prot · GB0919 · 1987-12-31 00:00:00 — Måste vi hålla tillbaka lönerna för de lägst avlönade föratt kunna bekämpa arbetslöshet, ha en ekonomi i balans och ha den offentligasektorns ekonomi i balans? Den fråga som de arbetande enkelt ställer sig är följande:Finns det inget utrymme för oss i samhället? De som kan glädjas är inte dearbetande människorna. De har inte fått den del av produktiviteten som de bordeha fått. Då menar jag att klyftorna i samhället har ökat. Erkänner interegeringen detta, eller ser den inte detta, då har den, som , inte en riktig verklighetsbild. Det är inte alls riktigt som , att man på något håll skulle ha utsett lönerna fill bovar i dramat. Jagtror att man överallt på den svenska arbetsmarknaden och i de fackligaorganisationerna nu har sett att det inte är de stora löneökningarna i siffrorräknat som ger några inkomstförbättringar utan att det är löneökningar med ettrealt innehåll i som ger inkomstförbättringar. Vi hade större löneökningar islutet av 70-talet och , men ändå hade vi en sänkt standardär för år. Det bör vi ha lärt oss någonting av. Det tror jag är dethoppingivande inför en eljest, som det verkar, mycket komplicerad avtalsrörelse. sade att man på en del håll menar attnyckelpersonerna är de som bör få de stora löneökningarna. Jag vill verkligeninte gå till försvar av alla uttalanden som görs i avtalsrörelser i olikaformer, men enligt mitt sätt att se är kanske nyckelpersonerna i den svenskaekonomin i hög grad knutna till områdena vård, omsorg och liknande och att detockså kommer att spela en roll i avtalsrörelserna framöver. Vi har på deområdena stora brister när det gäller försörjning med personal liksom på storadelar av det statliga området. Det måste också påverka lönepolitiken på resp.område. Sedan gör det alldeles för enkelt försig, om han menar att köpruschen, dvs. den konsumtionsökning som vi har haft,skulle hänga samman bara med någon sorts spekulation. I hög grad påverkas allavi konsumenter både av vad vi får behålla av vår lön efter prisökningarna ochav vilken optimism vi känner . Vi får väl ta det som ett uttryckför att vi är mer optimisfiska och att läget är bättre, när vi nu ibland harkostat på oss - det gäller konsumenterna mer i allmänhet och även löntagarnamer i allmänhet - att låna pengar till en del av vår konsumtion de senasteåren. Låt mig klara ut ytteriigare en hten sak med Lars-OveHagberg. Han säger att spekulation i fastigheter m.m. har dragit undan storapengar från investeringar, konsumfion och hederligt arbete. Det är en slutsatssom inte är riktig i den meningen att pengarna ju inte försvinner därför spekulerar med dem. Vi kan inte leva på några andra pengar än dem sommotsvarar vad vi producerar. Sedan är det en del av den likviditet som Lars-OveHagberg nämnde, som snurrar runt i ekonomin och som kan vålla Om låglönesatsning i avtalsrörelsen Om låglönesatsning i avtalsrörelsen bekymmer imånga hänseenden. En del av dessa pengar är sådana som staten har lånat uppgenom att man från statens sida för kom in i enokontrollerad lånekarusell. Det som är likviditet från företagens sida ärsamtidigt en skuld bl. a. från statens sida till företagen. Det försöker vi nurätta till genom att föra en budgetpolitik som är vetfig och riktig. Sedan är det en intressant sak som jag skulle vilja ta uppytterligare med . Han säger att det är de lågaindustriinvesteringarna som är problemet. Ja, det har vi vetat mycket länge,och jag är glad att vi fått accept på det . Men då kan maninte säga att det har varit felaktigt och grovt bekymmersamt förlöntagarna att företagens vinster fick gå upp . Ett problem varju just att företagen hade alldeles för liten hkviditet - eller skall vi sägaekonomiskt självförtroende -för att våga göra några investeringar, och när visedan har fått en annan fördelning mellan konsumfion och investeringar så hardet bl. a. berott på att företagens vinster har ökat när de har kunnatkonkurrera bättre, framför allt exportföretagen. Om vi då skulle gå tillbakatill en situation där företagen inte hade dessa överskott, bl. a. från en godkompetens och säljförmåga på utlandsmarknaderna, skulle få seatt industriinvesteringarna inte heller skulle stå sig så bra som de gör elleröka i den takt som de har gjort. Jag är glad att i sindiskussion alltså själv visar på att det finns ett samband mellan viktigautvecklingslinjer i den svenska ekonomin, t. ex. i vad gällerindustriinvesteringarna, och den politik som har fört och att viåtminstone kunnat komma överens på den punkten. 