prot · GB097 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:7 1 §Justerades protokollen för den 6 och 7 innevarande månad. Med ändring av den preliminära tidsplanen tar kammarenssammanträde sin början . 3 § Meddelande om debatt om omständigheterna kring StigBerglings flykt En särskild debatt om omständigheterna kring StigBerglings flykt kommer att anordnas vid det plenum som utsatts till tisdagenden . 4 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Undertecknad anhåller om ledighet från riksdagsuppdragetunder tiden den 16 oktoberden för fullgörande av tjänstgöring iFörenta Nationernas svenska delegation i . den 13 oktober 1987Ingemar Kammaren biföll denna anhållan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . Ändrat antal suppleantplatser i vissa utskott Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ 5 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Härmed får jag anhålla om entledigande från uppdraget somledamot av riksdag fr.o. Denna framställning bifölls av kammaren. 6 § Ändrat antal suppleantplatser i vissa utskott Enligt inkommet protokoll har valberedningen på begäran avmoderata samlingspartiet tillstyrkt att antalet suppleanter i utrikesutskottetskall utökas från 21 till 22. Enligt samma protokoll har moderata samlingsparfiet begärtatt en extra suppleantplats i lagutskottet och en i jordbruksutskottet, somtidigare tilldelats partiet, nu skall dras in. Valberedningen har tillstyrktockså detta förslag. Kammaren biföll dessa framställningar. 7 § Meddelande om fyllnadsval Jag får meddela att fyllnadsval till utrikesutskottetkommer att ske vid morgondagens sammanträde. 8§ Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentation i statliga organ Utredningen om kvinnorepresentafionöverlämnade sitt slutbetänkande Varannan damernas med förslag tillåtgärder för att öka kvinnorepresentationen i statliga styrelser, nämnder ochkommittéer. I Varannan damernas föreslår utredningen bl. a. attregeringen antar som mål att en jämn könsfördelning i dessa organ skall varauppnådd samt att regeringen antar som ett etappmål attkvinnorepresentationen skall vara och . Utredningenföreslår också att regeringen, om inte 30-procentsmålet är uppnått 1992, dåföreslår att lagstifta i frågan. För att stimulera de nominerande organisationerna att ökakvinnorepresentationen bland sina företrädare i de statliga styrelserna,nämnderna och kommittéerna föreslår utredningen också att regeringen avsättermedel för en treårig projektverksamhet. Betiinkandet Varannan damernas har remissbehandlats. Ochäven om inte riktigt alla remissinstanser har kommit in med sina svar , kanvi nu konstatera att en mycket bred majoritet av remissinstanserna ställer sigbakom förslagen. Jag kommer att föreslå regeringen atttill redovisa remissinstansernas synpunkter och regeringensställningstagande. Men regeringen anser att denna fråga är så viktig och såbrådskande att vissa åtgärder behöver vidtas omedelbaii. Först och främst vill jag säga att regeringen naturligtvisstår bakom grundtankarna i Varannan damernas. Det innebär inte att regeringennu har den uppfat iing( n att l.igstiftning måste tillgipas. Det ät i ;"Jlet i lir förhoppning att vi skall ha uppnått30-procentsmålet för att därefter kunna gå vidare utan lagstiftning. Vi måste redan nu i praktisk handling se till att vi kannå målen. För att detta skall bli möjligt måste alla berörda - politiskapartier, organisationer, statsförvaltningen och - hjälpatill. För att underlätta för de nominerande organisationerna att bedriva ettaktivt arbete kommer jag redan under innevarande budgetår att avsätta medel förprojektverksamhet. Syftet med denna projektverksamhet skall vara att prövaolika metoder för att öka kvinnorepresentationen i statliga styrelser, råd,nämnder och kommittéer och för att dokumentera och sprida erfarenheter ochinformation från projekten. Utgångspunkten skall vara de behov som finns i deenskilda organisationerna. För att bereda i första hand de politiska