prot · GB0963 · 1987-12-31 00:00:00 — och har genomförtundersökningar om kommunerrias riiöjligheter att bereda flyktingar bostäder.Ungefär en femtedel av de 246 kommuner som har tecknat avtal med statensinvandrarverk om flyktingmottagande uppger att situationen på bostadsmarknaden rent avkan förhindra att avtalen fullföljs. I av kommunerna med mer än 50 000 invånarehar man svårt att lösa flyktingarnas bostadsbehov. bedömer behovet vara 8 000-10 000 nyabostäder per är förutsatt att ca 19 000 personer får uppehållstillstånd, dvs.samma nivå som 1987. Det borde vara självklart att de kommuner som tecknaravtal med invandrarverket redovisar konsekvenserna därav i sinabostadsförsörjningsprogram på samma sätt som man tar hänsyn till behovet avbostäder till ungdomar, äldre m.fl. Ytterligare stimulansåtgärder från statenssida för ökat bostadsbyggande för flyktingar måste komma till. Verket har emellertid presenterat ett annat förslag, somär värt allt stöd, nämligen s. k. kommunala mottagningscentra, som innebär attkommunerna inrättar genomgångsbostäder för flyktingar. Dessa bostäder skullekunna förläggas till nedlagda ålderdomshem, sjukhem, ombyggda skollokaler m. m.En lösning i deri akuta situationen är också att bygga tillfälliga bostäder avpaviljongtyp. Genomgångsbostäderna skulle sammanföras till enheter, s. k.mottagningscentra för flyktingar. Verket bedömer att införande av sådanakommunala mottagningscentra skulle minska behovet av förläggningsplatser från10 000 till 7 750 under /89. Verket beräknar också att dettasystem skulle innebära en besparing av 250 milj. kr. på förläggningsverksamheten.Verket begär ätt få bedriva en försöksverksamhet med sådana centra i högst 30kommuner. Allt detta syftar till att förkorta väntetiderna på förläggningarnagenom att tidigarelägga det kommunala mottagandet. Det är beklagligt att regeringeneridast vill bedriva sådan försöksverksamhet i begränsad omfattning under nästabudgetår. Det är nödvändigt att en omprövning av detta ställningstagandesnarast sker. Det kan göras genom ett tillmötesgående av den nya framställningsom invandrarverket har gjort. Det har förekommit ett mycket omfattandeutredningsarbete på flyktingpolitikens område. Resultatet av utredandet stårännu inte i proportion till omfattningen av utredningsverksamheten. gällerdet att verkligen komma till skott. Viktigast är bl. a. följande: En drastiskförkortning av handläggningstiderna, bl. a. genom de åtgärder jag.tidigareberört men också genom förstärkta-resurser, rationalisering ochdecetitralisering av arbetet. Överförande avbeslutsbefogenheterna vid direktavvisningarna frän polisen tillinvandrarverket, varvid kravet på fullständiga beslutsmotiveringar beaktas. För att minskaden för den enskilde påfrestande väntetiden skall beslut om uppehållstillståndkunna fattas så snart det visar sig att utlänningen bör få stanna. Frågan omvilken lagparagraf som skall tillämpas kan utredas och beslutas . Förvarsreglernamåste skärpas och åtgärder vidtas för en strikt efterlevnad i tillämpningen. Barn skall inte sättas i förvar, vare sig i samband medverkställighet av avlägsnandebeslut eller vid ankomsten och under väntetiden.Detta har skett i uppseendeväckande stor omfattning och till en del i strid medgällande regler, särskilt vid . Det borde vara tillräckligt att i sambandmed verkställighet av utvisning besluta om hämtning och uppsikt där det finnsbarn med i bilden och vederbörande inte frivilligt lämnar landet. Inlåsning avbarn och deras föräldrar är otidsenligt. Om uppsikt och kontroll utan lästförvar skulle visa sig vara något dyrare, vilket alls inte är säkert, är det värtpriset. Det är hög tid attarbetsmarknadsdepartemeritet sriarast framlägger förslag till förbättrade och förstärkta åtgärder till de invandrare och flyktingar som frivilligt vill återvända till sina hemländer. Långhalandet i denna fråga är inte försvarligt. Intresset bland invandrar- och flyktingorganisationernaför nya och förstärkta stödåtgärder och projekt har manifesterats under långtid. Det borde finnas möjligheter attöka den svenska flyktingkvoten, åtminstone med några hundratal flyktingar som ett första steg. Flykting kvoten har varit oförändrad . har fastslagits att flyktingkvoten inte skall vara beroende av storleken på den spontana flyktinginvandringen. 