är det så, att det som är bra för också ärbra för andra skogs- och glesbygdslän. Har en framtid? Ja, det är självklart, svarar vivärmlänningar . Men för bara var pessimismen ganska storhemma i . Jag vågar nog säga att värt län det senaste årtiondet harskakats mera.i grundvalarna av strukturrationaliseringar ochindustrinedläggningar än de flesta andra län. har arbetslöshet varitordet för dagen i vårt län. Vi är självfallet glada över att utvecklingen harvänt. Vad beror då denna ökade optimism på? Jag tänker faktisktinte berömma regeringen för detta, utan den beror dels på att de svårastestrukturomvandlingarna förhoppningsvis nu är över, dels naturligtvis på detsom tidigare talare har varit inne på, nämligen att vi har haft en långvarighögkonjunktur. Vi har helt enkelt haft tur. Inte minst kanske det beror påvärmlänningarna har äntligen förstått att det inte går att åka iskytteltrafik till och skrika på hjälp utan att vi nu får göranågonting själva. Man kan säga att det faktiskt har fötts litet av en nyVärmlandsanda, även om människor som har varit vana att i alla- år klappa påbruksporten knappast har blivit några smålänningar, med deras företagaranda. Jag vill också tillskriva den nya tekniken en stor del avorsaken till att utvecklingen har blivit ljusare för . Rader av mindreoch medelstora företag har växt upp tack vare data och elektronik, inte minsti mindre orter i glesbygd, t. ex. i , och . Men alla detusentals nya arbetstillfällen som vi har fått tack vare den nya tekniken harinte alls blivit lika omskrivna som alla tidigare industrinedläggningar, vilkatyvärr var nödvändiga för att möta den nya fidens krav. Detta är synd. Jag troratt det är viktigt att vi är optimistiska och positiva till den nya teknikenoch att vi också ser nya möjligheter när gamla företag måste läggas ned ocharbetstillfällen försvinner. Är då allting gott och väl i ? Nej,sannerligen inte. Vi ligger trea i arbetslöshetsligan i landet - även om det isig är ett framsteg, eftersom vi i många herrans år har varit tvåa efterNorrbotten. skulle behöva 5 000 nya arbetstillfällen för att ligga pågenomsnittet för riket när det gäller arbetsmarknaden. Situationenpå arbetsmarknaden är särskilt besvärlig för ungdomar och kvinnor,och långtidsarbetslösheten har minskat endast tack vare förtidspensioneringar. Länet haren svag befolkningsutveckling jämfört med mångaandra län. Ett stort bekymmer är att inte förmår fånga uppvåra unga, eftersom denna region enligt en utredning som högskolan har gjorthar en högre arbetslöshet än åtta jämförbara regioner. De unga flyttar alltsåtill storstadsområdena och till - den region som har begåvatsmed ca från staten, vilket har berörts här. Jag måstesäga att vi i knappast klappar händerna för den insatsen. Vad är det då som vi främst behöver för att fä fart påVärmland? Jag skall inte här ropa på nya statliga företag eller en strypning avutvecklingen i storstadsregionerna. Bland det viktigaste för är enförbättrad infrastruktur, främst genom nya och förbättrade vägar, järnvägar ochflygförbindelser. I motioner har bl. a. de borgerliga riksdagsmännen i Värmlandframfört krav på betydligt större satsningar på det värmländska vägnätet,eftersom investeringarna släpar efter betydligt. E 18 måste rustas upp delsmellan länsgränsen och , dels åt det andra hållet, mellan Hån ochriksgränsen. Vägsträckan måste rustas upp, eftersom SJ genomfraktrabatter har styrt över de tunga transporterna på en miserabelt dålig väg.Vidare måste väg 62 genom förbättras om vi skall kunna behållaviss industri i norra . I finns det också ca 29 milvältrafikerad grusväg som behöver beläggas . Vi i har kunnat konstatera att vi inte har fåttnågon del av de s. k. Bergslagspaketen eller andra regionalpolitiskasatsningar. Vi vill nu faktiskt ha ett "Värmlandspaket", främstbestånde av bättre kommunikationer och vissa satsningar pä jordbrukspolitikensområde. Vi förväntar oss t. ex. en statlig satsning på en nyflygplats i , eftersom den gamla är mer eller mindre utdömdav miljöskäl. Bättre järnvägsförbindelser är av stor betydelse, inteminst på grund av de statliga verken i . De diskussioner som pågårom och måste också innefatta bättre och snabbarekommunikationer för del. Det får inte sluta med satsningar i Örebro.Bandelen Örebro-Karlstad-Charlottenberg