prot · GB0939 · 1987-12-31 00:00:00 — Styrelsen betonar att beslutet baragäller på kort sikt i avvaktan på att skall bli klar med sinutredning om transplantationsverksamheten, sett ur ett medicinskt perspektiv.För en mer långsiktig bedömning av transplantationsverksamheten är det viktigtatt veta vad den statiiga utredningen kommer fram till. Så säger alltsåLandstingsförbundet. Jag förstår inte detta. Antingen startar man väl enverksamhet eller också gör man det inte. Jag har frågat om det inte vore lämpligtatt avvakta transplantationsutredningens förslag, innan denna verksamhet kommeri gång, och jag har också frågat om det inte vore lämpligt att regering ochriksdag drog upp riktiinjerna för en så genomgripande sjukvårdspolitiskverksamhet som hjärtbyteskirurgin utgör. svarar nej på båda frågorna. I svaretger sitt fulla stöd för transplantationskirurgin inkl.hjärttransplantationerna. Det är inte någon ny ståndpunkt från GertrudSigurdsen. Under hela diskussionen om det nya dödsbegreppet har hontillmötesgått transplantationskirurgin och haft mycket liten förståelse för demänniskor som varit rädda för vad det nya begreppet skulle föra med sig, bl. a.i form av gränsförflyttningar. Svaret är, tyvärr, bara en bekräftelse på GertrudSigurdsens tidigare uttalanden. Men jag hade ändå hoppats att ha sagt att det rimliga vore attinvänta transplantationsutredningens resultat, för en vidare diskussion omhjärttransplantationernas framtida inriktning. Det är många som, precis somjag, har uppfattat tiden för transplantationsutredningens arbete som någotslags uppehållstid; vi trodde att hjärttransplantationsverksamheten skullevänta till dess att utredningen var klar. lämnar man fältet fritt för denverksamheten, och man gör det med regeringens fulla stöd. Jagtycker atf det vore självklart att regering och riksdag diskuterade en sågenomgripande verksamhet som transplantationsverksamheten ochhjärtby-tesverksamheten ändå är. Jag tycker att det hade varit rimligt att maninväntat resultatet av transplantationsutredningen och att man sedan efterdiskussioner tagit ställning till den framtida transplantationsverksamhetensinriktning. Det är inte åsikter som jag har redovisat i mittinterpellationssvar. Det är regeringens åsikter, och det är också en stormajoritet här i kammaren som står bakom den lag som kommer att gälla från den 1januari 1988. IngaLantz beskyller mig för att inte ha lyssnat till dem som är rädda och oroliga.Om det är någon fråga som jag som statsråd har lyssnat tillsynpunkter på, försökt sätta mig in i och på olika sätt studerat, är det denna- det kan jag försäkra . Och det är ganska naturligt, eftersom det ären fråga av etisk karaktär. Nej,förslaget om nytt dödsbegrepp skulle inte sättas i samband med frågan omtransplantationer, men det har varit oundvikligt. Det är ju ändå så, IngaLantz, att 30-40 svenska hjärtbytespatienter har skickats tillHarefield-sjukhuset i . Om vi får en ny lagstiftning på det här områdetär det väl ganska naturligt att vi inte tillämpar en sådan dubbelmoral att viändå inte gör hjärtbyten i . Menar att vi skall fortsätta attskicka patienter till ? Det tycker jag i så fall är en egendomliginställning. IngaLantz tycker att vi borde avvakta resultatet av transplantationsutredningen.Också där stöder jag mig på vad uttalade . gjordeaUtså, på förslag av regeringen, en skärpning av transplantationslagen. 1utskottets svar på motionerna -jag tror att fanns med blandmotionärerna - om att göra ännu större ändringar i transplantationslagenheter det; "mening måste resultatet av utredningen avvaktas innan det kan kommai fråga att vidta lagändringar som på ett allvarligt sätt kan rubbaförutsättningarna för transplantationsverksamheten, vilken innebär möjlighetertill liv och återvunnen hälsa för många svårt sjuka människor." Jag följer beslut. 