7: Den alltför restriktivatillämpningen i en del fall, såväl vad gäller tillämpningen av 3 och 6 §§ iutlänningslagen som möjligheterna till familjers återförening, borde närmaregranskas och följas. Många klagomål har förekommit i sambandmed utvisningar bl. a. till , och . Det är ängeläget för ossatt fä klarhet i om flyktingbestämmelserna i praktiken tillämpas på det humanaoch generösa sätt som har fastslagits. Det finns å andra sidan exempel på att tillämpningen äralltför extensiv. Terroristreglerna har tillämpats pä ett sådant sätt att detmedför att en översyn måste komma till stånd för att stärkarättssäkerheten. Kritiken mot invandrarpolitiken blir allt starkare, främstfrån invandrar-organisationerna. De gamla invandrarna anser sig vara eftersatta. Alltför litendel av invandrarverkets resurser används för att tillgodose deras behov ochintressen. Detta gäller hemspråksundervisning, svenskundervisning, stöd tillinvandrarorganisationer, projektbidrag till folkrörelser, stödet tillinvandrarnas kulturaktiviteter m. m. Det behövs ett nytt grepp om helainvandrarpolitiken. Mänga av IPOK:s och andra utredningars förslag är integenomförda. Vad jag här i övrigt har framfört bygger också till en del påutredningsförslag som måste genomföras. Det finns goda förutsättningar att driva en progressiv ochframsynt invandrar- och flyktingpolitik. Den stora majoriteten av svenskarnahar enligt en företagen undersökning en positiv inställning tillinvandrarna och flyktingarna, och den har förbättrats, trotsden stora ökningen av asylinvandringen. Det finns alltså ett stabilt stöd föratt realisera målsättningarna om jämlikhet, valfrihet och samverkan i vårinvandrarpolitik. 33IVAR VIRGIN (m): En annan fråga som inte tycks tilldra sig såväldigt stort intresse är miljöfrågan. Jag tycker att inläggär ett bra exempel på att en debatt, även om den inte råkar tilldra sig någotstörre intresse,kan tillföras många positiva idéer genom inlägg i . Vad gäller miljöfrågorna är det egendomligt med hänsyntill den intensiva miljödebatt vi har och har haft att vid den sista allmänpolitiskadebatten före valet det endast är vi moderater som tycker attmiljöfrågorna är nog viktiga att ta upp! Regeringen har visserligen aviserat en miljöproposition imars, men bör i denna fråga som i alla andra markera sin självstäridighetgenom att ta upp viktiga miljöfrågor till livfull och framåtsyftande debatt.Jag tycker faktiskt att ett parlament har en sådan skyldighet. Jag läste i att vårmiljöminister i sin snabba jakt mellan olika sammanträden tappadesin högklackade sko och då upptäckte att prislappen satt kvar. Hon hade iritehaft tid att ta bort den. Men jag hoppas att hon trots den allmänna brådskanskall ha tid att i lugn och ro tänka igenom problemet att sätta pris på vårmiljö. Socialdemokraterna har varit negativa till denmetoden. Men vi har ju exempel på att den är effektiv. Den skatterabatt somutgår på avgasrenade bilar fram till denna höst, då alla bilar obligatorisktmåste vara avgasrenade, har varit en stor framgång. Den har lett till att vi idecember hade en försäljning av nya avgasrenade bilar som var avtotalförsäljningen. är siffran ännu högre-över 77 %. Det arenstor miljöframgång. Skillnaden mellan avgasrenade och icke avgasrenade bilar ärsom skillnaden mellan dag och natt. Det är måhända ofint att påminna om det, mensocialdemokraterna röstade mot denna typ av miljövårdsstimulansermen förlorade voteringen i . Rabatten på blyfri bensin är också en framgång och ledertill lägre blyutsläpp. I debatten om att sätta pris på miljön talas det ofta ommiljöavgifter och miljörabatter. Det kan i praktiken vara samma sak. I ställetför skatterabatter på avgasrenade bilar kan