prot · GB0946 · 1987-12-31 00:00:00 — Hela det arbete som har gjorts för att fåfram detta utskottsbetänkande har syftat till att skapa likvärdigaförutsättningar för alla och att göra det väsentiigt mycket lättare för demindre företagen och deras anställda. Utskottet anför vidare: "nu anfört innebär dock infe hinder för att arbetsgivaren i sambandmed enklare motion i undantagsfall mot kvitto kan svara för avgift för deanställdas utnyttjande av motionsanläggning. Ett sådant utnyttjande är att ansesom personalvårdsförmån." Särskiltdetta bör för småföretagare vara den naturiigaste vägen att bereda personalenmöjlighet till motion. Hur någon kan påstå att det är fill nackdel för dem,förstår jag infe. Allra minst förstår jag kritiken när jag jämför vad som ståri utskotfsbetänkandet och propositionen. Vidare skriver utskottet; "Utskottetföreslär inte någon beloppsgräns för hur stor arbetsgivarens subvention fårvara. Ändå är det självklart att denna måste ligga inom rimliga gränser. Om enarbetsgivare subventionerar t. ex. några anställdas tennisspel med mycket storabelopp kan det inte anses som sådan enklare motion som föranlederskattefrihet. Utskottetsförslag torde i alla delar tillgodose syftet med motion Sk9 i vad avsermotionsverksamhet." Till skatteutskottetsbetänkande har ledamöter fogat reservation Beskattningäv naturaförmåner, nt. Beskattning av naturaförmåner, m. m. under mom.8 och 17 beträffande avdrag för sjukvård på privat vårdinrättning. Enligt våruppfattning finns det starka skäl för att företag som är beredda att erbjudaalla anställda - efter likvärdiga regler- fri läkarvård på privatsjukvårdsinrättning borde få avdrag för kostnaderna. Jag skall inte vidare gå in på de andrafrågor som berörs i utskotfsbetänkandet och i reservafionerna. Jag kan dockinfe underlåta att understryka min förvåning över att inte intresset ärstarkare för att skapa ett enkelt och rättvist skattesystem. Här har än denene, än den andre beskyllts för att göra vårt skattesystem krångligt. Jag skallinfe lägga mig i det. Enligt min uppfattning är grundavdraget det enda avdragsom är likvärdigt för alla inkomsttagare. Det är enkelt och rättvist. Och dåborde det också vara möjligt att höja detta i stället för den flora av avdragför vissa speciella grupper som vi skapat . Min strävanhar varit och är att skapa ett enkelt och rättvist skattesystem som i störstamöjliga utsträckning behandlar alla medborgare så lika som möjligt. Det innebärinte att jag går emot något av de förslag som jag enligt utskotfsbetänkandetstår bakom. Men jag vill ha sagt detta, inte minst med tanke på det omfattandeutredningsarbete som pågår på skatteområdet. Försök att få ett enkelt skattesystem, likartat för alla,givetvis med en progressiv skatteskala men med ett så pass stort grundavdragatt vi infe skall behöva komplettera detta med allsköns extra avdrag, avdragsom i de allra flesta fall är värda minst för dem som har de lägstainkomsterna! Jag yrkar bifall till reservafion 10 och iövrigt fill utskottefs förslag. 97 () replik: Jag håller med om det sade omatt man skall ha ett skattesystem som är rättvist och så enkelt som möjligt.Men det lär vi knappast kunna få med den nuvarande typen av högskatfepolifik.Lägre skattetryck gör det lättare aft genomföra ett rättvist skattesystem. Men det var infe därför jag bad om ordet, utan det var föratt säga något om motionskupongerna. Jag tror att målet för oss har varitdetsamma. Sedan ser vi litet annorlunda på medlen. De beror kanske på att vilever i litet olika verkligheter. Jag tror att motionskupongerna är nödvändiga i en storstad,särskilt för de mindre och de medelstora företagen. Det är trängsel påidrottsanläggningarna, och då är det bra om de anställda själva letar upp ensquashbana eller tennisbana. De anställda kan komma tillarbetsgivaren med kvitton, har det sagts. Men varför tynga bokföring ochredovisning med sådant? Det är för aft man skall slippa detta sommotionskupongerna är ett alldeles utmärkt system. 