prot · GB0917 · 1987-12-31 00:00:00 — Detta akuta problem illustrerar principfrågan; Skall vihär i ha möjlighet att ta emot personer med specialistkompetens ifrånandra länder? säger i svaret att den möjligheten finns.Uppenbarligen diskrimineras den indisk-pakistanska restaurangen i detta fall,medan t. ex. kinesrestaurangerna har fått möjlighet att importera kockar sominte finns att tillgå i . Frågan kvarstår, ; Varför skall denindisk-pakistanska restaurangen diskrimineras och tvingas lägga ned sinverksamhet ? Som jag sade i mitt svar kan jag inte härdiskutera det enskilda ärende tar upp. Jag vill bara säga attom det har funnits brister i informationen i något av de aktuella ärendena, kandetta beaktas vid ett eventuellt överklagande. Utöver det kan jag inte säganågot i anslutning till de speciella ärenden som tar upp. Som jag sade i mitt svar är invandringen reglerad.Principerna för denna reglering tror jag vi har varit överens om i riksdagen.Den utomnordiska arbetskraftsinvandringen är utomordentligt begränsad.Underförstå halvåret iår är det enligt tillgänglig statistik endast i 87 fall som arbetskraftsinvandringtillåtits. 43 (): Visst är vi eniga om de regler som gäller förinvandring. handlar det dock om ett alldeles speciellt fall. Det gälleryrkeskompetens som man trots sökande inte kunnat finna i . Det har givits tillstånd för dessa kockar frånIndien. De har varit här och fått tillståndet förlängt itaget. står de inför ett utvisningshot, och det innebär att dennarestaurang måste lägga ned sin verksamhet och att flera människor mister sinförsörjning. Det kan inte vara rimligt att man i detta fall rider på detförhållandet att kockarna nu varit här och därför enligtbestämmelserna skall åka hem igen. Faktum kvarstår; Det finns inte några kockar som kan upprätthålladenna verksamhet i . Man måste få hjälp utifrån. Varför görs det skillnad mellan kineskockar som fått kommahit och stanna för att upprätthålla sin verksamhet, och indisk-pakistanskakockar som inte kan få fortsätta? Det märkliga är att statliga myndigheter medverkat i enstort upplagd informationskampanj om den indiska kulturen. En vikfig del idenna information gäller matkulturen. I det fall jag aktualiserat rör det sigom en verksamhet som bedrivits oklanderligt under , men som stårinför hot om nedläggning eftersom inte specialistkompetensen finns. Om befarad utvisning av två indiska kockar Jag noterar att envisas medatt försöka få mig att diskutera det enskilda ärendet. Det kan jag inte görahär i kammaren. Jag vill bara säga att jag utgår från att de berördamyndigheterna inte har gjort sig skyldiga till någon etnisk diskriminering vidhandläggningen av de enskilda ärendena. Såvitt jag kan tolka inlägg fanns där en antydan om att så skulle ha varit fallet. 45 (): Det är intressant i sammanhanget att GeorgAndersson själv har tillsatt en kommission mot rasism, som skallbörja sin verksamhet. En viktig del i den kommissionens arbete måste ju varaatt skapa förståelse för andra länders kulturer. Och en viktig del i ett landskultur är maten och mathållningen. Här är det dessutom fråga om ett sätt förindier och pakistanier i aU hålla kontakt med sin kultur. Om vi bortser från det enskilda fallet och håller oss tillprinciper, så kvarstår frågan: Varför skall man i det här fallet inte kunna geutrymme för specialistkompetens, när man kan det i andra fall? Överläggningen var härmed avslutad. Ominlåsning av vårdtagare inom den sociala 21 § Svar på fråga1987/88:81 om inlåsning av vårdtagare inom den sociala har frågat mig om en i en tidskrift beskrivensituation, enligt vilken en äldre åldersförvirrad kvinna av kommunens hemtjänstblivit inlåst i sin bostad, ger anledning till någon åtgärd från regeringenssida. Jagkan här inte uttala mig om det enskilda ärendet, men däremot om de principersom bör gälla. Ävenom kommunen enligt socialtjänsflagen har ansvar för att tillgodose denenskildes behov av trygghet, service och omvårdnad finns ingen grund för attmed stöd av samma lag tillgripa frihetsinskränkning i form av inlåsning. JQhar i ett liknande ärende (JO:s ämbetsberättelse 1983/84 s. 150) uttalat att"det skydd mot frihetsberövande eller annan frihetsinskränkning som varjemedborgare är försäkrad enligt grundlagen endast kan inskränkas med stöd avförfattning". Jaghar från berörd kommun erfarit att kommunen utarbetat särskilda anvisningar somklart anger att inlåsningar - reena eller fiktiva - inte får förekomma. Dessaanvisningar har delgivits all personal inom . Man avser nu att pånytt informera personalen om anvisningarna. Länsstyrelsenoch är enligt socialtjänstlagen tillsynsmyndigheter. Berördlänsstyrelse kommer att utreda detta ärende. Socialstyrelsenavser enligt vad jag har inhämtat att bl. a. genom meddelandeblad samtkonferensverksamhet för politiker och personal inom kommuner och landstinginformera om adekvata åtgärder för att tillgodose service- och omvårdnadsbehovför äldre personer med förvirringstillstånd. Jagförutsätter att de utrednings- och informationsåtgärder som sålunda vidtas avde närmast ansvariga myndigheterna leder till att inlåsningsförfaranden somvisar sig vara felaktiga inte kommer att upprepas. 