prot · GB09130 · 1987-12-31 00:00:00 — a. den internationellavarvsindustrins överproduktion finns del ett stort utbud av mycket modernaandrahandsfartyg, som i många fall väl kan tillgodose svenska rederiers behovav nyanskaffning och modernisering. Investeringsfondsystemef medger emellertidinle investering i begagnade maskiner och inventarier. En förutsättning för att en svensk handelsflotta av rimligomfattning skall kunna bibehållas är att investeringar i fartyg underlättas ochstimuleras. Sådana åtgärder utgör också ett nödvändigt inslag i en långsiktigsjöfartspolifik. Reglerna om användning av investeringsfonder bör därför görasom så att de lättare kan användas för nya fartyg och så aft de får användas förbegagnade. När andra partier har andra ståndpunkter än vi har försfårman ju ändå oftast varför de har de åsikterna, men det gäller infe beträffandesocialdemokraternas inställning till möjligheterna att användainvesteringsfonderna i sjöfartssammanhang. Jag begriper inte varför man sägernej. En sådan möjlighet skulle stimulera en näring som knappastflyter, den skulle knyta svensk industrinäring närmare sina transportmedel ochleda fram fill nya transporlmöjligheler i specialtillverkade fartyg. Min förhoppning är att kommunikationsministern skalllyssna fill alla som vill bevara svenska fartyg under svensk flagg och inse hurvikfigt detta är för handeln, för vårt lands geografiska belägenhet som enhalvö uppe i norr vilken har av världens befolkning men avvärldsharideln, för vår sårbarhet och för vårt försvar, för vårförsörjningsbalans och för våra transportkostnader. Del är min förhoppning alt regeringen nu snabbi handlarså, atl många av 62 ' våra utlandsflaggade fartyg gör som vikingen vill göra iVikingabalk: "Därär flagga på mast och den visar åt norr, och i norr är denälskade jord: jag vill följa de himmelska vindarnas gäng, jag vill styra tillbakamot Nord." Eller är det så, , att även i ert fallprinciperna får råda över förnuftet, att också för er gäller "förrn dustryker, gå hellre i kvav"? Anf.51 (vpk); Om de borgerliga parfierna vinner valet kommer de aftinrätta ett internationellt fartygsregister i . De mest profithungrigaredarna har beställt registret. I infördes samma typ av fiffelflagg förett år sedan. Det är de mest profilhungriga redarna som står för beställningen:I det ordvrängeri som trängt sig in i politiken kallas förslaget ocksä för"kvalitetsregister". Låt mig beskriva vad denna "kvalitet"är värd på ren svenska. Ettinternationellt register skulle för del innebära all den svenskaarbetsrätten upphörde aft gälla ombord på de fartyg som fillhör registret.Rättsuppfattningen skulle alltså ändras drastiskt. Medbestämmandelagen,förtroendemannalagen, lag om rättegång i arbefstvister liksom lag om skydd motvräkning i arbefskonflikfer upphör atl gälla. Detsamma gäller lag omanställningsskydd, sjöarbetslidslagen och semesterlagen, lag om svenskundervisningför invandrare samt studieledighetslagen. Inte heller föräldraledighetslagenskulle gälla. Listan kan göras längre. Men, herr talman, jag kan nöja mig medatt i likhet med sjöfolket konstatera att registret, om def infördes, skulleinnebära en tillbakagång'på kanske ur facklig och mänsklig synpunkt. Defsom aldrig skulle få gälla på andra arbetsplatser tvingas igenom på fartyg iregistret. Hotetbetyder att def för de ombordanställda medlemmarna i Svenska sjöfolksförbundetskäll stiftas en speciallag som tar ifrån dem strejk-, handlings- ochavtalsrätt på svenska fartyg i det internafionella registret. Denna bakvända"kvalifets"-förändring vore naturligtivs en ypperlig inkörsport förarbetsköparna i övrigt i . Detta är därför en fråga för hela den svenskaarbetarklassen -ja, för alla medborgare över huvud taget i vårt land. Det är åandra sidan bra att de borgerliga partierna inle döljer alla sina kort förevalet. Defta är en fråga där de tycks vara helt överens, - och vef väljarnavad de har aft vänta. Socialdemokraternaoch vpk har chansen att bilda majoritet för att kategoriskt