98KJELL () replik; Sfig Josefson insinuerar att jag infe skulleha läst proposifio nen, eftersom jag kritiserar utskottets sammanfattning, där det står: "Ifråga om arbetsgivarsfödd mofionsverksamhet förordar utskottet i huvudsak bifall till en c- och en s-motion, vilket innebär generösare regler än vad regeringen föreslagit--- ." Jo,jag har förvisso läst proposifionen. Den omöjliggör ju allt stöd tillmotionsverksamhet i mindre företag. Propositionen är så utformad att det blirfullständigt omöjligt att ge sådant stöd med avdragsrätt. Utskottettalar om generositet. Det är självklart att varje förslag som går utöverpropositionen måste ses som generöst, eftersom förslaget i propositionenegentligen innebär ett totalt förbud. Motionskupongernaå andra sidan innebär att den anställde själv kan välja vilken motion han villha, när han vill utöva den och var han vill utöva den, vilket är fullständigtomöjligt med den konstrukfion som utskottsmajoriteten förordar. Utskottethar visserligen gjort den lättnaden att ett litet företag med säg fem till fioanställda inte behöver hyra en anläggning på årsbasis. Det är naturligtvis bra,för vilket företag av den storleken kan hyra en anläggning på årsbasis? Menskall man hyra in sig i en anläggning, måste man göra det med en vissperiodicitet, t. ex. under en säsong. Detkan man inte göra i flera olika anläggningar. Det innebär att de tio anställdafår bestämma sig för vilken motionsidrott de vill utöva, och den får man utövaantingen man är ung eller gammal, vid de tillfällen som erbjuds. Medmotionskuponger hade det varit något helt annat. Jagkan inte annat än beklaga att i sitt kontrollnit vill förbjudamotionskupongerna. Beskattningav naturaförmåner, m. m. 99 ()replik: fog tillbaka allt vad han sade första gången omsammanfattningen. Han erkände nu att det är en väsentlig skillnad mellan vadsom sägs i utskottsbetänkandet och det som stod i proposifionen. Det är sköntatt tagit tillbaka den beskyllning som han framförde i sittförsta anförande. Sedanmåste jag ändå på nytt uppmana att läsa Htet mera noggrant, Iutskottsbetänkandet är det inte tal om att hyra lokal vare sig årsvis ellerhalvårsvis. Utskottet skriver t. o. m. så här: "nu anfört innebär dock inte hinder för att arbetsgivaren i sambandmed enklare motion i undantagsfall mot kvitto kan svara för avgift för deanställdas utnyttjande av motionsanläggning. Ett sådant utnyttjande är aft ansesom personalvårdsförmån." Jagunderströk att det är ett sätt som är mycket lämpligt för företagare som intehar så många anställda. Detär väl ändå inte kupongerna som är huvudsaken, utan det är att erbjuda deanställda möjlighet fill mofion och friskvård. Om man vill vara ärlig, måsteman väl inse att utskottet har gått mycket mycket långt och gett alla sammamöjligheter. Jag beklagar att det finns de som har så svårt att erkänna attutskottet har kommit mycket långt på vägen mot att skapa likvärdigaförhållanden för stora och små företag. TillMargit har jag inte så väldigt mycket att säga. Hon talar om attmarginalskatten är så hög. Varför då inte vara med på att höja grundavdragetoch därigenom skapa likvärdighet för alla inkomsttagare? 7Riksdagens protokoll 1987/88:46 Beskattningav naturaförmåner, m.m. 100 () replik: Jag sade.att skattetrycket är högt. Det är skillnad mellanmarginalskatter och skattetryck. Anf.101 () replik: Jag skall ta ett exempel. Om nu regeringen har föreslagit att företagen skall låta sina anställda åka skridsko skattefritt utan skridskor, så är det klart att det är ett framsteg om man säger, som utsköttsmajoriteten nu gör, att de får åka med en skridsko. Visst är det ett framsteg, men jag tyckeri alla fall att det är ganska blygsamt. Att kalla det för generöst vill jagverkligen akta mig för. . , Sakenär den att det inte finns någon som helst likställighet, som Sfig Josefson villpåstå, mellan stora och små företag. Ett stort företag, som förfogar över enegen motionshall, kan där släppa in den anställde, hans fru och hans barn ochlåta dem mofionera hur mycket de vill, med