partierna,kvinnoorganisationerna och arbetsmarknadens parter tillfälle att följa ochpåverka projektverksamhetens inriktning kommer jag att samråda medjämställdshetsrådet i dessa frågor och ge rådet möjlighet att anläggasynpunkter på det fortsatta arbetet. Jag kommer även att avsätta medel för ensärskild projektledare för kvinnorepresentationsfrågor. Jag vill avsluta med att slå fast att det arbete somutredningen om kvinnorepresentation har bedrivit har fyllt en viktigopinionsbildande funktion. Inte minst har utredningens kartläggning av dennuvarande kvinnorepresentationen bidragit till att skapa en större medvetenhetom att åtgärder verkligen behövs. har vi alldeles för få kvinnor istatliga styrelser, nämnder och kommittéer. Vi vet alla att om vi kan få enallsidig representation, fler kvinnor, har vi bättre underlag för klokt fattadebeslut. gäller det att inte tappa fart när utredarna har lagt fram sittförslag och remissinstanserna sagt sitt. Då krävs att vi alla tar ansvar föratt vi som ett första steg får kvinnor i de statliga styrelserna ochkommittéerna fill . Målet är Varannan damernas. Om det inte vore så strikt i skullejag genast be att få bjuda upp till dans. Får jag lov? Information om vissa frågor gällande kvin-norepresentation i statliga organ 6MARIANNE (): Vi är överens om nödvändigheten av en jämnarekönsfördelning i statliga nämnder och styrelser, något som just nu äraktuellt. Kvinnor och män har olika erfarenheter och ser på samhället på olikasätt, uppfattar ofta problemen på olika sätt. Vem som har rätt och vilketsynsätt som är bäst 3 protokoll 1987/88:5-8 Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ är inte så lätt att säga, men båda synsätten har sina fördelar.Det viktiga är att samhället består av både män och kvinnor. Bådas kunskaperoch erfarenheter måste tas till vara för att vi skall kunna forma ett så brasamhälle som möjligt för alla att leva i. Det kan vi vara överens om. Det äralltså resursslöseri när vi har dålig kvinnorepresentation. Arbetet för en jämnare könsfördelning har pågått undermånga år med växlande resultat. För det mesta har framgångar nåtts synnerligenlångsamt. fillsattes jämställdhetskommittén under jämställdshetsministerKarin ledning. På hennes förslag fick vi jämställdhetslagen 1980.Jämställdhetskommittén arbetade mycket aktivt. Den var pådrivande ochopinionsbildande samt genomförde många lyckade projekt. Vid regeringsskiftet1982 avskaffades jämställdhetskommittén, vilket vi i beklagade. Vi hari motioner krävt att den skall återinrättas. Över huvud taget har ambifionsnivån i fråga omjämställdhet sänkts inom - den känslan har vi.Ingen jämställdhetsplan har t. ex. upprättats. Därför hälsar vi med glädje detsom sade om att vi inte får förlora tempo. Jag hoppas att detverkligen ligger tyngd bakom de orden. I fråga om kvinnorepresentation i statliga organ ställervi upp på målet om Hka representafion 1998, med etappmål 1992 och 1995. Statsrådet föreslår nu att projektpengar skallavsättas till de parfier och organisationer som har att nominera till statliganämnder och styrelser samt till ett projektsekretariat - om jag uppfattadesaken rätt. Det är alltså de som har misslyckats med vad som egentligen ärderas skyldighet som skall få pengar. Enligt uppfattning börorganisafionerna klara den här uppgiften utan pengar utifrån. Däremot måste denaturligtvis sättas under press, så att de klarar av uppgiften. Vi i anser att det direkta stödet tillkvinnoorganisationer bör ökas i stället, så att de får möjlighet att bedrivaopinionsarbete på ett effektivt sätt. Synligheten har stor betydelse när det gäller kvinnorepresentation.Vi kan se på representationen i direktvalda församlingar. Där är den betydligtbättre än i indirekt valda. Därför bör regeringen rapportera tillriksdagen om könsfördelningen i statliga nämnder och styrelser, för att sättapress på organisationerna. Organisafionerna bör också få i uppdrag att underett års fid nominera hälften män och hälften kvinnor, och fårman rapportera. Jag kan nämna att vi i har fått 16 statligauppdrag, varav åtta har gått fill män och åtta till kvinnor. Vi har alltsåkommit en liten bit på väg. Jag skulle vilja fråga statsrådet om det inteskulle vara effektivare att ge kvinnoorganisafionerna ökat stöd i stället föratt ge pengar till de organisationer som har misslyckats med sin uppgift, såatt det blir större press på dessa organisafioner. Jag skulle också vilja frågaom statsrådet har för avsikt att förelägga förslag om denmålsättning som vi har diskuterat, så att har möjlighet att taställning till frågan. 