prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Till detta kommerbärighetspaketet, som innebär att ytterligare över 4miljarder kommer att satsas på vägarna i skogslänen. Detta kommer naturligtvisäven till del. Vihar i utskottsbetänkandet understrukit, vilket redan harciterat, att vi utgår från att i sina prioriteringar beaktarnödvändigheten av en satsning på vägar i skogslänen i enlighet med vad somföreslås i propositionen. Mén därutöver är det naturligtvis inte sakatt fördela ut pengarna på de enskilda länen. För detta har vi enplaneringsordning som vi måste tillämpa. Vi skulle hamna i en helt omöjligsituation i riksdag, om vi skulle fördela x kr. till ,till , till osv. 16 (vpk) replik: Det var mycket bra att underströk vad denöverenskommelse som vpk och socialdemokraterna träffat egentligen innebär. a. om konkreta belopp som skall användas både till järnvägar ochtill vägar, på de punkter där de bäst behövs. Denstudieresa som trafikutskottet gjorde till , på vilken inte var med, visade klart hur behoven ser ut. Det måste göras någonfingåt vägarna där. Det intressanta i sammanhanget var att alla förtydligade sinsyn på innebörden av begreppet bärighetshöjande åtgärder. De sade att ensatsning med miljardbelopp på vissa utvalda broar och vägar för en bärighet somskall anpassas till EG-standard - vilket vpk har satt sig emot - är meningslösså länge vägarna däremellan över huvud taget inte är farbara. Vid vårt besökdär uppe visades också detta med all önskvärd tydlighet. Jag vill också nämna några ord om det som underströkoch som tydligen är det socialdemokratiska kvinnoförbundets linje.Lovsången och hyllningarna till bilismen som går att utläsa både i OlleÖstrands anföranden och i regeringens trafikproposition är självfalletförkastliga. Den nya fas i utvecklingen där man t. o. m. talar om intelUgentafordon på intelUgenta vägar är ju inte bara komisk utan också Bilismen, lastbilstrafiken och vägarna förödande, eftersom den återfinns även i rapporter som beställts av Prot: 1987/88:123kommunikationsdepartementet. Med dessa intelligenta fordon på intelligen- 19maj 1988 ta vägar - vad nu det kan vara - räknar man från visst håll med attlandsvägstrafiken skall fördubblas . Det har inte dementerats avregeringen, och jag skulle vilja att tog avstånd från det.Det stämmer helt överens med Volvos prognoser. Man räknar med en fyrfaldigad bilism fill . Men vi har ju ingetland kvar att leva i då, allt kommer att vara förött om denna utvecklingfortsätter. Därför gäller det att ta avstånd från denna politik, dennauppbackning av bilindustrin och biUsmen. Jag är mycket glad att MargaretaWinberg som socialdemokratisk kvinna har gjort det här . Det bådar gottinför den kommande kampen. Miljövännerna gläder sig om allt fler ledamöter avriksdagen vågar föra fram sådana här krav. Det behövs om sanningen skall framoch om bilismen skall hejdas. Anf.17 () replik: Först fill frågan om miljön. Detta ärende skall debatteras ,och det blir säkert en mycket intressant debatt. Men eftersom frågan har tagitsupp här ser jag mig föranlåten att något föregripa nästa veckas omgång. ,som jag fillhör, har som underremissutskott behandlat trafikpropositionen. har vi en något annorlunda syn än man har i trafikutskottet,och det var därför jag tyckte att var ensidig när han talade ombilismen och dess nödvändighet för en posifiv UtveckUng av detsvenska samhället. Vi har i jordbruksutskottet uppfattat trafikpropositionenså, att man vill åstadkomma en miljöförbättring genom att rena vid källan,dvs. förbättra möjligheterna att minska utsläppen från privatbilar, bussar ochlastbilar. Vi har också på ett mycket bestämt sätt slagit fast vad BirgittaDahl uttalar i olika sammanhang, nämligen att vi inte kan fortsätta att tro attbilismen skall öka i den takt som har skett , utan vi måste ställa inoss på en, som hon kallar det, omstäUning av transportsystemet. Det har vibetonat mycket starkt i vår remiss till trafikutskottet, men den debatten fårvi ta . Jaginser mycket väl, , att vi inte kan utrota bilismen. Det är intealls vad det handlar om. Jag tror att vi måste försöka skapa en större opinionän den som finns vad gäller de miljöskador som många av oss faktiskt harunderskattat. Om vi skapar en sådan opinion, tror jag också att förståelsen fören omställning av trafiksystemet kommer att finnas. Redannu kan vi se förskräckande siffror om vi studerar prognoserna från det år då vidiskuterade katalytisk avgasrening av personbilar. Det var eller möjligen1985. Då räknade man med en 2-procenfig ökning av trafikarbetet fram till år 2000.Verkligheten blev att det ökade . Alla våra prognoserhar spruckit, och vi kan inte stillatigande åse det, utan vi måste handla. Jagtror att denna insikt kommer fram ganska snabbt hos det svenska folket, och detär glädjande. Närdet sedan gäller pengarna noterar jag att inte har dementerat den uppgiften. Han backar tvärtom upp den satsning som skall göras på skogslänen, och det är jag glad för. Bilismen,lastbilstrafiken och vägarna 18 (): Den 6 rnaj behandlade den framtida järnvägspolitiken. Jagvar då kritisk till att inte staten, som jag tycker, på ett tillräckligt kraftfulltsätt tog ansvar för vissa järnvägssträckor. Jag vidhåller min tidigareuppfattning och menar att dels måste länshuvudmännen nu få anslag i sådanutsträckning att en fungerande kollektivtrafik kan upprätthållas på järnväg,dels måste det till rejäla upprustningar av vägarna i framför allt skogslänen.När vi höjde bensinskatten var det en åtgärd som drabbade befolkningen iskogslänen mer än människor i andra delar av landet, men jag ställde upp på enbensinskattehöjning därför att det skulle, ge pengar för att satsa påerforderliga vägupprustningar. Ettstort antal vägar i skogslänen är dåliga och i mycket stort behov avupprustning. Bara i finns flera mycket dåliga, hårt nedslitnavägar som kräver omfattande upprustning eller rent av nybyggnad. Jag skullekunna nämna många vägar som behöver en mycket omfattande upprustning, vägar somhar stor betydelse för både näringslivet och privatbilisterna. Flera av devägar som behöver rustas upp har stor betydelse för de tunga skogstransporternaoch för den omfattande turisttrafiken liksom för sjuktransporter till flera avlänets sjukvårdsinrättningar. Ambulanspersonalen har tUl vägmyndigheterna vidflera tillfällen klagat över vägarnas standard. Närnäringslivet gör stora investeringar i regionalpolitiskt angelägna områden, iflera fall satsningar som görs med regionalpolitiskt stöd, måste naturligtvissatsningar göras även på infrastrukturen, och då är framför allt insatser föratt förbättra vägarna en mycket vikfig och nödvändig åtgärd. Utskottethar inte velat uttala sig till förmån för något särskilt län utan sagt attbehovet av driftåtgärder bör avgöras på regional och lokal nivå mot bakgrund avuppgifter om trafikmängder och om de olika vägarnas fillstånd. menar nog jagatt det måste vara fler kriterier som skall vara avgörande vid fördelningen avvägpengar. I en del fall styrs trafiken fill vissa vägar därför att andraär så dåliga att man inte vill eller kan använda dessa. Främst är det den tungatrafiken som drabbas och som styrs fill vissa vägar därför att andra vägar ärför dåliga. Somjag tidigare nämnt har vi från skogslänen ställt upp för att skaffa fram depengar som behövs - genom bensinskattehöjningen - för en inkomstförstärkningsom skapar möjligheter att rusta upp vägarna i just skogslänen. När vägpengarnanu skall fördelas vill jag understryka det angelägna i att det blir ordentligasatsningar på eftersatta vägar i skogslänen. Jag menar att det just iskogslänen finns många vägar sorn är i ett bedrövligt skick och som behöver enrejäl upprustning. Det är vägar som för hela infrastrukturen har storbetydelse. Närdebatten om hur vi skall få hela att leva förs, måste vi se till attvägarna i våra glesbygder också får en sådan standard att ingavägavstäng-ningar , främst för den tunga trafiken,blir nödvändiga. Det finns också vägar som är så