prot · GB09126 · 1987-12-31 00:00:00 — har mycket tydligt angivit en teknik för detta, därspecialdestinerade statsbidrag skall samlas i en gemensam pott, och sedan skallde nedskärningar som förespråkar göras från detta allmännastatsbidrag till kommunerna. Mot den bakgrunden undrar jag, hur det har varitmöjligt för er tre borgerUga partier att nu stäUa er bakom denna förändringtill ett renodlat personalbidrag, som dessutom är volymrelaterat. Minviktigaste fråga är naturligtvis: Kommer ni i händelse av en egen majoritet häri kammaren att förändra det nu införda statsbidraget och slopaspecialdesfineringen i enlighet med era allmänna ekonomiska motioner? bekymrar mig särskilt.Det gäller det förhållandet aft i sina allmänna ekonomiska mofionervill göra indragningar motsvarande 7 miljarder inom den kommunala sektorn ochsamtidigt införa ett kommunalt skaltestopp. Detta sker i en situation därutvecklingen inom äldreomsorgen är sådan som vi beskrivit men där ocksåandra socialpolitiska uppgifter pockar på sin lösning, inte minst inombarnomsorgen. Hur ser ni moderater över huvud taget möjUgheter att klara deåtaganden som samhället måste göra gentemot äldre människor med en sådangenerell ekonomisk politik? Ja, , jag är för min del och somregeringens företrädare utomordentligt intresserad av att föra vidarediskussionen om åtgärder som på ett bättre sätt kan ge stöd åt människor medåldersdemens, eller åldersglömska som vi med en mera allmän term ofta säger.Jag tycker detta hör till de viktigaste utvecklingsområdena. Kommunerna bygger mycket snabbare än tidigare utgruppbostäder för just denna grupp, men situationen är sådan att det inte ärtillräckligt. Och det kommer att behövas sådana krafttag från kommunerna intebara , för vilka man har redovisat en mycket starkutökning av antalet gruppbostäder, ulan för lång lid framöver. I frågan om det egna rummet tycker jag vi skall sträckaoss längre än så i våra ambitioner inom omsorg om äldre och handikappademänniskor. Man skall ha tillgång till en egen bostad så länge man vill och kanbo hemma, och inom. institutionerna skall det naturligtvis finnas möjlighet attvälja mellan eget rum och alt bo tillsammans om man föredrar det. Eget rum ärför mig en del av en större strävan att höja bostadsstandarden generellt för demänniskor som har behov av samhällets vård och omsorg - en viktig del, det kanjag instämma i. , när del gäller enskilda institutioner är minuppfattning att kommunerna måste bygga ut sin äldreomsorg och därvid spela medde resurser som de finner lämpliga. För mig är vård och omsorg ettsamhällsåta-gande, men om detta samhällsätagande - vilket är fallet - delviskan fullgöras genom vård och omsorg vid enskilda institutioner och kommunernafinner att kvaliteten är god i denna insats, finns det ju inga hinder för attden insatsen skall finnas kvar också . Det blir alltså en bedömningur kvalitets- och trygghetssynpunkt från kommunernas sida - för övrigt sammaslags bedömning som de bör göra beträffande sinaegna institutioner, enligt minuppfattning. Ja, , dagens beslut när det gälleromläggningen av statsbidraget tar jag naturligtvis fill mig. Jag menar altfattar detta beslut, så skall vi också se till att det får genomslag. Jag vill påminna om att det blir naturligt att se överstatsbidragen när proposifionen om huvudmannaskapsförändringar kommer, försådana huvudmannaskapsförändringar, där kanske både lokala sjukhem och hemsjukvårdenoch eventuellt också annat, går över i regi, betyder att statsbidragenmåste ses över. Har en omläggning skett i riktning mot neutralitet gentemotvård- och omsorgsformerna, så menar jag all del inte finns någon anledning allompröva just den delen i statsbidragen, som jag ser det . Bidrag lill social hemhjälp rn. Bidragtill social hemhjälp m. m. IngaLantz får inte ekvationen att gå ihop - det behövs så oerhört många flermänniskor som ger vård och omsorg. Ja, det är rikfigt. Det är ju det som är vårstora utmaning: Hur skall vi klara utbyggnaden om äldreomsorgen så att