7INGRID (): Jag tycker det är bra att upp den här frågan . Det innebär ändå ett litet steg på vägen.Kvinnorepresentatio- nen är juför liten i statliga styrelser och kommittéer - det är vi alla helt ense om. Det arbete som utförs i dessa kommittéer och styrelserpåverkar hela samhället. Frågan är då: Hur skall vi komma till rätta med dethela? ' Det kan tänkas att vi har litet olika åsikter om detta,men nämnde vissa åtgärder som skulle vidtas omedelbart.Det gällde bl. a. pengar till projekt och att frågan skulle angripas iprojektform. Det har blivit ganska vanligt att man angriper problem iprojektform. Detta kan man se på mycket olika nivåer. Men jag är inte alldelesövertygad om att det är det bästa sättet. Det kanske ändå är värt att prövas.Det kan nog lätt bli så att så länge det finns statliga pengar till projekt serdet hela ganska bra ut, men det är ju det praktiska resultatet som vimåste tänka på. Något som nämnde två gånger var mycketbra. Det var förhoppningen att någon lagstiftning inte skall behöva tillgripas.Jag vill understryka att jag har precis samma åsikt. Att lagstifta i den härfrågan tror jag inte är lämpligt. Jag tror att man aldrig kan lagsfifta sigfram till framgång, och det är det som det här är fråga om. Man kan inte hellerlagstifta om ett kompetensbegrepp. Man arbetar nu överallt i vårt land med nomineringar, ochvi har därför alla möjligheter att börja studera förhållandena. Det handlar nogmycket om sättet att värdera människors kompetens i de olika församlingarna.Jag tror att vi har ett för snävt kompetensbegrepp - det är fackkunskaper somhar värderats högst. Sunt förnuft har väl ansetts vara bra, men har kanske intefått så stor plats. Också värderingen av manligt och kvinnligt varierar. Jagtycker att det är skönt att man faktiskt får lov att vara olika och fårtala om att det är skillnader mellan män och kvinnor. Vi bör diskutera dessaolikheter och ta fill vara dessa när vi nominerar personer till olika styrelserosv. Jag hälsar än en gång med tillfredsställelse attmålsättningen är att vi icke skall tvingas tillgripa lagstiftning. Jag vill vidare understryka det som utredningen skrev omforskning. Jag tror att en sådan är mycket vikfig. när vi äntligen vågartänka och tala om att män och kvinnor är litet olika är det också viktigt attvi får veta litet mera om varandra, om hur man uppfattar sin omvärld och görsina prioriteringar. Jag tror att det skulle bidra till en mycket störreförståelse även av de frågor som vi här diskuterar. Jag vill understryka attdet som framhölls av utredningen var bra. Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ Anf.8 (vpk): Jag tycker precis som de andra kvinnor som yttrat sig idebatten att det var bra att få höra säga något om vad vi kanförvänta oss från regeringen och om vad som är på gång i frågan omkvinnorepresentationen. Det är mycket viktigt att partierna, som motionsvägenoch från denna talarstol kan argumentera i dessa frågor - det är ju framförallt kvinnorna som gör det - också försöker gå före och visa att det är möjligtatt få med fler kvinnor i arbetet, även i de ledande organen. Vpk tog som första parti steget att välja in en majoritetav kvinnor i sin partiledning. Jag vill gratulera kvinnoförbundtill att nu ha Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ åstadkommitsamma sak på sitt landsmöte . Jag har själv varit med om att underteckna enriksdagsmotion som ännu inte har passerat ända fram till denna