prot · GB0910 · 1987-12-31 00:00:00 — Posten sorteras numera i och flygsupp till . Konsekvensen blir förutom de arbetslösa i attservicen i inland försämras. måste man sätta in extra plan för attklara postfiderna. Kostnaderna blir sannolikt högre än när man använderpostkupén. Låt mig framföra förhoppningen till industriministern attsådant inte skall behöva förekomma . Verken bör kunna räkna sammanalla kostnader innan sådana orimliga beslut fattas. Prot.1987/88:10 . Om de statliga verkens regionalpolitiska ansvar Jag blev litet ledsen när jag hörde att är så kritisk mot landsbygdskampanjen och att hon inte villtillmäta den någon betydelse. Jag har motsatt uppfattning. Landsbygdskampanjenhar blivit väl mottagen ute i länen och inte minst på landsbygden - det har jagmånga bevis för. Jag vill gärna ge rådet att inteunderskatta landsbygdskampanjen och framför allt att inte underskatta förmåganhos landsbygdens folk att samlas till insatser! Jag har i många sammanhang betonat att ett viktigt led ilandsbygdskampanjen är att få till stånd engagemang och deltagande på lokalnivå. Glädjande nog är detta också på gång i några delar av landet. Jag harsedan sommaren besökt 16 län och gjort både en- och tvådagarsbesök. Jag har inästan alla län fått enbart positiva reaktioner på landsbygdskampanjen. Vad sombehövs på detta stadium är inte ett omfattande ekonomiskt stöd, utan det.gällermer att entusiasmera till en lokal mobilisering, som jag kallar det, avlandsbygdens resurser. Här bedriver glesbygdsdelegationen på regeringensuppdrag samt en mycket intensiv verksamhet föratt stödja det lokala arbetet. Jag har under mina resor sett många exempel på attglesbygden långt ifrån är på väg att dö. Tvärtom -glesbygden är en resurs förhela folkhushållet, och en resurs som skall tas till vara för att göra helaSverige rikare. Jag tror faktiskt att ett resultat av landsbygdskampanjenkommer att bli ett ökat antal utvecklingsprojekt på olika områden och att deregionala organen, främst länsstyrelserna, disponerar medel för att stöttasådana projekt. Därför överraskade mig när hon framfördesin kritik mot landsbygdskampanjen och sin underskattning av de resurser som viförsöker att mobilisera på landsbygden. Jag vill något fördjupa svaret till måste hänga samman med utvecklingen i landet. Ingen kan ha undgått att tadel av de mycket positiva omdömen som en rad internationella experter och organhar gjort om den socialdemokrafiska regeringens ekonomiska politik ochnäringspolitik. Framgångarna är odiskutabla på en lång rad områden. Men ävenregeringens satsningar på regionalpolitiken har uppmärksammats. När praktiskttaget alla länder inom OECD-området drar ned på de regionalpolitiskaambitionerna har ökat insatserna för regionalpolitiken. Det har gjortsnästan en tredubbling av de regionalpolitiska anslagen utöver de program som vihar satt in i många regioner. Detta är inte någon dålig satsning och framförallt ingen urholkning. De opartiska bedömare som har tittat på ochjämfört med andra länder inser också att vi har en mycket aktivregionalpolitik och en mycket aktiv glesbygdpolitik samt att vi förhoppningsvisäven kommer att få en pånyttfödelse på landsbygden. Den politik som regeringen har fört har också gett synligaresultat. har befolkningsutvecklingen varit mera balanserad än underde . har således intehaft någon nettoinflyttning från övriga landet. tillväxt berorför närvarande helt och hållet på nettoinvandring och födelseöverskott. Dettainnebär också att situationen i skogslänen liksom i flertalet län i södra ochmellersta har förbättrats väsentligt. Jag vill självfallet inte meddetta påstå attalla problem skulle vara lösta. Om de vore det, skulle jag inte så energisktarbeta med de regionalpolitiska frågorna och ständigt föreslå nyautvecklingsprogram. Men varför skall vi tala om urholkning av regionalpolitiken?Det saknar grund i verkligheten, eftersom vi på område efter område ändå kanredovisa framsteg. Vi kan , , som en följd av enframgångsrik ekonomisk