prot · GB0938 · 1987-12-31 00:00:00 — 40 kom med ett ganskahäpnadsväckande avslöjande: Det finns ettdokument utfärdat av den svenska och den indiska regeringen, där man bekräftaratt lagen om krigsmaterielexport skall sättas ur spel. I en debattartikel iDagens Nyheter i går publicerades lydelsen av en paragraf i dokumentet. Enligtartikeln är lydelsen att regeringen bekräftar "att de övergripandebestämmelserna som förbjuder export av militär utrustning och överföring avteknologi som beskrivs i den nämnda regeringspropositionen, inte gäller fördenna överenskommelse, och därmed är inte de generella hindren för exportrelevanta, och inte applicerbara på syftet och varaktigheten av hela dettaprogram som är kontrakterat med den indiska regeringen." Dessutom nämns det i att detfinns ett sådant Memorandum of Understanding. Därutöver har statsrådet alltsåbekräftat att ett sådant avtal finns. Hur kan man då förklara att regeringen har avtalat bort enlag om krigsmaterielexport? Antingen kan man svara att dokumentet inte finns.Men vi vet ju att det finns och att det är undertecknat. Eller också kan mansäga att det är felaktigt citerat. I så fall skulle jag vilja fråga AnitaGradin på vilket sätt det är fel citerat. Om så föredrar, behöverhon enbart säga att det som jag läste upp är felaktigt citerat. En tredje möjlighet är att förklarar hur den svenskaregeringen har kunnat förhandla bort lagen om krigsmaterielexport. Om innehållet i visst avtal mellan de svenska och indiskaregeringarna Vid en sådan stor affärsuppgörelse som dethär är fråga om är det ju naturligt att båda ländernas regeringar försöker attfå en överenskommelse som också klargör deras syn på viktigare frågor som harberöring med avtalet mellan köpare och säljare. Internationellt sett är detvanligt att man upprättar sådana här dokument. är dessa dokumenthemliga. Jag har redan sagt att detta avtal har ingåtts enligt deriktlinjer som reglerar den svenska krigsmaterielexporten. 32 (): Om inte förmår att ta avståndfrån det citat som jag läste upp, tar jag det som en bekräftelse på att dettaär korrekt. Man behöver inte avslöja ett hemligt dokument genom att enbart sägaatt det citat jag läste upp inte är korrekt. Om inte förmår säga att detta är felakfigt,är alltså denna lydelse korrekt. Därmed är det otvivelaktigt sä, att regeringenhar satt den svenska lagen ur spel. Jag har talat om för att detavtal sorh finns har ingåtts enligt de riktlinjer som gäller för den svenskakrigsmaterielexporten. Detta har alltså gjorts i enlighet med gällande-regleroch efter förebild av tidigare avtal samt avtal som tidigare regeringar harträffat. Frågan har dessutom varit föremål för samråd i utrikesnämnden, där sombekant även parti är representerat. Ompermissionerna inom kriminalvården, m. m. 34 (); Jag konstaterar att är oförmögen att ta avstånd fråncitatet. Då återstår bara en sak att göra, att låta konstitufionsutskottet fåtillgång till detta material i dess helhet för att kunna bedöma vad som harskett. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar påfrågorna 1987/88:217 och 221 om permissionerna inom kriminalvården, m. m. och har frågat mig om jag är beredd attlåta se över permissionsbestämmelserna. Minföreträdare förordnade en särskild utredare för att se övertillämpningen av reglerna för kriminalvård i anstalt såvitt gällerlångtidsdöm-da intagna. Utredaren har i avlämnat sitt betänkande. Ibetänkandet föreslås bl. a. vissa skärpningar av reglerna om permissioner ochandra vistelser utanför anstalt. Betänkandet skall nu gå ut på remiss. Jagräknar med att ett förslag skall kunna nå i vår. Den översyn somfrågeställarna efterlyser pågår alltså. Anf.36 (): Jag tackar statsrådet för svaret men är missnöjd, inte med statsrådeteller med svaret, utan med att det går så förtvivlat långsamt att vidtaåtgärder. Det går nästan lika långsamt som arbetet på . Där har man inom parentes sagt hunnit till snigel. Det verkar som omdenna utredning också går framåt med en snigels hastighet. Detär nu faktiskt utredningen tillsattes. Det skedde efter det att vifrågat dåvarande justitieministern om han tänkte göra något med anledning av des. 