prot · GB0926 · 1987-12-31 00:00:00 — Barnen är en särskilt utsatt grupp isamhället, som borde skyddas via ett vuxenansvar, eftersom de representerarframtid och möjligheter. Vi vet alla att detta "borde skyddas" är sålångt man kan komma i dagens verklighet. Barnen drabbas i allmänhet hårdast avde naturkatastrofer som vi påminns om - fick vi i nyheternaen rapport om att 15 miljoner barn dör av ren svält - men ännu meraborde deras skyddslöshetoch utsatthet vädja till oss när orsaken är rent människofram-kallad, så attsäga. Jag hade tillfälle att se en film sombetraktade en aktuell konflikt just från barnens synvinkel. Vilken konflikt detgällde gör faktiskt detsamma i det här sammanhanget - villkoren är lika grymmapå många ställen på vår jord. Kameran vandrade från unga ansikten med gamlaögon till stympade lemmar, skrumpnande ärr och deformerade kroppar. Ingen frågaställdes av dessa barn, men hela den avslutande sekvensen var ändå anklagande;Vilken framtid ger ni oss? Det är de överlevandes fråga. De många dödsoffrenunder krig och andra konflikter anklagar bara via statistiken. Ett annat exempel på att det ofta är barn som får dyrtbetala för de vuxnas konflikter är användandet av plastkulor, som är enohygglig variant av den s. k. gummikulan och ofta används för att skingrademonstrationer och annat. Jag hade tillfälle att tala med några irländskakvinnor och höra deras berättelser om vilken effekt dessa hårdaprojektiler har, i och för sig på alla men speciellt på barn, där de ärlemlästande och oftast dödande. Den frågan har redan uppmärksammats både ikammaren och i internationella konventioner i olika sammanhang men måste tasupp gång pä gång, så att och , som enligt den uppgift jag harfått är de enda länder som använder dessa plastkulor , också ifortsättningen får mycket starka påtryckningar från . Vi har från sida lagt särskild tonvikt påbarnens mänskliga rättigheter. Det är värdefullt att utskottet ställer sig enatbakom vårt krav på att arbetet med en konvention för barn ges hög prioritet ochatt är aktivt i det arbetet. En stor del av betänkandet ägnas åtfrågorna om barnens villkor, och det tycker vi är en bra markering. några ord om situationen på det mänskligarättighetsområdet i några länder som särskilt har tagits upp i motioner sombehandlas i betänkandet. Det har ett särskilt värde att vi har fått tillfälleatt studera och uttala oss om förhållandena inom de här speciella områdena.Problemen får då en mycket påtaglig belysning, som kanske ger mer än allmännaomdömen och synsätt. Exempelvis Rumänienfrågan har på ett särskilt sätt berörtoss detta år. Jag kan instämma i att vi skall ha ambitionen att noga bevakautvecklingen så länge det finns sådana exempel på de oacceptabla förhållandenasom familjen . Jag skall säga några ord om två av de mofioner som handlarom de sovjetiska judarnas situafion. Man har där på senare fid kunnat se nyatendenser. Det kan inte betecknas som en viss lättnad i förhållandena - det vetvi inte mycket om - men vi kan ändå skönja en viss förhoppning. Ett antalvälkända personer har äntligen fått tillstånd till utresa, bl. a. ,familjen , och . Vad detta betyder för dem som ännuinte har fått positivt besked på sina ansökningar återstår att se. Två sakerfär emellertid inte glömmas bort i sammanhanget: För det första bör var och en enligt FN ha rätt att lämnasitt land och även att återvända dit om man så önskar. Detta grundläggandeåtagande har ännu inte uppfyllts av . De i sammanhanget fåpersoner som beviljats utresevisum får inte, hur glädjande detta än är, skymmadet faktum Mänskliga rättigheter och rätten till självbestämmande Mänskliga rättigheter och rätten till självbestämmande att Sovjetännu inte som medlemsland uppfyller de krav som FN ställer. För det andra återstår över 10 000 s. k. refuseniks ochförmodligen också ett okänt antal, som inte vågat eller ansett det möjligt attansöka på grund av osäkerhet för familj och anhöriga. Dessa människors rättmåste naturligtvis också i fortsättningen försvaras. Det är som sig bör att utskottet står enigtbakom betänkandet om de mänskliga rättigheterna, och jag har bara tagit uppnågra få av de områden som berörs i vårt betänkande. Det är väsentligt av denanledningen att vi utifrån den enigheten starkt kan driva frågan i olika foraoch ta vårt ansvar samt också i fortsättningen arbeta för att förbättramänniskors villkor och försvara deras rätfigheter var de än kränks. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall fillutrikesutskottets hemställan i betänkande nr 4. 4OSWALD (vpk); Jag yrkar bifall till utrikesutskottetshemställan i betänkande 4. Det finns, som redan har påpekats av tidigaretalare, inga reservationer, utan vi har ett enigt utskott bakom betänkandet.Det är naturligtvis bra att vi har kunnat enas om uttalanden och skrivningar idessa frågor, som alla har kunnat ställa sig bakom, så att vi har fått ettenhälligt utskottsbetänkande. Det betyder givetvis inte att de olika frågor somvårt parti eller andra partier har drivit kommer att försvinna, utan de kommeratt återkomma och vi kommer att få debattera dem på nytt. är det bra att det finns en enighet i dennafråga. Den har också manifesterats i olika flerpartimotioner som behandlas iutskottsbetänkandet, vilket också är ett tecken på att det finns vissagemensamma och övergripande värderingar på detta område, som alla kan ställasig bakom. Man kan spekulera litet i varför debatten om mänskligafri- och rättigheter har pågått och kanskeintensifierats alldeles speciellt . Man kan frågasig om det beror på att övergreppen mot olika människor i olika stater i olikadelar av världen har ökat, att förtrycket har blivit värre, att människorplågas mer i vår fid än fidigare. Om man försöker göra någon sorts statistiskaöverväganden torde man finna att så inte är fallet. Det har alltid förekommitfolkmord, tortyr osv. i mänsklighetens historia. Den ökade uppmärksamheten kannog inte bero på ökat våld. Däremot är det väl ganska klart att den ökade insynen, detökade informationsflödet, den snabba informationen i massmedia överallt ivärlden har gjort att olika förhållanden kommer fram och belyses på ett heltannat sätt än i det äldre samhället. Denna utveckling har faktiskt skett i vårtid. -Jag tror att det är en övergripande och viktig orsak till att debatten ommänskliga fri- och rättigheter har intensifierats och till att opinionen ochtrycket mot dem som utför övergrepp har ökat.Man är medveten om att det gälleratt förändra situationen - eljest riskerar man att råka,ut för detinternationella samfundets fördömande. Man kan inte heller tala om civilisationen och säga att viallteftersom världen civiliseras blir bättre människor. Den illusionen harkanske funnits, men vi har sett alltför många övergrepp i vår egen tid från s.k. civiliserade stater.Det gäller stater som har anslutit sig till alla möjliga fina värderingar omdemokrafi och mänskliga fri- och rätfigheter - och ändå har det, som allakänner till, förekommit fruktansvärda övergrepp. På det sättet har intemänniskan förändrats. Detviktiga är, anser jag, att man fortsätter, så mycket man orkar efter måttet avsin förmåga, att ta till sig den flod av informafion som kommer om sakernasfillstånd, att man orkar opponera, att man orkar försöka driva opinion ochskapa internationellt tryck. Vår uppgift, här hemma i vårt land, är givetvisatt skapa en opinion i för att bekämpa sådana här företeelser. Jagnämnde demokratiska fri- och rättigheter. Jag vill påstå att s. k. demokratiskafrir och rättigheter i ett land - dvs. val, parlament i vanlig formell ordning,regeringar som på något sätt grundar sig på parlamentariska majoriteter - integer några som helst garantier för att mänskliga fri- och rättigheterrespekteras. Jagkan som exempel nämna , som är en stat med en mycket modern konstitution,en av de mest långtgående som vi känner till. Det finns inte heller något land,tror jag, där så många människor utsätts för förtryck, där mänskliga fri- ochrättigheter undertrycks så mycket som just i . Det gäller