prot · GB0932 · 1987-12-31 00:00:00 — Det förhållandetgäller framför allt lantbrukskooperationen med sin dominerandemarknadsställning. Det kan, herr talman, uppkomma situationer då beslut inomkooperativa organ kommer i konflikt med viss marknadsrättslig lagstiftning. Isamband med tillkomsten av såväl konkurrenslagen som lagen om ekonomiskaföreningar övervägdes behovet av särskilda regler beträffande kooperativsamverkan i syfte att minska riskerna för sådana konflikter. De övervägandenaresulterade i att ekonomisk verksamhet i kooperativ form inte borde ges någonrättslig särställning i förhållande till annan näringsverksamhet. I motionen anges exempel på att lagstiftningen hartillämpats på ett sätt som medfört problem för kooperationen. Utskottsmajoritetenanser i likhet med motionärerna att det kan finnas fall då ingripanden motkooperativ samverkan med stöd av bl. a. konkurrenslagstiftningen försvåraruppfyllelsen av viktiga samhällsmål. Särskilt då det gäller regleringen avförhållanden inom en kooperativ rörelse bör en särställning för kooperationen imarknads-rättsligt hänseende kunna övervägas. Frågan har aktualiserats också i ett annat sammanhang. Isitt framlagda betänkande har folkrörelseutredning föreslagiten rad åtgärder i syfte att underlätta för föreningar att ta på sig uppgifterpå bl. a. det sociala området i samverkan med kommuner och landsting. a.föreslås en översyn av konkurrenslagen och NO:s instruktion i syfte attbegränsa möjligheterna tillingripanden mot ekonomiska föreningar. Folkrörelseutredningensbetänkande bereds inom . Utskottsmajoritetenförutsätter att den principfråga som tas upp i motionen därigenom kommer att fåen allsidig belysning. Enligt utskottsmajoritetens uppfattning bör därförriksdagen avvakta med att ta initiativ i frågan. Med hänvisning till det anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan och avslag på motion N391 och reservationen från ochfolkpartiet. Prot,1987/88:32 Anf.66 PER (): Frågan har utretts . Eftersom jag var en av utredarna ikooperationsutredningen är frågan inte heller för mig på minsta sätt ny ellerobekant. Jag vill dock ånyo peka på det centrala avsnittet i 1982 årskonkurrenslagstiftning - det är skadlig verkan av konkurrensbegränsningar ochkonkurrensbegränsningar som är otillbörliga ur allmän synvinkel som skallbekämpas. Jag har svårt att se att kooperationen skulle inta någon särställningi det avseendet. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om näringsutskottets betänkande 3.) Kammaren övergick till att debatteranäringsutskottets betänkande 3 om detaljhandel. 67 (): Näringsfrihet och fri etableringsrätt är nödvändiga förutsättningarför marknadsekonomin. anser därför att det måste till mycket starkaskäl om man skall acceptera olika former av tillståndstvång inom näringslivet.Sådana innebär ingrepp i näringsfriheten, som vi menar bör varagrundlagsskyddad i likhet med andra grundläggande friheter. Folkpartiethar - tillsammans med moderata samlingspartiet - i reservation 1 inäringsutskottets betänkande om detaljhandel 3terigen deklarerat dennagrundsyn. Vi har också tidigare här i kammaren fört denna debatt, senast isamband med beslutet om nya . Vi hävdade då, liksom , attdet kommunala planmonopolet inskränker näringsfriheten. Marknadsekonominsspelregler sätts ur funktion och detaljhandeln styrs av politiker påkommunalkontoret i stället för av konsumenter och nyttjare. Det är fritt framför kommuner att reglera näringsliv och handel på ett sätt som i första handpassar politikernas byggnadskartor. Konkurrens och kundintressen åsidosättsofta för andra politiska intressen. Dennainskränkta näringsfrihet befinner sig i en gråzon mellan planhushållningoch marknadsekonomi. Detfinns många flagranta exempel på politisk etableringsstyrning, som mertillgodoser rent politiska intressen än konsumentintressen. 