35 INGA (vpk): Jag skulle med anledning av den pågående utredningen vilja kommenteravad säger på s. 2 i det utdelade svaret. Hon uttrycker därsin oro för att tillgången på organ skulle minska, om kravet på samtycke blirför starkt. Det skulle få "drastiska och oönskade effekter för den redan etableradetransplantationsverksamheten". Jagtycker att det är ett märkligt uttalande av - eller jagkanske skall säga regeringen då, för att inte hålla ansvarig för det. Jag tycker att det är ett märkligtställningstagande, eftersom den utredning som skall se över samtyckesfrågornaär förutsättningslös. Detfinns olika bud i fråga om minskningen av tillgången på organ. Sven-ErikBergentz, som är ansvarig för transplantationsverksamheten i hela södra delenav landet, påstår att det inte har skett någon som helst minskning av tUlgångenpå organ. Den oron tror jag aUtså är helt obefogad. Jagtror att det verkligen skulle stärka den nya lagstiftningen om man fick ettaktivt donationsförfarande, som bygger på skriftiiga medgivanden. Om man ficken öppen debatt och en utförlig informafion skulle man också kunna säkerställafillgången på organ. Jag tror också att det finns många människor som skullevilja att deras organ togs i bruk när de själva gått bort. Informationenhittills till allmänheten och till sjukvårdspersonalen i den här frågan harvarit urusel - låt vara att det kom ett blad i den här saken ochatt det skall komma något mer. Det finns knappast någon beredskap alls ipraktiskt eller psykologiskt hänseende. Det vittnar många inom sjukvården om. Detråder, säger , som är förste vice ordförande isjuksköterskornas fackförbund, stor förvirring på sjukhusens operations-ochintensiwårdsavdelningar nu när man ställs inför verkningarna av den nya lagen.Det visar att man inte tillräckligt förberett lagen. DärtiU kommer de bristersom jag påpekat, nämligen att regering och riksdag borde diskutera riktlinjernaför transplantationsverksamheten. Det är riktigt att utredningen enligt de direktiv som utredningsmannenhar skall arbeta förutsättningslöst. Men om man med en gång skulle genomföradet som är ute efter skulle det få de konsekvenser som jag angivit isvaret. Men låt oss avvakta utredningen! Man har arbetat intensivt för att få framinformationsmaterial. Man hade en konferens för samtligautbildningsansvariga i , där det informerades om det material somman skulle ha färdigt . Det är ett material som riktar sig tillvårdpersonal. Det består av en broschyr som heter Det finns bara en död, ochdet finns ett videogram med samma namn. Jag har tagit del av materialet ochtycker att det är ett utmärkt informationsmaterial. Samtligalandsfing har därefter lagt upp någon typ av program för utbildning ochinformation. Vi har också från departementets sida på olika sätt deltagit ikonferenser som har riktat sig till olika kategorier av vårdpersonal, tillförtroendevalda och till administratörer. Socialstyrelsenhar tagit fram följande informationsmaterial - det har tyvärr kommit litetsenare. De allmänna råden har kommit från trycket. Allmänna råd tillvårdpersonal kommer , dvs. Den broschyr som IngaLantz har sett finns på alla apotek och vårdcentraler, ochdet finns en särskild broschyr för Man planerar ytterligare speciella åtgärder för ochinformafion tUl invandrare, synskadade och hörselskadade. Det har varit ont omfid, eftersom beslutet fattades , men jag tycker att bådeLandstingsförbundet och verkligen har ansträngt sig för attkunna ge information i de här, som också jag menar, viktiga frågorna. Anf.37 INGA (vpk): Svagheten i argumentering när det gällertransplantationslagen är följande. Det måste vara så att det finns brister iden lag som vi har. Därför har man tillsatt en utredning om en nytransplantafionslag. Den behövs, därför att det är brister i den gamla. Menändå börjar man med hjärtbytesverksamhet innan denna transplantationsut-redningär klar. Förmig går inte det här ihop. Det går heller inte ihop när Landsfingsför-bundetsäger att nu har vi en kortsikfig plan, och så har vi en långsiktig plan. Jag och många med mig anser att det rimliga är att man avvaktartransplantationsutredningens förslag och får en diskussion om en sågenomgripande reform som det