barn, kvinnor,oliklänkande, fattiga, kastlösa osv. Ettannat land litet närmare oss är , som redan har nämnts i debatten. Därhåller man nu på att utveckla ett parlamentariskt system. Det skall bli valosv. har en regering som grundar sig på ett parti i parlamentet. Ändåär vi helt på det klara med att i förtrycks, mördas och torterasmänniskor och - också under de tå minuter vi nu debatterarhär i den svenska . Demokratiska fri- och rättigheter i den meningenatt man formellt kan tala om val och om parlament är inte någon garanti, dethar vi också tidigare i historien sett t.o.m. i . Vii vpk har väckt några motioner som vi kanske återkommer till . En nyföreteelse har redan nämnts här - i alla fall en relativt ny företeelse -, dvs.de "försvinnanden" som förekommer i många stater. Metoden tillämpas istor omfattning i och även i , som jag redan nämnt. Polis,paramilitära förband eller terrorgrupper av olika slag som är oidenti-fierbarahämtar upp och för bort människor från gatan, i hemmen eller påarbetsplatsen. Ofta försvinner dessa människor helt och hållet, i andra fallåterfinns de svårt torterade eller massakrerade utanför de städer och byar därde har levat. Dettaär en ny och en mycket allvarlig företeelse som ökar kraftigt i många stater.Det finns alltså all anledning för oss att sätta strålkastarljuset på dennaföreteelse. Vii vpk har avstått från att driva denna fråga genom att avge reservationer. Jagtror att alla partier i den svenska måste, ta ställning till ochuppmärksamma frågan. Förfarandet med dessa försvinnanden kommer att fortsättaatt utnyttjas av de regimer som vin förtrycka vissa grupper och rörelser.Metoden är bekväm och inte så kostsam, och den sätter en oerhörd skräck ibefolkningen som har blivit utsatt för den. Slutligen, herr talman,vill jag ta upp frågan om kurderna. Vi har lagt fram Mänskligarättigheter och rätten till självbestämmande Mänskliga rättigheter och rätten lill självbestämmande en motionsom vi har haft . I detta sammanhang har vi nöjt oss med skrivningeni utrikesutskottets betänkande.Frågan är för den skull inte avförd fråndagordningen. Jag har redan nämnt , vilket man ofta återkommertill i dessa sammanhang. är åtminstone delvis en europeisk stat.Framför allt genom har vi då kanske närmare möjligheter att verkaför att sätta press på den turkiska regeringen angående den behandling somregeringen ger sina medborgare. I detta sammanhang gäller det framför allt denkurdiska medborgargruppen. Någon avsevärd förbättring för kurderna i har inteinträffat. De är fortfarande oerhört diskriminerade. Jag hade tillfälle att iseptember göra en resa till och besöka flera av de storastäderna. Jag talade med folk från skilda samhällslager, yrkeskategorier ochnaturligtvis med kurder. Det är inte bara i de kurdiska provinserna, iKurdistan i östra , som förtrycket är stort, utan det gäller även destora städerna , och i de västra delarna av landet. Mångakurder har flyttat dit för att finna arbete och utkomst. De diskrimineras, färjobb sist och får gå först. Uppträder de som större eller mindre företagare fårde oftast muta sig till kontrakt, sticka svarta pengar under bordet osv.Turkiska företagare gynnas i första hand och kurderna diskrimineras. Naturligtvis får barnen inte tala kurdiska. Det finns överhuvud taget ingen möjlighet att utbilda barnen på det egna språket, utan demåste gå i turkiska skolor etc. Denna diskriminering är ett oerhört övergrepp och ettbrott mot alla de konventioner som det har talats om tidigare här . Vårtparti anser att har möjlighet att driva den här frågan speciellt iEuroparådet. Vi återkommer till detta vid behandlingen av ettannat betänkande. Även i de andra stater där kurderna bor, , ochSyrien - som är deras gamla bosättningsområden - förtrycks de mycket hårt.Kriget mellan och har speciellt drabbat den kurdiska folkgruppen. Detgränsområde som ofta nämns i krigstelegram och liknande rapporter är justKurdistan. Gränsområdet mellan och går rakt igenom de kurdiskabosättningarna. De områdena