beslutandeförsamling. Den handlar om kvinnors makt och inflytande och har ocksåundertecknats av Berfil Måbrink. I den finns mycket av det som också tagits uppav professor i ett mycket intressant tal när öppnadesför någon vecka sedan. Vad vi tar upp i motionen är att man när det gällerkvinnors makt och inflytande har både vunnit och förlorat . Det är också det som Varannan damernas behandlar, framför allt det som vihar förlorat. Kvinnorna kan sägas ha förlorat i organisationsvärlden men kanskeändå har vunnit en del i den folkvalda församlingen. Det finns en rad studiersom pekar på detta. Även om jag tycker att det var mycket bra att Anna-GretaLeijon kom hit och tog upp den här frågan, måste jag säga att jag är litetbesviken över att det inte kommer att bli något förslag till lagstiftning - jaguppfattade det i varje fall så. Jag har både i den av mig undertecknademotionen och tillsammans med övriga vpk-kvinnor i vårt kvinnopolitiska utskotttagit upp dessa frågor, liksom även i vårt kvinnopolitiska utskottsremissyttrande över betänkandet. Vi tycker att det är helt klart attlagstiftning behövs. Enligt vår uppfattning är förslagen bra, men man bör intevänta med ett principbeslut i lagstiftningsfrågan. Vi tycker att det ärdubbelbottnat att tassa runt den mest kontroversiella frågan. Det är klart attmånga, många organisationer och organisationsmedlemmar är negativa tilllagstiftning och hellre vill fortsätta med den frivillighet som intehar lett tillräckligt långt. Dessa organisationer är väldigt oftapatriarkaliskt dominerade; det är därför de reagerar som de gör. Det är viktigtatt just därför visa en bestämd uppfattning i de här frågorna. Det förslag som steg för steg skulle leda fram motlagstiftning, om de olika stegen inte leder tillräckligt långt, ärdubbelbottnat på det sättet att man i texten talar om att man kanske inteheller den här gången kommer att nå målet. är det att tala om, ochdet vore klarare, att är beredd att fatta beslut i lagstiftningsfrågan. Jag vill sluta mitt inlägg med några frågor tillAnna-Greta . Det är viktigt med information, och det låter bra attinformationen kommer ut snabbt, men vi måste få reda på vilka projekt mankommer att prioritera. Hur ser de projekten ut? Vilka kan få projektpengar? Kanorganisationer, politiska partier, partiernas kvinnoförbund, kvinnopolitiskautskott osv. få del av dessa pengar? 9CHARLOTTE (): Utredningen damernas har varit utepå en bred remiss och fått ett mycket bra gensvar. Det är den värd, tycker jag.Vi som jobbar med jämställdhet har upprörts över den svaga kvinnorepresentationen- nu har vi fått svart på vitt. Man kan onekligen se en klar tendens attandelen indirekt valda kvinnor bara är hälften så stor som andelen direktvalda, 15 resp. . Synlighet och konkurrens är viktiga faktorer. Därrepresentationen är synlig finns det fler kvinnor. Hur representationenegentligen är fördelad mellan kvinnor och män är väl känt bland oss här iriksdagen, men jag tycker att det är angeläget att förhållandena blir kända Det finns faktiskt en hel del människor som tror att vi haren jätnställd representation och att vi lever i ett jämställt samhälle. Detgäller för oss alla att upplysa om hur verkligheten ser ut. Jag tycker också att det är oerhört angeläget att statensom arbetsgivare går före. Det är lindrigt uttryckt sorgligt att landetscivilminister eventuellt skall ha brutit mot medbestämmandeavtalet om att enplan för jämställdhetsarbetet skall upprättas . Det pågår förnärvarande förhandlingar i den tvisten, men bara misstanken om brister i detavseendet är allvarligt nog. Röj undan hindren, säger man i utredningen, och har enlång rad olika förslag. Det är bra. Utredningen slutar med åtta förslag om hurman skulle kunna nå målet varannan kvinna. har i sin jämställdhetsmotion pekat påatt rekryteringen av kvinnor bl. a. i de utredningar som regeringen självsvarar för är mycket dålig. Det finns t. ex. kvinnor somkommittéordförande och kvinnor bland experterna. Det är alltså viktigt