denmotsvarar de behov som människor har? Dess värre tror jag vi får leva i densvåra politiska situationen att vi gör betydande utökningar och ansträngningar,men ändå kommer behoven att växa ännu snabbare. Det kan bli mycketbesvärligt för oss att driva politiken under sådana förhållanden. Detsom är viktigt nu är att verkligen bli klar över vilka dimensioner insatsernabehöver ha och att sätta i gång att planera, så att vi når i fattde växande behoven. Men- och det är en viktig invändning mot tanke - det är ju inte lättareatt skaffa personal i andra vård- och omsorgsformer än vård och omsorg ihemmet. Behovet av personalinsatser i förhållande till en växande vårdinsatsblir ungefär detsamma, vilken vård- och omsorgsform man än väljer. Såpersonalproblemet har vi oavsett om vi satsar på vård och omsorg i hemmet, påinstitutioner eller i särskilda boendeformer. Att detta är ett problem av storomfattning vill jag gärna understryka. 26 () repUk: Jag tror att och jag i själva verket är överens ombehovet av ökade insatser för de senildementa. Men man kan ju formulera sinhållning på litet olika sätt. Kommunerna bygger ut mycket mer än tidigare, sadestatsrådet. Jag tycker att de bygger ut alldeles för långsamt. Jag skulle påden här punkten vilja tiUönska regeringen mer av otålighet och litet merav handlingskraft. Detgäller också frågan om det egna rummet. sade att vår ambitionvar alldeles för blygsam när vi ville tillförsäkra var och en inom långvården,omsorgsvården och psykvården möjlighet att om han eller hon så önskar få etteget rum. Man borde sätta målet högre, menade han. Ja, gärna det, men låt oss ivarje fall börja med att åstadkomma det som inte existerar. I BengtLindqvists egen proposition står det att det på de 52 000 platser vi hari den somatiska långvården enbart är av patienterna som har ett eget rum.Det är alltså stora uppgifter vi har framför oss. Det är mot den bakgrundenfolkpartiet har föreslagit ett speciellt statligt stimulansbidrag för att fåfart på utbyggnaden, och det är ett förslag som vi har fått nej påfrån socialdemokraterna och regeringen. Om nu vill sättaambitionerna högre, borde han väl åtminstone kunna vara med på våra, merablygsamma ambitioner. Sedantog upp frågan om de specialdestinerade statsbidragen. Låt migpåminna om att det inte bara är de borgerliga partierna som menar att man påsikt skall avveckla vissa sådana statsbidrag. Det har även regeringen gjort.Jag erinrar om det specialdestinerade bidraget till ungdomstandvården, somavvecklades av regeringen. Det är väl klart att har man behov av stimulans såskall man ha sådana bidrag, men när detta behov bortfaller kan finansieringenordnas på annat sätt. Vadgäller framtiden för statsbidragen till den sociala hemhjälpen vill jag för hänvisa till vad utskottet skriver i betänkandet, nämligen att om detuppstår förändringar i huvudmannaskapet finns det också skäl för enförutsättningslös översyn, men när denna sker måste man se till att etteventuellt nytt statsbidrag blir neutralt i förhållande till oUka boende- ochvårdformer. Med andra ord: vi ger en klar signal från riksdagsmajoritetenssida, att ålderdomshem, social hemhjälp och servicehem alla skaU finnas, ochkommunerna kan utan farhågor satsa på ett sådant varierat utbud. Anf.27 () replik: Också jag vill med anledning av frågan om de specialdestineradestatsbidragen hänvisa till betänkandet. Samtidigtvill jag svara på fråga hur vi har kunnat gå med på ettstatsbidrag som är personalanknutet. Jo, vi ser fakfiskt styrningen istatsbidragen som olycklig. Genom att vi nu får ett neutralt statsbidrag,oberoende av omsorgsform i äldreomsorgen, har vi också uppnått en del av demålsättningar som vi har dragit upp, nämligen att statsbidragen inte skall varastyrande. Jag ser därför ingen motsättning mellan vårt långsiktiga resonemangoch denna konstrukfion av statsbidrag. Det väsentliga är ju neutraliteten ochen minskad styrning. Dennamålsättning delar vi för övrigt med de båda kommunförbunden, som anser att manskall ha statsbidrag