man ju tala om miljöavgifter påalla bilar utan avgasrening. På samma sätt kan man tala om en miljöavgift påden blyade bensinen. I kampen för en miljövänlig bilism är ekonomiska styrmedelverkningsfulla. Beslutet om avgasrening på personbilar kommer att ge somresultat att utsläppsriivåri för våra personbilar istort sett ligger på samma nivå som . Då var biibeståndet entredjedel av vad det beräknas vara är 2000. När det gäller den befintliga personbilsparken harriksdagen uttalat sig för att stimulera till ytterligare avgasrening omtekniska system kommer fram. Än sålänge tycks så inte vara fallet. Men det ärviktigt att bevaka frågan och göra klart för tillverkare att stimulans skallutgå t. ex. i form av skatterabatter, om tillfredsställande lösningar kanpresenteras. förekom en uppgift att tagitfram en katalysator som minskar utsläppen . Är uppgiften korrekt,ligger minskningen definitivt i den storleksordningen att beslut omstimulanser skall gälla. Miljödepartementetssakkunnige säger i ett uttalande att det inte ärsamhällsekonomiskt effektivt att subventionera katalysatorer för eftermontage ibilar. Uttalandet står i direkt strid mot beslut. Vi bör självfalletta vara på och stimulera människors miljöansvar. Det är en viktig del i enoffensiv miljöpolitik. Hur stimulansen skall utformas kan självfalletdiskuteras. Vi moderater föreslår i vår miljömotion dessutom attskatterabatten till avgasrenade bilar förlängs för taxibilar. Kan vistimulera ti|l en snabbare övergång för denna bilkategori, ger det en godmiljöeffekt till ringa kostnad. Taxibilar svarar'ju för en stor del avpersontransporterna. För lastbilar och bussar med dieselmotorer föreslog viredan förra året att skulle följa USA-kraven. föreslår samma obligatoriska krav som iUSA på lastbilar . Det ger en 50-procentig minskning avkväveoxidutsläppen. Det är ett bra förslag. Men det förutsätter att, dengemensamma marknaden har motsvarande eller mycket liknande krav. Annars kansvensk åkerinäring råka in i svårigheter. Medan vi väntar på obligatoriet kan en frivillig övergångtill lastbilar och bussar med lägre utsläpp stimuleras med skatterabatter. Detär viktigt att en sådan stimulans kan sättas in även innan den tekniskautvecklingen klarar 50-procentsgränsen. har gjort en utvärderingav hur långt vi kan komma , om vi fortsätter att ställa krav på enmiljövänlig bilism. Vår ambition måste vara att klara de mål man där sätterupp. Beräkningar visar att vi kan minska kväveutsläppen frän nivån 1980. Vi kan minska kolväte- och koloxidutsläppen , alltsåtre fjärdedelar. har dessutom en motor, Elsbettmotorn, som drivsmed matolja, presenterats i . Den har låg bränsleförbrukning och enligtuppgift mycket låga utsläpp. Enligt journalisterna luktade den svagt avkorvkiosk., Eftersom den drivs av ett biobränsle, och inte av ettfossilt bränsle, bidrar den inte heller till den s. k. drivhuseffekten, somsuccessivt kan höja jordens medeltemperatur. Det är möjligt att utvecklingen tar andra banor. Exempletvisar dock att tekniken rör sig snabbt och att det finns all anledning att varaoptimistisk. Bilen med nollutsläpp är definitivt i sikte. Mot den bakgrundenframstår uttalande om att vi förverkat rätten till bilen somegendomligt. Det är självklart också viktigt att sätta pris på miljön iindustriell verksamhet. Utsläpp till vatten och luft från företagen äringalunda gratis. Miljöskyddslagen ställer i själva verket hårdakrav på företagen att vidta alla åtgärder som är tekniskt möjliga, ekonomisktgenomförbara och miljömässigt motiverade. Den svenska tillständsgivning-en -våra koncessioner - är restriktivare än i vår omvärld. De krav som ställts har också lett till betydandeminskningar av utsläppen. har svaveloxidutsläppenminskat , stoftutsläppen , kvicksilverutsläppen till luft ochvatten har minskat med 90 resp. . Kadmiumutsläppen på samma sätt med 92resp. Ser man påenskilda företag kan det vara intressant att notera att PLM i Malmötrots en väsentlig produktionshöjning lyckades minska sina utsläpp