'teaterfångarna, de fyra fångar som vi vet for omkring i hela landet ochgav en fängslande föreställning och sedan passade på att avvika. Vad händer nu medanutredningen pågår? Ja,bara har ju, som alla vet, avvikit ut i frihetenunder en s. k. beledsagad permission. Sedanhar vi maskeradligan, där en man, dömd till fängelse för väpnat rån,avvikit under permission. Om denne säger rikslarmet att han kan vara farlig.Ändå får han permission. Vidarehar två män på permission häktats för det väpnade rånet mot Sparbankeni . De var båda dömda till långvariga fängelsestraff -åtta resp. . Senasthar två interner under en fyllefest på den öppna anstalten i avvikit.Kvar var då åtta kraftigt berusade interner, som överfördes till häktet ipolishuset i . Detkommer tydligen att dröja till innan det möjligen kan finnas ett förslagpå bord. Hela tar det alltså att utreda ett så i och för Är inte justifieministern upprörd över att det går sålångsamt? Går det inte att påskynda arbetet? Det är väl inte nödvändigt attefterlikna snigeln, även om snigeln är ett oskyldigt djur. 37 (); Tack försvaret, justitieministern. har beskrivit situationen i mycket grovadrag. Den ger en bild av slapphetens kriminalpolifik - den socialdemokratiska -en kriminalpolitik som statsrådet helt felaktigt försökt att göra bl. a.moderata samlingspartiet delaktig i. Statsrådet har givit mig bara ett halvt svar. Jag har imin fråga pekat på bl. a. en artikel i den socialdemokratiska tidningenVärmlands om hur statsrådet i ett tal i lovat hårdare tag motbrottslighet och även brottslingar. Jag frågar nu: När kommer detta attinträffa? Jag tror att en överväldigande del av svenska folketskulle vara mycket tacksam för ett svar på frågan: När blir det hårdare tag? Det är inte bara i den här artikeln som statsrådet harlovat hårdare tag. Den nya justitieministern kom ju som ett löfte från ovan ochtalade om att nu är det slut på slappheten, nu skall det bli ordning iKriminal-Sverige. I TV-intervjuer, den ena efter den andra, och i radioutlovade statsrådet detta. Har det inträffat en personlighetsförändring, kanman fråga sig, när vi nu får ta del av detta svar, som är nästan oförskämtkort. Får jag sedan också fråga: Hur många är det som rymmer?Jag har sett en uppgift om att det är drygt 100, men så får vi veta atthalvannan gång så många dessutom missköter sina permissioner, däriblandBergling. Är fortfarande en person som endast har misskött sinpermission, eller är han efter två månaders bortovaro möjligen en rymmare? Jag har ingen avsikt att dra ut närdet gäller frågan om permissionerna och det utredningsförslag som jag fickhäromdagen.- Det kommer att gå ut på remiss. Remisstiden kommer att bliförhållandevis kort, men eftersom jul- och nyårshelgerna kommer emellan, kan viinte låta remisstiden bli kortare än till . De olika instansernamåste ju få en chans att gå igenom frågorna och utarbeta sina svar. Det gällerju ändå svensk lagstiftning. Jag räknar med att en proposition i detta ärendekommer att föreläggas . Jag har ingen som helst avsiktatt försöka dra ut till . Jag antar att ocksåfrågeställarna är angelägna om att vi skall följa svensk lagstiftning ochbereda ärenden ordentligt, innan de kommer till . Det är så att en del av bestämmelserna om permissionbeslutas internt inom . Där har det skett enrestriktivare prövning . Det står alltså kriminalvårdsstyrelsenfritt att inom vissa ramar ändra nuvarande regler. Jag vet att dengeneraldirektör som regeringen i går utsåg och som kommer att tillträda inästa vecka, , ser som en av sina uppgifter att få en ändringtill stånd när det gäller permissionerna. Det är klart att det inte ärtillfredsställande att så måhga inte kommer tillbaka till fängelserna efterpermission eller att man har en Om permissionerna inom kriminalvården, m. m. Om permissionerna inom kriminalvården, m. m. redovisningsom i vissa fall brister i stora drag. Jag tycker att det är självklart att vimåste få en ändrad ordning. Permissioner behövs både för de intagnas anpassning ochför att de skall kunna utföra vissa uppgifter i samhället, men permissionernafår inte gå till hur som helst. Det är alltså min avsikt att för regeringensdel komma med ett förslag . I övrigt kanske jag får återkomma i nästareplik - tiden för den här repliken är nu ute. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 39 (): Jag tackar statsrådet för dessa kompletterandeupplysningar och tvivlar inte på statsrådets vilja att komma fram till en snarlösning. Det finns emellertid två problem: dels tillämpningen avgällande bestämmelser, dels översynen av rådande bestämmelser. En svårighet idet sammanhanget är att dessa bestämmelser är mycket komplicerade. Man har fyraolika typer av interner - fiden tillåter mig inte att räkna upp de olikatyperna. Man har fyra olika typer av permission. Sedan har man tre olikagränser för avtjänad fid, innan den första permissionen kan beviljas. Dessutomhar man tre olika beviljningsinstanser. Detta ger en ganska komplicerad bild,och man hoppas att de nya eller kompletterande bestämmelserna, när de väl blirklara, också blir enklare. Man måste kunna ge klara besked utan att skyllaifrån sig på olika beviljningsinstanser.. Däri ligger en mycket viktig uppgift,tror jag. Under detta anförande övertogtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 40 (): Jag tackar statsrådet för löftet att återkomma - det varvänligt. Jag konstaterar att statsrådet har sagt att det har bliviten skärpning och restriktivare regler för permissioner. Men då undrar jag ochmånga med mig: Hur kan detta utläsas i verkligheten? Det har ju blivit ännufler rymningar, och enligt vissa uppgifter faktiskt fler permissioner. Statsrådet vänder sig till minpartikollega och mig med frågan om vi inte är angelägna om enordentlig lagstiftning. Jo, visst måste det bli en sådan! Det finns förslagutarbetade i de moderata parti- och kommittémotionerna. År efter år.har detfrån moderata samlingspartiet framlagts konkreta förslag till åtgärder för attkomma till rätta med brottsligheten. Det är bara att gå efter de förslagen. ställde frågor om övrigverksamhet när det gäller straffpåföljderna, brottsligheten och kriminalvården.Tyvärr var frågeställningen så allmän att det var litet svårt för mig att vetaexakt vad han närmast tänkte på. Får jag bara kort säga att jag avser att ibudgetpropositionen redovisa de riktlinjer efter vilka vi arbetar med vissafrågor inom departementet. Det finns en stor utredning,fängelsestraffkommittén, som har lagt fram en lång rad förslag. Vi håller påoch jobbar med dem ganska intensivt. Jag kan redovisa att vi kommer att delaupp förslagen på grundval av denna utredning i två delar. skall vilägga fram förslag som gäller straffvärde och påföljdsval. Frågorna omstraffskalorna är av den omfattningen att de i stort sett innebär en genomgångav hela , och det tar tyvärr litet tid. Därför kommer de förslageninte att kunna läggas fram förrän . Vi kommer dessutom med en rad andra förslag som gällerbrottsbekämpning och kriminalvård. De skall redovisas i budgetpropositionen. Om permissionerna inom kriminalvården, m. m. 42 (): Tack,statsrådet! Jag ställde faktiskt tidigare frågan, hur många somegentligen är rymmare. Det vore jättefint om statsrådet ville svara på denfrågan, så att detta blir belyst. Man undrar verkligen vad som kommer att skeför att minska ned rymningarna. Statsrådet hänvisar fill fängelsestraffkommittén, men detär såvitt jag kan minnas det förslaget lades fram, och detföljdes för resten av en uppmärksammad manöver från socialdemokratin.Kommittéförslaget från socialdemokraterna innebar lindringar istraffutmätningen. Det har varit en minst sagt ryckig kriminalpolitik. undrar jag: Vad kommer att göras av regeringen underden tid då vi skall avvakta? Kan det bli någon tillstymmelse till ordning, såatt inte hela översvämmas av brottslingar som på permissioner är uteoch stjäl, gör inbrott och bankrån. Detta är oerhört dyrbart för svenskafolket! 