prot · GB09137 · 1987-12-31 00:00:00 — Det första är att tillväxten iSverige sackar efter i förhållande till övriga OECD-lärtder. Ertligtstafisfikert ligger femma frårt boffert blartd 13 OECD-lärtder rtär defgäller fillväxfert av bruffonafionalprodukteu under 1980-falet. låg vibetydligt bättre framme. Julägre tillväxten är, desto svårare kommer def aff bli att framöver få bukt medprisöknirtgarrta. För varje misslyckat år bli det ärtrtu litet svårare aff lösaproblemet uästa år. Aff rulla problemen framför sig - vilket är socialdemokraternasertda syrtliga strategi - är alltså aft förvärra dem. kommer irt i ertortd cirkel. Detta är ert dålig strategi. Defartdra resultatet av den misslyckade långsikfiga polifiken är den överhettningsom finrts . Signalerna är tydligare än på mycket . Priserna sfiger,löner och andra kostnader sfiger, befalnirtgarrta gentemot utlandet ligger påminus och underskottet ökar. Räntan är på tok för hög. Omden ekonomiska polifiken hade varit mer framgårtgsrik - om den poUfik somfolkparfiet under eu följd av år har förordat hade följts - skulle ' dagertsöverheftrtirtgsproblem vara väserttligf mirtdre. Mert som läget rtu är måsteöverhettningen motverkas. Dettakan man göra på två sätt. Def ena är aff strama åt finartspolitiken genom atfbegränsa ökrtingen av konsumfiouert. Den fillväxt harhaft har ju varit nästan helt konsumfionsledd, och när man då måste strama åtbör def gälla just i fråga om konsumfionen. Då blir det mer utrymme förirtvesferirtgar och export. Då ökar möjlighetert aff komma ikapp i tillväxt,och mart kan komma in i en god cirkel. Den vägen har regeringen inte valt. skulle inrtebära aff mart vidtar sådarta kortsiktiga åtgärder som stämmermed vad som är långsiktigt korrekt. Det är vad vi i vill göra. Regeringertväljer i stället def andra sättet. Def är högräntepolifikerts väg. Genom atf nii regeringen gör alldeles för litet - nästan ingenfing - åt finanspolitikentvingas penningpolitikert dra ett alltför tungt lass. måste gripain och strama åt pertrtirtgpolitiken, vilket innebär högre räntor. Dettaär alltså regeringerts väg - aft bedriva en högrärttepoUtik. Då blir def ärtrtusvårare aft lösa de långsikfiga strukturproblemen. Det är återigen fråga om enond cirkel. Någradagar efter det atf den reviderade finansplarten hade presertterafs uttaladesig riksbartkschefen på ungefär följande sätt: Frårtvarort av ert fillräckligfinanspolitisk åtsframnirtg gör def rtödvärtdigt med ert pennirtgpoli-liskåtstramrtirtg, trots atf detta dämpar den nödvändiga kapacitefsutbyggua-den iden konkurrensufsaffa sektorn, trots att def leder fill ett oörtskaf stortvalutairtflöde och trots atf det leder till ökad lönsamhet i rena finansiellatransaktioner. Låt mig litet utförligare beskriva några nackdelar med denna socialdemokrafiska högränfepoUtik. Prot.1987/88:137 För det första bromsas den nödvärtdiga kapacifefsutbyggnadeni den 9 juni1988 kortkurrenskraftiga sektorn. Jo, aff den höga räntan slår ~ hårt mot invesferirtgarrta.Irtvesferirtgar har alltid en osäker avkastning - def e ono apoi- ijaf,gjbra,def kart gå mirtdre bra. När mart artvärtderlånade pengar kan mart '"''" emellerfidvara alldeles säker på en sak, nämligert att ränfart måsfe betalas. högrerärtta, desto mer måste betalas uf. Ju högre ränta, desto mer kan man vara säkerpå aff behöva betala ut och desto mer behöver man i irttäkter och destofärre investeringsprojekt klarar dert kalkylert. Rärttarts