prot · GB09112 · 1987-12-31 00:00:00 — Överläggningen var härmed avslutad. 4§ Svar på interpellation 1987/88:235 om älgjakten ovan odlingsgränsen har frågat mig om jag ärberedd att vidta eller föreslå åtgärder för att lösa problemen med säkerhet ochviltvård vid älgjakt ovan odlingsgränsen. Markägaren har den jakträtt som följer med äganderätten.Inom renskötselområdet har även medlemmar i en sameby jakträtt inomlappmarkerna och renbetesfjällen. Samernas jakträtt gäller på både statlig ochprivat mark. Prot.1987/88:112 Denna dubbla jakträtt medför att det nya älgjaktssystemet måste fåen speciell lösning irenskötselområdet. Om älgjakten ovan od lingsgränsen De av godkända riktlinjerna förälgjakten inom renskötselomrädet går ut på att olika licensområden överlapparvarandra, precis som jakträtten gör. Varje samebys betesområde registreras somett licensområde. Inom detta licensområde finns såväl statlig som privat mark.Den privatägda marken inom området registreras som särskilda licensområden. Destatliga markförvaltarna upplåter jakträtt.på statens mark. Det kan även därbli fråga om att registrera särskilda licensområden inom samebyns storalicensområde. När det först gäller kravet på produktionsanpassad jaktanser jag inte att de överlappande licensområdena skall utgöra något problem.Det är väl känt för hur stor älgtillgången och betestillgången ärinom exempelvis samebyns licensomräde och därmed även hur stor avskjutningenbör vara. Jag delar därför inte farhågor för att de dubblalicensområdena skulle medföra att kravet på produktionsanpassad jakt inteskulle uppfyllas. Säkerhetsaspekterna betonas kraftigt i regeringensjaktproposition. För att man skall få en från säkerhetssynpunkt godtagbar jakthar det förutsatts att samerna inte kommer att jaga över hela sitt licensområdesamtidigt med jaktlagen på den privata eller på den upplåtna statliga marken.Jag är övertygad om att man efter överläggningar kan lösa denna viktigasäkerhetsfråga i samförstånd. I jaktpropositionen anges att en lösning kanvara att samerna och andra jakträttshavare gör en geografisk uppdelning, så attsamerna inte jagar på en del av licensområdet. Den andra möjligheten är attbestämma skilda jakttider för de olika jaktlagen. En kombination av dessaalternativ är givetvis också möjlig. har ansvaret för att nödvändigaöverläggningar kommer till stånd. Med de principer som lagts fast ijaktpropositionen är jag helt övertygad om att överenskommelser som uppfyllersäkerhetskraven kommer fill stånd. Förhållandena är olika inom de berörda länen med envarierande grad av statligt ägd mark, privat mark och bolagsmark. Ytterligareriktlinjer för hur älgjakten skall bedrivas ovanför odlingsgränsen skulledärför inte underlätta frågans lösning. Genom en övergångsbestämmelse i jaktlagstiftningen fårälgjakten bedrivas som tidigare t. o. m. är 1989. Denna tid bör givetvisutnyttjas av parterna för att man skall kunna resonera sig fram till engodtagbar lösning. 13 (vpk): Först ett tack till statsrådet försvaret på min interpellation. Jag vill inledningsvis säga att det inte är min mening attdramatisera frågan - det behövs inte någon hjälp i den riktningen, eftersomfrågan är nog inflammerad . Å andra sidan vill jag varna statsrådet förden förhoppning om att allt skall gå väl som kan utläsas av svaret. Det finnsanledning för statsrådet att med uppmärksamhet följa frågan, då det kan 12 komina att behövas både initiativ och åtgärder för attproblemet skall kunna benas upp. Det är den s. k. dubbelregistreringen som väcker hetakänslor hos de privata markägarna ovan odlingsgränsen, där samebyarna nuregistrerar även privat mark som sina licensområden. Enligt rennäringslagen harde haft den rätten även tidigare, men det är en allmän mening blandfjällbefolkningen att attityden nu är hårdare. I detta sariimanhang vill jag kraftigt understryka attingen förmenar samerna att jaga älg. Tvärtom - att de har denna rätt har klartuttalats vid de jägarmöten som hållits. Vad man fruktar är