4 protokoll 1987/88:32-33 Jagkan ta ett exempel från min hemkommun . Där har två kända butikskedjorsedan flera år förhandlat med den socialdemokratiska kommunledningen om att fåetablera bufiker i norra stadsdel där E3/E18 och riksväg.60 möts. Detråder inget tvivel om att den etableringen skulle fungera som en affärsmagnetoch filldra sig kunder från ett stort geografiskt område. Enligtvår uppfattning skulle det även gynna cityhandeln, då en större kundfrekvensskulle betyda ett uppsving för affärslivet i hela . Socialdemokraternanekar företagen denna etablering med argumentet att cityhandeln skulle blilidande. Samfidigt sker nu en utflyttning av ett antal butiker från city tillett område i södra kommundelen där ett annat varuhus är beläget. Det äralldeles uppenbart att denna etableringsstyrning är ämnad att stödja varuhusetsom ingår i en butikskedja som står socialdemokratiska rörelsen nära. Såfungerar det kommunala planmonopolet. Detta är inte marknadsekonomi! Jag yrkarbifall till reservation nr 1. Reservationnr 3 tar upp de illojala konkurrensförhållanden som lätt uppstår då stat ochkommun bedriver detaljhandel. Detgår en väsentlig skiljelinje mellan privat detaljhandel och sådan som bedrivs istatlig och regi. I den förra måste verksamheten bära sig med deintäkter som skapas på marknaden. I den senare kan försäljningen delvisfinansieras genom monopolverksamhet eller med skattemedel. Även vid enlångtgående särredovisning kan verksamheten inom t. ex. affärsverkens ram påolika sätt åtnjuta konkurrensfördelar. Vianser att regeringen skall kartlägga omfattningen av detaljhandel som bedrivsav statliga och kommunala organ och lägga fram ett förslag som förhindrar dennaform av illojal affärsverksamhet. Därmed, herr talman, yrkarjag bifall också fill reservafion nr 3. 68 (): I det nu aktuella betänkandet behandlas frågor som rör torghandeln,etableringshinder för detaljhandeln och i lag garanterad näringsfrihet. Vadgäller torghandeln är utskottet enigt om att i avvaktan på resultatet av denöversyn som pågår av gällande reglering av tillfällighetshandeln, inkl. torghandeln,finns det inte mofiv för att vidta några åtgärder. Centernhar en egen reservation när det gäller etableringshinder för detaljhandeln. Vii anser att det finns, situationer då kommunen måste kunna utöva ettvisst inflytande över hur byggnader används. Den nya harvarit i kraft endast . Även om lagen, som ser det,ger utrymme för en alltför långt gående reglering av handelns etableringar såär inte nu - efter lagens ikraftträdande - beredd attförorda en förändring av denna. Hur kommunerna kommer att tillämpa PBL bliravgörande för om lagen på något bör ändras, så att kommunernasinflytande minskar. Centernanser det också angeläget att uppmärksamma andra inskränkningar inäringsfriheten. Exempel på detta är olika slag av monopol. bidragsbestämmelser,vissa reglerings- och styrningsåtgärder, auktorisa-fionskrav ochetableringskontroll. anser - och här är vi på samma linje somfolkpartiet och moderaterna- att det finns anledning att genom en utredningsöka klarlägga hur näringsfriheten kan förstärkas i lag. Vi i anser attdet bör ankomma på regeringen att aktuaUsera en sådan utredning. Jag yrkar med detta bifall till reservation nr 2. I reservafion 3 har fillsammans med moderaternaoch poängterat vikten av att konkurrensen inom detaljhandeln skerpå så lika villkor som möjligt. Det förekommer att detaljhandel bedrivs i ochstatiig regi. Risken är stor att detaljhandelsverksamheten i viss utsträckningfinansieras av intäkter från monopolverksamhet eller direkt av skattemedel. Enligt uppfattning finns det anledning attklarlägga omfattningen av denna typ av verksamhet hos statliga och kommunalaorgan. Regeringen bör fillse att en sådan kartläggning kommer fill stånd ochdärefter återkomma till med förslag till åtgärder. För de statligaaffärsverkens del bör inriktningen på förslagen vara att verken skall upphöramed sådan försäljning som ligger utanför deras verksamhetsområden. Jag yrkar bifaU fill reservation 3. Sedan skulle jag, för klarhetens skull i den här debatten,gärna vilja att gav ett klart besked: Är berett atthelt avskaffa det kommunala planmonopolet? 