avlösningsmedel , från till . Vi moderater tycker ändå att det finns anledning attskärpa miljöskyddslagen pä det sättet att en sanktionsavgift alltid utgår närkoncessionsvillkoren överträds. måste en ekonomisk fördel förföretaget ha uppnåtts för att sanktionsavgift skall utgå. Det kan vara svårtatt bevisa den delen. Enligt vår uppfattning bör överträdelse avkoncessionskraven alltid leda till kostnader för företaget. Miljöskyddslagen bör dessutom få en bättre funktion, omden kompletteras med ekonomiska styrmedel. Man kan tänka sig olika modeller. Miljöavgifter på utsläpptill vatteri och luft kan ge företagen en stimulans att minska utsläppen. I vissa fall kan miljöavgifter innebära att svenskindustri får konkurrensvillkor gentemot utländska företag som de inte klarar. besökte jag MoDo i . Framställningen avblekt massa ger där som på andra håll allvarliga utsläpp, och villkoren fördessa utsläpp är nu under omprövning hos koncessionsnämnden. Villkoren kommer att skärpas till en nivå som ställermycket höga krav på MoDo och andra företag. De är betydligt hårdare än de kravsom ställs pä konkurrerande företag i vårt närområde. I ett fall som detta tror jag faktiskt att stimulans bättre miljö bör gä över skatterabatter. Morot istället för piska bör i fall av den här typen ge bättre effekt. Jordbrukets miljöfrågor tas ofta upp tilldebatt. Det är bra. Miljöproblem finns onekligen, och de bör lösas. Och de kanlösas. Jordbrukarna i vårt land är inga miljöbovar. De hartvärtom ett starkt intresse för miljöfrågor och är beredda att arbeta hårt föratt miriska miljöproblemen. I det arbetet händer det väl att de känner sig utsatta ochmissförstådda. Användningen av kvävegödselmedel anges imiljödebatten som den främsta orsaken till de läckage som sker. Jordbrukarna anklagas också för övergödsling, alltså attge för mycket gödsel, så att läckage uppkommer. 1.själva verket använderlantbrukare i vårt land mindre kväve än vad man gör i andra västeuropeiskaländer. Skillnaden är betydande. Vi använder hälften så mycket kväve somDanmark och och en sjättedel av vad gör. Termen övergödsling som ofta missuppfattas betyderegentligen att man tillför gödseln på den växande grödan. Det är en god garantiför låga läckage. Eftersom gödselmedlen är mycket dyra, kommer ingenlantbrukare på tanken att ge för mycket. expert skriver i enartikel: "En minskad kvävegödsling - även under dagens rekommendationer -kommer bara obetydligt påverka kväveläckaget . Detta beror påatt kväveutlakningen i så hög grad är beroende av markens biologiska kväveomsättning." Han har rätt, och vår uppmärksamhet bör i stället inriktas på andrafaktorer som påverkar kväveutlakningen. Vi vet t. ex. att stallgödselspridningpä hösten på upplöjd mark ger stora läckage. Att trädan, den öppna marken, läcker mycket kväve, harvarit känt . I en debatt med i oktober 1986ifrågasatte jag trädesbruket frän miljösynpunkt. Ändå genomfördes trädesbruketpå 1987. Den socialdemokratiska regeringens godkännande avdetta ledde till den största ökningen av kväveläckaget som vi upplevt. Förbudet mot stråförkortningsmedel kommer att motverkaodlingen av höstsådd spannmål. Eftersom höstsådda grödor ger lågt kväveläckagekommer även denna åtgärd att öka kväveläckaget, i motsats till vad man hävdarfrån regeringshåll. Regeringens åtgärder har alltså lett till en ökadmiljöbelastning, vilket rimmar illa med den verbala marknadsföringen avregeringens miljöengagemang. Det kan också vara intressant att studera Östersjönskvävebelastning. Enligt data från Askölaboratoriet, som jag tror man haranledning att sätta stor tilltro till, svarar för avkvävebelastningen i . Jordbrukets andel av totalbelastningen är . En så drastisk åtgärd som en avveckling av allt svensktjordbruk som läcker kväve till skulle alltså endast minskabelastningen med ett par procent. Detta ger onekligen perspektiv på problemet. och står för av utsläppen. Somså ofta på miljöområdet upptäcker vi att de socialistiska staterna i öst måstepåverkas, om vår egen