politik och näringspolitik glädja oss åt attsysselsättningen ökar, att arbetslösheten stadigt har reducerats och attnyföretagandet har ökat över hela landet. Men trots dessa insatser ser vi naturligtvis att mycketåterstår att göra. Och regeringen kommer att fortsätta dessa ansträngningar. Vihar nått avsevärda framgångar. Vi har också försökt att göra sådana satsningaratt vi underlättar även för länsstyrelserna och utvecklingsfonderna, men vi harockså breddat det regionalpolitiska stödet, så att just affärsverk ochmyndigheter på samma villkor som privata företag eller statliga bolag kan fåstöd vid en etablering i stödområdet eller motsvarande. Vi arbetar förnärvarande på att underlätta och hjälpa verken och myndigheterna att ta ettregionalpolitiskt ansvar. Om de statliga verkens regionalpolitiska ansvar 56ANNA (): " Industriministern säger att sysselsättningenökar. Ja, det räknar ERU med, men ERU säger att enbart fårhälften av det förväntade tillskottet på 230 000 arbetstillfällen. Denna snedafördelning av vårt näringsliv och vår befolkning pågår och har pågått medoförminskad kraft . Som lantbrukare har jag aldrig underkänt landsbygdensfolk. Men det är faktiskt inte den enskilda människan ute i bygderna som harmöjligheter att bestämma över den statliga service som hon vill ha ellerbehöver. Om det vore så, skulle inga lantbrevbärarlinjer och inga småskolorläggas ner. Folkbokföringen skulle inte flyttas från pastorsexpeditionerna, ochvägpeng-arna skulle fördelas helt annorlunda. Organisationer och studiecirklarkommer med nuvarande fördelning av vägpengarna att få svårt att ta sig fram pålervägarna. I broschyren "Hela ska leva!" talarindustriministern så vackert om ängs- och hagmarkerna. Men är regeringen dåberedd att satsa litet mer pengar på stängsel, så att jordbruket kan hålla flerbetesdjur? Vidare står det i broschyren att ett viktigt led i kampanjarbetet äratt få till stånd engagemang och ett deltagande på lokal nivå. Men när detfinns ett starkt engagemang för att få behålla den decentraliserade ochuppskattade service som pastorsexpeditionerna ger, då säger regeringen nej.Var finns logiken? I sitt svar nämner industriministern stödet tillNorrlandsjordbruket. Det är ju bra, men vad hjälper det småbrukarna iSjuhäradsbygden, östra och i skogstrakterna i ? Ibroschyren står det: "Vi skall sträva efter en utveckling där landsbygdensresurser bättre tas till vara. En utveckling där både produktionsresurser ochkulturhistoriska värden utvecklas till gagn för hela landet." Landsbygdens viktigaste produktionsresurs är åkermarken.Betyder den här meningen att regeringen just nu ändrat uppfattning och villhjälpa att slå vakt om all brukad mark? Det är också en fråga jag gärnaskulle vilja ha svar på. I kampanjbladet står det: "Genom en bred samlingskall de positiva erfarenheterna av de senaste årens akfiva glesbygdspolitiklägga grunden för en nyutveckling- ." Jag måste säga: Bevare mig väl för de senaste årens Jag har tidigare citerat ERU, och jag håller helt med ERUom att trenden går mot en enorm koncentrafion till , ochMalmö. En sådan glesbygdspolitik kan regeringen inte bygga vidare på.Regeringen måste inom varje område fatta för landsbygden positiva, konkretabeslut. Ett sådant skulle ju kunna vara att öka den kommunala skatteutjämningentill åtminstone det som föreslår, plus 3,5 miljarder. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på interpellation 1987/88:24 om verksamheten vid har bett mig att i riksdagenredogöra för min syn på situation och framtid samt attredovisa vilka åtgärder regeringen har vidtagit och tänker vidta för att tryggavarvets fortbestånd med nuvarande höga kompetens och den av riksdagenfastställda kapaciteten som bl. a. anger att arbetsstyrkan vid varvet skalluppgå till 1 200 personer. utvecklar, tillverkar och underhållermarina fartyg. verksamhetsinriktning som marint varv harlegat fast . Sedan denna tidpunkt har varvet haft ca 1 100anställda. huvudsakliga kund är det svenskaförsvaret. Dessutom