och bestämtavvisa planerna på ett register. Detsom oroar mig och mitt parfi är aft socialdemokraterna ändå är så passundfallande. Den befänkandefext som jag har reserverat mig mot är alltförundfallande i fråga om redarkapitalets och borgarnas förslag. Def heter atlutskottet infe är "berett att förorda en internafionellregisferlösning". Jagkänner igen passusen från andra sammanhang. Den brukar betyda aft. regeringenså småningom luckrar upp sina politiska ståndpunkter. Så har def varit påområde efter område i trafikpolitiken, där fåttregeringen på fall. För säkerhets skull vill jag fråga regeringens språkrör isjöfartsfrågor: - Kän lova att regeringen inte backar förredarnas och de borgerligas propaganda? Def vore bra att få ett rejältbesked före valet - inte minst sjöfolket har rätt att få ett svar. Liksom i så många andra frågor berör detta också Sverigesanpassning fill EG. Med regeringens anpassningsambitioner kan vi så småningomhamna i ett gemensamt EG-register. Vpk har konsekvent försökt stoppafiffelflaggen. Vi vet att vi har ett starkt stöd för detta. Den måsteavvecklas-def skulle också öka möjligheterna atf utan hyckleri föra kamp på detinternafionella planet mot alla typer av fiffelflagg, eller hur? Undfallenhetoch låt-gå-politik gynnar enbart de rika och mäktiga. Ett offensivt agerandedäremot skulle visa aft vägrar atf acceptera utsugarmetoder var de änförekommer. Jag ber att få yrka bifall till vpk-reservationerna nr 3och 8, där just de frågor som jag har berört fas upp. Vpk har länge efterlyst en långsiktig strategi för svensksjöfart. Med bästa vilja i världen kan inte regeringens förslag kallas särskiltlångsiktigt. Tvärtom är def skandalöst aff Hulterström och regeringen i övrigtsläppt fram en proposifion om 90-talefs trafikpolitik, utan atf behandla densvenska sjöfarten mera ingående än vad som har skett. Decennier av låf-gå-andaskulle nu ha kunnat vändas i sin motsats, men ännu syns ingen rejäl vilja tillförändring från regeringens sida. Ändå måste man säga att något steg i rättriktning har tagits, men, herr talman, det handlar fakfiskt om aft regeringenhar pressats till de ställningstaganden som den nu har gjort, från sjöfolketssida, från SIF och från polifiska partier. Visst behövs det akuta insatser, men inte ens dessa hadesett dagens ljus utan att sjöfolket hade saft den press som jag har nämnt, påriksdag och regering . Det senaste årets vacklan och metoden atf boUasjöfartspoUtiken till ömsom kommunikafionsdepartementet, ömsom finansdepartementethar förvärrat situationen för sjöfolket och näringen. Särskilt har olikaministrars motsägelsefulla uppfattningar om ett särskilt register varitbeklämmande. Urberedskapssynpunkt är läget på sjöfartsområdet mycket allvarligt för Sverigesdel. Vpk anser att redarnas kortsikfiga intressen i längden är oförenliga medde mål som av och till har fastställt. Nafiönell suveränitet, tryggadmiljö och samhällsekonomiska aspekter måste utgöra grundplåten i ettlångsikfigt program för aff rädda och bedriva svenskflaggad sjöfart. Vi uppreparkravet aft en framfida tryggad försörjningsberedskap också måste utgå ifrån ettsamhälleligt ägande av fartygen och ett ökat inflytande för de anställda. Vimenar att ett första steg skall omfatta tonnage i kust- och inrikessjöfarf. Defskulle ge bra förutsättningar aft också minska den skogsdödandelandsvägstrafiken. Vi har begärt ett förslag från regeringen om detta. Jag yrkar bifall fill reservafionerna nr 6 och 7. Def är alltsånödvändigt med en helhetssyn på trafikpolitiken. Åtgärder inom etttransportslag - eller brist på åtgärder - får konsekvenser inom andra.Fortsatta satsningar på tunga och miljöförstörande landsvägstransporter rubbarunderlag och förutsättningar för såväl sjöfarten som järnvägen, dvs. just demest energisnåla och miljövänliga transportsätten. Sjöfarten fill och frånSverige kommer aft skadas allvarligt om och när en byggs.Ytterligare frakter skulle föras över fill långtradare, med påskyndad skogsdöd ochförsurning som