som inte är styrande på samma sätt som . Här har juockså regeringens särskilda minister tagit fram ganska långtgåenderesonemang när det gäller slopande av specialdestinerade statsbidrag, så påden punkten tror jag vi kan vara ganska överens i målsättningsdiskussionen. Sedantar upp frågan om indragningar från kommunerna. Jag tycker attBengt skall vara väldigt försiktig i det fallet. Förra valet reste niland och rike runt och skrämde svenska folket. , kommuner ochkommunanställda för moderat poUtik och sade att om kommunerna får dra in 4miljarder kronor, då raseras hela den kommunala ekonomin. Vad har hänt, BengtLindqvist? Sedan ni fick tillbaka regeringsansvaret har ni lagt fram konkretabesparingsförslag i fråga om bidragen till kommunerna på ,och har beslutat om besparingar på , om jag inteminns fel. Det går inte att föra en politik valår och en annan politik ickevalår. Jag varnar för att upprepa den debatten - jag tror inteatt det går att lura svenska folket en gång till. Vihar lagt fram förslag om en fullständig ekonomisk politik, där vi visar att denmoderata politiken i dess helhet leder till en positiv effekt för kommunernagenom dämpad kostnadsutveckling. Läs Feldts egen finansplan eller underlagettill finansplanen! Vi moderater har gått in för det alternativ som innebär 13miljarder kronor mindre i kostnader för kommunerna i förhållande fiU denpolifik som regeringen för. Därvid har vi sagt: Kan vi föra en politik sominnebär att kostnaderna för kommunerna minskar med 13 miljarder, då är detrimligt att minska statsbidragen med ungefär hälften av de 13 miljarderna. Manmåste tala sanning, och man måste se politiken i ett längre perspektiv, BengtLindqvist. Närdet sedan gäller frågan om de enskilda sjukhemmen pekade jag på att såvälenskilda som offentliga sjukhem läggs ned ute i landsting och Bidragtill social hemhjälp m. m. 1987/88:126 . Bidrag till social hemhjälp rn. kommuner,som regeringen och ger andra signaler. I det sammanhangetställer jag frågan: Är beredd att agera kraftfullare för attdet inte skall bli dubbla budskap, som leder fill aft de gamla även ifortsättningen hamnar mellan två stolar i detta huvudmannaskapsresonemang? 28 () replik: Även jag vill svara på frågaom specialdesfineringen. I detta skede i frågan om ålderdomshemmen ville vifrån sida ha en ökning av valfriheten. Detta är också målsättningen dådel gäller generellt statsbidrag - större valfrihet, mindre byråkrati, en ökadrättvisa. I defta sammanhang gick ju statsbidragsförändringen i rätt riktning.Målsättningen är fortfarande ett än mer neutralt statsbidragssystem. Därförtackar jag för svaret när det gäller statsbidraget tillålderdomshemmen. Det som sade var viktigt, men det var intesvar på min fråga. Min fråga gällde uppföljningen av beslut.Anledningen till min fråga är för det första att vi i har denuppfattningen att detta riksdagsbeslut kommer att få stora och mycket godakonsekvenser och för det andra att socialdemokraterna här har ändrat sig. Denvaksamhet med vilken vi i har bevakat den här frågan genom åtskilligadebatter här i kammaren släpper vi inte så lätt. Sammantaget gör defta minfråga viktig och minst av allt onödig. Därför vill jag återigen ställa frågan:Vill följa den konkreta utformningen av de beslut som riksdagenkommer att fatta här om statsbidrag och om ålderdomshemmen så, att deentydigt och generöst passerar genom statens kvarnar? 29 INGA (vpk) replik: Jag vill ta upp frågan om anhörigvården ochvad som föreslås därom i propositionen och då börja med alt säga alt detförstås är bra all dessa möjligheter kommer att finnas, om detta nu blirriksdagens beslut, vilket jag förmodar att del blir. Men jag vill också uttalanågra varningsord då det gäller anhörigvård. Dels kan det alternativet bli ettalibi för alt inte bygga ut omsorgen så som den behöver byggas ul, i hemmeteller på institutioner, dels kan den lösningen faktiskt - vi har varit med ommånga sådana fällor tidigare - bli en kvinnofälla. Jag förslår inte riktigt hurkvinnor skall