har det förekommit export. har mot bakgrund av denberäknade orderingången beslutat uppdra åt VD att ta upp MBL-förhandlingar omatt minska arbetsstyrkan med 250 personer.Detta innebär att varvets styrelse beslutat att anpassa kapaciteten till denlångsiktiga efterfrågan och till en nivå som styrelsen bedömer medför attkompetensen hos varvet kan bevaras. uttalade såväl som attstatsmakterna har ett särskilt ansvar för beläggningsnivån på varvet.Näringsutskottet anförde att det bör vara de militära myndigheternassak att inom ramen för sin planering sörja för ett effektivt utnyttjande av bl.a. . Något beslut i om en viss kapacitetsnivå hosvarvet finns däremot inte. kan inte som ägare tillKarlskronavarvet ta ett ansvar för att varvet har en betydligt störrekapacitet än det på lång sikt finns beställningar på. Med tanke på bl. a. marknadsprisnivån på civilahandelsfartyg är det inte realistiskt att varvet skall kunna tillkämpa sigkompletterande beställningar på civil produkfion. är därförsom påpekade helt beroende av beställningar på nybyggnad ellerunderhåll från det svenska försvareteller andra statliga myndigheter vad gäller specialfartyg för att få etttillfredsställande kapacitetsutnyttjande. Exportorder kan aldrig få annat änmarginell betydelse för varvet. Det av fattade beslutet om försvaret våren 1987innebär att nu kommer att få ett minskatkapacitetsutnyttjande för det svenska försvaret. Arbete pågår för närvarandesåväl inom som inom varvet och föratt undersöka om den svacka som finns i varvets beläggning kanutjämnas. Det är naturiigtvis av stor betydelse av såväl försvarspolitiska somregionalpolitiska skäl att framtid tryggas på en sådan nivå atten acceptabel kompetens behålls. Jag vill dock betona att detta inte är någonlätt uppgift. 58GOTHE (): Herr talman!Tack för svaret, industriministern. Jag försöker utläsa någonting posifivt ur det, jag villgärna det. Men det är väldigt svårt. Industriministern lovar ingenting. Varfinns industriministerns och industridepartementets samordningsansvar i det härfallet - ett samordningsansvar som ju finns inom ? Jag är rädd för att harhamnat mellan två stolar. Jag har ställt denna fråga tillförsvarsministern. När jag senast frågade honom hänvisade han till detinterpellationssvar som jag skulle få, och har fått, ifrånindustriministern. Försvarsministerns svar innehöll såledesprakfiskt taget ingenting. Industriministern säger, i ,och för sig mycket riktigt,att det ankommer främst på försvaret att se till att har denkapacitet som krävs för att man skall kunna upprätthålla den kompetens somutgör grunden för varvet. Gång på gång har jag här i kammaren och även i andrafora betonat stora betydelse. Vi vet att det är säkerhetspolitisktytterligt viktigt att vi har detta örlogsvarv. Det kan åberopas att varvetsbetydelse för den svenska alliansfriheten, som syftar till neutralitet i krig,är mycket stor. Det finns åtminstone två uttalanden och eniga beslut här iriksdagen om varvets betydelse. Det måste skapas lösningar på de problem somKarlskronavarvet nu har. Vi har tidigare kunnat ta del av situationen. Iförsvarsbeslutet som fattades under en av bestämdesatt marinen inte skulle göra några nybeställningar av fartyg. Vi moderater haren annan uppfattning. Vi slår vakt om säkerhetspolidken och försvaret. Vikonstaterar att det finns otillräckliga resurser för ubåtsjakten. De nya fartygsom marinen behöver skall naturligtvis byggas - och de skall byggas påKarlskronavarvet. har kompetensen, en kompetens som är avunikt slag i världen då det gäller glasfiberarmerade plastskrov. kommeremellertid varvsbyggnaden att stå tom fr. o. m. , dvs. om bara ett parmånader. Hur kommer det att gå med kompetensen när arbetarna försvinner? Dettar att utbilda dukfiga tekniker och arbetare i detta avseende.Ubåtsbyggnadshallen på samma varv kommer att stängas , såvida det nuinte skulle komma in en beställning. Hur går det då med kompetensen? 