att det utöver enrennäring även kominer att växa fram en älgnäring. På andra ställen i värt land och i andra sammanhang samsasman i ett jaktlag om det finns flera jakträttsinnehavare pä en jaktmark. Någonannan ordning är helt otänkbar. De flesta menar att samma förhållande rimligenborde gälla även här. Om jag skall kommentera svaret när det gäller de tvåspeciella frågeställningarna i min interpellation. konstaterar jag attstatsrådet svarar att de överlappande licensområdena inte skall bli någotproblem för en produktionsanpassad jakt. Jag vill då ställa en följdfråga:Vilken fördelningsprincip kommer att gälla när det finns två jaktlag pä sammalicensområde eller när områdena överlappar varandra? Här kommer enskälighetsbedömning in i bilden som skall göra. Det finns på detta område erfarenhet av sådan härfördelning, och vad många undrar över är om ungefär samma fördelningsprincipsom den som har tillämpats skall gälla även , när de privatamarkerna tas med i licensområdena. Vad gäller säkerhetsaspekterna är statsrådet övertygad omatt denna viktiga fråga skall lösas i samförstånd genom överläggningar. Det ären mycket optimistisk bedömning, med tanke på vad som har skett. Detpekar mera i den riktningen att det blir fråga om den stora oredan eller, somnågon sade på ett av de många sammanträden som har hållits, om Vildavästern. Låt mig nämna att inte mindre än 39 jaktledare iVästerbottens inland nu har skrivit till 'och krävt att dennaskall klarare ange gränserna för licensomrädena inför årets älgjakt. Det är enmycket stor oro för att säkerheten kan komma på undantag som har gjort att dehar framställt denna begäran. Jag vill också ta tillfället i akt att be statsrådetfundera över om det inte skulle vara bra ur flera aspekter att det gjordes enordentlig utredning om hela detta frågekomplex. Det är många som hävdar att detfinns åtskilliga oklarheter i lagstiftningen, kanske framför allt då det gällertolkningen av de privata markägarnas rättigheter. a. vet jag att det finnsdelade meningar om vilka områden som går under benämningen utmärker - områdensom är mycket vikfiga just i detta sammanhang. Jag har självfallet ingen egenuppfattning i sådana här frågor, men jag tycker att om det råder oklarheter,bör något initiativ rimligen tas för att räta ut frågetecknen. Avslutningsvis vill jag säga att jag, trotsstatsrådets lugna besked, utgår från att statsrådet följer utvecklingen på dethär området med Om älgjakten ovan odlingsgränsen Om älgjakten ovan odlingsgränsen uppmärksamhetoch är beredd att vidta de åtgärder som blir nödvändiga. Det vore ytterligttragiskt om motsättningarna drevs upp till den grad att frågan inte blirhanterlig. Jag utgår i alla fall från att vi är överens om den saken. 14 (): Anledningen till min inblandning i den här debatten är desvårigheter som synes uppstå med att lösa problemen kring älgjakten ovanodhngsgränsen, problem som mycket riktigt pekar på i sininterpellation. Vi utgick ifrån att dessa.problem skulle vara möjliga att lösai samband med att vi antog den nya jaktlagen. Men det som utspelar sig inorra , och visar att vi kommer att få ordentligaproblem i . Dubbelregistreringen verkar bli svårare än vi hadeförutsett. För del har vi skjutit upp ikraftträdandettill . Men redan nu ser vi motsättningarna, som jag hoppas inte skallfå växa ytterligare - en sak som också påpekade - och antasådana proportioner att vi inte bemästrar dem. Vad som enligt mitt förmenandeär viktigt är att vidmakthålla den produktionsanpassningstanke som den nyajaktlagen föreskriver. För nödvändigheten av detta talar de stora problem somväxer fram i fjälltrakterna kring och på andra ställen i Norrbotten.Där har vi anhopningar av vandringsrenar som förstör skogen på ett sådant sättatt vi kan acceptera det. Detta är ett mönster som följer av dendel av verksamheten som icke har varit föremål för produktionsanpassning underde . Jag utgår från att produktionsanpassning vidmakthålls och försöker lösa frågan inom den ramen. Jakten