50LARS-OVE (vpk): Ja, visst kan vi komma överens på den punkten. Men problemet är att företagen har skapat sig vinster,eller likvida medel, som man säger, genom att lönarbetarna har avstått frånlöneökningar. Det var ju det mofivet som deras fackliga organisationer,regeringen, de borgerliga partierna och SAF framförde. Man sade: Vi skall hapengar till investeringar. Penningmängden är stor, men man har inte investerat.Från vpk;s sida har vi år krävt: Dra in av de likvida medlen och görinvesteringsplaner i samhällets regi. Så det är egentligen ingenting nytt. När man säger att kostnaderna för företagen måste öka isamma grad som löneökningarna, betyder det att vi aldrig kan göra någonomfördelning utan bara fördelningar av produktivitetsutvecklingen, precis somdet har varit förut. Men vad lönarbetarna kräver är omfördelning. De kräver en mycket större del av produktivitetsutvecklingen och redan avståddalöneökningar. Det är ju det som är resultatet, när vi nu har fått mångalågavlönade som när klyftorna ökar i samhället reellt får ett behov av attkonsumera på ett helt annat sätt. Det är inte så enkelt att man bara kan sägaatt vi skall stå kvar på 1979 eller nivå, utan kraven på konsumtionför att leva ökar även för den lågavlönade och ställer honom eller henne i enmycket utsatt position. som lönetak är ju enkatastrof i omfördelningshänseende! När jagunder sommaren arbetade på min ordinarie arbetsplats fick jag veta hurman ställde om sina lån. En av mina arbetskompisar fick erbjudande att omsättasitt lån i huset på . för samma kostnad för attkunna köpa sig en båt eller en bil. Han sade: Varför skall jag göra det, jagsom knappt klarar mig för dagen? De andra omkring honom lurades däremot till detta,och det får de lida för sedan. Denna konstlade konsumtion får de somlågavlönade dyrt betala - men det är den polifik som förs . Realt har de inte fått det bättre, säger de härmänniskorna, och det måste väl mana till eftertanke för en regering som ändåibland säger sig vilja företräda rättvisa och jämlikhet. En sak förstår jag inte: den statliga personalpolitik somriksdagen har antagit, med inriktningen mot s.k. nyckelpersoner. I stort settbestämmer det privata näringslivet vnka de skall vara - det är också en poäng -och dessa nyckelpersoner skall ha bättre betalt i , enligtden statliga arbetsgivarens förhandsbesked. Nog ser det illa ut för den lågavlönade i dagens samhälleoch inför avtalsrörelsen! Som jag sade har 1986/87 varit ett rikfigtbra år för löntagarna. Jag tycker att också har anledning attnotera det, mot bakgrund av de interpellationer och frågor som han harframställt. Jag vill ytterligare understryka att orsaken inte är att vi hardrivit upp löneökningstalen jämfört med fidigare siffror, utan orsaken är attvi har fått ned priserna. Därmed har det blivit ett realt innehåll när detgäller löntagarna. Det är viktigt att alla som har en ansvarsfull position ivårt samhälle klargör dessa förhållanden. Sedan tin det här med lån. När jag är ute och talar tarjag åtminstone upp just temat att vi inte kan leva pålån. Det kan inte nafionen göra och det kan inte heller hushållen göra. Däremottror jag att det sätt på vilket avregleringen av kreditmarknaden utförts harvarit riktigt och fördelningspolitiskt motiverat. Även ett vanligtarbetarhushåll kan ju ha behov av att låna pengar till en bil eller ett fastighetsköp.Då skall man inte tvingas fill mycket höga kostnader för sina lån på grund aven kreditreglering som gynnar dem som