orka med att i så fall få en tredje börda att klara av. Man harett bortaarbete och ett hemarbete och får nu också ett ansvar för sinaanhöriga. Jag tycker att det måste markeras att det inte får bli fråga om attkvinnor skall la på sig ytterligare ansvar för anhöriga, där samhället har denstörsta delen av ansvaret. Till allra sist skulle jag vilja fråga om de 740miljonerna lill ålderdomshemmen. Varför är man så ovillig - del gäller bådeutskottsmajoriteten, alltså socialdemokrater i , och socialministern -att kommentera del papper som jag har hänvisat lill åtminstone två gånger i denhär debatten, del papper som kom från departementet och där detslår pä s. 2: Om årsarbetarna på ålderdomshemmen skulle få statsbidrag inomnuvarande ram för årsarbetarbidraget till hemhjälp skulle del här sjunka meden Det är vad som står i departementets skrivelse,i vilken jag har läst innanfill. Jag tycker att vi skall ha statsbidrag tillålderdomshemmen. Men vi måste också betala för detta. Vad ärdet som gör att socialdemokraterna har ändrat uppfattning och svängt såkapitalt ? Det är klart att bidraget kommer att sjunka, om detplanas ut och det är fler som skall ha betalt från det. Jag skulle gärna se aftBengt i sin sista replik gav en kommentar till detta. Jag är nämligenmycket orolig för att kommer att drabbas. Det hade varit just attockså anslå pengar fill ålderdomshemmen i form av ett driftsbidrag, att alltsåbetala vad det kostar, nämligen 740 milj. kr. Bidrag till social hemhjälp m.m. Får jag först tillGöte säga att det är en avgörande skillnad mellan de indragningar frånkommunerna som den socialdemokratiska regeringen har gjort och dem som nuföreslås av . Det är egentligen en skillnad på två sätt. Syftet när vi gjorde betydande indragningar från denkommunala sektorn var att sanera samhällsekonomin, dvs. att skapa bättre balansmellan den ekonomiska situafionen i staten och den ekonomiska situationen inomkommuner och landsting. förslag gäller indragningar som medverkartill aft finansiera en väldig skattesänkning för höginkomsttagare. Moderaternavill också genom ett uttalat skattestopp för den kommunala verksamheten.hindraexpansion, medan de indragningar som regeringen gjorde byggde på attfillåta den fortsatta expansion inom kommuner och landsting som hadeställt sig bakom. Det är alltså en avgörande principiell skillnad och enskillnad när det gäller syftet med åtgärder på det här området. När det gäller omläggningen av statsbidraget, ,så var vår huvudinvändning och mot att läggaom statsbidraget fill till ett statsbidrag av den karaktär som nuföreslås att vi inte ville vara med om att minska statsbidraget lillhemtjänsten. Tack vare de förstärkningar av hemfjänstbidi aget som tillkomgenom budgetproposifionen med 265 plus 275 miljoner åren 19881989 blev detmöjligt att göra en omläggning utan att sänka statsbidraget fill hemtjänsten.Hemtjänsten skulle ha haft ett statsbidrag på . per årsarbetare ochhar också i fortsättningen ett statsbidrag på . Detblev alltså möjligt, just tack vare de pengar som regeringen tillsköt, att göraomläggningen på detta tilltalande sätt, där det också blev pengar över för attdels i sig lindra de negafiva effekterna av omläggningen, dels sätta in stödför personalpolifiska åtgärder i form av utbildning. Det är i grunden deförstärkningar av bidraget som regeringen föreslog i budgetproposifionen sommedförde detta. Utan dessa förstärkningar hade det blivit helt andra effekter. I huvudmannaskapsfrågan tillsätter vi inte, vilket DanielTarschys antyder, ytterligare en utredning. I propositionen uttalar vi myckettydligt atf det är kommunerna som skall ta ett mer samlat politiskt ochekonomiskt ansvar för äldreomsorgen. behövs ett beslutsunderlag, ettunderlag där man analyserar konsekvenserna av de förändringar som ärnödvändiga. Bidrag till social hemhjälp m. m. angelägetför att man skall kunna överblicka såväl de tekniska och praktiska som deekonomiska konsekvenserna av en betydande huvudmannaskapsförändring. Detarbetet skall