följd. Vpk har konsekvent agerat för att stoppa såvälÖresundsbron som övriga delar av . Sjöfolket ochmiljörörelsen vet atf de har stöd av vpk även i dessa frågor. Regeringens sfeg-för-sfeg-filosofi applåderas som bekantav ScanLink-konsortiets folk, infe minst av , som genom enbandupptagning fick komma till fals här i kammaren i en tidigare debatt. Denekonomiska eliten känner sig så säker på atf den får som den vill att denblivit styv i korken. Vi som vill atf miljöhänsyn skall styratransportpolifiken kan bara dra en slutsats: def gäller aft arbeta för en ännustarkare opinion mot Unken och bron. Alla parfier utom mitt eget, vpk, har settfill atf Öresundsbrofrågan plockats bort från dagordning före valet.Det kallar jag polifisk feghet, herr falman. ordförande har i enledare i tidningen kommenterat sin och sitt förbunds syn påproposifionen. I ledaren säger han atl förbundet väntar sig mer av regeringenoch riksdagsmäjoriteten. Han säger vidare: "Vi noterar att kommunikationsminister i den sjöfartspolitiska propositionen avfärdar def s kinternationella fartygsregister som med stöd av moderaternakräver. Detta är bra men vi menar bestämt att vi förväntar oss mer av ensocialdemokratisk regering. Målsättningen måste vara aft genom aktivt arbete ialla berörda internationella fora få lill stånd ett avskaffande av alla formerav flaggfiffel och bekvämlighetssjöfart. Upp till kamp - mot redarkapitaletsexploatering av världens sjöfolk i och i vårt eget land." Jag skall avsluta mitt inlägg - något nedkortat, vilketjag hoppas uppskattas - med alt använda ord om de borgerliga partiernaoch deras syn på sjöfartspolitiken. Han säger: "Men kan verkligen centernoch folkparfiet tänka sig atl medverka till atl inskränka grundlags-skyddadefackliga rättigheter?" Det skulle kanske betyda aft vi tog 100 stegtillbaka. 52 () replik: Till vill jag säga att centernkonsekvent under alla år har sagt nej till en . Visserligen har vi gåttmed på alt motionerna i frågan bordläggs lill , men med ledning av vårpartimotion som återkommit år och även delta år bör alla människorvela var vi står i frågan. Ur sårbarhelssynpunkt är det förödande att bygga enbro över och därmed också strandsätta en mängd färjor, som fyllerett mycket stort behov. Jag håller med om ensak, nämligen hur oerhört viktigt det är att för en sjöfartspolitik somintegreras i landets övriga transport-politik. 53BIRGER ROSQVIST (s): Jag vänder rnig först fill Per Stenmarck. anförandemed atl säga att värt land aldrig har haft någon sjöfartspolitik. Iutskottet har vi behandlat en moderat mofion i vilken def bl.a. står: 5 protokoll 1987/88:130 1987/88:130 "har aldrig haft någon genomtänkt sjöfartspolitik." betänkande 27, som vi nu behandlar, står det såhär: " ~ ~~, "Enligtriksdagens sjöfartspolitiska beslut bör den stafiiga iss j j p sjöfartspolitikenges en sådan inriktning atf förutsättningar skapas för all * utföra utrikeshandel på ettfillfredsställande sätt till lägsta möjliga Vidare skall förutsättningar skapas för aff trygga landetstransporfförsörjning i polifiska och ekonomiska krissituationer. Sjöfartensmöjligheter aff som konkurrenskraftig exportnäring stärka Sverigesbetalningsbalans skall tas fill vara." Vii utskoftsmajoriteten säger att grundprinciperna enligt beslut liggerfast. Den som skrev den sjöfartspolifiska propositionen och lade fram detsjöfartspolifiska programmet, som vi håller fast vid, heter ,sedermera partiledare. Menar Per Stenmarck att innehållet i dessaalster inte var genomtänkt, eller menar han att det aldrig har förts någonsjöfartspolitik i ? Jag tycker att Per Stenmarck kan fundera över dessafrågor under mitt anförande. Sjöfartsmarknaden kännetecknades efter andravärldskriget av en s. k. boom. Men bålarna blev större och större,maskinslyrkan ökades och farten, oavsett väderförhållanden, kunde hållas hög.Lastniiigs- och lossningsanordningar konstruerades för att hamntiderna skullebli allt kortare och varven, som blev allt fler, spottade fram ännu större ochmer