måste vara den viltvård som viskall beskatta stammen med. Våra krav på starka säkerhetsåtgärder får det icketummas på. Vi måste hålla fast vid säkerhetsreglerna på ett godtagbart sätt. De anvisade vägarna för att lösa problemen med dendubbelregistrerade jakträtten borde ha varit framkomliga. Jag utgår från attvi, om ordentliga instruktioner ges, kommer att nä.det målet; jag hoppas det. jaktklubb med sina 5 000-6 000 medlemmar är i dagpå det klara med hur man vill lösa problemet. Klubben utgår från att det skallvara en geografisk uppdelning av områden. Jag stöttar jaktklubb i dentankegången. Detta vore den bästa lösningen pä dubbelregistreringsproblemet. Jag utgår från att resp. länsstyrelse följerfrågan ordentligt. Skulle det visa sig att man inte hittar en lösning, intekommer fram fill modeller som kan accepteras av både samer.och övrigajakträttsinnehavare, måste frågan tillbaka till departementet för ytterligareberedning, kanske en beredning som går i samma riktning som den . Men om det visar sig att det är rennäringslagen som är ett hinder föratt man skall komma fill en lösning, borde man kanske.överväga en översyn ävenav den. Jaktpropositionens syfte var inget annat änatt lägga fast en del principer som i sin tur skulle kunna ligga till grund föröverenskommelser mellan de berörda parterna. Det gäller alltså attförhandlingsvägen klara ut Det ankommer i detta fall på att svara för attde nödvändiga överläggningarna kommer till stånd, och jag utgår från att såsker. Jag är naturligtvis helt ense med och omnödvändigheten av att följa frågan, dvs. se efter hur agerar och tarinitiativ och hur man kommer fram till praktiska lösningar. Jag kan självfalletge det raka beskedet att jag kommer att nära följa denna fråga. Förslaget i propositionen utgör inget hinder motexempelvis en överenskommelse om att samerna skall ta ut sin älgtilldelninginom ett eller flera avgränsade jaktområden inom samebyn. En sådan lösning kannaturligtvis kombineras med skilda jakttider, om man vill ha det, så att ocksåandra jaktlag kan jaga inom samma område. Sådana överenskommelser bör underlättasav att överläggningarna kan ske med utgångspunkt i ett system som förutsätteratt alla berörda parter bidrar till att jakten organiseras på ett lämpligtsätt. Detta är ju ingenting nytt. Som mycketriktigt påpekade har samerna haft denna rättighet lagfäst i ungefär ,och att man då går över till ett särskilt licenssystem bör inte innebära inte skall kunna leva ihop på områdena. Jag vill alltså understrykanödvändigheten av att länsstyrelserna ordentligt tar tag i denna fråga, och detutgår jag från att de kommer att göra. undrade också över vilkafördelningsprinciper som skall gälla vid fördelningen av tillstånden. Enutgångspunkt är tillgången på älg. Dessutom handlar det om antalet medlemmar isamebyn, om antalet privata markägare och om den tidigare tilldelningen.Slutsatsen av allt detta bör vara att det i stort sett blir som det har varithittills. Jag vill alltså än en gång understryka för det första attdet inte är några nya principer som införs utan man har också i jaktlagenfastställt den rätt som samerna har till denna jakt och som har varit lagfäst iannan lagstiftning i ungefär . För det andra har länsstyrelsernadessutom ett stort ansvar för att se till att detta skall fungera, och för dettredje skall jag självfallet med stor uppmärksamhet följa denna frågasfortsatta utveckling. Jag menar att om det behövs förändringar är detlänsstyrelsernas sak att påpeka det. Vi får också möjlighet att bedöma omytterligare utredningsarbete blir nödvändigt när vi ser hur detta kommer attfungera i den praktiska verkligheten. Länsstyrelserna har alltså till uppgift att tala om ifalldet behövs förändringar i lagstiftning eller i andra bestämmelser, och dettaskall vara,initierat av vad man kommit fram till vid de överläggningar somskall föras mellan de berörda intressenterna. Om älgjakten ovan odlingsgränsen 16JOHN (vpk): Jag vill tacka statsrådet för