dåliga att både skolbussar,varubilar och sjuktransporter har stora svårigheter attkomma fram. Avslutningsvis vill jag erkänna att jag är medveten om att de storagenomfartslederna, dit jag naturligtvis räknar en genomgående, in- landsväg, kräver speciellainsatser. Vi är sju socialdemokrater som har mofionerat om en sammanhängandeinlandsväg. Jag talar om mofion 1987/88:T313. En sammanhängande inlandsvägskulle ha stor betydelse för infrastrukturen i inlandet. NäringslivetsutveckUng i olika delar av landet är i hög grad beroende av vilkakommunikations- och transportmöjligheter som finns. Här har riksvägnätet encentral betydelse. En inlandsväg från i norr till /isöder skulle ha mycket stor betydelse. Jag är, herr talman, inte nöjd medutskottsbetänkandets skrivning, och jag vill av den anledningen yrka bifalltill mofion 1987/88:T313. Bilismen,lastbilstrafiken och vägarna 19 (): Liksom avstyrker utskottet motionen från folkpartiledamöteri och stad om en ökad andel av väganslagen fill län.Man skjuter i princip problemet ifrån sig genom att säga att det här inte ärtrafikutskottets' bord. Men när de fördelningsmodeller som finns inte fungerar,när kalkyler i fråga om transporttider, fordonskostnader ochtrafiksäkerhet uppenbarligen inte stämmer med de förhållanden som finns iverkligheten, då måste naturligtvis ingripa. Stockholmslän har av befolkning, men får endast av väganslagen.Här finns en mängd länsvägar som hade varit upprustade om de legat i ettannat län. Dendåliga trafikstandarden har svåra effekter på trafiksäkerheten. I Stockholmslän ökar t. ex. antalet olyckor, även med dödlig utgång, snabbare än i andralän. Den viktigaste orsaken är enligt trafiksäkerhetsutredningar att länet harett vägnät byggt för 1960-talets trafikvolym. Det är ytterst märkligt att dettaförhållande inte har avsatt några spår i kalkyler. Detfinns ytterligare en aspekt som tycks negUgera, nämligenmiljöaspekten. Vad det betyder att 90-talets trafikmängd tvingas in på60-talets vägnät kan var och en räkna ut - köer med stopp och accelerationerbidrar starkt till regionens luftföroreningar. Atthär hänvisa till att kollekfivtrafiken skall byggas ut är att endast ge en delav lösningen. Den största delen av trafiken utgörs faktiskt av de transportersom är nödvändiga för att en storstad skall få sin försörjning med mat ochandra förnödenheter. Vägnätet måste därför rustas upp och kringfartslederbyggas. Goda kommunikationer är en viktig förutsättning för en framtidsinriktadutveckling av regionen. I betänkandet skriver utskottet att beslut ominvesteringar i väganläggningar och utformningen av dem bör baseras påsamhällsekonomiska bedömningar. Kan man tänka sig något mer samhällsekonomisktän att sänka antalet trafikolyckor och hejda de försurande utsläppen i den delav landet där en femtedel av landets befolkning bor? Det är nämligen precis detsom skulle bli resultatet om fick en rättvisare andel avväganslagen. Effektiviteteni en storstads näringsliv, organisationsUv, kulturliv och möjligheten tillsocial samvaro avgörs av kommunikationernas kvalitet. Men vad hjälper det inrättar ett särskilt anslag för investeringar i länstrafikanläggningar närfördelningsmodellen från början cementerar 1987/88:123 gamlaorättvisor. sade i en replik att socialdemokraterna verkar för att väganslagen skall fördelas rättvist. Hanhar ett utmärkt tillfälle att visa Trafikpolitiken och regional balans att han menar allvar meddet genom att ansluta sig till kravet i mofion T226 om ökade väganslag tillStockholms län. Jag yrkar bifall till den motionen. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om trafikutskottets betänkande 24.) Kammaren övergick till att debatteratrafikutskottets betänkande 24 om trafikpolitiken och regional balans. 