nivå är särskilt betydelsefull för de mindre ochmedelstora företagen, som ju infe har så stora egrta hopsamlade virtstmedel ochsom dessutom ger sina invesferirtgar mindre ofta och därför ibland lika gärnakan vänta rtågot år fill. Dessa irtvesferirtgar blir helt crtkelf irtte av rtärräntart är för hög. Rärtfarts nivå blir därmed särskilt betydelsefull för allade nya företag och nya investeringar som måste tillkomma inom industri ochtjänstesektorn, kanske särskilt tjänstesektorn. Del är ju i hög grad iIjäustesekforn som den framtida tillväxtert och expartsiortCrt ligger. Genom den högräntepolitik som socialdemokraterna förhindras alltså den framfida tillväxten. För det andra leder högränfepolifikert fill högavkasfrtirtg på rent finansiella fransakfiorter. Avkastningen påpenrtingplaceringar blir mycket högre än avkasfningert pä irtvesferirtgar somgörs i syfte atf öka produkfiousförmå-gart. Def är infe så konsfigt om def dåsker fler firtansiella placeringar och färre investeringar i ökadproduktionskapacitet. Framförallt märks detta i ökat valufaiuflöde från utlandet. Räntediffereusen gentemotutlandet blir allt större - för närvarartde handlar det om fleraprocentenheter. Vilket företag kan låta bli aff lårta pertgar ufomlauds fill t.ex. ränta och placera dem i fill och alltså rakt av tjäna ! Metoden att undvika sådana effekter är inte aff dra inlikviditet på det egendomliga och principvidriga sätt som regerirtgertföreslår. Vad som behövs är en finartspolitik som möjliggör en lägre svenskränfertivå. Får jag i detta sammarthartg också passa på att säga attsocialdemokraterrtas iver aft gynna "de egna" aldrig förnekar sig.T. o. m. rtär det gäller likvidifetsindragnirtgarrta gör man särskildaundartfag för sig rtärsfåertde orgartisafioner, i detta fall HSB ochRiksbyggen. Valufainflödet har varit mer än ,just på gruud av den högre räntenivån i än i utlandet. Det är ettbekymmer för riksbartkert i dess strävart atf föra ert restriktivpenningpolitik. En hög ränfertivå behövs ju för aft dämpa efterfrågan i Sverigertär finanspolitiken är otillräcklig och alldeles för svag. leder enhög räntenivå fill alt pengar flyter in i landet så atf tillgången på peugarökar och räntan därigenom tenderar att pressas ned. Regeringens polifik ställerfill en hel del trassel även för möjligheterna aft bedriva en.effekfivpenrtirtgpolitik. För deftredje är dert nuvarande högränfepolifikert ytterligare ett tecken på hurregeringen skjuter problemen framför sig. På grund av räntedifferensen farföretagen ufländska lån. Qm någort fid förfaller dessa lån fill befalnirtg. 12 Def kartske är , om 6månader eller . manartfirtgen ett stort valutautflöde eller också måsfe man även då hålla PrOt. uppe deusvenska rärtfenivån. Irtfe medverkar detta till atf lösa rtågot 9juni 1988 problem,tvärtom permartentas problemet. n i , , f ' t f Den ekonomiskapoli- För deffjärde, slufligeu, irtrtebär högränfepolifiken aft boendekosfrtadert ... ökar,framför allt för dem som infe bor i hus med statliga lån med låg För dem som bor i hus som har sädana statliga lån, dvs. medräntebidrag, inrtebär högrärttepolifikert pä kort sikt mindre. betyderdeu aff statens utgifter för bostadssubvenfioner ökar kraftigt. Bostadssubventionerna är den post i de statliga utgifternasom ökar allra snabbast, med realt enligt längfidsbudgefert. Påen rad ställen i den reviderade firtansplartcrt påpekas def olämpliga i dertrtautvecklirtg