drabbas från ömse håll. Ena dagen kan kurdiska byarbombas av irakier, kan de anfallas av iranska förband. Att kurdernaär särskilt utsatta i detta sammanhang glöms ofta bort. Det finns också många kurder som har flytt till Libanon.De har inte funnits där . Det finns också kurder i ,ca 250 000300 000. är den enda platsen i världen där kurdernakan ge ut tidningar och böcker samt ha undervisning på sitt eget språk. Det äralltså en viss skillnad på de olika områdena. På grund av de många flykfingarna har vi fått en storkurdisk bosättning i , speciellt i men också i vårt egetland. Den kurdiska folkgruppen uppgår till ca 9 000 personer iSverige. Det finns alltså all anledning att uppmärksamma den kurdiska frågan,och vi kommer från vårt partis sida att fortsätta att driva den. Innan jag lämnar ämnet , herr talman, vill jag pekapå en dagshändelse som redan har nämnts här. För att testa den s. k.demokratiska utvecklingeni och de mänskliga fri- och rättigheterna där, återvändegeneralsekreteraren i turkiska och generalsekreterareni det kommunistiska parfiet , dvs. i förrgår, tilllandet. De beledsagades av parlamentariker från , fackföreningsfolkoch medlemmar i de västeuropeiska kommunistiska partierna. Det hela var etttest för att undersöka hur det var med de mänskliga fri- och rättigheterna iTurkiet. De arresterades direkt på flygplatsen i och fördes, trotsprotester från beledsagarna, till fängelse. Vad som händer med dem där vet maninte . Den turkiska presidenten, f. d. generalen , haruttalat att han aldrig kommer att tillåta några vänsterrepresentanter, någrasocialister och allra minst några kommunister att återvända och arbeta fritt iTurkiet. I och med detta måste man utdöma talet om en demokratisk utveckling iTurkiet. Det tycks gälla bara vissa medborgare. Med detta, herr talman, yrkar jag än en gång bifall tillutskottets hemställan. Mänskliga rättigheter och rätten till självbestämmande 5KARL-ERIK SVARTBERG (s): Det är glädjande att vi har ett enigtbetänkande från utrikesutskottet när det gäller mänskliga rättigheter ochrätten till självbestämmande. Även om det här kanske inte blivit en debattutan mera av deklarationer, är det självfallet också glädjande att man trotsdet eniga betänkandet tar upp de här frågorna. Det är nödvändigt att ständigtaktualisera dessa. Jag tänker inte gå in i detaljer i utskottsbetänkandetutan snarare försöka göra några reflexioner. Mycket av det som sagts kanjag ställa mig bakom. Det eniga betänkandet visar att vi i många stycken äröverens. FN:s generalsekreterare noterade förraåret, i den årliga rapporten till generalförsamlingen om FN;s arbete, att FNgenom åren varit mycket framgångsrikt och mångsidigt när det gäller attdefiniera mänskliga fri- och rättigheter. Han menar att FN nu står inför enbetydligt svårare och mer komplicerad uppgift, nämligen att se till att dessafri- och rättigheter respekteras. Vi har centrala och helt klara internationella normer fördessa mänskliga fri- och rättigheter. De finns i den allmänna förklaringen omde mänskliga rättigheterna , som alltså kan fira 40-årsjubileum nästaår. De finns också i de båda konvenfionerna om medborgerliga ochpolitiska rättigheter samt om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.De här båda konventionerna överför principerna från rättighetsförklaringen tilllagligt bindande form. Tyvärr har, som talare har sagt före mig, bara litet drygthälften av FN;s medlemsstater ställt sig bakom konventionerna, dvs. var det 85 länder som hade ratificerat konventionen ommedborgerliga och politiska rättigheter och 89 som hade ratificerat den omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Utöver detta, som skulle kunna kallas själva normsystemetför mänskliga rättigheter, finns det en lång rad deklarationer och konventionersom har antagits av FN fram till den antagna konventionenmot 2 protokoll 1987/88:26 Mänskligarättigheter och rätten till självbestämmande Här är att märkaatt den antogs 1984, men först trädde den i kraft. Då hade denratificerats