69GÖRAN (): I näringsutskottets betänkande 1987/88:3behandlas tre motioner som var och en på sitt sätt berör detaljhandeln. Jagskall kort beröra alla tre mofionerna och utskottets inställning i de olikafrågorna. Vad gäller kommunernas upplåtelser av plats förtorghandel, vilket behandlas i motion N336, konstaterar utskottet atttorghandel endast får bedrivas om den sanktionerats av kommunen. Kommunen harbefogenhet men ej skyldighet att upplåta plats. Finns ingen allmäntorghandelsplats krävs tillstånd enligt allmänna ordningsstadgan i varjeenskilt fall. Motionä-: ren vill att kommunerna skall åläggas att upplåta platsför torghandel. Efter beslut av regeringen pågår en översyn avtillfällighetshandeln. Utredningen planerar att redovisa resultatet av sinaöverväganden . Mot denna bakgrund avstyrker ett enigtutskott bifall till motionen. Garantier för en absolut näringsfrihet synes varautgångspunkten i motion N348, där man går fill angrepp på, som det uttrycks,kommunernas trakasserier av storköpshandeln. Kommunerna anges i mofionen använda det kommunalaplanmonopolet i syfte att förhindra ej önskad detaljhandelsetablering. Det sägsdrabba enskilda konsumenter, särskilt barnfamiljer. Vidare sägs i motionen attfruktan för att närbutikerna skulle försvinna förefaller oberättigad. Jag har velat göra detta korta sammandrag av motionendärför att jag anser en del uttalanden något onyanserade. Något uttryckligt stadgande om näringsfrihet finns intesedan den gällande förordningen upphävdes sedan.Grundlagbered- ningen, som avlämnade sittslutbetänkande , lade inte fram något förslag om att näringsfriheten skullegrundlagsfästas. Remissinstanser hade krifise-rat tankar kring ett sådantförslag. har därefter vid flera fillfällen och senast hösten 1986avslagit motionsyrkanden av liknande innebörd. Vadgäller antogs den nu gällande av för något årsedan och har alltså endast varit i kraft sedan den 1 juli 1987.1 sak innebarden nya lagen inte några större förändringar med avseende på kommunernasinflytande över etablering av handeln. I lagen och dess förarbeten sägs attmarkens lämplighet för bebyggelse och bebyggelsmiljöns utformning skallregleras genom detaljplan. Den får innehålla bestämmelser om byggnadersanvändning. Planens utformning skall medge etablering av nya butiksformer.Näringsutskottet uttalade också i sitt yttrande till bostadsutskottet att"den kommunala planeringen måste ge utrymme för förändring och förnyelseför att möjliggöra en rationell utveckling av handeln". Utskottet ansågatt bestämmelserna i var fullt förenliga med kravet på förnyelse. Utskottetavstyrkte bifall till motionen. Imotion N408 av begärs att skall göra ett uttalande tillregeringen av den innebörden att offentliga organ inte bör bedrivadetaljhandel. Bakgrund till motionen är att i sina butiker ocksåsäljer bl. a. cykelreflexer och kassettband, att landstingsanställda genomLandstingens Inköpscentral fått möjlighet att köpa vissa sportartiklar och attanställda i kunnat köpa vissa varor från stadensmateriallager. Motionärerna oroar sig för att denna verksamhet subventionerasav övrig verksamhet. Utskottetär överens med motionären om att konkurrensutsatt verksamhet hos statliga ochkommunala organ inte bör subventioneras av monopolverksamhet ellerskattemedel. har beslutat att dess konkurrensutsatta verksamhetskall särredovisas. Utskottetanser inte att det är fel av att - Uksom inom privat handel - avmarknadsföringsskäl ha vissa speciella produkter till försäljning. Landstingensbidrag till Landstingens Inköpscentral för den speciella postorderkatalog somanvänds vid försäljningen uppgår till 2:60 per anställd och år. Stockholmsstads försäljning till sina anställda uppgick till ca . per anställd.Utskottet ser inget anmärkningsvärt i dessa personalvårdande åtgärder. Avslutningsvisvill jag gärna markera att utskottet klart tar avstånd från den negativainställning till statlig och verksamhet inom den konkurrensutsattasektorn som kommer till uttryck i motionen..Utskottet har inget att erinra motatt det i statlig och regi bedrivs verksamhet som konkurrerar medprivat företagande. En förutsättning är att det inte förekommer någonsubventionering. Jag yrkar bifall till näringsutskottets hemställan i betänkande nr 3och avslag på alla tre reservationerna. 