rationella fartyg i en allt snabbare takt. Nya nationer och flaggor kom ini sjöfartsbranschen, på för redaren - kanske också staten i fråga- betydligt förmånligare villkor än de villkor som gällde för traditionellasjöfartsnationer. Konkurrensen om frakter och seglingsintäkter blev stenhård. Kvantitetensjötransporterat gods steg i eri betydligt långsammare takt än vad optimistiskaprognoser hade visat. Oljekonsumtionen i världen sjönk kraftigt samfidigt sompriserna steg. Olja för konsumtion i hämtades i stor utsträckning iNordsjön i stället för i arabländerna. Kvarts- och halvmiljontonnare fick gådirekt från varven fill uppläggningsplatser. Sjöfartenrör sig upp på vågtoppar och ned i vågdalar. Så är det inte bara med båtarna ioceanernas salta vatten utan också i världsekonomin med dess konjunkturfopparoch vågdalar. Densistnämnda sortens Vågdal har varit lång för sjöfarten. Alla s. k.traditionella sjöfarlsländer har känt av den, de allra flesta dessutom mycketkraffigt. Bland dem finns också . År1975 bestod den svenska handelsflottan fortfarande av mer än 600 enheter,' 13miljoner dödviktston och 24 000 ombordanställda. var vi nere idrygt 400 fartyg om 2 miljoner dödviktston och ca 12 000 ombordanställda. Avdet kvarvarande svenskflaggade tonnaget är det större relativt nytt ochmodernt, medan det mindre är omodernt och har en ganska hög genomsnittsålder. Sverigetillhör alltså de länder som fått se sin egenflaggade flotta minska kraftigt. Någonting annat haremellertid också inträffat. Def finns numera en svenskägd handelsfloftasom är utlandsflaggad, och den är infe obetydlig. 66 fartyg på ca 4,5 rriiljoner dödviktston rörde detsig om för . Ett 35-tal av dessa drivs med svensk besättning, ca 1 300personer, under del s.k. inlernalionaliseringsavtalel. Vad kommer dä att hända framöver? Skall vi i vidtaåtgärder för att ha kvar åtminstone den kapacitet som finns under svenskflagg? Del är en flotta som efter dagens förhållanden och sett urinternationell konkurrenssynpunkt kan betecknas som "rimlig" lillsin omfattning. Eller skall vi bara låta marknadskrafterna bestämma, sä långtde nu kan, över envisa bohuslänningar, smålänningar och andra som vuxit uppmed båtar och frakter? Svaren ges i trafikutskottets betänkande 27. Riksdagenföreslås fatta ett beslut som gäller just svensk sjöfart under svensk flagg ochmed svensk besättning. Vad innebär ett sådant beslut? , folkpartietoch krifiserar förslaget på väsentliga punkter. Det är felakfigtutformat, det får ingen effekt, och det kommer för sent; säger de. Låt migcitera en person från branschen som, när förslaget hade lagts fram påriksdagens bord, sade så här: "Hade inget beslut kommit nu hade def varit slut medden svenska närsjöfarfen. Def här var det bästa som kunde hända oss. Vi ärlacksamma för den förståelse som visals oss till slut. Och på Tjöi-n har vilärt oss atl lacka när det är befogat." Så säger ,m. m., med 13 fartyg och 300 anställda bakom sig, i tidningenBohusläningen, när han fick vela vad förslaget innehöll. Från irafikutskottéf och gjorde vi enframställning till regeringen om behovet av sjöfartspolitiska åtgärder. Viframhöll atl vi säg med oro på den svenska handelsflottans snabba minskningunder senare år och att del krävdes snabba åtgärder för atf vända utvecklingen.Situationen kunde rent av leda till atf så väsenfiig del av näringen försvannall strukturen runt omkring den såsom skolor, utbildning och allmäntsjöfarlskunnande försvann och därmed också möjligheter lilltransporlförsörjning i krissituationer. Vi pekade pä beredskapsaspekten: Landefstransporlförsörjning är beroende av svensk handelsflotta i en krissituation. Vi betonade sjöfartsnäringens bidrag lill alt stärkaSveriges bytesbalans. Sjöfartsnettot uppgår till ca , ochsysselsättningsaspekten berör inte bara de ombordanställda utan också annansjöfartsanknulen verksamhet än själva fartygsdriflen. Kort sagt: På förslag av trafikutskottet uttaladeriksdagen atf kostnader för erforderliga åtgärder uppvägs av fördelarna