bedrivas mycket skyndsamt. Det gäller alltså inte om utan hur ochunder vilka förutsättningar samt med vilka konsekvenser enhuvudmannaskapsförändring skall ske. Den sker därefter genom ett regeringsförslagtill . Samfidigt har vi bedömt det som rimligt att man vid en såbetydande förändring som det kan bU tal om, exempelvis att de lokala sjukhemmenöverförs tiU primärkommunerna - de har en sammanlagd budget på 7 miljarderkronor- får tid på sig för omställningen. Därför har vi föreslagit attförändringarna skall träda i kraft . Låt mig, herr talman, avsluta med att vädja fill kammarensledamöter att fatta beslut om att genomföra denna huvudmannaskapsförändring,att vara överens om inriktningen och att under den fortsatta behandlingen avfrågan visa förmåga att lösa de tekniska och praktiska problem som naturligtvisfinns. Ledamöter i landsting och kommuner kommer att påverka oss och peka påolika problem som måste lösas. Den här frågan kräver samling. Annars kan tekniskadetaljer fälla en i huvudlinjerna mycket viktig reform. Den kommer, om dengenomförs, alt medföra en väsentlig hushållning med resurserna och en bättreframfida planering inom äldreomsorgen. Talmannen anmälde att , , och anhållit att till protokollet få antecknat att de inteägde rätt till ytterligare repliker. 31 (): Jag borde kanske ha varit kamraflig ochavstått från detta anförande, men eftersom detta förmodligen är sista gångensom jag får tillfälle att stå i denna talarstol kan jag inte motstå frestelsenatt ta fill orda. Jag deltog i äldrekonferensen i och träffade där ennågot cynisk , som sade: De är alla här och vägrar aft dö, precis som vigör. Det har här omvittnats att vi står inför oerhördauppgifter på äldreomsorgens område. träffade jag någrakommunalpolitiker som sade alt de kände sig som om de satt på en bomb. Detbehövs ca 100 000 personer lill , men det behövs också ca 100 000nya, mindre bostäder. sade tidigare att det under de två närmastedecennierna kommer alt behöva anställas ungefär en halv miljon människor, ochjag har själv kommit fill samma resultat. I föreliggande äldreomsorgsproposition föreslås nyaaktiviteter vilka jag inte skall fördjupa mig i. Jag kan, herr talman, självinte se en klar lösning framför mig. Låt mig dock sälta in frågan i ett något störresammanhang. Vi har två stora och mycket "sjuka" områden i samhället.Det ena gäller belastnings- och förslitningsskador. Sådana uppkommer inomvården men också i industrin och på andra håll. På detta område har ettintensivt arbete påbörjats för att komma till rätta med problemet. Bådepolitiker och näringsliv måste sätta arbetsmiljöförbättringarna högt upp påprioriteringslistan. Nästa stora och "sjuka" område utgörs avalkohol- och tobaksbruket. Ytterligare ett sådant område kan hänföras till denfelaktiga kost som ger cirkulationsskador. Men omfattningen därav är kanskeinte helt utredd. Alla dessa faktorer påverkar människors liv, dels när de är iaktiv ålder, dels när de är gamla, då skadorna bUr mera kännbara. Skadorna kanvara invaUdise-rande och kräva vård, om inte förr så i pensionsåldern. Strävanbör därför vara att försöka hålla människor friska. Bara en måttlig minskningav sjukligheten skulle avlasta vården avsevärt och minska behovet av omhändertaganden.Även på kort sikt kan vinster göras. Pensionärsorganisationernagör stora insatser för pensionärer genom att upplysa om vikten av rätt kost ochmotion samt genom glada aktiviteter. Även den verksamheten bör kunna ökaavsevärt. Mångamänniskor behöver dock förr eller senare få sjukvård eller bli omhändertagna.Bl. a. därför har vi moderater så länge kämpat mot nedläggningen av fungerandeakutsjukhus och länsdelssjukhus. Att behöva vänta i köer trots värk ochfunktionshinder bryter ned människor, kanske för alltid. Dessutom är det bådeorätt och ociviliserat att ha långa köer till operationer och sjukvård i ettsamhälle som vårt. Alla människor skall oberoende av ålder ha rätt att få snabbhjälp när så behövs. Det är till välsignelse för den enskilde, men det är