vad de vill och när de vill. Fördetta får det stora företaget göra avdrag. har ingen annan möjlighet än att hyrain sig i en lokal-Detkostar ganska mycket pengar, och det kan bara bli fråga om en sportgren.Företaget har helt enkelt infe råd att fråga de anställda: Hur är ditthälsotillstånd? Hur vill du motionera?. Medmotionskuponger hade man kunnat tillfredsställa individuella behov ochönskemål. Då hade den anställde själv kunnat få avgöra. Detär detta vi står för i , att låta människor själva få avgöra hur devill motionera. Folk förstår själva bäst vilken motion de behöver med hänsyntill sitt hälsotillstånd. 102 ()replik; gör egna tolkningar av vad han tror står iutskottsbetänkandet. Jag tror inte att han kan finna ett enda ord i betänkandetom de begränsningar som han talade om nu senast. Detär klart som dagen att om man vill fantisera helt fritt, kan man alltid hittapå en mängd hinder för att förverkliga vad som har varit syftet, nämligen attåstadkomma möjligheter till likvärdig motion och friskvård för alla. talar om att familjerna kan utnyttja företagets anläggningaroch göra det skattefritt, är han inne på ett område som vi kanske inte skalldiskutera . Jag vet inte om anser att det på det sättet ärlättare att skapa likhet i beskattningen medborgarna emellan. Anf.103 MARGÖ (vpk): Som skäl för en skärpt beskattning av naturaförmåner angerfinansministern i propositionen aft intresset för naturaförmåner har ökat undersenare år. Anledningen till det ökade intresset är enligt finansminis-; ternatt både arbetsgivare och arbetstagare ansett det mer ekonomiskt fördelakfigtatt använda sig av naturaförmåner än av kontant lön. Finansministernvarnar också för att konsekvenserna för den enskilde blir allvarliga med dettasystem. När det är dags för pension, står den anställde där med lägrepensionspoäng än vad fallet skulle vara om naturaförmånen varit beskattad ellerutgått som lön. Finansministerns argument är säkerligen riktiga när detgäller vissa natiiraförmåner, och jag skulle inte vara främmande för att heltslopa det här systemet. Det vore ju både enklast och mest logiskt. Men så lyderinte förslaget , utan vissa naturaförmåner skall finnas kvar obeskattade.Så länge vi har det systemet kommer det att uppstå en massa knepigagränsdragningsproblem, och det här med arbetsgivarsfödd motion är bara ettexempel. Att angripa de. aktuella mofionskupongerna med sammaargument som övriga naturaförmåner, som finansministern gör, är verkligenlångsökt. Visseriigen är det väldigt trendigt just nu med mofion, men trornågon, i skatteutskottet eller någon annan på allvar att någon anställd skulleavstå från högre lön för att i stället få motionskuponger? 'Det rör sig inteheller om så stora belopp att motionskupongerna skulle få någon direkt inverkanpå pensionspoängen. är det ett tusental företag som delar utmotionskuponger till sina anställda. Ca 700 motionsanläggningar har avtal medRikskuponger, däribland väldigt många kommunala anläggningar. Ochmofionskupongerna är gångbara enbart på de anläggningar som man har avtal med.Det går inte att. missbruka kupongerna på så sätt att de kan användas sombetalning i affärer eller på bensinmackar och restauranger eller någonannanstans. Mofion är faktiskt infe heller så populär att det finns någonstörre marknad för svarta affärer. Möjligen kan den som har fåttmotionskuponger dela med sig i familjen, men det kan väl inte anses som så förfärligtupprörande. Det förekommer andra finansiella transaktioner i familjerna som jagblir mera upprörd av än att man delar på motionskuponger. , somhar egna mofionsanläggningar eller hyr anläggningar, varken kontrollerar ellerbryr sig om, om den anställde tar med någon i familjen eller någon utomståendebekant och motionerar fillsammans. Hur skall man egentligen kontrollera attinte den här typen av "missbruk" förekommer? Och är det egentligenintressant att kontrollera det? Jag tycker att det är betydligt vikfigare attfolk rör på sig. Utsköttsmajoriteten, bestående av socialdemokrater