6 protokoll 1987/88:9-10 Det tarupp till att få fram en ny kompetent ubåtsbyggare. Vårt svenska försvar behöver förnya sin örlogsflottaallteftersom de olika fartygen faller för åldersstrecket. Detta behov avförnyelse har beskrivits av varvet i ett kompendium som jag utgår ifrån attindustriministern har tagit del av. Detta visar att kapaciteten vidKarlskronavarvet framöver behöver ligga på den nivå som varvet har , dvs.1 100 anställda. Det är också nödvändigt av flera andra skäl, t. ex. för skall kunna behålla sina duktiga tekniker, ingenjörer, konstruktörer m. fl. När industriministern i sitt svar nu säger attvarvskoncernen inte kan göras ansvarig för att på hålladenna nivå, blir jag ytterligt orolig. Det är nu som situationen är så akut.Svackan kommer att finnas där . Det blir en svacka sommotsvarar en nedgång med förmodligen ca 300 personer, utöver de 250 anställdasom nu varslats. Den ordernivå som finns på varvet om dyker ner motca av kapacitetsvolymen. Jag vill avslutningsvis bara fråga industriministernom han möjligen skulle vilja komma med några bedömningar. Varför vill man intesäkerställa vårt försvars nuvarande och kommande behov? 59KARL-GÖSTA (): Det är det tredje statsrådet som, sedanriksdagsstarten, tar till orda om framtid. Förutvarandearbetsmarknadsministern har hänvisat till att länsarbetsnämnden skall tainitiativ till att bilda en samrådsgrupp, som bl. a. skall diskutera vilka arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som kan behöva vidtas för att underlätta en eventuell omställning. Somsvar på en fråga från mig meddelade försvarsministern att regeringen står fastvid försvarsbeslutet, innebärande att det t. ex. inte blir några nya fartygsenheterför ubåtsjakt. berättade just att försvarsministern beträffandeKarlskronavarvets framtid i övrigt hänvisade till dagens interpellationssvar.Det har vi tagit del av. Liksom tidigare nämnda statsråd harindustriministern inga posifiva besked att komma med till Karlskronavarvetsledning och personal. Regeringsförklaringen gav inte heller någon antydan tillatt lösa problemen i , trots att varslen på varoffentliggjorda vid det tillfället. Av gjorda regeringsuttalanden kanman uppenbarligen dra den slutsatsen att socialdemokraterna sviker det avregeringen och gjorda uttalandet om en rimlig beläggningssituation påKarlskronavarvet. Detta uttalande torde innebära att en rimlig beläggningssituationskall motsvara den produkfionsvolym som varvet hade när beslutet fattades våren1983. Det är samma produkfionsvolym som varvet har , dvs. ungefär1 100 anställda. Industriministerns defensiva svar kan jag inte tolka påannat sätt än att en neddragning av produktionsvolymen på ärett faktum. Det är ett dystert besked för de anställda vid ,för kommun och för . förekommer som bekantubåtskränkningar mot vårt land. Vi har inte tillräckliga resurser för attförsvara oss mot Eftersom vi inte kan försvara våra gränser på ett fullgott sättminskar omvärldens förtroende för vår vilja och förmåga att hålla fast vid vårdeklarerade neutralitetslinje. Förtroendet rubbas också av det skälet att vårtoberoende när det gäller produktion av örlogsfartyg är i allvarlig fara i ochmed den aviserade neddragningen på . Kränkningar förekommer runt om hela vår kust. De ärintensivast mot våra känsligaste områden. Den främmande makten har enomfattande kapacitet vid sina fientliga operationer mot vårt land. Oftastberörs tre olika områden . Det är därför beklämmande att konstateraatt regeringen inte tar sitt ansvar för att på ett fullgott sätt skydda våragränser mot dessa kränkningar. Marinen har en ubåtsjaktsstyrka till sitt förfogande föratt försvara en kuststräcka omfattande . Det är naturligtvis inte möjligtatt med dessa begränsade resurser skydda sig mot den främmande makten i dettaavseende - särskilt med beaktande av de omfattande resurser som den främmandemakten använder mot oss. Marinen behöver fler fartyg för att kunna bygga uppytterligare en ubåtsjaktsstyrka. producerar för närvarandeenheter avsedda för ubåtsskydd till marinen. Jag tänker närmast