och örtskvärdhetert av aft minska bostadssubventiouerua. Denrtuvaraude hög-rärttepolifiken leder åt precis motsatt håll. En annart utgiftspost som ökar av samma skäl ärstatsskuldsräutorrta och kostrtaderrta för allemartssparandet. Beräkrtirtgarhar gjorts som tyder på aff den högre ränfertivårt irtnebär atf kosfrtadernaför allemanssparandet ökar med uugefär . Sammartfattrtirtgsvis kan man alltså kortsfafera aff dertvalda högrärttepolifikert leder alldeles fel. Regerirtgen klarar infe atfangripa de grundläggartde problemert utan väljer dert crtklasfe lösrtirtgert,rtämligert aff skjuta dem framför sig. blir de ackumuleradeeffekterna av regerirtgerts oförmåga sä stora atf riksbartkert måste irtgripa.Därav högrärttepolifikert. Lösrtirtgert,herr talmart, ligger på två plart. För def första atf sätta i gång en strukturpolitik värdnamnet. har upprepade gånger beskrivit vad detta innebär. Lägremarginalskatter, minskade offenfiiga utgifter, slopad pris- ochvalufaregleriug, mera konkurrens och mindre statlig detaljstyrning i densociala tjänsteproduktionen, bättre och stabila förutsättnirtgar föravtalsrörelsen och mycket annat. Pä dennapunkt gäller i regerirtgerts polifik det dubbla budskapefs filosofi. regerande erkänner nu finansministern afflägre marginalskatter behövs. I varje fall i ord. Och i varje fall . Meunågra förslag lägger hau infe fram. De förslag som andra lägger fram går hanemot. Resultatet är aft marginalskafferrta stiger. I ord erkärtrter finartsministern atf skatterrta är förhöga och bör särtkas. I varje fall i prirtcip. Och i varje fall"sedart". Mert några förslag lägger hau iute fram. De förslag somartdra lägger fram går hart emot. Resultatet är aff skattetrycket sfiger. T. o. m. statsministern har sagt aft skatterna skallsänkas. När tänker regeringen börja med det? Def första steget är ju attåtminsforte sluta höja skatterrta. När avser firtartsmirtisterrt sluta medskaftehöjrtingspolifiken? I ord erkänner finausministern aft kortkurreus är bra. Dåblir produktionen effektiv. Men infe när det gäller produkfiouert av socialatjärtsfer som vård, omsorg och utbildrting. Då skall def vara monopol, ochoffenfiiga monopol. I ord erkärtrter firtartsmirtisterrt att hushålleussparande är för litet. I varje fall när han talar på mötert ordrtade av sparbartker och likrtartde. Mert firtansufskoffet säger aft målet är aff öka det offentliga, def kollekfiva sparartdet. Och firtartsminisfern lägger fram förslag som ökar def kollekfiva - Den ekonomiska politiken m. m. sparandetoch det kollekfiva ägandet, nu senast om en femte AP-fortd. Redovisade mofivdär hartdlar om rtäringslivefs riskkapitalförsörjnirtg och tryggartdet avpensionerrta. De är rent ut sagt en bluff. Det egenfliga mofivet är atffortsätta kollekfivisera ägandet av rtäringslivet, lönfagarfondssystemefsforfsäftrtirtg helt ertkelf. I ord säger firtartsmirtisterrt aff mart irtfe skall läggartya skatter på företagert för att betala ökad privat kortsumfiou. Mertkortkret föreslår hart just detta, s. k. valpskatt och höjd ATP-avgift skallbetala just för ökad privat kortsumfion. Valpskaffen har karakteriserats som finansministerrtsirtfellektuella haveri. Ökade arbetsgivaravgifter skall man infe ha för defförsvårar avtalsrörelsen. Så står det i den reviderade firtartsplartcrt och ifirtartsutskoffets befärtkartde. Det är alldeles sartt. Ordert är rikfiga. Menändå kommer sådana förslag gång efter artrtan. Ett är säkert - så länge nyareformer finansieras med nya skatter kommer skattetrycket aldrig aft sjunka. Def dubbla budskapefs filosofi gäller även ifråga om dert kortsikfiga stabiliseringspolitiken. .Finartsmirtisferu säger att det behövs en stramarefinanspolitik. Det låter bra och är helt korrekt. Men def firtrtsirtga förslag. Alla irtser aff dert privata kortsumfiorten infe år efterår kan öka mer äu produktionen. Det är nödvändigt med en dämpnirtg. Som rtäsfanenda åtgärd föreslår då regerirtgert ert höjrtirtg av tobaksskatfert med erthalv miljard krortor. Var och ert irtser aff detta är helt otillräckligt. har gjort samma bedömrting som alla andra, affekonomirt är överhetf.id och att åtstramrting behövs. Som enda parti harvi också lagt fram .konk:reta förslag om finanspolitisk åtstramrtirtg. Vi harföreslagit ytterligare reduceringar i bostadssubventionerna, ytterligarereducering av statsbidragen till arbetslöshetskassorna, sartiordrtirtg avarbetsskade- och sjukförsäkringarna. Redan tidigare hade vi av hänsyrt lillertergiförsörjrting-ert och miljön föreslagit höjd olje- och kolskaff.Tillsammans irtrtebär våra förslag en åtstramning på ca merän regeringens. Jag vill poängtera att dessa förslag inte lagts fram inågon sorts illvilja utan därför aff de är rtödvärtdiga. Alternativet - utanåtstramning - är rnycket värre. I freårskalkylerna i regeringertskomplefferirtgsproposifiort beskrivs vältaligt vad som artnars händer.Tillväxten sjunker till , priserna sfiger ännu mycket meräu , arbetslösheten mer än fördubblas. insåg även socialdemokraterna aft regeringenssfabilise-ringspolifik var dålig. De valde då aff ansluta sig fill folkparfietsförslag om höjd oljeskaft. Det är visserligen bra aff de ändrar sig när deinser atf polifiken är fel. Men är def typiskt aff def är justförslaget om höjd oljeskatf som väljs. Våra förslag om samtidigaskaffesänkrtiugar, främst marginalskatfesärtkrtirtgar, avvisas. Våra förslag ombesparirtgar i de offerttliga utgifterna, avvisas. Besparirtgarrta avvisas av fördelrtirtgspolitiska skäl,säger utskoftsmajoritefen. Det skulle vara intressartt aft höra ufskottetsordförande förklara hur han kommer fram fill aff det är de rika, infe de fattiga,som drabbas värst rtär priserrta stiger, aff det är de rika, irtte de fattiga,som drabbas värst rtär arbefslöshefertsfiger, att def är de rika, irtfe de fattiga, som drabbas värst rtär denekonomiska tillväxten och reallönerna sjunker. Sanningen är ju den aff det är de sämst ställda somdrabbas allra värst av regeringens politik. Det är de som blir utan jobb somdrabbas när arbetslösheten mer än fördubblas. Def är de som har svårt atf redani dag få pengarrta all räcka till som drabbas mest när priserna sfiger. Det ärde som har låga löner som drabbas mest när utrymmet för lönehöjningarförsvinner. Och det blir resultatet av regeringens polifik, enligt vad nisjälva skriver. vill ha en politik som främjar tillväxt,framåtskridande och högre välfärd för alla. I vär parfimofion och dereservafioner som folkparfiet underfeckrtaf finns denna politik väl beskriven. I fråga om budgetpolitiken innebär våra förslagbesparingar på netto ca på helår. Därav använder vi ca 3miljarder kronor för aft sänka skatterna, främst genom lägre marginalskatteroch återinfört infla-fionsskydd. Lika mycket, dvs. uugefär 3 miljarder krortor,anvärtds för ert rtödvärtdig firtartspolifisk åtstramrtirtg. Folkpartiefs partiordförartde BengtWesterberg