ochcenterparfister, har enats om vissa ändringar i reglerna för arbetsgivarsföddmotionsverksamhet i förhällande fill propositionens förslag. Utskottet godkänneringa motionskuponger alls, men enligt propositionen skulle det vara godkänt medkuponger upp till ett värde av . I stället anser utskottet aftmindre företag; som inte har egna anläggningar och inte heller möjlighet atthyra för , skall få teckna avtal med motionsanläggningar om hyra avvissa tider. Betalningen skall ske direkt mellan företagaren och anläggningsägaren. Förslaget skulle enligt utskottet även ge anställda påmindre företag fullgoda möjligheter fill motion, och man anser att orättvisan ipropositionens förslag mellan stora och små företag därmed är undanröjd. Jag undrar om socialdemokraterna och verkligen hartänkt igenom blir deras förslag kommer att fungera i praktiken. Har ni hörtefter hur många företag som delar ut mofionskuponger? Och har rii hört efterpå motionsanläggningar hur de ställer sig fill den här typen av avtal och"vad villkoren i så fall skulle vara för små företag? Jag kan ta som ettexempel ett Beskattning av naturaförmåner, m. m. Beskattningav naturaförmåner, m. m. litet företag med upp tilltio anställda. Tror ni att det är möjligt för det företaget att teckna avtalmed olika anläggningar för en eller ett par anställda? Möjligtviskan man teckna avtal med en anläggning, men då blir resultatet att allaanställda får utöva samma form av motion vare sig de vill eller inte. Det kanknappast bli möjligt för små företag att låta de anställda själva välja vilkendag och fid som passar bäst för motionen. Tror ni att företag kommer att tecknaavtal för och betala för det, när man intevet om de anställda ens har möjlighet att gå dit den dagen och utnyttjamofionen? Fördelen med mofionskuponger är ju att den som tänker motionera intei förväg behöver bestämma vilken dag och tid hon eller han vill motionera, ochdet är ibland faktiskt en förutsättning för att det över huvud taget skall blinågonting av med motionen att man kan gå just när man har tid med det. Det ärockså viktigt att man kan växla mellan olika akfiviteter. Utskottetsgardering, att arbetsgivaren i undantagsfall kan betala motionen mot kvitto,ter sig märklig, tycker jag. Att föra in bestämmelser om undantagsfall görverkligen systemet krångligt. Vad är det egentligen som är undantagsfall?Utskottet ger inga fingervisningar om det i sin skrivning. Skall allt betecknassom undantagsfall? Och att öppna möjligheter för kontant ersättning mot kvittoär ju en direkt inblandning av pengar, och det måste väl innebära ännu svårarekontrollproblem än ett system med kuponger. Vadsäger egentligen om det här förslaget att man skall kunnabetala kontant mot ett kvitto? Efter vad jag kan se i utskottets betänkande harman inte ens frågat . Propositionen var ute på remiss, såriksskatteverket hade möjlighet att uttala vad man tyckte om det förslaget, mendet här är något helt nytt. Och om inte vill ha kuponger,undrar jag varför man vill ha kontantbetalning mot kvitto. Jag kan inte förståvarför det ena systemet skulle vara lättare att kontrollera än det andra. Jagkan inte tolka utskottets skrivning med förslaget om avtal på annat sätt än attni i prakfiken omöjliggör för anställda i små företag att få enklare motion somskattefri personalvårdsförmån. Men om avsikten med ert förslag är attundantagsfallsklausulen skall bli allmänt gällande för dem som fårmotionskuponger, undrar jag om ni inte har hamnat ur askan i elden. Det är heltklart att alla system kan missbrukas av dem som är ute efter det, menmöjligheten att missbruka motionskuponger framstår som ytterst liten jämförtmed de möjligheter som kontantersättning mot kvitto öppnar. Bakom de härkvittona kan ju fiffiga företagare och anställda emellan nästan vad som helstdölja sig. Jag yrkarbifall till reservation .7. 