70 (): Att näringsfriheten redan före PBL:s införande var begränsad vet vi,och därför tycker vi att det hade varit bättre om PBL öppnat mera för näringsfriheti stället för att minska.den. Jag skullevilja ställa två frågor till . Anser att det exempel jag nämnde frånÖrebro kommun visar på förhållanden som är till konsumenternas fördel? Anser att politiker är bättre på attavgöra vad och var människor skall handla? Detta bli ju följden när politikerlägger sig i och styr detaljhandeln såsom skett i . Till skulle jag vilja säga att vi har en lagsom säkrar näringsfriheten. Det trodde jag att även ville ha. Jagriktar till , när han talar om det kommunala planmonopolet ochförefaller att försvara det, samma fråga som jag ställde: Är denutveckling som demonstreras i exemplet från till konsumenternas fördel? 71IVAR (): Det finns en mycket klar nyans i GöranMagnussons ställningstagande till den offentliga verksamheten. Han ser i stortsett inte några begränsningar för den här verksamhetens omfattning. Det finns där en ganska klar skiljelinje mellan centernoch socialdemokratin. Vi är angelägna att värna om den offentliga verksamhetenoch att effekfivisera den. Vi ser emellertid inget självändamål i att den skallsvälla ut på områden där den privata verksamheten är effektivare och ofta ocksålämnar bättre service. Det är därför angeläget att vi medverkar fill att intefå in en massa onödig verksamhet i den offentliga verksamheten. Vi måsteverkligen försöka sortera upp detta, så att det blir till medborgarnas fromma. Det kommunala planmonopolet är i och för sig en såkomplicerad fråga att det är svårt att så här rakt upp och ner göra ettklarläggande. Det berör det mesta i den kommunala verksamheten. Jag tolkar ändåGudrun uttalande här som att även är medvetet om attavskaffande av det kommunala planmonopolet skulle innebära ett oerhörthandikapp för den kommunala demokratin. Det är kanske en av demokratins svagheter att rättighetersom vi i demokrafisk ordning får gemensamt kan brukas mer eller mindre väl. beskrivning som gör från , framgår att det hela därhar brukats mindre väl. Om vi inte i några fall kan acceptera att demokratinfår misslyckas, måste vi avskaffa demokratin. Vi går då ännu längre in isnårskogen. Från sida har vi ansett att PBL har gettkommunerna onödigt starka medel när det gäller att styra detaljhandeln. Det harvi klart redovisat i samband med behandlingen av PBL. Vi anser dock också attdet här finns utomordentligt goda möjligheter för kommunerna och de mångaförnuftiga kommunalpoUfikerna att hantera detta på ett sådant sätt att det välstämmer överens med medborgarnas intresse och med en god demokrafi. Vivill därför först ge kommunerna en chans att få systemet att fungera, innan vitar steget till lagändringar. 72 (): Jag vill först säga till att jaghade en formulering i mitt anförande om något onyanserade uttalanden. Jaghåller inte med i hennes resonemang om att inom PBL befinner sig detkommunala planmonopolet i något slags gråzon mellan planhushållning ochnäringsfrihet. Detta är inte min kommunala erfarenhet efter ganska många årsverksamhet. Jag tror att det är många i denna kammare som utifrån sin kommunalaverksamhet inte känner igen sig i beskrivning. När det sedan gäller frågor är detsjälvklart, och det står också utskottsmajoriteten för, att det ärkonsumentintresset och konsumenternas val som sist och slutligen avgördetaljhandelns och handelns utformning; Det är i varje fall inte de lokalakommunalpolitikerna som avgör detta. Om de lokala kommunalpolitikerna fattarsådana beslut som konsumenterna uppfattar inte är i deras intresse såkorrigeras besluten självfallet genom de allmänna