ställde i en tidningsartikel tre frågor fillKjell-Olof . Finansministern har infe svarat på dem. har han 40minuters talefid framför sig. Jag vill därför upprepa frågorna: När skallsocialdemokraterna sluta höja skattetrycket? När tänker rti artträda marschenmot def lägre skattetryck som ufiovat? Vilket är detegenfliga motivet för dert femte AP-fortdert? Är def irtfe sä aff def bara ärärtrtu eu åtgärd i syfte att kollekfivisera ägandet av närirtgslivet, en förstaforfsäftrtirtg på lörtfagarfortdssysfemef? Är det riktigtatf den socialdemokratiska riksdagsgruppen motsätter sig en stramfirtanspolifik av def slag regeringen i ord förordar i den revideradefirtartsplartcn? Eller avstår regerirtgert av taktiska skäl med hänsyrt tilldet stundande valet? Jag yrkar bifall till alla reservationer somuudertecknats av och i övrigt fill utskottets hemställan. Den ekonomiska politiken m.m. AnL 3GUNNAR (): När vi läste finansplanen kundevise aff firtartsmirtisterrt angav mycket bestämda förutsättnirtgar för erthygglig utveckling under detta år och framöver. Dessa byggde bl. a. påsmå kostrtadsförärtd-rirtgar. har en del av året gått, och vi kan se aff deförutsäftuiugar som gällde förhållandena här hemma inte har infriats.Prisöknirtgarrta kan komma aff hamna på . Def'är eri oroandeutveckling jämfört med vara konkurrentländer. Samfidigt kan vi rtotera aft vihar viss hjälp frårt dert irtterrtationella utvecklingen ytterligare ,mert vi kominer ärtdå aldrig undan våra egna problem. Vi har i en alltför snabb kostnadsutveckling iförhållande fill omvärlden och våra konkurrertflärtder. Vi har för litertkapacitet i irtdusfriu. Vi har för stora regiortala obalanser, som ocksåförstärks. Vi har för liten flexibilitet i ekonomin - inte mirtsf i dessofferttliga del. förstår att TCO-ekortomerna nu ropar atf loppet är körtvad gäller kostnadsutveckliug- Den ekonomiska politiken rn. en ochlönekostuadsutvecklingen /89. Meu det vore fel atf instämma i denkörert, mertar jag. Vår uppgift är en annan. Vi måsfe konstatera aft mycket hargått snett för socialdemokratins strategi, men måste vi ställafrågan: Vad skall vi göra nu? I måuga avseendert påminner situationen om den vihade . Vi har en för snabb kostnadsutveckling, ochhushållskonsumtionen utvecklas snabbare än ekonomin tål. Vi riskerar aft påsikt få problem på de infernatiortella markrtaderna. Kommer en internationelllågkonjunktur, slår detta igenom med kraft på den svenska ekonomin,sysselsättningen, byfesbalansert m.fl. områden. Defta får infe ske. I mitten aiv 70-talet kombinerades för höga löneavtal medkostnadsdrivart-de skatteökrtirtgar, dvs. Nukombirteras de höga lörteavfalen med en finanspolitisk åtsframnirtg i form avhöjd oljeskatf. Det är verkligert tvivelaktigt om detta är vad svcrtsk ekortomijust uu behöver. Däremot är det av energipolifiska skäl nödvärtdigf med enskafteomläggrtirtg, frårt irtkomstskaffer fill ertergi- ochrtaturresursskatfer. Eu höjning av grundavdraget med . skulle ha kuunatfinartsieras gcrtom ert höjrtirtg av oljeskaftcrt. Gör mart en sådanomläggrtirtg skulle man kunna skapa eu fördelningspolitisk grund, en bra grund,för avtalsrörelsen . Def går således, herr falman, att i detta fall slåfiera flugor i eu smäll. Men det går också aff, som mart kanske gör , bommafullständigt. Den ekonomiska politikens mål har länge varitfull sysselsättrtirtg, stabilt pcrtrtirtgvärde, hög ekortomisk tillväxt, jämrtfördelrtirtg av