påminröjningsfartyg, kustkorvetter och ubåtar. För att stärka vår neutralitetspolitik och med beaktandeav samhällsekonomiska skäl är det enligt min mening självklart attKarlskronavarvet borde få utöka produktionen av kustkorvetter och byggaytterligare en ubåt för marinens räkning. Genom en sådan åtgärd kan dennuvarande personalstyr- kan vid behållakunskapskapitalet, och varvet kan utvecklas i stället för att reduceras ochkanske i vissa avseenden raseras. hör till de världsledande inomplasttekniken. har varvet, som nämnde, intelängre några beställningar med anknytning till denna produktionsteknikbeträffande örlogsfartyg. Nedläggning av denna verksamhet kan därför bliföljden. Det är slöseri med resurserna om en sådan åtgärd måste vidtas.Kompetensen sjunker. Vi kommer obönhörligen på efterkälken. Den hårda internationellamarknaden kräver en ständig utveckling och att man ständigt vidgar sinkompetens. En nedläggning är också bekymmersam därför att framtidensörlogsfartyg med stor sannolikhet i mycket stor utsträckning kommer attproduceras i plast. Jag vill slutligen fråga industriministern; Vad menarindustriministern med en nivå som innebär att acceptabel kompetens behålls? Med tanke på ordvalet i slutet av svaret måste jag ocksåfråga: Är socialdemokraterna på väg att helt avstå från somörlogs-fartygsvarv? Och slutligen: Har råd att riskera sin toppositionvad gäller örlogsfartygsproduktion, vilket uppenbarligen kan bli resultatet avregeringens politik. Överläggningenvar härmed avslutad. Om åtgärder mot radon i bostäder 12 § Svar på interpellation 1987/88:7 om åtgärder motradon i bostäder har frågat mig vadregeringen ämnar göra för att lösa problemet med radon i bostäder. beslutade regeringen omansvarsfördelningen mellan de berörda statliga myndigheterna i frågor som rörradon i bostäder och gav dem ett antal konkreta uppdrag som rörde det fortsattaarbetet. fick i uppdrag att före den 1 juni 1987lägga fram en lägesrapport om arbetet med att minska riskerna med radon ibostäder. Arbetet skulle utföras i samråd med , statens planverksamt statens mät- och provråd och i samverkan med . Denna lägesrapport har kommit. Den ger en fylligredogörelse för det aktuella läget och pekar på de områden därytterligare insatser behöver göras. Flera av dessa områden rör kommunerna och de kommunalaorganens arbete. Andra rör områden för vilka staten närmast svarar. Med anledning av rapporten har i sinanslagsframställning föreslagit att statens ekonomiska stöd ökastill dem som har drabbats av problem med radon i sina hem. Frågan prövas nu avregeringen i arbetet med statsbudgeten . Regeringens beslut innehöll också ett uppdrag tillplanverket att inom ramen för den pågående översynen av Svensk Byggnorm ta framförslag fill föreskrifter som ger kommunerna möjlighet att vidbygglovsprövningen kräva åtgärder som begränsar riskerna av radon ibebyggelsen. har redovisat sitt förslag tillföreskrifter om vad som i detta avseende bör gälla vid nybyggnad. Förslagetbereds nu i regeringskans-het. Jag har här redogjort för vad som närmast kommer att skeinom mitt ansvarsområde. Jag vill avslutningsvis konstatera att det ärkommunernas arbete som kommer att ha den avgörande betydelsen för om vi skalllyckas minska farorna av radon i den bebyggelse vi har och i de hus viframdeles bygger. Staten kommer genom sina myndigheter att efter bästa förmågastödja dem i detta arbete. 61BIRGITTA (): Jag ber att få tacka bostadsministern försvaret på min interpellafion, men jag tycker att det är obegripligt att det gårså trögt att i prakfiken göra något åt radonhusen. Vi har motionerat och interpenerat här i i fleraår och får varje gång fill svar att åtgärder övervägs och prövas ochutredningar avvaktas. Mängder av statliga myndigheter är inblandade, men detverkar inte som om de förmådde komma med ett tillräckligt handgripligt materialför att underlätta kommunernas praktiska handläggning och för att få de berördafamiljerna att förstå att det både är nödvändigt och möjligt