atlinom landet kunna bevara en internationellt inriktad sjöfartsnäring av rimligomfattning. Den viktigaste förklaringen till den svenska handelsflottansnegativa utveckling är svårigheterna att under nuvarande förutsättningar drivaen svensk rederinäring med svensk besättning. Bemanningskoslnaderna blir förhöga, om vi jämför med den utveckling som äger rum inom den internafionellasjöfarten, kännefeckriad av ett ökat utbud fartyg under bekvämlighets-ellerlågkostnadsflagg. De höga bemanningskoslnaderna får då en avgörande betydelseför den svenska handelsflottans konkurrenskraft. Därmed inle sagt all svenskt sjöfolk är en höglönegrupp ijämförelse med andra kategorier löntagare i . Snarare är del tvärtom. Med anledning av bl. a. förslag från såväl redare som de fackliga Prot.1987/88:130 organisationerna om sjöfartspolitiska åtgärder, kommer nustatliga åtgärder att inriktas på att sänka deinternationellt sett dyrare svenska bemannings- kostnaderna.Skillnaderna mellan kapitalkostnader för fartyg under olika VissasjöfartspoUtiska -a- * . n t .... a .. flagg ar däremot infe likaomfattande. * För belysning av skillnaderna ibemanningskostnader för fartyg under svensk ochutländsk flagg kan jag återge vissa uppgifter från . Enligtdessa uppgifter kostar ett tankfartyg på 50 000 - dödvikt med 21mans besättning ca 10,4 milj. kr. under svensk flagg och 3,1 milj. kr.under norsk internationell flagg med indisk eller filippinsk besättning. Mednorskt befäl och i övrigt indisk eller filippinsk besättning uppgår kostnadentill ca 5,6 milj. kr. Om samma fartyg seglar med.svensk besättning underinternationaliseringsavtal, är årskostnaden ca 7,1 milj. kr. Jämförelser mellanett linjefartyg med svensk flagg och norsk internafionell flagg visar såledespå en kostnadsdifferens på nära 5 milj. kr. Jag är medveten om att de här beloppen är uträknade närdollarn stod i . Det gör den inte nu längre, så riktigt korrekta ärinte uppgifterna, men proportionerna torde stämma även . Den internationella kostnadsnivån i fråga om bemanninginom tank- och bulksjöfarten är så låg aft det skulle kräva närmast orimligastödåtgärder att driva denna sjöfart med svensk bemanning. Inom andra delar avsjöfarten, t. ex. närsjöfarten och Unjesjöfarten, har kostnadshandikappetdäremot infe ansetts vara omöjligt att överbrygga. För färjesjöfarten kansituafionen beskrivas som gynnsam, även om denna trafik drivs ihård, framför allt nordisk, konkurrens. Genom def s. k. internationaliseringsavtalet, som funnitsnågra år, har parterna på sjöarbetsmarknaden kunnat reducerabemanningskostnaderna . Detta har kunnat ske genom enkombinafion av rationaliseringsåtgärder och att sjöinkomsten har befriats frånskatt samt att kostnader för det sociala skyddet reducerats med cirka hälften. En förutsättning för internafionaliseringsavtal äremellertid atf det endast omfattar svenskar som är anställda av svenskarbetsgivare på utländska fartyg. Med denna avgränsning faller t. ex. den mestomfattande delen av svensk sjöfart, närsjöfarten, utanförinternafionaliseringsavtalefs tillämpningsområde. Det förhållandet att svenska redare valt att driva ettökande antal fartyg med internalionaliseringsavial visar att den kostnadsnivåsom därmed uppnås anses konkurrenskraffig av näringen. I fråga om den lämpliganivån för kosfnadsavlastning får därför de kostnadsminskningar som kan uppnåsunder internationaliseringsavtalef bli normerande. Färjesjöfarten, som jagredan påpekat har relativt gynnsamma marknadsförutsättningar, saknas detanledning aft innefatta i sjöfartspolitiska åtgärder i detta sammanhang. Åtgärder för aft minska bemanningskostnaderna kommer attgälla svenska handelsfartyg i fjärrfart enligt definitionen isjömansskaffelagen, dvs. fartyg i utrikesfarf. Deförutsättningar som gäller för internafionäliseringsavtalef kan inte överförastill arbete ombord på svenskfiaggat fartyg. svåradministreradekonsekvenser, men det finns också principiella skäl mot 68 aft undanta en viss yrkesgrupp,personer bosatta i och