levrtadsstandardert och balans i ufrikesbetaluiugarua. Fråncenterns sida menar vi att dessa mål är riktiga. Men de måste kompletteras medmål som ren miljö, lesurshänsyn och regiortal balans. För atf vi skall ha enlångsiktig ekonomisk utveckling måste också dessa krav beaktas ifortsättningen. Den regionala balansen är infe tillfredsställande.Folkvartdrirtgert till de överhettade regiorterna fortsätter, med de inbyggdaproblem som finns i detta: bostadsbrist, hög löneglidnirtg och dåligtutnyttjande av de samhällsresurser som finns i utflyffrtirtgsorfer. Def är enbart bristerna i bostadspolifiken som ytterligare håller tillbakakoncertfraliorten. För denna brist pä planering är del bl. a. ungdomar som fårbetala ett dyrt pris i form av bostadsbristen. Det måste också slås fast aft en ökad ekonomisk standardinte är samma sak som ökad livskvalitet. Ofta kan värdet av enarbefsfidsförkortnirtg, bättre arbetsmiljö, trygghet på arbetsmarkrtadert,orörd natur liksom värdet av aff själv få välja bostadsort ge en högre välfärdäu en ekonomisk standardhöjning. Centerrt menar därför att miijöhänsynert måsfe fä slåigertom i dert ekonomiska polifiken. Den som kortsumerar och den som producerarmåste få känna de verkliga kostnaderna för produkfionert. En sådartirtriktrtirtg kan också vara ett vikfigt inslag i dert ekonomiska polifik varssyfte är att begränsa konsumtionen. Andra får bära kostnaderrta för miljöförorertirtgarsom leder till mirtskad skogsfillväxf, vårdkosfrtader, korrosionsskador ochproduktionsbortfall. Vi anser aff man genom miljöavgifter skulle kuuna belastaproduktionen, för att därigenom fä fram def rätta ansvaret. kommer dåaft på ett bättre sätt spegla de verkliga produktiouskosfnaderrta. Jag mertaraff detta vore ett sätt att använda kombinationen mellan ekonomi och ekologiför aff minska samhällets kostnader för miljöförstöring pä lång sikt, eftersomutsläppen rimligen borde minska. En sådan inriktning borde ge förutsättningarför en varaktig ekonomisk tillväxt. Också algkatasfrofen på visarsambandet mellan ekonomi och ekologi. Vid behandlingen i finansutskottet har ett intressantnytänkande på delta område börjat. Om man läser reservation 8 av folkpartietoch kan man konstatera att de idéer som länge haft nubörjar föranleda eu eftertanke i dessa båda parfier. Denrta utvecklirtg tyckerjag är intressant och hoppfull, även om den har gått sakta. Men jag vill äudåerkänna aff och moderaferna har börjat länka på miljöfrågorna i ellbredare sammanhang. Vad gör då socialdemokraterna? Socialdemokraterna har slagit klackarna i marken.Ingenting får förändras. Trols alt stora delar av svensk arbetarrörelse villha framåtskridande i miljöpolitiken står socialdemokraterna kvar, förbisprungnat.o.m. av moderaferna i firtartsufskottel. Man frågar sig vad de radikalakrafterna inom socialdemokratin säger om detta, om de nu finns kvar. Socialdemokraterna har klackarna i marken, skygglapparnapå och linje framför sig - den linje som inrtebär aff inget fårske, och om något skall göras, skall fa def personligainifiativet i något slags allmän Ebbe-anda. Men dessa initiafiv, herr talman,har vi väntat på. Kärtrts det irtte srtopet för socialdemokraterrta ifirtartsufskoftet och i regeringen atf ni just på denna punkt, i euövergripande miljöfråga, blir omsprungrta t. o. m. av moderaterrta? Är detirtte litet genant, herr finartsmi-rtisfer, aft gå till val med defta framförögonen? Det är socialdemokraternas