104 (): I de flesta länder verkar man ha problem med att få en rättvis och brabeskattning av naturaförmåner. Jag har läst en bekymrad somskildrar hur systemet med skattefria förmåner sprider sig som en löpeld övervärlden. Rapporten säger rent ut att en växande användning av naturaförmånerminskar rättvisan i skaftesystemet. samhällets inkomsterkrymper, och de människor som inte får del av förmånerna belastas med en högreskatt än de annars skulle ha haft. Ipraktiken utnyttjas den här typen av förmåner mer av höginkomsttagarna än avlåginkomsttagarna. I t. ex. kan en person som tjänar över enhalv miljon kronor i genomsnitt fillgodogöra sig lindrigt beskattade förmånerpå . Men för de lågavlönade blir det inte mycket. Fördem handlar det mer om att de får betala andras förmåner över skattsedeln änatt de får några förmåner själva. Bådei högskatteländer och i lågskafteländer blir det allt vanligare att lönermaskeras fill naturaförmåner. Av de industriländer där allehanda förmåner lederfill en kraftig urholkning av skafteintäkterna nämns i särskiltIriand, , och . NärMargit och påstår att deras skattepolitik skulle lösaproblemen, så har de dåligt stöd i internationella erfarenheter. Tvärtom är dethögst rimligt att arbetsgivarna skall få betala sociala avgifter pånaturaförmåner. Det är också värt att notera att man i flera länder förberederlagstiftning med samma inriktning som den vi nu skall ta ställning till i densvenska . Meddet förslag som skatfeufskoffet presenterar för kammaren kan jag inte lova attförmånsbeskattningen i fortsättningen blir problemfri. Så enkelt är det tyvärrinte. Men jag vågar påstå att våra regler kommer att stå sig väl vid eninternafionell jämförelse. Genom de nya reglernasöker vi skapa en balans mellan olika intressen. Fördet första vill vi uppmuntra en god personalvård. Vi vill ha en utbyggnad avden arbetsgivarstödda hälsovården och friskvården. Alla anställda skall kunnafå fa del av trivselförmåner som kan göra arbetet lättare och som kan bidrafill en god stämning och en trivsam miljö på arbetsplatsen. Fördet andra skall reglerna vara rättvisa - så rättvisa det nu går inaturaförmånernas komplicerade värld. Fördet tredje vill vi ha enkla och klara regler. Att värdera förmånerna är oftabesvärligt, och därför behövs tumregler som är både praktiska och rimliga.Vidare måste reglerna utformas så att vi minskar risken för missbruk. Medvårt förslag delar vi in naturaförmånerna i två slag - personalvårdsförmåneroch övriga naturaförmåner. Utmärkandeför personalvårdsförmånerna är bl. a. att de infe är avsedda att vara en direktersättning för utfört arbete, utan de är i stället en del av arbetsgivarenspersonalvård. Hit hör t. ex. fritt kaffe och andra trivselförmåner påarbetsplatsen, möjlighet till mofion och annan friskvård. Men hit räknas ocksåav gammal tradition sådana saker som personalrabatter i arbetsgivarensvarusortiment och rätt fill fria eller rabatterade resor för anställda ireseföretag. Personalvårdsförmånernaär skattefria för den anställde, och dessutom får arbetsgivaren göra avdrag försina kostnader. Andranaturaförmåner än personalvårdsförmåner är i princip skafteplikfi-. Härfinns dock några vikfiga undantag. Förmån av fri sjukvård, tandvård ochföretagshälsovård är skattefri för förmånstagaren bortsett från självapatientavgiften vid tandvård. Vidare undantas fri uniform och fria arbefsklä- Beskattningav naturaförmåner, m. m. Beskattning av naturaförmåner, m. m. der,vilket är.en gammal tvistefråga som får sin lösning. För att underlätta för arbetsgivaren att dra gränsenmellan skattefri personalvård och skatteplikfig naturaförmån föreslås attsådana förmåner som i och för sig inte är personalvårdsförmåner ändå skallanses vara det om deras sammanlagda värde inte översfiger . 