detmycket klara beskedet att han avser att mycket noggrant följa länsstyrelsernasarbete för att lösa problemet. Det är mycket bra, eftersom jag för min delställer mig mycket tveksam till att man kommer att klara av det hela. Mininställning grundar sig på de erfarenheter som jag har. harlänsstyrelsen i utan någon som helst framgång försökt att lösa Prot.1987/88:112 problemet i samband med att vi har fått en fast vildrenstamnedanför odlingsgränsen. Kanske tiotusentalsrenar befinner sig nu året runt långt ned Om älgjakten ovan odlingsgränsen Jag är alltså mycket tveksam till att man skall kunna klara av deifrågavarande problemen, då man ju inte har kunnat klaradet problem som jag nämnde. I fråga om fördelningsprincipen står det faktiskt i denjaktlag som vi har fattat beslut om bara om skälighetstilldelning. Detframhålls att det saknas beräkningsgrund när det gäller fördelning. Jag harfått uppgift om hur man nu har gått till väga. fick en samebytilldelning på 220 djur. 74 av dessa tilldelades jägare från annat håll, medan13 jägare i samebyn lade beslag på 146 djur av dessa 220. Det uppstår farhågorbland fjällbefolk-ningen när privata marker tas med i licensområdet. Man frågarsig hur fördelningen kommer att bli. En annan fråga gäller rätten att jaga. Rennäringslagen gersamerna rätt att jaga. Men det får väl inte bara bli en fråga om nyanser. Detmåste väl vara en markant skillnad mellan rätten att jaga och något som liknarnäring eller rörelse. Det handlar ju om hur mycket fjällbefolkningenskall tvingas att ta hänsyn, trots att det gäller den egna marken. Jag vill emellertid än en gång säga att jag är mycket gladöver att statsrådet lovat att med stor uppmärksamhet följa frågans hanteringframöver. 17 (): Med tanke pä folks oerhörda känslomässiga engagemang ijaktfrågorna är jag utomordentligt fillfredsställd med statsrådets svar påinterpellationen. Efter att ha fått höra statsrådets inställning, utgårjag ifrån att frågan kommer att föras framåt. Det är min förhoppning attproblemen skall kunna lösas , innan motsättningarna har piskats upptill en sådan nivå att vi får olust i våra jaktmarker. Jakten är trots allt enliten folkrörelse. Vi borde hålla det hela på en sådan nivå att alla kan varasams. Jag ber verkligen att få instämma i det sistasom sades. Det är naturligtvis,en stor förhoppning att dessa frågor skall kunnalösas pä ett sådant sätt att alla kan hålla sams. Det hänsynstagande som pekade på att denenskilde markägaren måste ta till samerna är ingenting nytt. Sådanahänsynstaganden har man fått göra . Det har t.o.m. varitlagfäst . Jag utgår ifrån att skall kunna lösa dettatillsammans med de berörda parterna. Som sagts skall vi härifrån följafrågan med stor uppmärksamhet. Om det inte går att finna godtagbara lösningar,utgår jag ifrån att ber om sådana förändringar i gällande bestämmelseratt man kan finna dessa lösningar. Överläggningen var härmed avslutad. 5 §Föredrogs och hänvisades , PrOt. 1987/88:Sk55 fill skatteutskottet Meddelande om inter- 6 § Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkanden /88:16 och 22 betänkande 1987/88:35Utrikesutskottets betänkande 1987/88:24 betänkanden1987/88:21 och 22 betänkanden /88:17-19Utbildningsutskottets betänkande 1987/88:15 betänkande1987/88:22 betänkande 1987/88:26 Näringsutskottetsbetänkanden /88:28 och 29 7 § Anmäldes och bordlades medanledning av prop. 1987/88:171 om reformering av den allmänna försäkringens efterlevandeförmäner m.m. 1987/88:Sf36 avBarbro () 1987/88:Sf37 av () 1987/88:Sf38 av LarsWerner m. fl. (vpk) 1987/88:Sf39 av och ()1987/88:Sf40 av () 1987/88:Sf41 av m. fl. (s)1987/88:Sf42 av m. fl. (c) 1987/88:Sf43 av m.fl. (m) 1987/88:Sf44 ay m. fl., (m) 1987/88 :Sf45 av GöranEricsson (m) ,1987/88:Sf46av och () 1987/88:Sf47 av Ann-CathrineHaglund m.fl. (m) 1987/88 :Sf48 av (c) 1987/88:Sf49 av.CharlotteBranting m.fl. (fp) 1987/88:Sf50 av och () 8 § Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1987/88:256 av () till socialministernom beslut om huvudmannaskapet för statliga myndigheter: Genom beslut har regeringen godkänt ett avtalvarigenom 17 2 protokoll 1987/88:112-113 huvudmannaskapet för den statliga myndighetengiftinformationscentralen överförs till . Huvudmannaskapsförändringen har inte underställtsriksdagens prövning. En proposifion (1987/88:161) med rubriken "om.