att bygga bortradonfaran. När vi för ganska precis diskuterade detta problem häri kammaren, ansåg inte bostadsministern att det behövdes något ökat ekonomiskt stöd fill defamiljer som drabbats. Det är bra att bostadsministern tänkt om på denpunkten. Detär allmänt vedertaget att radonets sönderfallsprodukter, de s. k.radondöttrarna, kan orsaka cancer när de fastnar på dammpartiklar och blir kvari lungan. berggrund avger ovanligt mycket radongas. Världsbefolkningenutsätts för ca /m-* luft, medan genomsnittet i är dubbelt så högt.10 % av bostäderna har nivåer högre än och högre än 400, detgränsvärde för sanitär olägenhet som strålskyddsinstitutet, SSI, satt. Några fåhus har upp fill 18 /m''. Vanligen är gruvor så väl ventilerade att manbara har /m där. Detfinns alltså små barn i som vistas större delen av dygnet i enradonmiljö som är 180 gånger värre än vad gruvarbetare behöver klara av attarbeta i! Följande län har stora radonproblem: ,och , , , , , ,, och län. Omdet nu vore oerhört komplicerat att åtgärda radonhusen och om det skulleinnebära enorma samhällskostnader, så kan man kanske förstå att det tar tid atttänka igenom hur man på bästa sätt skall göra. Men det är tekniskt lätt attbygga om ett radonhus, och samhällskostnaderna är överkomliga. Detenda man behöver göra är att öka ventilationen. Och för att sparauppvärmningsenergi och därmed minska driftkostnaderna bör man investera i envärmeväxlare. Det totala inomhusklimatet blir bättre på köpet och husetvärdefullare. En sådankostnad kan vara svår att klara av inte minst för en barnfamilj som haft oturenatt köpa ett nybyggt radonhus och som redan har höga bostadskostnader. Därförbör samhället betala en del av kostnaderna. Centernhar föreslagit en lösning med så litet byråkratiskt krångel som möjligt.Samhället kunde betala hälften av utgifterna . a. medanledning av en motion från lyssnade bostadsutskottet i på berörda myndigheter och departement. Det är vår förhoppning attriksdagen kommer att anta motionens förslag. Omåtgärder mot radon i bostäder Vi kan naturhgtvis allfid tycka att allting skulle gå fortare, men detär också fördelaktigt att skaffa sig kunskap när man skall hantera dessafrågor, och det är det som vi har gjort. Vi har , genom detuppdrag som regeringen gav, fått en ordentlig genomlysning av problematiken medradon i våra bostäder, av de åtgärder som krävs och de faror som finns. harvi fått ett underlag för att agera, och då har vi också agerat. Vihar gjort det i form av ändringar i byggnadslagstiftningen, genom föreskrifteri den nya byggnormen, vilken är under behandling i men ärutarbetad av planverket. Vi har renodlat ansvarsförhållandena när det gällerkommunernas ansvar och tagit upp till prövning frågan om staten skall bidra istörre utsträckning än för att man skall kunna komma fill rättamed radonproblemen. Betänkandethar framlagts för inte så särskilt länge sedan. Därefter har bostadsstyrelsensnabbt behandlat detta, och ligger frågan för behandling iregeringskansliet. Jag kan inte inse att denna handläggningsordning Omåtgärder mot radon i bostäder inneburit någonfördröjning i sammanhanget. Tvärtom har frågan handlagts med föredömligsnabbhet sedan vi väl fick fram det betänkande som regeringen gav flera av destatliga verken i uppdrag att gemensamt utarbeta. Beskrivningenav de problem som kan finnas på olika håll har jag självfallet ingenting att erinramot. Den är ju hämtad bl. a. från den genomförda utredningen. Vi kan konstateraatt det finns problem. Men det är inte en uppgift för vare sig regeringen ellerbostadsdepartementet, utan det åvilar kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnderatt ta itu med dessa problem. Denfråga som det nu gäller och som och jag har diskuteratfidigare gäller på vilket sätt vi skall ge ekonomiskt stöd för att man skallkomma till rätta med problemen. Jag har redovisat att beredningen av både dennafråga och av pefita pågår i och att våraöverväganden kommer att redovisas i budgetproposifionen. Anf.63 ():