43 (): Jag kan väl också få svara på en fråga. månad var det 94 fångar som rymde men 140 som avvek under permission.Samtidigt beräknar man att det har varit ca 40 000 s. k. permissioner under ettår. Procentuellt kan man säga att det inte är så många som rymmer, men tyvärr händerdet alltför allvarliga brott i samband med sådant, och det måste bero på har en alltför mekanisk tillämpning av permissionsbestämmelserna.Aftonbladet hade , , rubriken: . Här beviljas alltså permissioner på löpande band,utan att man har talat om för andra att den och den personen är ute påpermission. Det rör sig om ca 1 000 pågående permissioner. En sak till är att man inte ens tarreda på vilka domar som ligger bakom straffen. Distriktsåklagare harenligt en artikel i fått beskedet att man beviljatpermission utan att ens ta reda på vilken dom vederbörande hade fått. De siffror som lämnade ärsåvitt jag förstår riktiga. Det är inte några vackra siffror, det håller jaghelt med om. Man kan redovisa detta på olika sätt. Antalet rymningar ärungefär 1 000. Om permbsionerna inom kriminalvården, m. m. Hälftensker direkt från anstalt och resten under olika former av vistelse utanföranstalt. Om man ser till antalet beviljade permissioner, som ärungefär 40 000 , finner man att det är som missköts genom s. k.uteblivande. Omkring en tredjedel av de uteblivna inställer sig självmant . Flera av de frågor som tagits upp här om hurpermissionerna skall hanteras har berörts i den utredning som harlämnat. Jag räknar med att vi kommer att kunna behandla dem i närproposifionen blir färdig. Anf.45 (): Visst måste man ha permissioner, för annars blir detförmodligen ännu värre; det vet vi ingenting om. Ett problem som jag inte har sett att man har diskuterat idenna utredning av är vilken kostnad och vilken skadapermittenterna åstadkommer när de är fria och återfaller till brott. Vad kostardet då att öka bevakningen? Det är tydligt att vi behöver en ökad bevakning, ivarje fall för vissa slags fångar. Den kostnaden måste naturligtvis vägas motden skada brottslingarna åstadkommer när de är ute under permission. Dettatycker jag är en mycket viktig avvägning, och det ligger verkligen i samhälletsintresse att här komma till rätt beslut. 46 (); Jag ber att få upprepa min fråga: När harjustitieministern för avsikt att vidta åtgärder syftande till restriktivarepermissionsgivning och "hårdare tag" mot brottslingar? Jag citerar idetta avseende statsrådets egna uttalanden. Jag tycker den frågeställningen ärganska klar. är det uppenbart att andra krafter får ta hand om denskärpning som är nödvändig, bl. a. för att fillmötesgå den allmänna opinionenhär i samhället. Då vill jag fråga statsrådet beträffande en artikel som finnsi - liknande uttalanden görs för övrigt i andrafidningar. Det är den nye kriminalvårdschefen som säger:"Först och främst skall jag sätta mig med personal och anstaltschefer ochlyssna på deras förslag och synpunkter-- .Sedan skall vi enas om ett mål och en strategi med en klar Jag frågar: Är det nu som skall tahand om riktlinjerna för den skärpning som behövs på det här området, eller ärdet möjligen så att statsrådet, regeringen och skall få hålla irodret? Om hade satt sig in iregelsystemet och dessutom lyssnat till mitt första inlägg, hade han vetat attpermissionsreglerna bestäms delvis genom beslut som vi kan fatta här iriksdagen, delvis genom tillämpning av den ordning som tillämpas internt inomkriminalvårdsstyrelsen, och båda dessa saker måste fungera. Den nyageneraldirektören har sina uppgifter, jag och ledamöter hartillsammans våra uppgifter, och båda måste genomföras. Anf.48 (): Jag lyssnade uppmärksamt till statsrådet. Det här är enoerhört viktig fråga. Jag hade all anledning att peka på artikeln och ställafrågan - om statsrådet nu vill lyssna på mig - vem som skall ta hand om de härytterst viktiga åtgärderna som tycks gå innanregeringen tar initiativ. Jag manar: Följ de moderata motionerna, med de skärpningarsöm