med vidareförbindelse till är avmycket stor betydelse för . Där behöver vi snabbtåg. Vidare måstetågtrafiken förbättras väsentligt både när det gällerturtäthet och service. Där har vi mer eller mindre ett mjölktåg. Vänertrafiken är ett stort orosmoment för oss i , eftersom utreder möjligheten attfrakta gods och timmer direkt till i stället för att frakta påsjön. har uttryckt stor oro för att Vänertrafikenkanske kommer att upphöra helt, trots att hundratals miljoner har satsats päVänerhamnarna. Inte minst med tanke på att sjötransporter är miljövänliga anservi moderater att regeringen bör utreda möjligheten att lämna ett visstsjötransportstöd för att Vänertrafiken skall kunna konkurrera med annantransport. Bilen är kanske det främsta transportmedlet förvärmlänningarna, eftersom länet är ett glesbygdslän. Bilen är en förutsättningför att människor skallkunna bygga och bo i glesbygden och hålla det vackra landskapet öppet förturism och rekreation, som också är ett framtidsområde när det gällervärmländsk sysselsättning. Vi skall inte heller glömma att många av våravärmländska företag som i , i ochUddeholmsbolaget, för att nämna bara några, till stor del hämtar sinarbetskraft från glesbygdsområden. Vi moderater säger ett absolut nej tillökade bensinskatter och ökade bilavgifter. Höjningar härvidlag skulle vara etthot mot glesbygden. Den viktigaste faktorn för framtid är ochförblir naturligtvis näringslivet och dess möjligheter att utvecklas. Många avVärmlands basindustrier är mycket exportberoende och måste kunna hävda sig närdet gäller priserna på världsmarknaden. Trots att industrin har gått bra harlönsamheten minskat , och det börjar bli svårare ätt sälja påvärldsmarknaden. Effekten av rekorddevalveringarna är för länge sedan uppäten.Vår pappersindustri t. ex. hade en fid ganska stor nytta av devalveringarna,men effekten är alltså borta. Får vi nu en löneuppgörelse som spräcker ramarna,ungefär liknande de som drabbade oss när vi förlorade enfjärdedel av hela vår export, är illa ute. Jag vill erinra om vad vårpartiledare sade i debatten . Han sade, att om det moderata skattesänkningsförslagethade gått igenom här i , hade detta varit det bästa för att hållapriserna nere, som den enskilde löntagaren hade fått enreallöneökning. Fortsatt skattehöjningspolitik - och har t. ex. enlandstingsskatt bland de högsta i landet - är ett direkt hot mot arbetena iVärmland. De höga skatterna är också till men för företagen på ettannat sätt. Det är inte ovanligt att människor avstår från att ta anställning iVärmland, därför att de förlorar kanske . jämfört med om deskulle bo i . Vårt län går kanske på detta sätt förlustig deallra bästa krafterna med tanke på utveckling. Alltså: en sänkning avskatterna är en av de viktigaste åtgärderna för en positiv framtid i Värmlandoch andra glesbygdslän. Så låga sociala avgifter som möjligt är också vikfigt förföretagen. Vi moderater har bl. a. föreslagit att arbetsgivaravgifterna skallsänkas inom stödområdet. För del skulle detta innebära att Torsbykommun finge en minskning av arbetsgivaravgifterna - en nog så viktigåtgärd för vår nordligaste kommun, som har stora arbetsmarknadspolitiskaproblem . Löntagarfonderna skall naturligtvis avvecklas. De har integett ett enda nytt arbete. De satsningar som har gjorts har gälltförlustföretag. Mellanfonden har, om jag inte minns fel, förlorat av sittkapital på urusla satsningar. Något ökat inflytande eller andra positivaeffekter av löntagarfondssystemet har vi sannerligen inte sett i - ochingen annanstans heller. Det kanske allra viktigaste är att näringspolitikenfrämjar småföretagande och entreprenörerna, vilket och andra harvarit inne på tidigare. Min kollega och jag har i en särskild motionom småföretagens villkor föreslagit en rad åtgärder, t. ex. borttagande avskatten 11 protokoll 1987/88:61 påarbetande kapital, sänkning av arvs- och gåvobeskattningen för att underlättaarvskiften, införande av nyetableringskonton och frisläppande avinvesteringsfonderna utan särskilda dispenser. Detta är åtgärder som väsentligtskulle förbättra småföretagens möjligheter att utvecklas och bli större. När det gäller arbetsmarknadspolitiken kommer förmodligenVärmland att vara beroende av beredskapsarbeten och liknande för avsevärd fidframåt.