miljö skall kunna förbättras. På en fotoutställning i om av HåkanPieniowski har författaren skrivit texter som illustrerar justdetta. Ett bostadsområde i i rökdis har följande text: "Det finns en sötma i en mycket speciell sötma.Den ligger över städer och samhällen, en söt, kvalmig doft som om höstenfastnar i fukten och sätter sig i kläderna. Den söta lukten av kol frånbostadsområden och fabriker, en lukt som känns svårmodig, tungsint, en dunstfrån underjorden." En del av den sötman drabbar även . Det är därför av utomordentligt stor vikt att tillsammansmed övriga västeuropeiska stater inleder en framåtsyftande dialog med öststaternaom miljöproblemen. Ett fruktbärande samarbete bör även kunna tjäna det godasyftet att minska spänningen mellan öst och väst. Häri ligger en av de stora utmaningarna i svensk miljöpolitik. 34 (): är åter i kris. För någonvecka sedan kom det förlamande beskedet - boardfäbriken skall läggas ned. 275anställda ställs direkt utan arbete. Beslutet kom efter åratal av utredande ochdärav följande ovisshet för personalen. En nedläggnings indirekta effekter påsysselsättriirigen är givetvis vida större än den direkta effekten. Detta skerkort tid efter det att sågverket, som är ortens andra arbetsplats, bytt ägare,vilket betyder att ytterligare 65 arbetstillfällen försvinner vid sägen isamband med rationaliseririgsinvesteringar. En såkraftig åderiåtning av arbetstillfällen är givetvis förödande för en kommun med5 000-6 000 invånare och en begränsad arbetsmarknad. Skulle 340 förlorade jobbi relateras till invånarantalet i eller Västeråskommuner, innebär det att ca 50 000 resp. ca 7 000 personer i dessa kommunerskulle ställas utan arbete. Någon kanske anser att pendling kan vara en lösning.Javisst, men det är ganska långt till andra arbetsmarknader: , ,eller . Dessa orters arbetsmarknader är självfallet avvarierande styrka, och rent generellt kan sägas att de har för högaarbetslöshetstal. Till detta kommer dåliga vägar och usla allmännakommunikationer till och från . Ägarna till boardfäbriken i , med familjen i spetsen, har ett stort ansvar för attskaffa ersättningssysselsättning i , om man nu inte är bereddatt ändra beslutet. Kanske en kontakt med ledningen för Marabou kunde varaen bra åtgärd. Marabou söker nämligen lokaliseringsort för en fabrik i ettområde där det är lättare än i att få personal. Staten är beredd att på ett generöst sätt ge pengar föratt göra nödvändiga investeringar i boardfäbriken i lönsamma.Dessutom har kommunen varit beredd att ställa upp för att få boardfäbrikenkvar. Detta har emellertid inte varit tillräckligt för det privatägdaföretagets ledning, trots att Skinnskattebergsfabriken visat denstigande lönsamhet som företagsledningen krävt för fortsatta investeringar. Attbelöningen för detta är förlorade jobb upprör de anställda, vilket är lätt attförstå. Trots att kommunledningen har fått detta dråpslag i ensituation när man äntligen börjat skönja slutet på tidigare kriser, är manoptimistisk och säger att det omöjliga bara tar litet . Det är för övrigt inte bara i Skinnskattebergsom akuta problem finns i . I i östra har denfinske ägaren Rauina Repola beslutat att avveckla tillverkningen. Självfalletär denna minskning av sysselsättningen en påfrestning för arbetsmarknaden ilänet. drabbades också av ytterligare problem, när ettfemtiotal kvinnor fick lämna sina jobb på kabelfabriken. tillhörde län som under en följdavår hargenomgått kraftiga strukturella förändringar med stora påfrestningar som följd.Jag behöver bara nämna stålkrisen. Länet som helhet har sjunkandebefolkningstal, som hårt drabbat flera kommuner, även , som tillhör defå stora städer som minskar i befolkningstal. Arbetslöshetssiffrorna är i högre än riketsgenomsnittssiffror, men de hålls ändå nere av att folk flyttar från länet. Attkvinnor drabbas särskilt hårt av arbetslöshet sammanhänger med länetsindustristruktur. tillhör fortfarande landets mestindustrialiserade län. Ett annat utmärkande drag för länet är att