20 (): betänkande 24 handlar om trafikpolitik och regionalbalans. Vi är från alla partier överens om att trafikpolitiken skall syfta tillatt ge landets alla delar en fillfredsställande trafikförsörjning och att vidärvid skall ta bl. a. regionalpolitiska hänsyn. Idetta betänkande föreslår utskottsmajoriteten, bestående av socialdemokraterna,och vpk, att det nyvordna skall flyttas till . Vi harfrån och folkparfiets sida reserverat oss mot detta och säger nejtill denna förflyttning av . Jag skall här motivera varför. Närdet gäller att ta regionalpolitiska hänsyn i trafikpolifiken skall vi inteförstöra den goda trafikförsörjning vi har genom att ta sådana hänsyn ochflytta fill Borlänge>såsom föreslås i detta betänkande. Effektenav detta bUr just att vi fåren sämre trafikförsörjning i landet. Det gällersärskilt järnvägstrafiken, som åtminstone ett par av de partier som är medpå att flytta till säger sig ömma så mycket för. Vibestämde att den mest omfattande omstrukturering av SJ somnågonsin beslutats i kammaren skulle ske. Vi delar upp SJ i ett banverk, somhar hand om infrastrukturen, och ett åkeri, som har hand om självatransporterna. Vi har från moderat sida kunnat gå med på detta av två skäl. Detena skälet är att vi principiellt tycker att samhället, och då staten, skallstå för infrastrukturen i landet. Det andra skälet är att de stora förlusternai medförde att var tvungen att besluta om ständigatillskott av medel. Vi tyckte från moderat sida att det var snyggare och bättreatt svenska folket via öppet fick se hur mycket pengar SJ behöver närdet gäller infrastrukturen. Attflytta och den organisation man hade inom den gamla SJ-hierarkin fråndess lokaler i är ingen bagatell. är ett nytt namn på banavdelningen inom statens järnvägar.Banavdelningen har hand om följande viktiga delar av järnvägsåkeriet:banvallar, broar, spår och växlar, trafikledningssystem, signalsäkerhetssystem,telenät längs linjerna och kraftförsörjningssystem -alltsammans mycketkomplicerade uppgifter, utan vilka en framgångsrik järnvägstrafik inte kanupprätthållas. Trafikpolitiken och regional balans Vadhänder , när vi flyttar detta till Boriänge? Lägg märke till att jag Prot.1987/88:123 menar inte att det har med att göra, utan det är självautdrivandet av denna betydelsefulla avdelning inom som är så olycksbringande. Omstruktureringen av SJ innebär att det skall bli en nyjärnvägspolitik i landet. Vi skall få ett livskraftigt somfolk i ökad utsträckning begagnar sig av vid resor. Snabbtågen som är en viktigingrediens i den framtida satsningen försenas, likaså Arlandapendeln, likasåGrödingebanan, och dubbelspåren på . Helasatsningen på att göra SJ modernt och lönsamt äventyras eller åtminstonefördröjs. På investeringssidan, där vi har investeringar för en sammanlagdkostnad av 1,5 miljarder, blir det försening. Ni kan räkna på vadenbart räntekostnaden betyder. Mendet sker också andra fördyringar. Snabbtågen kommer att försenas, och då misterSJ intäkter som beräknas till 120 milj. kr. Försenas snabbtågen tvåår, har vi förlorat 240 milj. kr. - svenska folket har förlorat 240 milj. kr. -i utebUvna intäkter. Sedanblir det merkostnader på grund av att man förlägger till en annanort, och dessa har en utredning uppskattat till 35 milj. kr. Räknat påen tioårsperiod blir det saftiga kostnader för skattebetalarna. Förutomdessa materiella ting finns det mera abstrakta sådana. Då tänker jag påsäkerheten. Jag nämnde tidigare att banavdelningen i SJ bl. a: har hand omsäkerhetssystemen. riskerar vi, till följd av de personalförluster somverket kommer att göra under en övergångstid, att säkerhetssystemen blirförsummade. Jagkan i sammanhanget apostrofera vad katastrofkommissionen med anledning avLerumsolyckan säger i sin rapport till regeringen. På s. 13 i den rapportenstår följande: "Ipropositionen föreslås att nuvarande SJ skall delas upp i ett affärsverk medansvar för tågtrafiken och en myndighet - - med ansvar förinfrastrukturen. föreslås bli lokaliserat till Borlänge.I anledning av dessa förslag vill kommissionen understryka attsäkerhetsfrågorna hänger intimt samman när det gäller såväl själva tågtrafikensom banarbeten. Säkerhetsfrågorna måste få en sådan organisatorisk lösning attden