anställda av svenska arbetsgivare på såatt säga svensk mark, dvs. svenskflaggade fartyg, från lagstiftning somreglerar bl. a. det sociala skyddet. Annars hade man kunnat göra som sker i detutlandsflaggade svenskägda fartyget, dvs. slopa redarens avgift för denanställdes sociala skydd och lösa frågan avtalsvägen. Nulöser vi frågan på det sättet att redaren kompenseras genom att erlagd avgiftåterbetalas eller, om man vill kalla det så, genom ett bidrag från staten. Detgäller - eftersom man går på ett medeltal - . per anställd och år.Därmed minskas lönekostnaden för varje anställd med detta belopp. Detsociala skyddet kvarstår ograverat. Det är en viktig konsekvens av den lösningmed återbetalning av sociala avgifter som socialdemokraterna i utskottet ställtsig bakom. Det har från utskottsmajoritefens sida inte varit tal om att pånågot sätt nagga på sjöfolkets nuvarande sociala förmåner. Vad det gäller äratf redaren avlastas av kostnaden för de sociala avgifterna. Märkväl, att detta gäller redan fr. o. m. innevarande kalenderår, och pengarnakommer aff återbetalas retroakfivt . Det förslag som kommerfrån och skulle träda i kraft . Socialdemokraterna,som står bakom utskottsförslaget, har i ufskotfef betonat långsikfigheten idessa åtgärder och atf det infe bara är tillfälligt. Vi anser också att detta isak liknar de åtgärder som gjorts i vissa andra länder och därför inte kan sessom en särskild svensk protektionistisk åtgärd. Tyvärrär inte samtliga partier i utskottet med på den här lösningen, men den har enbred och säker majoritet. Från borgerligt håll har sagts aft åtgärden skullevara protektionistisk, innebära en omotiverad subvenfion till svensk sjöfart,osv. Det vore ytterst allvarligt om den argumentationen skulle tas på allvarutanför landets gränser, för då har ni gjort svensk sjöfart den största skada.Då kan ni snabbt nog få den svenska handelsflottan borrad i sank. Def vinner niinga poäng på. Tänk er för, vill jag säga! Fortsättningsviskommer det flera förslag. Skatten kommer också att slopas för sjöfolk ifjärrfart på så sätt att nettolönen blir densamma som i tidigare system, ochdet betyder att lönekostnaderna för redaren minskar med vad skatten skulle havarit. Den tekniska lösningen är inte helt klar ännu, men den kommer att varadet . Det innebär aft den kostnadsminskning som den här åtgärdenmedför kommer atf gälla /89. Trafikufskoftethar slagit fast detta med följande ord: "För egen del vill trafikutskottetframhålla att en befrielse från sjömansskatt i enlighet med det förslag somaviseras i den sjöfartspolitiska propositionen är av stor betydelse för aftstärka den svenska handelsflottans internationella konkurrenskraft.Skattebefrielsen framstår därför som ett oundgängligt komplement till detregeringsförslag som nu har att ta ställning till, om det avriksdagen tidigare angivna målet att bibehålla en svenskflaggad handelsfloftaav rimlig omfattning skall kunna uppnås. Utskottet förutsätter atf deöverväganden av teknisk natur som enligt propositionen är nödvändiga hinneravslutas i sådan tid att kan besluta om aff skattebefrielsen skallgälla fr.o.m. ." Jag tycker aff vi nitarfast detta så hårt det bara går. Sveriges redareföreningoch de borgerliga partierna föreslår inrättandet av 1987/88:13031 maj 1988 Prot.1987/88:130 ' svenskt internationellt fartygsregister med möjligheter afttillämpa s. k. lokala avtal, som en lämplig sjöfartspolitiskåtgärd. Lokala avtal innebär atl ---------------------- utländska besättningar kan anställas på fartyg på grundval av kollektivavtal VissaSjöfartspoUtiska tecknas med de fackliga organisationerna i sjöfolketshemländer. Tänk åtgärder _ 1 fj , Filippinernaosv.! Någon enighet bland sjöarbéfs- marknadensparter finns inte för förslaget. En sådan lösning kunde självfallet sänkaredarnas kostnader till en låg och konkurrenskraffig nivå, en sådan bekväm nivåför redaren aff def blev möjligt att bedriva en lönsam tank- och bulksjöfart,dvs. sjöfart med det stora tonnagel i vidsträckt oceanfart.