ocksåbra för samhället. På så vis kan långvarig omvårdnad undvikas. Detvar söm bröt igenom . Vad hon gjorde betraktades på sintid som sensationellt, trots alt det egentligen bara rörde sig om praktiska ochkloka förslag som hon fick genomförda. En gammal dam låg hemma i sin soffa ochskrek. Hon varken hörde eller såg och hade ont i ena knät. Till slut tröttnadehennes dotter på att se detta, varpå hon ringde fill sjukhuset och bad att manskulle ta in mamman. Hon fick också komma in på sjukhuset. Hon blev av med sinavaxproppar i öronen, opererades för starr och fick även knät opererat. Tremånader senare kom hon fill sjukhuset med famnen full av julklappar och sade:Ni skulle ha sett vilken julskyltning de hade på Tempo! Hon hade alltså ionödan legat i sin soffa med dessa sjukdoniar. Mångagamla fruktar med fog den dag då de hamnar på en institution och blir beroendeav andra. Jag bär det egentligen som en personlig skuld att jag under mina 30år i den sociala verksamheten på olika nivåer i inte har kunnat förändraattityderna till människor som blivit beroende av vård. Jämsides meduppoffrande arbete, pliktkänsla, inlevelse och varsamhet, förekommerfortfarande förödmjukelser och känslokyla. Eller också kolliderar MBL för demsom arbetar fyra eller åtta timriiar i vården med önskemålen från dem somtvingas vistas på sjukhuset . Vi här i kammaren kan inte stödja ett ungt biträde när hon står vid sinförsta dödsbädd. Vår uppgiffär att ge henne möjlighet att kunna möta de kravsom ställs genom att ge henne utbildning och rimliga arbetstider. Jäkt, oro ochkänslan alt vara en alltför liten kugge i ett stort maskineri medverkar tillatt personalen inte orkar att möta och tillgodose de gamlas behov. Vi måste komma ihåg attdet händer alt patienter blir serverade sin Bidragtill social hemhjälp m.m.- Prot.1987/88:126 . . Bidragtill social hemhjälp m. m. lunch medan de ligger iegen avföring. Vi måste komma ihåg att senildementa på stora avdelningar bliravklädda utan vidare inför medpatienter och främlingar. Vi måste komma ihåg attnästan ingen i personalen vet vem människan i sängen är eller har varit. Hennesidentitet försvann när hon gick in genom dörren lill institutionen. Jaghar i två motioner försökt beskriva hur det kan vara. Den ena motionen väcktejag , när jag hade fått ett brev från en sjuksköterska med iyrket. Jag citerade i motionen hennes brev om patienten och begärde enökad och fördjupad tillsyn. avslog emellertid motionen. Ibrevet berättar sjuksköterskan att låg för döden men inte fick valleneller annan vätska eftersom han då skulle dö fortare. andra motionen, som jag väckte , tar jag med den beskrivning som AnneliHollo, en kvinna från , gjort med anledning av att en vän efteren tids förvirring hamnade på en stor avdelning för senildementa. Patientengick ner sig totalt men räddades till livet av sin vän genom omsorger ochakfivitefer. En räddades alltså till livet. För henne är vistelsen påinsfitutionen som ett svart hål - detaljerna är glömda, livet är normalt. Menså är det inte för dem som blev kvar. Detfinns nog flera svar på frågan hur man kommer tiU rätta med sådana svårigheter.Det viktigaste, förutom personalens betydelse, som jag skall återkomma fill, ärkanske att ha så små institutioner som möjligt, där gruppboendet är en bralösning. Detta har framhållits av många talare. Vimoderater tycker förstås, vilket vi kanske fidigare än någon annan började talaom, att alla skall stanna hemma så länge de orkar och så länge de anhörigaorkar. En anhörigvårdare sade till mig : Man sliter ihjäl sig, ochändå är man ingenting. Minbild av , de gamlas situation och hemtjänsfpersonalens arbetestämmer r>recis med bild. Det är som det skrivs i Kommunens lillapiga. Men vi har även rent personlig erfarenhet. Ett exempel på den kan jag hämta från mina vilda hälsingskahemtrakter där människor kanske får besök för att bli vända eller föratt få en spruta. De hör när besökaren kommer och stampar av sig snön, och defär en klapp på huvudet innan besökaren går.