attstaten här går före. I vår partimotion om jämställdhet har vi ungefär 25 kravpå hur man skall förbättra jämställdheten. Tre av kraven tar upp justkvinnorepresentationen. Vi vill ha tidsbestämda mål, en årlig redovisning ochen skärpning av jämställdhetsförordningen. Alla de här kraven finns med, i varierande grad, blandrapportens förslag. Jag tycker det skulle vara bra om vi nu kunde få ett klartbesked från att de här tre förslagen tillhör det som ärgrundtankar och att socialdemokraterna med andra ord kommer att bifallafolkparfiets förslag på dessa tre punkter. Jag tycker det är viktigt att hålla i gång den härdebatten. Det handlar ju i högsta grad om att förändra attityder och om attförsöka göra det mer praktiskt möjligt för kvinnor att ta på sig uppdrag. Jag tror att alla de som har jobbat med utredningen harförväntat sig att det skulle komma en proposition eller någon annan form avförslag från regeringen. Jag vill därför fråga varför maninte skulle kunna komma med ett sådant förslag snabbt, under höstens lopp. Jagtror det skulle vara bra, för då skulle vi verkligen få klarhet i var depolitiska partierna står i de här frågorna. Remissinstanserna har varitpositiva, men debatten visar ju att vi har litet olika uppfattning. Det bordei allra högsta grad vara en fördel om regeringen i ett sådant här arbeteverkligen kunde känna att man har bakom sig. Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ 10EWA HEDKVIST (): Betecknande för stämningen bland kvinnorna ilandet är en otålighet att få ta initiativ till "demokratiskdans". Vi vill med andra ord ta vårt ansvar i den demokratiska processenoch vara med om att besluta om hur vi skall ha det i vårt land och i våra län. Därför vill jag tacka kvinnorepresentationsutredningen förett mycket gott arbete, som har gett stort gensvar ute i landet. Utredningenhar fått fart på debatten om kvinnorepresentationen, och ur debatt ochdiskussion kommer ofta mycket gott och matnyttigt. Jag vill också betona det utomordentliga initiativjämställdhetsministern tar . Det är ett första steg. Det återstår sedanflera steg, innan vi når Information om vissa frågor gällande kvinnorepresentationi statliga organ målet jämn könsfördelning, som vi ju alla är överens om. Det är inte ofta vi får se så snabba resultat av enutredning. Precis som tycker jag att det är viktigt att viinte tappar tempo nu när opinionen och organisationerna är medvetna om detnödvändiga i att kvinnornas andel i de statliga organen ökar. Vi står ocksåinför nomineringar i samband med de allmänna valen till kommuner och landsting,och den allmänna debatten kan naturligtvis påverka nomineringarna, så attkvinno-representafionen ökar även här.- Det är, som vi vet, nödvändigt. Det är inget nytt politiskt problem vi nu får möjlighetatt ta tag i genom de projektpengar som kommer att ställas fill förfogande. Detär inte heller okontroversiellt. Det är klart att de politiska parfierna och destatliga organen redan nu har ett ansvar, som flera talare har sagt, och attdet egentligen är någonting de skall ha med i sin vänliga verksamhet att setill att jämställdheten bevakas. Ändå tycker jag det är bra att vi somjämställdhetsministern avser ställer projektpengar fill förfogande. Metodenmed projektmedel har ju prövats tidigare i jämställdhetsarbetet, och det hargett resultat. Emellertid har vi nu kommit så långt att det finns enenighet, om att de bägge könen har lika mycket att tillföra beslutsprocessen ialla organ och inom alla samhällsområden. Denna medvetenhet hos alla partermåste också nödvändigtvis leda till att kvinnor och män - senast inomen tioårsperiod men gärna tidigare - har lika många platser i statliga organmen också i alla andra beslutande organ i samhället. Jag vill särskilt betona vad utredningen skriver omprojektarbetet, nämligen att man skall utgå från förutsättningarna i länen ochatt man skall använda sin fantasi. Vidare skall projektarbetet ske på ettprestigelöst sätt, som utredaren så fint skriver. vill jag betona att jag