av de 20 stater som erfordras. Ja,herr talman, regelverket för de mänskliga rättigheterna finns. Det är sämre medefterlevnaden. , , har vi de mänskligarättigheternas dag. Den firas världen över, också i . Men jag antar attdet går som , att den drunknar i vårt svenska Nobelfirande. Det ärsynd, för egentligen borde denna mänskliga rättigheternas dag vara varje dagpå året. borde vi driva den här frågan. Närvi skall fira de mänskliga rätfigheternas dag måste vi, då som , tyvärr konstatera att det förekommer förtryck i de mest skiftande formervärlden över. Vi tvingas konstatera att man använder tortyr, trots FN:stortyrkonvention, att man förföljer individer och grupper på grund av tro ellerpolitisk övertygelse, att man fängslar utan rättegång, att man summarisktavrättar människor och att man låter människor tvångsvis bara försvinna.Fortfarande är detta vanliga företeelser runt om i världen. I många delar avvärlden berövas fortfarande miljoner människor sina möjligheter att helt enkeltöverleva. gav alldeles ett exempel. Rasdiskrimineringförekommer på många håll, och det förhatliga apartheidsystemet håller sittgrepp om folken i och . Jagsade förut, herr talman, att vi egentligen borde driva frågan om mänskligarättigheter , och självfallet gör vi det på olika sätt. Men under detår som börjar och som pågår fram till 40-årsjubileet av denallmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna bordevi dra i gång en regelrätt kampanj för mänskliga rättigheter. Det finnsfolkrörelser här hemma som ligger i startgroparna och förhoppningsvis är dethkadant världen över. Det riktades en direkt uppmaning till folkrörelserna ivärlden från FN:s 41 :a generalförsamling, alltså den som ägde rum förrahösten. Men FN:s 41 :a generalförsamling riktade också uppmaningar fillmedlemsstaterna att rafificera eller tillträda de konventioner vi redan har, omman inte redan har gjort det. Vidare riktades en uppmaning till medlemsstaternaatt upprätta och stärka både nationella och lokala institutioner för att främjaoch skydda mänskliga rättigheter. Generalförsamlingenuppmuntrade också undervisningsprogram om mänskliga rättigheter. Vi skullekunna ha undervisningsprogram för olika nivåer inom vårt skolsystem, i princijsfrån förskolan upp till universitetsnivå. Det är självklart att detta är ettviktigt avsnitt när det gäller de mänskhga rättigheterna. För det är med barnenvi kan göra frågan om mänskliga rättigheter till en självklarhet överallt ivärlden. Det är genom barnen vi kan nå fram. Vi skulle behöva en världskampanj för mänskliga rättigheter, och denskulle mycket väl kunna starta här i . Jag yrkar bifall tillutrikesutskottets hemställan. 6 HANS GÖRANFRANCK (s): I förekommer fortfarandeomfattande kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Jag skall bara taupp en sida av de här kränkningarna, och det gällerenskilda personers försvinnande på olagligt sätt. Under den månad jag besökte försvann fem personer:José , , , Gonzälo och . har det inte förekommitförsvinnanden i någon större omfattning. Mer än 2 000 människor beräknas haförsvunnit i efter militärkuppen. Detta är en allvarlig fråga, inte barai , utan i många andra länder runt om i världen. anordnades här i , underbred anslutning, ett seminarium om enskilda personers tvångsförsvinnanden. Viddetta seminarium berördes bl. a. den arbetsgrupp inom FN som undersökertvångsförsvinnanden och ofrivilliga försvinnanden. Den har också berörts iutrikesutskottets betänkande. Arbetsgruppen inom FN har verkligen genomförtett konsekvent, metodiskt och outtröttligt arbete och har regelbundetrapporterat till kommissionen för mänskliga rättigheter. Arbetsgruppen har vidupprepade tillfällen rekommenderat att man inom FN skulle anta ett instrumentsom skulle kunna vara mer verksamt när det gäller att beivra tvångsförsvinnanden.I arbetsgruppens rapport från begär man av Subkommissionenför förebyggande av diskriminering och skydd av minoriteter att dennainformerar kommissionen för mänskliga rättigheter om