känner bankkamreren. Därför tror jag attvi får acceptera en möjlighet att låna som ibland innebär att det går litetvilt till -dvs. att det finns personer som tar större lån än de borde göra medhänsyn till inkomsten. I stort sett tror jag att detta är en övergåendehistoria och att det är någonting som sammanhänger med att det är en nysituafion. När detgäller företagens vinster säger : Ja, men företagen har ju inteinvesterat något. Om studerar de uppgifter som finnstillgängliga och som är de enda som man har anledning att betrakta, finner hanatt just industrins investeringar har ökat mycket kraftigt ochframåt. Det rör sig om . Vi kan alltså inte säga någonting annat än attvi har haft en utveckling som gynnat just investeringar - och därmed ävensysselsättningen och en produktionsökning som framöver ger ett realt innehåll närdet gäller löntagarna. Det är väldigt viktigt att komma ihåg detta. Sedanskulle jag vilja säga följande beträffande 1988. Jag tycker att det Om låglönesatsning i avtalsrörelsen 4 protokoll 1987/88:19-20 kunde finnas anledning attnotera att man kanske inte skall dra alltför stora växlar i fråga om 1988 och1988 års produktivitetsökningar. Vi befinner oss i en situation som är ganskaså bekymmersam - om vi i ett internationellt perspektiv ser till vad som kaninträffa i händelse av en ekonomisk kris i vår omvärld. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad. 13§ Föredrogs och hänvisades 1987/88:44, 51 och 52 tillskatteutskottet 14§ Föredrogs och hänvisades 1987/88:7 tillkonstitutionsutskottet 15§ Anmäldes och bordlades 1987/88:25 med förslag omtilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret 1987/881987/88:37 om ett nytt plan- och bostadsverk 1987/88:48 om beräkning avlåneunderlag för bostäder m. m. 1987/88:49 om förbud mot radarvarnare1987/88:55 om förseningsavgifter m. m. 1987/88:56 om tillämpning avdubbelbeskattningsavtalet mellan och Schweiz1987/88:61 om ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningen med anledning aväktenskapsbalken, m.m. 1987/88:63 om vissa ersättningar tillsjukvårdshuvudmännen, m. m. Skrivelsen 1987/88:53 med redogörelse förtelefonavlyssning vid förundersökning i 16§ Anmäldes och bordlades Förslag 1987/88:8 Fullmäktiges i riksgäldskontorethemställan om medel på tniäggs-budget I till statsbudgeten för budgetåret1987/88, m.m. 17 §Anmäldes och bordlades Prot. 1987/88:19. medanledning av proposition 1987/88:21 om ändring i vallagen, m.m. 1987/88:K7av () 1987/88:K8 av () 1987/88;K9 avBirgit m. fl. med anledning av proposition 1987/88:14 om ändring ibrottsbalken (grov misshandel och grov stöld) 1987/88:Ju5 av () med anledning av proposition 1987/88:26 om ändring irättegångsbalken (advokatfrågor) 1987/88:Ju6 av () med anledning av proposition 1987/88:9 om godkännande avkonventionen om upprättande av det multilateralainvesteringsgarantiorganet, m. m. 1987/88:U1 av m.fl. (vpk) 18 § Anmäldes och bordlades 1987/88:4om vissa kyrkliga frågor 1987/88:5om datafrågor (prop. 1986/87:116) 1987/88:6om ombudsmäns och justitiekanslerns ställning som åklagare, m.m. (prop. 1986/87:160) 1987/88:7 omjustitieombudsmännens redovisning av sin verksamhet till 1987/riksdag (redog. 1987/88:1) 1987/88:8 omändring i lagen om biskopsval (prop. 1987/88:12) 1987/88:1om bedömningen av den ekonomiska utvecklingen 1987,1988 och 1989 (skr. 1987/88:30) 1987/88:2 om allmänna arvsfonden(prop. 1986/87:164) 1987/88:3 om ny tullagstiftning (prop. 1986/87:166) 1987/88:3 om huvudförhandling ibrottmål efter rättspsykiatrisk undersökning 1987/88:1om översyn av reglerna angående sakrättsligt skydd mot säljarens borgenärer 1987/88:2 om översyn av trafikskadelagen m. m.1987/88:3 om leasing Utrikesutskottetsbetänkanden /88:2 om situationen i /88:3 om 1987/88:1 om sexuelltöverförbara sjukdomar m.m. 1987/88:2 om vissaabortfrågor 1987/88:4 om genteknik m.m. 1987/88:1om vissa kulturminnesvårdsfrågor 1987/88:4 om ämnetreligionskunskap i 1987/88:5 om betygen iskolan 1987/88:1 om statligpersonalpolitik 