valen. På det sättet tror jagatt man får en bra avvägning av olika intressen i detta sammanhang. Jag troralltså inte att polifikerna är bättre. Jag kan självfallet inte i detalj diskutera exemplet frånÖrebro, eftersom jag inte känner till samtliga fakta. Men jag har fakfiskterfarenheter från , som är grannstad till , av vilka effekterplanering för detaljhandeln kan få i olika sammanhang. Jag har erfarenheter avhur en stor varuhuskedja flyttade från och därigenom ruskade om i helahandeln. Jag vill gärna betona att har valt att läggaansvaret för dessa frågor på kommunerna, och det beslutet tycker jag att viskall hålla fast vid. Kommunerna har också ett totalansvar för att derasinvånare har en bra service på olika områden. Det finns kanske inte särskilt storameningsskiljaktigheter mellan och mig - om vi inte skall gå in påfrågor som gäller planmonopolet inom ramen för PBL. Men när jag har läst detyttrande som näringsutskottet avgav till bostadsutskottet i den frågan ochcenterns reservation i anslutning fill det här betänkandet har jag upptäckt endel skillnader och nyanser i sättet att resonera som det i och för sig kundevara intressant att diskutera. Men den diskussionen kanske kan anstå till dessvi har vunnit längre tids erfarenhet av tillämpningen av PBL. 73GUDRUN (): Jo, , jag vill påstå att vibefinner oss i en gråzon mellan planhushållning och marknadsekonomi när detgäller fillämp-ningen av det kommunala planmonopolet i sådana exempel som jaghar angett. Jag tänkte mig mycket noga för innan jag sade de orden i mittinledningsanförande, eftersom jag förstod att de skulle komma att uppmärksammas. Men jag har god grund för det jag har sagt. Jag angav ettexempel med en företagskedja som ville etablera sig i en kommundel men blevnekad av politikerna att över huvud taget etablera sig där - och politikernaanvände argumentet att cityhandeln skulle bli lidande. Samma polifiker ordnadesedan gratisbuss från city ut till det södra varuhuset för att människor skullekunna handla där. Då talade man inte om att cityhandeln blev lidande. Därefteruppmuntrade man butiker inne i city att etablera sig vid det södra varuhuset.Detta är en mycket klar politisk styrning, som inte har med konsumentintressenatt göra - och denna politiska styrning är inte marknads- ekonomi utan ett uttryckför planhushållning. Jagvill säga till , precis som jag sade tidigare, att vi vill ha énlag som säkrar näringsfriheten. När PBL infördes anförde vi att den innebar enrisk för näringsfriheten, som därigenom skulle kunna inskränkas ytterligare.Lagen kan användas precis som jag har beskrivit att den har använts i minhemkommun. Jag är gläd att nu säger att han anser att PBL borde hainnehållit mindre som innebar inskränkningar av näringsfriheten. Det var syndatt , så vitt jag minhs, inte stödde vår reservation när PBLbehandlades. Anf.74 (): Det finns én mycket gammal tradition att städerna genom planmonopblethar möjlighet att ordna sin bebyggelse och bestämma hur marken och där uppfördabyggnader skall användas. Jag vill understryka att det inte genom detPBL-beslut som fattades av blev någon avsevärd utvidgning av dessamöjligheter- utan de här förhållandena har rått under en lång följd av år, ochjag vill påstå att vi har en förhållandevis rationell och väl utbyggd handel iSverige och att avsevärda förändringar har skett. Däremot tror jag att man kandiskutera om alla de förändringarna har varit till konsumenternas fromma. Låtmig sedan upprepa att jag inte avser att kommentera eller diskuteraförhållandena i kommun. Jag känner till dem alltför dåligt, och det ärinte heller riktigt att göra det i denna kammare. Jagvill iinderstryka att det inte ligger något konstigti att kommuninvånare genomsina valda politiker har möjligheter att utöva inflytande över hur man skallanvända marken och hur man skall organisera olika verksamheter. hardessutom valt att lägga de här frågorna på nivå för att besluten skallkunna fattas så nära de människor som berörs som möjligt. Får jag , herr talman, säga att det hadevarit bra om ytterligare hade övervägt formuleringen att befinnasig i en gråzon mellan planekonomi och marknadsekonomi. 