där föreslås, och vi får åtminstone ett bättre grepp över kriminalpolitikeni vårt land och kan åstadkomma den förbättring av situationen som är nödvändig.Svenska folket märker utomordentligt starkt den brottsökning som sker, bl. a. iform av allt dyrare försäkringspremier. Om bedömningen av narkotikabrott Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1987/88:251 om bedömningen av narkotikabrott har - med hänvisning till enpromemoria från åklagarmyndigheten i - frågat mig om regeringen ärberedd att medverka till att rättspraxis vid bedömningen av narkotikabrott ärförenlig med den narkotikapolitik som lagt fast. Den promemoria som åberopar sig på är avintern karaktär. Där redovisas vissa riktlinjer för hur gränsen mellan olikagrader av narkotikabrott dras enligt åklagarmyndighetens tolkning avdomstolspraxis. Gränsen mellan vad som skall anses som ringa narkotikabrottoch narkotikabrott av s.k. normalgrad ändrades . Ändringeninnebar att beteckningen narkotikaförseelse slopades och ersattes medbeteckningen ringa narkotikabrott. höjdes straffmaximum från bötertill sex månaders fängelse. Avsikten var att vidga tillämpningsområdet förringa narkotikabrott som det aUtså blev möjUgt att döma tillfängelse. Lagändringen var inte avsedd att påverka domstolarnasstraffmätning. I lagstiftningsärendet påpekades dock att man måste frigöra sig från ett strikt mängdtänkande vid rubricering och påföljdsbestämning. Några exakta gränser mellan vad som skall anses vara ringa narkotikabrott och brott av s.k. normalgrad har inte meddelats i lagstiftningen, och detta torde för övrigt inte heller vara möjligt. Sådana frågor brukar överlämnas till rättstillämp ningen. Jag vill slutligen nämna att Norrmalmspolisensgatulangningsgrupp i Stockholrn i en skrivelse till regeringskanslietuttryckt oro över den gränsdragning mellan narkotikabrott och ringanarkotikabrott som görs i åklagarmyndighetens promemoria. Skrivelsen harlämnats över till , och jag avser att lämna den vidaretill riksåklagaren. Denne har nämligen på detta liksom på andra områdenmöjlighet att vid behov i cirkulär till rikets åklagare lämna allmänna råd iolika straffrättsliga gränsdragningsfrågor. Om principerna för visst slag av upphandling inomförsvaret Anf.50 (): Jag tackar justitieministern för svaret. Det som liggertill grund för min fråga är uppgifter i.en artikel i pressen. Jag måste sägaatt jag blev bestört när jag läste den artikeln. Jag noterar att statsrådet avser att överlämna nämndaskrivelse från Norrmalmspolisens gatulangningsgrupp i tillriksåklagaren. Det tycker jag är bra.- Vi i menar att det är av allra störstabetydelse att samhällets narkotikapolitik med fasthet och konsekvens är sådanatt man tar avstånd från allt olovligt narkotikabruk. De straffrättsligaåtgärderna utgör verktyg i sammanhanget. Enligt narkotikastrafflagen utdöms straff för brott som äratt anse som ringa i form av böter eller fängelse . Sedanskärps straffet - ju grövre brottet är, desto strängare blir straffet. Det är oerhört viktigt att rättspraxis vid bedömningen avnarkotikabrott är förenlig med den narkotikapolitik som har lagtfast. Vidare är det angeläget att föra en offensiv och beslutsamnarkotikapolitik. Som vi i ser saken skall missbruk avnarkotika avspeglas i lagstiftningen. Gällande lag-i kombination medförordningar och föreskrifter - reglerar olika myndigheters narkotikabekämpandearbete. När det gäller de uppgifter som figurerat i pressen villjag fråga om det här innebär att åklagarmyndigheten i har gått ifrånde regler som polisen har haft och fortfarande har som rättesnöre. Om det ärså, kan ju toleransen vad gäller innehav av narkotika bli större, vilket skullevara mycket olyckligt. Det kan ju leda fill en ökning i fråga om bådenarkotikahanteringen och narkotikamissbruket. Någonting sådant kan väl ingenönska. Jag förmodar att inte heller justitieministern önskar det. Överläggningen:Var härmed avslutad. 