här faktiskt gäller. Tillsist, herr talman, kan jag bara konstatera att def nya dödsbegrepp som man harinfört behövs för att tillgodose transplantationskirurgin och dess behov närdet gäller hjärtbytesverksamhet. Det är precis som vi som var tveksamma tiUdenna lag befarade; de här två sakerna skall kopplas ihop. Sedan får regeringensäga vad den vill. När man inte i den här debatten vill säga att vi skallavvakta transplantationsutredningens förslag, och när man inte på något vishåller emot, måste jag göra det konstaterandet. Får jag bara säga att är det näst sista landet i världen medintensivvård som inför hjärnrelaterat dödsbegrepp. På det danska folkefingetsbord ligger ett liknande förslag. Överläggningen varhärmed avslutad. 11 § Svar påinterpellation 1987/88:101 om verksamhet i har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd attvidta för att få fill stånd en ökad förädling vid ;s produkfion i . Fråganriktas till mig mot bakgrund av det pågående strukturarbetet inom , , där företagsledningen nu genomför strukturplanens beslut. Någrabeslut som syftar till personalneddragningar i eller enverksamhetsinriktning som förändrar Luleås ställning som ett metallurgisktcentrum finns inte. Detmest väsentiiga när man diskuterar frarntida inriktning är att se vilkainvesteringar som görs. Vad avser verksamhet i 3 protokoll 1987/88:39-40 kommer investeringar om350 milj. kr. i en ny slabsmaskin att öka produktionskapaciteten ochytterligare belägga det s. k. kombiverket. Det är också i somtyngdpunkten i det långa produktprogrammets förädling ligger. Mot bakgrund avstrukturplanens innehåU om koncentration till malmbaserad ståltillverkning ökarsamtidigt betydelsen för av att den metallurgiska kompetensen utvecklas iLuleå. har verksamhet i med bl. a. en avancerad vidareförädling avplåtdetaljer till bilindustrin. Plannjas utveckUng har varit positiv, och detär givetvis min förhoppning att detta kommer att leda till nya investeringarvid företagets anläggningar i . för sina investeringarkommer att söka investeringsstöd, kommer en ansökan att prövas i samma positivaanda som gäller för andra företag som avser att expandera sin verksamhet iNorrbotten. 40 (): Jag tackarindustriministern för svaret på min interpellation. Detär positivt att det kommer en investering i en slabsmaskin som ersättning förden maskin som tas ur drift. Någon ökning av produktionskapaciteten innebär juinte investeringen i sig, men man får en annan typ av stålämnen som passarvalsverket bättre. Vidaredelar jag industriministerns syn på Plannjas utveckling. Detsamma gällernaturligtvis förhoppningen att utvecklingen skall leda till nya investeringarvid företagets anläggningar i . I den delen tycker jag att ägaren bordedriva på utvecklingen för att försöka snabba upp en del av deinvesteringsprojekt som är på gång. Närdet gäller förändringarna vid i pågår ju nu neddragningar avpersonal, dels som en följd av förändringarna i valsverket, dels som en följdav de årliga rationaliseringar som företaget har slagit fast. Detta ärnaturiigtvis en besvärlig process, när många anställda blir utan arbete ochframtiden ter sig oviss, även om många anställda under de år som gått harblivit omplacerade vid åtskilliga tillfällen på grund av tidigarestruktureringar inom företaget. Meninnan den pågående strukturförändringen har klarats av diskuteras nu iföretagsledningen åter en ny omorganisation, som i korthet skulle innebära attmarknads- och försäljningsavdelningarna med flera styrande funktioner skulleflyttas från . En sådan förändring skulle innebära ett mycket svårt slagför sysselsättningen - minst 200 tjänstemän färre, förutom de 700 som måste gåunder . Då skulle i tappa den självständighet och dekompletta ledningsresurser som så väl behövs vid företaget. Verksamheten skullemed andra ord reduceras till en produktionsenhet, sannoUkt encentralstyrd sådan, som knappast skulle kunna leva upp till målsättningen omett metallurgiskt centrum. Nutolkar jag industriministerns svar som positivt på det här området - att ensådan utveckUngen egentligen inte skulle äga rum. Men det vore bra, tycker jag,om industriministern kunde förtydliga svaret på den här punkten. 