skarpa avgränsningen mellan olika enheter inte ökar utan att -som av kommissionen påtalats - ett bättre, mera övergripande gemensamtsäkerhetssystem och säkerhetsansvar kan tillskapas." Märkväl att katastrofkommissionen höjer ett varnande pekfinger för den tilltänktaflyttningen av till . Detfinns också en annan synpunkt som alltför litet uppmärksammats i detta sammanhang, och den har att göra med familjepolifik. av banavdelningens ca 300 experter räknar med att stanna kvar. Det betyder att ställs inför kraftiga förändringar av sina arbetsförhållanden. Det kan inte uteslutas att här uppstår personliga tragedier av stora mått. Flyttningen kan innebära inte bara stress och spänningar för de anställda som ser sin omedelbara framtid hotad, utan den kan också medföra slitna familjeband och upplösta familjer. Det skall inte försummas att understrykas i detta sammanhang. 3 protokoll 1987/88:123 Såvi menar att ett litet tillskott för kommunen innebär en stor förlustför SJ och samhället i övrigt. Jagyrkar alltså bifall till reservation 1 vid trafikutskottets betänkande 24 ochskulle säga, om fattar beslutet att flytta till ,att då kunde icke utan skäl den tvetydiga devisen "Här fattas visabeslut" mycket väl stå på fasaden till någon av byggnader. Anf.21 (): . Det senaste årets trafikpolifiska debatt har i stor utsträckninghandlat om järnvägens framfid. Denenorma satsning som våra förfäder gjorde under förra århundradet, när man började den stora utbyggnaden av järnvägsnätet, framstår som en infrastruktursatsning av en sådan storleksordning att dagens olika beslut verkar ganska obetydliga. Man kan naturligtvis undra öyer hur vårt samhälle skulle sett ut om inte de djärva besluten tagits av dåtidens industrimän och beslutsfattare. vet vi vad vårt järnvägsnät har betytt. Ingen vet dock hur mycketjärnvägsnätet kommer att betyda . De senaste årens tilltagandedebatt om trafiken och trafikens betydelse för vår miljö har dock inneburit attallt fler industrimän och beslutsfattare fått upp ögonen förvärdet av ett väl fungerande järnvägsnät. Bilismenhar framför allt efter kommit att betyda mycket för storadelar av landet, och jag tror inte att det transportsättet ännu har nåttgränsen för sin utveckling. Däremot är jag övertygad om attjärnvägstransporterna återigen kommer att få stor betydelse för både person-ochgodsbefordran. Föratt utvinna en optimal transporteffekfivitet kommer dock att krävas att olikatransportgrenar fungerar i samverkan. När det gäller personbefordran kommer vimed all säkerhet att få se en utveckling mot mera järnvägstransporter itätbefolkade områden, där biltrafiken har begränsningar, just pådet område som eljest är biltrafikens adelsmärke - smidighet och tidsoberoende.Likså kommer ett serviceinriktat järnvägsföretag på medellånga sträckor mellanstora befolkningscentra att kunna utveckla ""-resor och medbekväma nattransporter bli ett attraktivt alternativ. För godsbefordran kommersäkerligen järnvägstrafiken att kunna utvecklas främst när det gäller längretransportvägar och den mycket viktiga internafionella trafiken,dock att utvecklingen sker i samverkan, inte minst med biltrafiken. råder stor enighet om att järnvägen måste få sin chans.Beslutet om uppdelningen i ett infrastrukturverk och ett transportföretag somtrafikerar banan har brett stöd i utskottet. Vi i kan instämma ivad utskottet anför på s. 7 i betänkandet, att vid inrättandet av nyamyndigheter skall frågan prövas om lokalisering till annan ort än . Ibetänkandet finns dock en mycket viktig inskjuten mening, "om intesärskilda skäl talar emot". När det gäller lokalisering finnsdet enligt vår mening många skäl som "talar emot" en sådan lokaliseringpå annan ort. sedanbeslutades om en för järnvägens fortsatta persontrans- portutveckling storsatsning på snabbtåg. Detta beslut betyder att säkerhetsfrågorna påjärnvägsområdet kommer att ha allt större betydelse i framfiden. Att i ett lägenär allt större krav ställs på personalen i det delade SJ besluta om