10 § Svar på fråga 1987/88:185 om principerna för visstslag av upphandling inom försvaret har frågat vilka principersom enligt min mening bör gälla vid viss upphandling. Frågan är föranledd av att efteranbudsförfarande lagt ut beställning på renovering av 430 000 mössor förförsvaret. Vid upphandlingar till försvaret gäller bestämmelserna iupphandlingsförordningen (SFS 1986:366). Bestämmelserna innebär bl. a. attupphandlingarna normalt skall ske på affärsmässiga grunder. Jag har låtitinhämta att har antagit det anbud som medför de lägstakostnaderna för försvaret. Jag finnerinte anledning att ifrågasätta materielverkets beslut. Anf.52 (): Jag tackarförsvarsministern för svaret på min fråga. har i anbudsinfordran begärt inpriser för renove ring av 430 000 mössor för försvaret från tvätteri i Fredriksbergi . I anvisningarna talas det om förhandlingsupphandling, menanbud kan lämnas även utan föregående förhandling. har lämnat förslag på två alternafiva anbud,av vilka det ena anbudet understiger det av antagnaanbudet. Det lägsta budet skiljer sig från närmaste anbud, före förhandling,med ca . - till fördel. Det är anmärkningsvärt att man inte har genomförtupphandlingen genom förhandling. Detta förfarande torde ha kunnat pressa prisetmed kanske . Man känner nu stor besvikelse över att ytterligarearbetstillfällen ej gick att få till bygden, särskilt som Bergslagen varit etthårt drabbat område ur arbetsmarknadssynpunkt. Överläggningen var härmed avslutad. 11§ Svar på frågorna 1987/88:189 och 211 om försvarets reseverksamhet har frågat mig vilkariktlinjer jag anser bör gälla för att försvarets reseverksamhet skall bedrivasså effekfivt och rationellt som möjligt och med så låga kostnader som möjligt,har frågat mig om jag är beredd att överväga åtgärder föratt säkerställa en sådan ordning för upphandlingen av resor åt försvaret att devärnpliktigas intressen fillvaratas. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. Inledningsvis vill jag säga några ord om hurreseverksamheten och resekostnaderna inom försvaret har utvecklats. Under en följd av år ökade resekostnaderna i fast pris,utan att det kunde förklaras med enbart en ökad omfattning av resandet.Kostnadsansvaret för värnpliktsresorna var centraliserat. Upphandlingen avresebyråtjänster var svagt ledd. En resebyrå hade i praktiken monopol påförsvarsresorna. Utvecklingen ledde till att överbefälhavaren vidtog en radåtgärder i syfte att bryta kostnadsutvecklingen. En reseavdelning inrättadesvid försvarsstaben, med uppgift att svara för upphandlingen avresebyråtjänster. Kostnadsansvaret för värnpliktsresorna decentraliserades.Försvarets egna transportresurser utnyttjades mera. bildades enresebyrå utan vinstsyfte. Såvitt nu kan bedömas har kostnadsutvecklingen bemästrats.Så minskade t. ex. kostnaderna för värnpliktsresor /87 med ca 50milj. Det är naturligt att detta viicker reaktioner av olika slag. Minskaderesekostnader för försvaret betyder ju minskade intäkter för reseproducenterna. pågår en upphandling av resebyråtjänster åtförsvaret i vissa orter. Anbudsvillkoren kritiseras av ochMargareta 4 protokoll 1987/88:37-38 Hemmingsson.Wennerfors menar att det är ointressant för andra resebyråer än FörsvarsresorAB att delta i anbudsgivningen och att därigenom en monopolsituation skapas.Hemmingsson menar att risk finns att de tillgängliga resurserna inte utnyttjaspå bästa sätt och att de värnpliktiga löper risk att drabbas, därför attkostnaderna inte kan hållas under kontroll. Beträffande den pågående upphandlingen har jag inte frånnågot håll hört att den genomförs i strid med upphandlingsförordningen. Jag harerfarit att seriösa anbud har lämnats från flera olika resebyråer, varavFörsvarsresor AB är en. Vidare har jag erfarit att det speciella avtal somknyter nära till överbefälhavaren har sagts upp. Mitt svar på fråga är att de riktlinjerenligt vilka överbefälhavaren bedriver försvarets reseverksamhetförefaller lämpliga. Mitt svar till är att jag förnärvarande inte anser att särskilda åtgärder från regeringens sida erfordas föratt resekostnaderna skall kunna hållas under kontroll.