41 (vpk); Industriministerns svar på interpellation ärupplysande på ett par punkter. Gällande strukturplan är den ram somindustriministern dels hänvisar till, dels tycks anse vara ett besked om vadman kan förvänta sig vid fortsättningsvis. Iövrigt hänvisas till beredvilligheten att stödja Plannja om det företagetskulle aktualisera ytterligare förädlingsinsatser inom sin verksamhet. Detfinns en oro inom , en oro för att koksverket snart skall varauttjänt, att produktprogrammet är för snävt. Detskulle säkerligen ha noterats som mycket positivt om industriministern gått utoch sagt att nu tar vi fram en framtidsplan för , för flerajobb, breddat produktprogram, inriktning mot en produktion av stål, energi ochkemiska produkter och en planering för ett framtida nytt koksverk i . Nukom ingen sådan deklaration. Jag frågar därför industriminister : Har industriministern tänkt ta något initiativ för att en grupp medtillräcklig specialkompetens tillsätts, som tar fram ett framtidsprogram förverket? Är industriministern beredd att också ge sådana direktiv till dennagrupp att planen innebär en aktiv tillväxt av företaget och flera jobb i ?Det vore ytterst värdefullt om man kunde få svar på de frågorna utifrånperspektivet att något eller några av de statliga företagen i ocksåmåste utvecklas och att det måste tas initiativ för det. 42 IndustriministerTHAGE G : Förhållanden som gäller ett företags interna organisation ankommer detpå styrelsen och på företagets verkställande ledning att svara för. Det ärmycket viktigt att vi håller den rågången - att det måste vara företagetsstyrelse, där ju också fackliga representanter ingår, som får svara förorganisationen i företaget. Jagvill gärna påminna om att den typ av organisatorisk översyn som nu harstartat genomförs i nästan varje svenskt företag - eller borde åtminstonegenomföras där. Inom både privata, statliga och kooperativa företag är det junödvändigt att då och då se över organisationen och anpassa den med hänsyn tillde produkter man tillverkar och den verksamhet man har. Därförär jag övertygad om att de erfarenheter som finns i näringslivet och blandfackets företrädare också skall komma fill godo. Jag tycker nästan attSten-Ove skulle vara mer orolig om man inte tog några inifiativ tilleh översyn. Denförändring som diskuteras syftar, enligt vad jag har erfarit, till att skapaen överensstämmalse mellan strukturplanens beslut om framtida verksamhetsområdenoch de interna organisatoriska ansvarsområdena inom . Det är nödvändigt attsådant arbete pågår. Syftet med de förändringar som diskuteras är inte attundandra några arbetstillfällen utan att skapa naturliga organisatoriskaenheter för de produktområden som skall Ugga där uppe. I strukturplanen pekaspå tillverkning, förädling och marknadsföring av tunnplåt, grovplåt och långaprodukter. De diskussioner som förs inom om hur organisationen skallutformas har ju inte mer De referat somhar återgivits i vissa lokaltidningar utgör inte någon garanti för hurslutresultatet kommer att bli. ;s fackliga representanter deltar i det härarbetet, och de har också godkänt initiativet till det översynsarbete som nupågår. och jag bör unna att få arbetsro med dessafrågor. Jagdelar interpellantens uppfattning att förändringar alltid skapar oro i ettföretag. Däremot kan jag inte instämma i de farhågor han har beträffande denmetallurgiska verksamheten i . Den inriktning som regeringen och riksdagenhar lagt fast är att skall göras till ett metallurgiskt centrum. Detta hargjorts för att understryka att bör göra investeringar i . Jagkan också svara på fråga. genomför i - i dåhela världens ståUndustri befinner sig i kris - ett investeringsprogram på 1miljard kronor, av vilka 350 miljoner direkt investeras i . Jag utgårfaktiskt från att har hört talas om att hela världensstålindustri tvingas till betydande