1987/88:2 om semester 1987/88:3 om arbetstid 1987/88:4 om arbetsrättsligberedskapslag (prop. 1986/87:165) 19 § Meddelande ominterpellationer Meddelades att följandeinterpellationer framställts 1987/88:86av () till jordbruksministern om villkoren för förvärv avjordbruksfastigheter: antog ett förslag om en ändringav jordförvärvslagen. I propositionen anförde jordbruksministern att hansförslag tog sikte på att lagen skall slå vakt om familjelantbruket, främjaskogsbrukets rationalisering, begränsa juridiska personers förvärvsrätt samtgöra det möjligt att i glesbygder ta till vara sysselsättningsmöjligheterna ijord- och skogsbruket. Inteminst det senare syftet har livligt diskuterats och bl.a. har i motioner framfört att man borde öka möjligheten attbåde inneha och förvärva mindre jordbruk. Den nya lagen innebär också enomsvängning genom att rationaliseringsmålet något trängs tillbaka och i ställetlyfter man fram betydelsen av att värna om sysselsättning och bebyggelse pålandsbygden. Enannan fråga som diskuterats är lämpligheten av en så hårdprisprövning i samband med förvärv av jordbruksfastigheter som den tidigare lageninnebar. Ipropositionen föreslogs därför en ändring av prisprövningen. I den tidigarelagen skulle förvärvstillstånd vägras om köpeskillingen eller annan ersättning inte endastobetydligt översteg egendomens värde med hänsyn till dess avkastning och övrigaomständigheter. Propositionens lagförslag var att förvärvstillstånd får vägrasom det är uppenbart att köpeskillingen eller annan ersättning avsevärtöverstiger egendomens marknadsvärde. Därtill föreslog jor(lbruksministern ipropositionen att bestämmelsen om att förvärvstillstånd skall vägras om detkan antas att förvärvet sker huvudsakligen för kapitalplacering skulle utgå. Imotion med anledning av propositionen framförde vi från centerpartiet attprisprövningen inte bör relateras till marknadsvärdet - som är ett relativtbegrepp - och som kan variera från tid till annan. Priset bör i stället bedömasmed utgångspunkt i fastighetens värde med hänsyn till dess avkastning ochövriga omständigheter. Vi ansåg också att de tidigare bestämmelserna för attmotverka kapitalplacering skulle finnas kvar i lagtexten. Jagvill här framhålla att jordbruksutskottet gjorde ett uttalande som harbetydelse för lagens tillämpning: "I anslutning till yrkandet i mofionJol56 om bibehållande av kapitalplacering som en särskild avslagsgrund fårutskottet anföra följande: Ett av huvudsyftena med jordförvärvslagstiftningenär att stärka sambandet mellan brukande och ägande. Av mofiveringen ipropositionen framgår att även den reviderade priskontrollbestämmelsen äravsedd att motverka köp som görs i kapitalplaceringssyfte. I likhet medjordbruksministern vill utskottet framhålla att denna bestämmelse inte är denenda som motverkar kapitalplaceringar som strider mot lagens syfte. Av särskildbetydelse är de begränsningar som enligt 5 § gäller för förvärv av juridiskapersoner samt de krav på bosättning, brukande och yrkeskunskaper som gällerenligt 6 §. Utskottet konstaterar således dels att det framlagda lagförslagetinte innebär någon ändrad syn på förvärv i kapitalplaceringssyfte, dels attjordförvärvslagen även framgent ger möjlighet att förhindra sådanaförvärv." Avdetta framgår således att riksdagsbeslutet om ändring i jordförvärvslagen inteinnebär någon ändrad syn på förvärv i kapitalplacerande syfte. Avsikten attmotverka sådana förvärv är densamma som i den fidigare jordförvärvslagen. Vadbeträffar frågan om att relatera hela prisprövningen till marknadsvärdet istället för fill bruksvärdet gjorde också jordbruksutskottet ett uttalande:"Vad beträffar tolkningen av begreppet 'egendomens marknadsvärde' vilkenberörts bl. a. i motionen Jol56 vill utskottet i likhet med jordbruksministernframhålla att fasfighetens värde bör bedömas med hänsyn fill samfligaomständigheter i det enskilda fallet. Utskottet instämmer i synpunkterna imotion Jol56 så till vida att marknadsvärdet för de minsta