förutsättningarna ochnödvändigheten av att utarbeta ett internationellt instrument som kan tillämpasvid personers tvångsförsvinnanden och ofrivilliga försvinnanden. Jag delar utskottets uppfattning att tiden ännu inte ärmogen för att få till stånd en konvention på detta område, även om den meralångtgående målsättningen bör vara en konvention. Däremot anser jag, i likhet med vad som framkom påseminariet och med vad arbetsgruppen har sagt, att det skulle behövas enresolution eller förklaring som ett hjälpmedel i kampen mot försvinnandena. Utskottet har också behandlat situationen i . Detär riktigt att numera har öppnat möjligheten för att enskilda klagomålkan göras inom ramen för för mänskliga rättigheter. Det äremellertid beklagligt att utskottet inte har observerat att har gjortett flertal förbehåll när det gäller anslutningen, och dessa förbehåll förtaren del av verkningarna- av anslutning till tilläggsprotokollet. Det ärangeläget att i fortsättningen förbehållslöst ansluter sig tilltilläggsprotokollet. Situationen i är allvarlig. Regeringspartiet harhitintills inte medverkat till att några som helst ändringar kommit till ståndi den starkt antifackliga lagstiftningen, som står klart i strid inte bara medkonventionen om de mänskliga rättigheterna utan också med . Enmassiv internationell opinion måste mobiliseras för att pressa den turkiskaregeringen att upphäva den antifackliga lagstiftningen. Demokrati och mänskliga rättigheter är viktiga frågor iden valrörelse som pågår i . De framsteg som gjorts är klartotillräckliga, vilket jag kunde konstatera under ett veckolångt besök iTurkiet. Kränkningarna gäller främst det utbredda bruket av tortyr ochdödsstraff. Mänskliga rättigheter och rätlen till självbestämmande Mänskliga rättigheter och rätten till självbestämmande Mer än 150 dödsdomar är nu underställda parlamentets prövning. I finns 18 000 politiska fångar, varav 12000 som ännu inte är dömda. Det rör sig för det mesta om medverkan i"olagliga" organisationer, demonstrationer och strejker. Den nybildade kommittén för mänskliga rättigheter iTurkiet kräver avskaffande av dödsstraffet, upphävande av alla dödsdomar ochallmän amnesti för de politiska fångarna. Detta är mycket angelägna krav, sompåkallar ett brett internationellt stöd. De gjorda arresteringarna av två ledandekommunister i , som har berörts av , är oroande. Det ärett nytt tecken på att demokrafin är mycket ofullkomlig i . Det ärangeläget också för en socialdemokrat att säga att förbud mot kommunistpartieri länder inom ramen för inte är acceptabelt. Det finns inget annatland inom som förbjuder kommunistpartier, och därför bör inteheller upprätthålla ett förbud mot kommunisterna. Det är angeläget attde två arresterade kommunistiska ledarna friges. 7 () replik: och jag har inga delademeningar när det gäller det fruktansvärda brott mot mänskliga rättigheter somtvångsförsvin-nandena är. Jag vill bara upplysa om att det som Hans GöranFranck efterfrågade, dvs. en resolution om mänskliga rättigheter, faktisktantogs av FN;s generalförsamling . I den resolutionensägs det klart ut att man välkomnar beslutet i kommissionen för de mänskligarättigheterna att förlänga mandatet med för den speciella arbetsgruppsom studerar frågan om påtvingade eller ofrivilliga försvinnanden. Vidareuppmanas kommissionen att med prioritet fortsätta det inledda arbetet.Resolutionen riktar en vädjan fill alla regeringar att samarbeta medarbetsgruppen. Berörda länder uppmanas också att särskilt beakta arbetsgruppensönskan att besöka varje land för att göra det möjligt för arbetsgruppen attmera effektivt uppfylla sitt mandat. Detär alltså en direkt uppmaning och en uppmuntran till arbetsgruppen i dessarbete. Men vi vet att det behövs mycket fortsatt arbete för att komma tillrätta med dessa försvinnanden och de regimer som låter misshagliga eller oppositionellamänniskor, medborgarrättsadvokater och andra, bara försvinna spårlöst. 8HANS () replik: Jag är mycket väl medveten om den resolutionsom talar om.