det är fåstörre företag som har huvudkontor i länet. Detta är än mer markerat sedanMetallverken köpts av ett finskt företag, och framför allt sedan flaggskeppetASEA i slagits samman med och flyttat huvudkontoret tillSchweiz. Att företagsledningarna finns i andra delar av eller på andrahåll i världen ökar inte tryggheten. Det jag sagt är inte en svartmålning, utan ett försök att Prot,1987/88:63 realistisktbeskriva hur vi västmanlänningar upplever situationen . Till den upplevelsenhör självfallet också att det finns företag som går bra och anställer folk.Västmanlänningarna tror inte heller att önskat utvecklirigsstöd från denstatliga nivån enbart eller bäst kan motiveras med eländesbeskrivningar.Tvärtom är det viktigt att kunna visa på konstruktiva framtidsprojekt, somverkligen kan bidra till att utveckla ett län eller en region. Enligt min mening berörs av tvåjärnvägsprojekt som väl fyller kravet att bidra till den fortsatta utvecklingeni regioneri. Jag avser Bergslagspendeln och . Jag är medveten om att kammaren seriare fårtillfälle att ingående diskutera järnvägsfrågor. Dessa projekt är emellertid såangelägna för att jag vill säga några ord om dem redan i denallmänpolitiska debatten. Låt mig börja med Bergslagspendeln. Den skulle efterupprustning och viss omdragning ge Bergslagen - , och norradelarna av - en bra anknytning till och Stockholm.Kostnaderna för projektet har beräknats till 140 milj. kr. Lokaliseringarnatill av verksamheter inom . och motiverar ytterligare snabba åtgärder för att förverkliga Bergslagspendeln.Med tanke på de regionala problemen borde särskilda medel, utanför kommande ramför järnvägsinvesteringar, ställas till förfogande för projektet. - trafiken Örebro-Västerås-Stockholm - är nuutredd så långt att det är möjligt att starta projekteringen för olikadelsträckor. Investeringar på dessa avsnitt har också en omedelbar nyttoeffektpå den befintliga trafiken. I propositionen om bl. a. järnvägstrafiken föreslås attbåde och skall lönsamhetsutredas ytterligare, vilketär bra. förekommer uppgifter om konkurrerande intressen mellanMälarbanan och . I en situation då tillräckligainvesteringsresurser inte finns är det i och för sig inte så konstigt. Det kansamtidigt konstateras att bansträckningen för väster om gärna kan länkas samman med , varför ekonomin fram till Örebrokan komma att vara av avgörande betydelse när investeringarna skallprioriteras. Det är emellertid viktigt att ett övergripande och samordnatansvar tas för trafiken i ett av de folkrikaste områdena i landet. Den bärande tanken i är att den - tillsammansmed andra kommunikationsinvesteringar i det inre av - dels skallbidra till att förstärka triangeln Örebro-Eskilstuna-Västerås ochutvecklingsmöjligheterna där, dels ge snabba och effektiva förbindelser medStockholm och västerut med . Fullgodakommunikationer i den inre triangeln är viktiga dels för att görahögskoleutbildningarna på de olika orterna tillgängliga på ett bättre sätt,dels för att åstadkomma breddad arbetsmarknad i regionen. Med bra kommunikationerär, det lättare för regionen att klara nödvändiga ökningar avhögskoleutbildningen, men också att bättre tillgodogöra sig samarbetet meduniversiteten i och . En sådansatsning på inre skulle kunna bidra till att avlänka expansionstrycketi och att ge storstaden en chans att klara bl. a. bostadsförsörjningen.Situationen på byggarbetsmarknaden både i och i irire Mälardalengör det motiverat att lokalisera de första investeringarna utanför Stockholm.SJ har också pekat på möjligheten att minska investeringstrycket i centralaStockholm genom att dra vartannat tåg på överÖrebro och . Det har sagts måriga gåriger attkommunikationer är av avgörande betydelse för regioners utveckling: Jag villdärför beröra ytterligare ett par trafikfrågor som har stor betydelse förVästmanland och dess näringsliv. ' Det ena mycket viktiga projektet är en satsning påEuropaväg 18, från och västerut mot och . Standarden är nusådan att en kraftig förbättring är nödvändig.