jordbruksfastigheternakan vara mer beroende av t. ex. villapriserna på orten och mindre av jordbruks-och skogsdelens avkastningsvärde. När det gäller större enheter såsomfamiljejordbruken måste enligt utskottets mening fastighetens avkastningsvärdei betydligt högre grad påverka bedömningen av marknadsvärdet." promemoria från lantbruksstyrelsen daterad konstaterasbeträffande högt pris och kapitalplacering som grund för vägran omförvärvstillstånd följande: "Det framgår vidare att någon risk för allmänosund prisutveckling inte anses föreligga, varför avslag av dennaanledning inte bör förekomma förrän förhållandena i detta avseende ändras.Avslag bör.därför endast förekomma då både högt pris och kapitalplaceringsamtidigt är för handen. Detta innebär att avslag enligt 4 § första stycket 4åtminstone i ett inledningsskede bör förekomma i få fall." Jordförvärvslagen i dess nuvarande form har varit itillämpning . Detta kan anses som för att bedömaeffekterna av den nya lagen. På många håll har emellertid förvärv skett ochförvärvstillstånd lämnats av lantbruksnämnderna som har inneburit avsevärdaprisstegringar i förhållande till de priser som accepterades vid tillämpning avden gamla lagen. Vid tillämpningen av den gamla prisprövningsregeln var detnormalt att priserna kunde överstiga. fastighetens taxeringsvärde med 20-40 %.Många förvärv har accepterats där priset har varit mångdubbelt högre änfastighetens taxeringsvärde. Det är också uppenbart att köpeskillingen i flerafall avsevärt överstigit egendomens marknadsvärde om hänsyn skall tas tillfastighetens avkastningsvärde på det sätt som jordbruksutskottet uttalat i sittbetänkande 1986/87:24. För, familjejordbrukaren som skall skapa sitt uppehällepå jordbruket är en snabb prisstegring på jordbruksfastigheterna till storskada. Det blir också allt svårare för familjejordbrukarna att konkurrera omjordbruken med andra grupper med större tillgång och kapital. En sådanutveckling kan inte anses vara i överensstämmelse med det syfte som har angettsför jordförvärvslagen. Mot bakgrund av det anförda vill jag ställa följande frågatill jordbruksministern: Vilka åtgärder avser jordbruksministernvidta för att tillse att beslut om ny jordförvärvslag följs så atten osund prisstegring på jordbruksfastigheter och förvärv ikapitalplaceringssyfte motverkas? 1987/88:87av .Svensson (c) till miljö- och energiministern om freonutsläppen: "Ögon och bar hud måsteskyddasfrån direkt solstrålning . Trotsförsiktighetsåtgärder kommer hudcancerfrekvensen att öka dramatiskt. Ocksåväxter och djur blir skadade,"- Det möjliga framtidsscenariet varnar ochIvar , professorer i meteorologi vid i resp.Oslo, i en artikel i . Ozonskiktet, det filter som skyddar jorden mot solens cancerframkallandeultravioletta strålning, bryts ner i en allt snabbare takt. Över harforskare kunnat konstatera att ett "hål" i ozonskiktet har uppstått.Tecken tyder också på att ozonskiktet över hela norra halvklotet förtunnats. Detfinns anledning att befara att hudcancerfrekvensen kraftigt kommer att öka. Utsläppen av freoner anses allmänt vara huvudorsaken tillatt ozonskiktet förtunnas. Det är därför angeläget att allt görs för att minskaanvändningen av freoner. förbjöds användningen av freoner, i stortsett, som drivgas i sprayflaskor. Det medförde en halvering avfreonanvändningen i . är den årliga användningen knappt 5 000 toni vårt land, vilket motsvarar avfreonförbrukningen i världen. Användningsområdetför freoner är omfattande. Det sträcker sig från värmepumpar, kylanläggningar,skumplast, isoleringsmaterial i hus och väggar, till äggkartonger ochhamburgerförpackningar. Med tanke på att så gott som all freon som används, såsmåningom läcker ut som gas i atmosfären med de konsekvenser detta medför,borde användningen av freon förbjudas. Undersenare tid har freonutsläpp uppmärksammats i där ASEA önskadetillstånd för utsläpp av freoner . Sedermera framkom uppgifter omatt i , uppenbarligen med goda minne, släppte utomkring . I finns två företag som