överföring av verksamheten vid statens giftinformationscentral tillApoteksbolaget " har visserligen avlåtits till , men-i dennaredovisas förändringen som ett faktum. Frågan om regeringens befogenheter i ärenden av detta slagär av principiellt intresse. Det vore därför värdefullt om socialministernkunde besvara följande två spörsmål: På vilkagrunder har regeringen bedömt att den själv kan besluta att en myndighet skallavvecklas och dess verksamhet överföras till ett företag? Är detregeringens bedömning att liknande huvudmannaskapsförändringarfortsättningsvis skall kunna genomföras utan prövning? 1987/88:257 av () till socialministern omminskning av alkoholkonsumtionen i : Det klara sambandet mellan bruk ochmissbruk av alkohol ger vid handen att lägre totalkonsumtion leder till färrealkoholskadade. Omvänt innebär en höjd konsumtion en acceleration av missbrukoch skador. Det mest iakttagbara är de många olyckorna och dödsfallen itrafiken och i arbetslivet samt de flera tusen, , döda pågrund av alkoholbruket. Uppskattningsvis är var fjärde eller var femtesjukhussäng upptagen av personer med alkoholrelaterade sjukdomar. Den heltdominerande orsaken till de mänga våldsbrotten är alkohol och andra droger. Det finns alltså starka humanitära, sociala, medicinskaoch ekonomiska skäl att pressa tillbaka totalkonsumtionen av alkohol. Riksdagenhar beslutat att samhällets mål för alkoholpolifiken skall vara att minska dentotala alltför höga alkoholkonsumtionen för att komma till rätta med skador ochmissbruk. För att nå detta mål beslöt 1977, ofch i delbeslut i senareriksdagar, enrad åtgärder. Bakom beslutet ligger insikten om att den totalaskadebilden starkt påverkas av den-totala alkoholkonsumtionen. Sedanriksdagsbeslutet har en nedgång skett även om en de senaste två tre årenutplanad konsumtionskurva har försämrat den allmänt goda trenden. Prisinstrumentet torde vara ett av de mest effektivaverktygen i alkoholpolitiken. Den mest iögonfallande bristen i en konsekventalkoholpolitik är senfärdigheten när det gäller prisjusteringen på alkoholvaror.Opinionsmäs-sigt torde aktiviteten behöva öka, och regeringen ochsocialministern har en ansvarsfull position att gä i spetsen för en sådankunskapsbaserad opinionsbildning. Att alkoholfrågan inte togs upp i senasteregeringsdeklarationen och att statsministern inte heller tagit till orda idetta vårt största sociala problem är illavarslande och tyder på brister i detsociala ansvarstagandet. Inför sommarens turist- och badsäsong är det viktigt attalkoholfrågan aktualiseras. Trafikdöden slår till hårt och understora . Båtlivets expansion och farkosternas ökade mängd och högrehastighet är ett annat olycksområde. Påfrestningen på den allmänna sjukvårdentål inte en extra belastning. Därför är det utomordentligt angeläget att regeringentar krafttag för att hävda de alkoholpolitiska målen och föratt leva upp till löftet gentemot () uppmaningatt kraftigt reducera alkoholkonsumtionen i . Med anledning av de iakttagelser som kunnat göras desenaste veckorna beträffande alkoholkonsumtionen vill jag till socialministernställa följande frågor: Vilka åtgärderavser regeringen att vidta inför den stundande sommarsäsongen när det gälleratt minska skador och dödsfall på grund av alkoholbruk? Avserregeringen att vidta särskilda åtgärder för att uppnå de fastställdaalkoholpolitiska målen och förverkliga ()uppmaning om en kraftig minskning av alkoholkonsumtionen i ? 