enförflyttning av den verksamhet som har störst betydelse för bl. a.trafiksäkerhetsfrägorna inom företaget kan inte betraktas som annat änoförsvarligt! Jag måste få fråga utskottsmajoriteten, och då främstsocialdemokraterna som ju bär huvudansvaret för förslaget om utflyttning avbanverket: Är ni medvetna om det svåra avbräck i järnvägens omstrukturering somni orsakar det svenska järnvägsföretaget? Är ni medvetna om de kostnader ochden försening som kommer att bli följden av ert förslag? Frågorna skullenaturligtvis kunna bli flera, men jag nöjer mig med dessa. Med detta, herrtalman, vill jag yrka bifall fill reservation nr 1 som är undertecknad avfolkparti- och moderafledamöterna i utskottet. 22 (): I ett sista försök att få förnuftet att segra skall jag säga några ordom reservation 2 och det särskilda yttrandet 3. Inför den trafikpolitiskaproposifionen bemyndigade regeringen kommunikationsministern att tillkalla enorganisationskommitté med uppdrag att utarbeta förslag till organisation m.m. Vid regeringssammanträde beslutadesdirektiven för kommittén. Redan'vid sitt första sammanträde - alltså innan direktivenerhållits! - antog organisationskommittén ett av en projektgrupp inom SJframtaget förslag till fältorganisation för . Förslaget som visarstora brister - bl.a. redovisas varken ekonomiska eller sociala konsekvenser -hade inte remissbehandlats inom SJ eller delgetts personalen. Organisationsförslagetinnebär kortfattat, att nuvarande antal banregio-ner minskas från åtta tillfem. Regionkontoren i , och med sammanlagfca 175anställda läggs ned, och arbetsuppgifterna flyttas i huvudsak till ,, , och . Några arbetsuppgifter läggs på de 20-30nyinrättade distrikt, som skall ersätta de ca 140 lokala områden som haransvaret för produktionen. Påsitt första sammanträde beslöt alltså organisationskommittén att med 15 raderavliva banregion och flytta dess uppgifter till ochMalmö. Underlaget var så bristfälligt att det helt enkelt inte fanns.Personalen tillfrågades aldrig, så dess synpunkter ansåg man alltså vara avnoll och intet värde. Samtidigtsom styrelse fattade detta beslut slog man fast att målet för detnya verket bl. a. skall vara effektivitet, affärsmässighet, arbetsglädje,långtgående decentralisering och delegering. Vi kan inte finna att förslagetatt bryta sönder och dela upp banregion ger några av dessaeffekter. Effektivitet går hand i hand med beslutsdelegering och ansvar för ettöverblickbart område. Arbetsglädje förutsätter det . Stockholmsbanregion har stora arbetsuppgifter och kolossala uppgifter framför sig medplanerna för nya bansträckningar för ca . Den behöver inteoch skall inte ta över även banavdelning. 1987/88:123 Mantalar om att det i finns teknisk kompetens. Det finns det i också. Länet har både universitet ochteknisk högskola. Trafikpolitiken och re gional balans Regeringentalar om vikten av decentralisering. Att flytta folk och beslut från Norrköpingtill och är en direkt centraUsering. Dethar talats om vikten av att föra in arbetsglädje och personligt ansvar i . Förslaget går direkt på tvärs mot detta. Dessutom har berördachefer och personal, det gäller både marknadsregionen och banavdelning, intefått tillfälle diskutera saken innan styrelsebeslutet. Beslutsunderlaget ärockså ytterligt torftigt. Avalla de uppräknade skälen bör SJ:s banavdelning i finnas kvarintakt. RolfClarkson citerade devisen "här fattas visa beslut" - med tonvikten på"fattas". Jag skulle vilja säga till styrelse att denovanför sin dörr kunde sätta: "Här fattas vissa beslut." Den14 januari sade kommunikationsministern i en interpellationsdebatt attregeringen skulle ta ställning till organisafionskommitténs förslag. Jag hoppasatt regeringen skall ändra kommitténs tokiga förslag. I väntan på detta yrkarjag bifall till reservafion 2. SJ:sstyrelse föreslår att marknadsregion upphör, att resandetrafiken iÖstergötland läggs delvis under , delvis under och delvis underGävle, att resandetrafiken i läggs delvis under , delvisunder .