tillsammanssläpper ut omkring . är ändock inte det län som harstörst freonutsläpp. Största enskilda utsläppet står i Mariestadför. Enligtuppgifter i släpps ca freoner ut perår. Enligt samma artikel har länsstyrelserna endast kännedom om ca . StatsrådetBirgitta har riktat kritik mot länsstyrelsernas naturvårdsenheter ochderas insatser i kampen mot freonutsläppen. Detta trots att statsrådet måstevara väl medveten om att länsstyrelserna lider av svår resursbrist vilketnärmast omöjliggör en tillsynsverksamhet värd namnet. Somen effekt av denna kritik har bl. a. naturvårdsenheten i län tillskrivitmiljö- och energiminister . De skriver bl. "-Välvilliga regeringar löser inte problem enbart genom att skapa lagar. Glappetmellan dina ambitioner och våra resurser att ta itu med uppgifterna har blivitför stort. Vi har inte en chans att sköta rutinarbetet på det sätt du förväntardig om vi samfidigt skall bevaka och ingripa mot nya miljöhot." Personalen i Kalmarskriver vidare: "-Du , vad trevligt att du intresserar dig för vad vi gör pånaturvårdsenheten. Du tycker att vi gör fel saker, är för slappa och gör förlite. Vi kan hålla med om det sista. vill du att vi ska släppa vad vi harför händer för att ta itu med freonerna. Om vi inte blir fler som jobbar måstedu tala om för oss vad vi ska avstå från att syssla med." Enligtradions Miljömagasinet lämnar nu en lång rad av naturvårdsenheternashandläggare sina tjänster och en starkt bidragande anledning är bristen på stödfrån statsmakterna. Detär dålig ekonomi att skära ner och länsstyrelsernasmöjligheter att fullgöra de uppgifter som ålagt dem. Miljötillsynenmåste enligt kds uppfattning få de resurser som behövs för en effekfiv tillsynoch undantas från schablonmässiga besparingar. Detta har föreslagits i enmotion i samband med allmänna motionsfid både 1986 och 1987. Enligtkds bör länsstyrelsernas naturvårdsenheter förstärkas med i snitt tre handläggareper länsstyrelse. Mot bakgrund avovanstående vill jag fråga energi- och miljöministern: Hur stora är de sammanlagdafreonutsläppen i ? Vet statsrådet exakt varutsläppen sker? När kan vi vänta en lag sominnebär förbud mot freonanvändning? Avser statsrådet att tainifiativ till en lag som ålägger alla företag som använder freon att anmäladetta till resp. länsstyrelse? Avser statsrådet att vidtaomedelbara åtgärder för att ge naturvårdsenheterna resurser för att klara avsina uppgifter? 1987/88:88av Margö (vpk) fill socialministern om administrationen av destatligt anställdas sjukskrivningsärenden; Handläggningen av de statligt anständassjukskrivningsärenden flyttades år1985 från till arbetsgivarna. Därmed skall den statligaarbetsgivaren själv svara för sjukkontroll, rehabilitering, infordra läkarintygoch pröva frågan om läkarintyg skall infordras redan från första sjukdagen. har genom en enkätundersökning vid lokalkontor runt om i landet fåttuppgifter som visar att det finns farhågor för att statligt anställda kanutsättas för särbehandling genom den s. k. A-inträdesadministrationen. Detfinns t. ex. uppgifter om att arbetsgivarna inte alls bedömer sjukpenningrätten.När får ta över ärendet efter 14 dagars sjukskrivning saknasofta bl. a. diagnosen på läkarintyget, något som är nödvändigt för bedömningenav rätten till sjukpenning. Enkätsvaren visar också att det är troligt attmånga arbetsskador inte uppmärksammmas av arbetsgivarnas handläggare. Försäkringskassanfår inte heller samma möjligheter att tidigt uppmärksamma behovet avrehabiliteringsinsatser för statligt anställda som för de sjukfall somhandläggs direkt av . Med hänvisning till detanförda frågar jag socialministern: Kommer regeringen att begära enutvärdering av den nya A-inträdesad-ministrafionen? Kommer regeringen att vidtanågra åtgärder om det-visar sig att stafligt anställda särbehandlas genomöverflyttningen av deras sjukskrivningsärenden från tillarbetsgivarna? 1987/88:89av () till utbildningsministern om lokalproblem: Dansens betydelse för barns utveckling har alltmeruppmärksammats .