1987/88:258 av () tillkommunikationsministern om fordonsavgifterna i och : Med hänsyn till det intensivanordiska samarbete som råder på många områden är det förvånande olikheter ivillkoren för svenska lastbilar som går i och norska lastbilar som går iSverige, framför allt i fråga om avgiften per körd mil. Då en svensk lastbil går i får man i förskott betala20-23 kr. per körd mil, medan rnan för en norsk lastbil i dels betalarendast ca . per körd mil, dels kan erhålla kredit från svenska tullverketoch alltså betala i efterskott. Mildebiteringen är den stora orättvisan gentemot desvenska åkarna, men även mindre viktiga skillnader finns. En svensk lastbildebiteras ej någon avgift om i körd sträcka är mindre än , varemot en norsk åkare kan åka gratis i . En norsk åkare fårtullfritt ha j tanken vid inresa till , medan en svensk endastfår ha vid inresa till . Ytterligare några orättvisor tycksföreligga, bl. a. om svenska åkare jämför sig med danska åkare som vid körningi åtnjuter nedsättning av kilometeravgiften. En nordisk arbetsgrupp avgav 1986 en rapport med titeln. Det är ett käntfaktum att den norska lastbilstrafiken i är avsevärt större än densvenska i . Detta förhällande kan naturligtvis i stor utsträckning skyllaspå geografiska omständigheter, men de helt olika villkoren som råderspelar säkerligen också en betydande roll. Avser statsrådet, mot bakgrund avdels den närnnda rapporten, dels ovan ställda frågor angående de orättvisor somi dag råder, att vidta någon åtgärd för att skapa jämlikhet mellanfordonsavgifterna i och ? 1987/88:259av () till miljö- och energiministern om minikraftverken: Minikraftverk, det låter oskyldigt.Effekten brukar anges i kilowatt och det är ju närmast en hushållsenhet ienergisammanhang. Ett minikraftverk definieras som ett kraftverk med engeneratoreffekt på upp till 1500 kW. är entypisk skrivbordskonstruktion, begreppet har ingen teknisk, hydrolo-gisk,ekologisk eller annan innebörd. Nästan all minikraftsutbyggnad i södra och mellerstaSverige handlar om renovering och komplettering med nya aggregat. I norra handlar det däremot om ren och skärexploatering i gammal känd stil. Privata bolag åker runt och köper uppfallrättigheter i orörda vattendrag. Eftersom de enskilda fallhöjderna är små - alla störretillåtna fall och forsar är ju redan utbyggda - måste vattnet ledas länga vägari konstgjorda kanaler och tuber för att det skall bli någon fallhöjd av sluttningarna.Den urspungliga bäckfåran töms på sitt vatten och ligger död kvar.Överdämning-ar och regleringar hotar på samma sätt som de alltid har gjort.Exploateringen underlättas av den nya infrastrukturen med skogsbilvägar somgör det möjligt att bygga långt inne i den s. k. ödemarken. I regeringens förslag till vattenkraftplanen angavsminikraftverk komma att ge ett tillskott pä ca 200 Gwh. I en promemoria frånindustridepartementet, Dsl 1985:5, dvs. , anges minikraftverkenkunna ge 400 Gwh. Vad tänker regeringen göra för attbedömningarna av minikraftverk skall bli så likvärdiga som möjligt ivattendomstolarna? Anser regeringen att vattenlagens regler ärtillfredsställande när minikraftverk tillåts i orörda vattendrag uppe ifjällvärlden (Sösjöån)? Vad kommer regeringen att göra för att förhindra att mängd orörda småvattendrag främst i byggs ut? Vad avser regeringen göra för att förhindra attvattendomstolarnas bedömning av naturresurslagens regler bhr felaktiga? Vad avser regeringen göra för att skapa garantier för attvattendomstolarnas bedömningar av minikraftverksprojekt i undantagna älvarstämmer överens med naturresurslagens regler? Vad anser regeringen att minikraftverken, med hänsyntill miljöeffekterna, kan ge i tillskott? 1987/88:260av () till finansministern om 1990 års allmännafastighetstaxering: Enligt gällande riksdagsbeslutskall taxering av småhus genomföras och taxeringsvärdet i principåsättas utifrån marknadsvärde i aktuellt område. har emellertid fastighetspriserna stigitkraftigt på många håll i landet, bl. a. beroende på att den förda ekonomiskapolitiken lett till en allt snabbare koncentration i samhället med ett kraftigtpristryck på bostadsmarknaden som följd. Utvecklingen har varit särskiltkraftig i de större städerna.