neddragningar. Bara inom EG skallståUndustrier motsvarande 15 företag av storlek bort. Det betyder att 80000-100 000 arbetare kommer att förlora sina arbeten. I denna situation tar vii tag i problemen och ser till att ett investeringsprogram genomförsinom . Jag vet inte riktigt vad mera är ute efter genomdessa ständiga angrepp på och den verksamhet som företaget bedriver. Jagär mer än de flesta medveten om att sysselsättningsutvecklingen i ärbekymmersam. Inte minst är jag medveten om de problem som basindustriernabrottas med. Det är därför som regeringen förbereder ett nytt regionalpolitisktprogram för . Det förslaget kommer att presenteras för riksdagenunder . 43 (): Jag tackar industriministern för förtydligandet av det svar jag harfått tidigare. Självfallet förstår jag och instämmer i att det i första hand ärföretagsledningens och styrelsens uppgift att då och då se över och göraorganisatoriska översyner. Det ingår i normal verksamhet inom näringslivet ochi företagen. Det är viktigt att så sker. Det är också positivt att höraindustriministern säga att det inte är meningen att man vid den här typen avomorganisationer skall undandra några arbetstillfällen. Dessutom instämmerjag i synpunkten att man självfallet skall ge ett företag arbetsro vid dennatyp av omorganisationer. SSABi ligger, som industriministern nämnde, i en region där landets störstaproblem med sysselsättningen finns. Det är av anledningarna till att man skalltitta litet extra på den här typen av förändringar. Förändringarna kan ju varaandra än rent organisatoriska. kanske förändringarna får den effektenatt de i vissa situationer t.o.m. skulle kunna motverka målsättningen att byggaupp ett metallurgiskt centrum i . Mot bakgrund av den oro som finns inomföretaget i tycker jag industriministern noggrant skall följa upp dessaorganisatoriska förändringar. De kan som sagt få den effekten att de motverkararbetet med att skapa ett stabilt metallurgiskt centrum. 44 (vpk): SjälvfaUet har jag en viss överblick när det gäller utvecklingen inomstålbranschen världen över. Det är inte detta vi debatterar . Om tolkar mitt första inlägg så att det skulle vara ett angrepp på ,är det naturligtvis ett tecken på bristande förmåga attförstå svenska. Men den skall jag inte uttala mig om i detta sammanhang. Självahuvudfrågan som jag ställde till gällde regeringens, ägarens,vilja att ta fram ett utvecklingsprogram för . Den frågan har intebesvarats. Sedan gällde det frågan om man inte i ett sådant program skulleplanera för fillväxt och flera jobb i . Den frågan har inte hellerbesvarats. Jag noterar bara att man inte kan föra en sådan här diskussion itermer om angrepp och försvar etc. Diskussionen måste föras konstruktivt medutgångspunkt i de behov som föreligger i verket och naturligtvis medutgångspunkt i ett eventuellt behov av en regeringens, ägarens, strategi förden framtida utvecklingen. Kringden senare frågan skulle jag vilja föra debatten. Jag hoppas att i sina kommande inlägg - eftersom jag inte längre har möjlighet attåterkomma i debatten - vill föra diskussionen i en mera konstruktiv anda ochinte utifrån angreppsperspektivet. Överläggningenvar härmed avslutad. 12§ Meddelande om svar på interpellation 1987/88:133 har framställt en interpellation omvärme och venfilationsproblemen i bostadshus och offentliga byggnader.Interpellanten är förhindrad att motta svaret . Jag avser därför attbesvara interpellationen . 