75 (): Jag vet inte hur jag måste upprepa för attGudrun skall uppfatta att just i denna fråga i samband med attvi behandlade PBL gjorde den bedömningen att kommunerna fick onödigt storastyrmöjligheter när det gäller etablering av detaljhandeln. Där hade vi alltsåen ganska likartad inställning. Kommunerna har goda möjligheter att hanterafrågan på ett förnuftigt sätt, och jag tror att de flesta kommunpolifiker gördet. Därför behöver vi inte ta tid på oss för att utvärdera frågan, innan vigör lagändringar. Näringsfrihet är en mycket viktig fråga för oss i centern.Men det finns många andra viktiga frågor. Det går aldrig att driva en frågaensidigt och sedan driva alla de andra. Anf.76 (): tycker infe att planmonopolet stärktes i samband medPBL:s införande. Jag tycker att det hade funnits stor Chans då 1987/88:32 attstärka näringsfriheten, om och hans parti hade velat 26november 1987 göra det. Överläggningen i dettaärende var härmed avslutad. Kammaren övergick till attfatta beslut i de förevarande ärendena. Socialutskottetsbetänkanden 5 och 6 Vad utskottet hemställtbifölls. Mom. 2 (meritvärdering avläkares FN-tjänstgöring) Utskottetshemställan -som ställdes mot reservationen av m.fl. - biföllsmed acklamation. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 (folkrörelsernaslotterier m.m.) Utskottetshemställan bifölls med 154 röster mot 138 för reservation 1 av Jan-ErikWikström m.fl. Mom.2 (tipsmedlens användning till idrotten) Utskottetshemställan bifölls med 274 röster mot 17 för reservation 2 av AlexanderChrisopoulos. 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.3 (viss kasinoverksamhet) Utskottetshemställan bifölls med 225 röster mot 65 för reservation 3 av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 1 (stimulansåtgärderför ideellt föreningsarbete) tJtskottetshemställan bifölls med 216 röster mot 75 för reservation 1 av . Mom.2 (statligt stöd till ideella folkrörelser) Utskottetshemställan bifölls med 222 röster mot 67 för reservation 2 av . Kulturutskottetsbetänkanden 4 och 5 Vad utskottet hemställtbifölls. 56 Utskottets hemställan bifölls. Utskottetshemställan bifölls med 154 röster mot 138 för reservationen av ChristerEirefelt m. fl. Utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering bifölls med 183 röster mot109 för utskottets hemställan med den ändring i motiveringen som föreslagits ireservationen av m.fl. Mom. 1 Utskottets hemställan bifölls. Mom.2 (näringsfrihet) Förstbiträddes reservation 1 av m. fl. med 113 röster mot 30 förreservation 2 av och . 148 ledamöter avstod från attrösta. Härefterbifölls utskottets hemställan med 154 röster mot 107 för reservation 1 avChrister Eirefelt m. fl. 29 ledamöter avstod från att rösta. Mom.3 (statligt och kommunalt bedriven detaljhandel) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m. fl. -bifölls med acklamation. 5§ På förslag av andre vice talmannen beslöt kammaren medge attbostadsutskottets betänkanden /88:1 och 2 debatterades i angiven ordningoch att voteringarna ägde rum i ett sammanhang sedan debatten i båda dessaärenden avslutats. 1987/88:1 om vissalänsstyrelsefrågor (prop. 1986/87:95 delvis) och 1987/88:2 om regler förbyggande. Förstupptogs till behandling bostadsutskottets betänkande 1 om vissalänsstyrelsefrågor. Anf.77 PER (): Jag skall knyta några närmast principiella synpunkter till bostadsutskottetsbetänkande 1 och då närmast med anledning av reservation 1, bakom vilkensocialdemokraterna i utskottet står. Jaghar nämligen en känsla av att vad som eventuellt kan hända är någonting unikt iriksdagslivet, dvs. att de borgerliga partierna tillsammans med vpk, om nudetta parti även vid omröstningen i kammaren står kvar i den majoritet som mani utskottet bildat med de borgerliga partierna; kommer att utfärdanågon sorts förbud för regeringen att framlägga en proposition.