lojhef på miljöområdet som geren felakfig bild av dert initiativkraft som verkligen finrts här i riksdagertnär def gäller miljöfrågor, åtminstone från sida. formar sinpolitik på marknadsekonomins gruud för aff komma de välfärdspolifiska målen sånära som möjligt. Def irtnebär att centerrt i de konflikter som skall lösasinom vardagspolitiken ställer sig på låginkomsttagarnas och småföretagarnassida och på miljörts sida. Vi vill slå vakt om barnens och de äldresrättigheter. Vi vill arbeta för regional balans. Vi kräver rättvisa mellan landetsolika delar. Flera parfier i säger sig också stå bakom dessamål. Mert hur ser def uf i verklig haudlirtg? Socialdemokraterrta har irtiagitden roll där man hela liden talar öm irtkomstborlfallsprirtcipcrt - det verkarvara dert övergripande hållningen i de flesta ställningstaganden. Man bortserdärigenom automatiskt från ungdomar, kvinrtor som har varit hemarbelartde ochirtte kommit irt i de rtormala syslemert, arbetslösa, långtidssjuka somutstämplasoch undantagandepertsiortärerrta - som mart t.o.m. försöker straffadärför att de på 60-falef hade en åsikt som man artser var felaktig. När t. ex. dert socialdemokrafiska regerirtgert rtu i vårskulle betala tillbaka den sista biten lill pénsiortärerrta, fick de med fullATP mest och de utau nästan ingenting alls. ville inte gekompertsatiort och moderaterrta stödde regerirtgert. För certferrt var defrtafurligf att i stället höja de lägsta pertsionerna. börfråga sig: Vart fog egerttligen safsnirtgen på skolart vägen? Prot,1987/88:137 Den ekonomiska politiken m. m. Prot, 1987/88:137 Den ekonomiska politiken m.m. uttalandensom statsministern gjorde pä den socialdemokrafiska kongressert verkar hakommit på avyägar. Varför röstar man t. ex. ned förslag från centerrt om bättreläromedel och mirtdre klasser? Varför använder olika parfier just skolan somspårområde? Och hur går def med den regionala balansen? Vad sägersocialdemokrater, moderater samt folkpartister ute i landet om den politik somman nu för och som ensidigt gynnar koncentrafionsorterna? Skattetrycket måste hållas nere och sänkas rejält.Detta var vi från de icke-socialisfiska partierrta övererts om här ikammarert. Uppgörel-sert mellan och socialdemokraterna vadbeträffar oljeskatfen är naturligtvis ett steg i anrtart riktnirtg, precis somnär socialdemokraterna och folkparfiet höjde bensinskatten för att finansieraförsvarspakten. Def är på skatteområdet helt nödvändigt, tror jag, aft detfinns något parfi i som företräder låg- och mellaninkomsfgruppernasamt de mindre företagarna. Annars riskerar de aft få betala reformer ochförändrirtgar i stället föl att få sänkt skaft. Skallepolitiken måste vara ett aktivt led i lönerörelsenför är 1989. Regeringerts aviserade förslag om en sänkt marginalskatt med 3-4 %för heltidsarbetande är svårt atf värdera inrtart vi har fått ell fullsläudigfklarläggande av de fördelrtirtgspolitiska effekterna, och de visar sig förstnär vi får klart för oss vilken finansieringsform man har vall. Margirtalskatfert måste särtkas. Ert skaffereforrti för1989 förutsätter sådarta justerirtgar aft rtya fördelrtirtgspolitiska spänningarinle uppslår. Detta syfte uppnås, menar vi från sida, genom höjtgrundavdrag och sänkning av de högsta kornmunalskatierrta samt särtkt mafskatf.Tas irtfe sådana hänsyn, riskerar man att försvåra avtalsrörelsen- inteunderlätta den. Grundavdraget bör höjas med . lill totalt 11 500kr.