ser framemot de förslag som regeringen kommer med . Dessutom ser jag framemot konkreta resultat i form av en ökad kvinnorepresentafion, som måste kommainom de allra närmaste åren. Sedan vill jag framhålla att även jag ju tillhör ett parfisom har lyckats med en ganska ordentlig uppryckning på sin senaste kongress ivad gäller kvinnorepresentationen. kvinnor kom med i parfistyrelsen.Vi är synnerligen många som är mycket mycket tacksamma för det. Sedan finns det i mitt parti många som vill gå frambetydligt fortare. Jag tror att enda sättet att möta den opinionen är att - somvi nu kan göra - visa att kvinnorepresentationen ökar steg för steg vid varjenomineringstillfälle. Jag vill avsluta med några rader som frånLuleå en gång skrev i en länsstyrelserapport: Kvinnor kan simma motströms meden ros i munnen. Det finns inga omöjligheter. Oh, vilka möjligheter! 11Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Det är många kloka sakersom har sagts i den här debatten. Jag förstår dock att debattiden egentligen ärslut, och därför skall jag fatta mig kort och inte kommentera allt. Ett par saker tycker jag är mycket viktiga. Man haråterkommit till dem i flera inlägg. För det första gäller det synligheten. Vivet ju att kvinnorepresentationen blir mycket bättre i de val där man kan seresultatet, där resultatetalltså redovisas offentligt - för massmedia och allmänheten. Den saken togMarianne och flera andra upp. Jag tror att det är rikfigt somCharlotte sade, nämligen att allmänheten måste upplysas om hur dåligtdet faktiskt förhåller sig . Det är ju en del av påtryckningsarbetet.Att lyfta fram de osynhga valen och låta dem bli synliga är i sig ett bra sättatt arbeta med dessa frågor. För det andra är det mycket viktigt att stryka under detsom sade om kompetensen och sättet att värdera kunskaper ocherfarenheter. Uppenbarligen utnyttjar vi inte alls den kompetens som finnsbland kvinnor - av slentrian eller på grund av fördomar.Jag är övertygad om att man kommer att finna att det resonemang som hörs - attdet inte går att välja en kvinna, därför att det inte finns några kvinnor medutbildning och erfarenhet - är ett felaktigt resonemang, om man verkligen gören djupdykning. Vi har ju sett att kvinnorna i många sammanhang, där vihar tvingat fram kvinnorna verkligen kan sköta sina uppdrag på ett mycket brasätt. Förmodligen känner oerhört många kvinnor att det är viktigt att de skötersina uppdrag också av den anledningen att de utgör en del av kvinnorörelsen ochatt de har del i kampen för en jämnare fördelning. Självfallet menar både jag och övriga i regeringen attalla riksdagspartier ' skall komma med sina synpunkter. Det gäller ju att fåklarhet i vad alla tycker. Därför kommer vi tillbaka till i den härfrågan . Från början hade jag för avsikt att åstadkomma något underhösten. Men dels har vi inte fått in alla remissvar ännu, dels fann vi att vikunde klara en hel del av de förslag som vi måste få fram utan attomedelbart gå fill . Därför har vi nu för avsikt att gå igenom också demånga extraförslag som har kommit in i och med de olika remissinstansernas svaroch försöka få fram ett riktigt bra underlag för en senare behandling av denhär frågan i . och hänvisade till mittyttrande om lagstiftning. De tolkade detta kanske på ett annat sätt än jag hadeavsett när jag redovisade min och regeringens uppfattning. Jag vill läsa uppvad utredningen säger i sitt förord, därför att jag tycker att det är mycketbra. Jag tror också att det ger uttryck för vad synnerligen många kvinnoranser. Det står så här: "I den debatt som föranletts av våra delbetänkandenhar frågan om tvingande åtgärder i form av lagstiftning eller skärpningar iregeringens förordningar givit upphov till häftiga uttalanden och stortmotstånd. Det är vår orubbliga uppfattning att ett snabbt resultatendast kan åstadkommas med tvingande åtgärder. Trots detta har vi i våraförslag valt den 'mjukare' vägen beroende på vår fillit till parternasförsäkringar om att man bara behöver lite mer tid.