13 § Svar påinterpellation 1987/88:136 om ökat bostadsbyggande i har frågat mig om jag kan tänka mig att med tanke påbehovet av bostäder i stödja ett förverkligande av en vissväg och bro inom kommun samt om jag är beredd att eventuellt genombostadsdelegationen diskutera arbetsmarknadsinsatser i sammanhanget. Bakgrundentill frågan är den betydelse som denna väg och bro enligt har förbostadsbyggandet inom kommun. SomGörel BohUn vet är regeringen angelägen om att ge kommunerna iStockholmsområdet goda möjligheter att bygga de bostäder som behövs i regionen.Av detta skäl har annat byggande i regionen begränsats på olika sätt. Samtidigttillsattes en delegation med uppgiften att följa utvecklingen av Om ökat bostadsbyggande i bostadsbyggandetinom området, att verka för en samordning av statiiga och kommunala åtgärdersom avser att främja ett ökat bostadsbyggande samt att i övrigt ta de initiativsom delegationen finner påkallade med anledning av sitt uppdrag. Delegationen har alltså möjligheter att ta upp även sådanaaspekter som aktualiserar och att föra dem vidare på det sätt somdelegationen finner ändamålsenligt. Bostadsbyggandet i måste ses i ettsamordnat perspektiv, inte minst när det gäller att prioritera mellan sådanainsatser på andra områden som krävs för att stödja bostadsbyggandet. Det är föratt säkra att dessa avvägningar får en bred förankring inom regionen somdelegationen har getts en majoritet av regionalt verksamma politiker. Jag ärförvissad om, att om delegationen finner att de åtgärder som tarupp är nödvändiga för att säkra ett fillräckligt bostadsbyggande, kommer denockså att ta de initiativ som krävs. Eftersom frågor om vägbyggandet inte ligger inom mittansvarsområde, avser inte jag att här gå närmare in på frågan om statens stödtill de projekt som berört. Jag vill bara tillägga attanläggningsbyggandet inte omfattas av de byggrestriktioner som för närvarandegäller inom . 47GÖREL (): Jag tackar bostadsministern för ett positivtoch som jag tycker välvilligt svar på min interpellation. Jag tar i interpellationen upp ett konkret exempel påsvårigheterna att i leva upp till kravet på ökatbostadsbyggande. Det är helt enkelt svårt att bygga nya bostadsområden om maninte får vägutbyggnader som står i paritet till bostadsbyggandet. Det är i sintur svårt, eftersom väganslagen i inte är tillräckligtstora. De står inte alls i relation till vare sig trafikarbetet, befolkningeneller kraven på bostadsbyggande. Därför försöker också kommunerna hittaspeciella lösningar, t. ex. denna. Detta är för övrigt en fråga inte bara förStockholmsregionen. Den har mycket större räckvidd. Det finns en strävan attåstadkomma en större gemensam arbetsmarknad och bostadsmarknad, omfattande intebara utan t. ex. hela . Jag tar fasta på bostadsrriinisterns påpekande attbostadsdelegationen kan hjälpa till med dessa frågor. , som omnämns i interpellafionen, har nubekymmer med sysselsättningen. Det gäller ett oerhört viktigt varv ur försvars-och beredskapssynpunkt. Det skulle säkerligen betyda mycket för Karlskronavarvetatt åtminstone få brobeställningar. Jag vet att ävenförsvaret är intresserat av att lägga brobeställningar till Karlskronavarvet.Samtidigt skulle man snabbare kunna klara bärighetspaketet inomkommunikationssektorn, där många broar skall förbättras eller byggas nya. Kandetta ske genom att man tar färdiga broar från Kariskronavarvet, går det alltsåsnabbare. Dessutom skulle det innebära en något mindre åtgång på arbetskraft föranläggningsarbetare inom , som ju är överhettad. ISigtuna har man avsevärda begränsningar på grund av bullerrestriktioner när manvill bygga bostäder. I det område jag har pekat på skulle man kunna få ettmycket stort antal nya bostäder, om bron och anslutande vägstumpar kan byggassnart. Att försöka bygga bostäder utan att väg och bro kommer till skulleinnebära en sådan påfrestning på befintligt vägnät att det helt enkelt inte ärmöjligt. Den gamla vägen kan inte svälja både ökat bostadsbyggande och därmedökad trafik samt den ökning i trafiken som uppstått i och med att så mångasöker sig från och Bergslagen upp mot . Den nya vägen ären nödvändighet. Menjag skall, som sagt, ta fasta på bostadsministerns påpekande att delegationenkan ta på sig en samordnande roll och har möjlighet att ta initiafiv. Detjag tar upp är onekligen ett konkret projekt, där man har problem med att byggabostäder, om man inte får en väg eller en förbättrad väg. Dessaproblem är emellerfid ganska generella inom . Jagvar i och fick höra om Ekerös problem. Man har en enda,mycket slingrig och dålig väg ut till .