600-kronorsregel gäller dock inte förmåner, där man harsärskilda schabloner för att bestämma deras värde - t. ex. lunchförmåner ellerbilförmåner. Slutligen föreslås aft samtliga skattepliktiganaturaförmåner beläggs med arbetsgivaravgifter och att man dessutom drarpreliminär A-skatt på dem. Till utskottsbetänkandet har det fogats mångareservationer. Vi har också nu fått lyssna på en lång rad invändningar motutskottets förslag. Men faktum är att så gott som alla delar av utskottefsförslag bygger på en solid majoritet. Det är bara när det gäller motion ocharbetsgivarnas avdrag för privat sjukvård som majoriteten, utgörs av mindre äntre parfier. Vi föreslår att frågan om privat sjiikvård och privatasjukförsäkringar blir löst efter de linjer som man använde när man lagstiftadeom försäkringar för företagsledare. Det innebär att den anställde slipperbetala skatt för sina förmåner men att arbetsgivaren inte får göra avdrag försina kostnader. Det här förslaget här tillstyrkts av LO, TCO,, och ytterligare några remissinstanser,även om åtskilliga andra remissinstanser var kritiska. Jag villcitera vad TCO anförde i sitt remissvar; "Om denna typ av privata sjukvårdsförsäkringarskulle.få stor omfattning leder det till två problem. För det första kan enförhållandevis stor del av löneutrymmet komma att tas i anspråk. För det andrakan det leda fiU att skattebasen eroderas ytterligare." Kvar står att det inte finns några hinder för privataalternafiv, men arbetsgivaren får inte dra av kostnaderna. Så kommer vi fill frågan om arbetsgivarsfödd mofion. Jagvill redan nu säga att det var med yttersta förvåning som jag lyssnade på ettpar fidigare inlägg som beskrev saker i utskottsbetänkandet som jag aldrignågonsin har sett skrivet där. Man kunde inte heller belägga aft de påståendensom gjordes fanns med i utskottsbetänkandet. Det förhåller sig emellertid påföljande sätt. Utskottet föreslår en kraftig utvidgning av proposifionensförslag. En central utgångspunkt för oss är att alla anställda vare sig manarbetar på en stor eller liten arbetsplats skall kunna få goda möjligheter fillarbetsgivarsfödd mofion. En annan utgångspunkt är att förmånen skall ställastill förfogande för hela personalen. En tredje utgångspunkt är attskattefriheten enbart gäller för enklare slag av motion och annan friskvård. På den senare punkten skiljer vi oss från ochfolkpartiet som anser att skattebetalarna skall subventionera alla tänkbaraformer av motion och friskvård. kan infe förstå varförvanliga skattebetalare skall subventionera exklusiva sporter eller sporter sominfe innebär motion i betydelsen fysisk träning. Skulle man på moderat- och folkpartimanér ge skattefrihetåt sådana sporter som kräver dyrbar kringutrustning och som oftast utövasåtskilt från arbetet både och rum som t. ex. golf, ridning ochutförsåkning på skidor? Då är det hier fråga omatt skattebetalaren i gemen ger bidrag till vissa personers privatalevriadsomkostnader. Inte heller är det rimligt aft skattebetalarna skallbehöva ställa upp och betala när konsultföretag och andra höglöneföretagställer segeljakter och motorjakter till de anställdas förfogande. MargitGennser talade förut om förmyndarakfig reglering. Jag vill säga att det heltenkelt handlar om att slå vakt om den vanlige skattebetalarens intressen. Detkanske beror på vilken synvinkel man har och vilka intressen man företräder iSveriges riksdag, men jag kan inte se annat än att det ur de vanligaskattebetalarnas synpunkt är rimligt att undanta den här typen av exklusivasporter från subventionering. Isammanfattningen i utskottsbetänkandet står att utskottet förordar "ihuvudsak bifall till en c- och en s-mofion, vilket innebär generösare regler änvad regeringen föreslagit -". Detta är en korrekt beskrivning av vadutskottet föreslår. ' Jagbetraktar från som en ytterst kompetent och kunnigskattepolitiker. Men jag blev yfferHgf förvånad när jag hörde honom beskrivavad han trodde att det stod i utskotfsbetänkandet. Mycket fakta har jag hörtfrån från denna talarstol, men sällan så litet som den härgången. När det sedan blir fråga om att informera om innebörden i riksdagensbeslut, i den mån utskottsmajoriteten får gehör, hoppas jag att detinte är som skall upplysa småföretagen i utan att detsker i betydligt mera inforrriativa former. Isjälva verket bör det med utskottets förslag nu kunna bli ett genombrott förmotion i de små och medelstora företagen.