47 (): Jag tackar statsrådet för svaret. Jagtycker det är fel av en kommun att skylla på vårdbiträden. De arbetar baraefter de regler som biståndsbedömare har utfärdat. Jagställde denna fråga därför att jag tycker vi alla måste reagera när våra äldrenär det gäller sitt omsorgsbehov blir behandlade på ett så kränkande sätt. Vihar många fall som - vårdtagaren -, och vi blir fler och fler somkommer att hamna i precis samma situation, fånge - om man så vill - i sin egenålderdom, oförmögen att ta hand om sig själv. Mångakommuner vill sjjara på allt, så även på vård och omsorg. Man sparar t. o. m.för att sänka skatten, trots ett stort behov av vård och omsorg. Jag blirfaktiskt rädd för kommuner, där man tänker på detta sätt, kommuner som gömmerde verkliga omsorgsbehoven för våra äldre med kommentarer som att det är svårtatt göra gränsdragningar mellan om vårdtagaren själv skall få avgöra sinboendeform eller om man inte skall ta hänsyn till hans möjligheter att själv taställning. Var går gränsen enligt statsrådet , när vi somhjälptagare inte klarar av ett eget boende? Det är ett problem som Ingeborghar. Är reglerna riktiga, är de verkligen tillräckligt klara när något sådantkan hända? Ett enskilt fall är ett fall för mycket. Jag kan inte gå in och göra bedömningar i detenskilda fallet. Beträffande detta fall kan jag bara hänvisa till attlänsstyrelsen i nu utreder det. Jag håller med om att det är av oerhörtstor betydelse att den vård och service vi ger till människor med olika graderav förvirringstillstånd verkligen blir fullödig. Det finns inte stöd isocialtjänstlagen för att låsa in människor av vilket skäl det vara må. Omnågot sådant skall förekomma måste man ha stöd i annan lagstiftning. Det ärendast LSPV, dvs. den lag som föreskriver möjligheter att ta hand om människorför psykiatrisk vård, som ger detta stöd, och då blir det ju prövning isärskild ordning. vill jag passa på att understryka betydelsen avdet utvecklingsarbete som sker när det gäller senildementa människor i vårtland. , och Spri befinner sig i olika typerav utvecklingsarbete som gäller både boendet och vård och omsorg för dennaväxande grupp av människor. Spri räknar med att medan vi har 66 000höggradigt förvirrade äldre kommer det att finnas ungefär 88 000 . Det finns många rapporter och erfarenheter somredovisas som är mycket stimulerande att ta del av. Jag förutsätter attkommunerna nu verkligen tar del av de erfarenheter som gjorts på många håll ochsom är uppmuntrande vad gäller boende- och vårdformer för den här viktigagruppen. Om villkoren för statsbidrag till barnomsorgsverksamhet 49 (): Jag tackar för svaret. Det vore en välgärning om man kundefå ett stopp på denna behandling av de förvirrade människorna. Man måste nu sefill att detta ärende utreds. Jag tror att det finns många sådana ärenden. Vimåste se till att vi kan åldras i trygghet i vetskapen om att vi när vi blirberoende av andra människors tyckande och tänkande får vård som pågår dygnetrunt. Överläggningen var härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1987/88:94 om villkoren för statsbidrag tillbarnomsorgsverksamhet har frågat mig om en ideellorganisation som propagerar för barnaga kan erhålla statsbidrag för sinbarnomsorgsverksamhet. Enligt bestämmelser om vårdnad får barninte utsättas för kroppslig bestraffning eller kränkande behandling. Den somagar ett barn kan dömas för misshandel. En anmän förutsättning för statsbidrag tillbarnomsorgsverksamhet är att verksamheten drivs inom ramen för av samhälletaccepterade målsättningar och pedagogiska former som de kommit till uttryck isocialtjänstlagen. Detta gäller oavsett om verksamheten drivs av samhälleteller i annan organisationsform. Mot denna bakgrund kan jag på frågasvara: Statsbidrag skall inte lämnas för en verksamhet som tillämpar barnaga. 51 (): Jag tackar för svaret. Jag vill klartdeklarera att den här debatten inte har någonting med rätten till fri religionatt göra. Vad vi diskuterar är om det skall ges statsbidrag till enbarnomsorgsverksamhet i t. ex. Livets ords regi. Varför skall vi låtaskattepengarna gå till organisationer eller kyrkor som i överensstämmelse medsin ideologi anser att barn mår bra av stryk, som vill att fostran skall gå utpå lydnad och som menar att om ett barn är sjukt är det egentligen barnets egetfel, eftersom det öppnat sig för . Jag anser att det är oerhörd flathetav samhällets organ, om man i fortsättningen ger stöd till sådana verksamheter. får vi också se baksidan av den guldskimrandeprivatiseringsdebatten, där de borgerliga partierna talat sig varma föralternativ barnomsorg. Kanske vi nu kan få en tillnyktring av den debatten.Sådana alternativ till samhällets barnomsorg där man anser att man med iena handen och slagträ i den andra kan fostra barn till harmoniska människorsäger jag nej till. Vi har en lag som förbjuder att man slår barn, därför attalla som vet något om barn vet att barn far illa av stryk. Den som påstår måste använda stryk för att sätta gränser vet absolut ingenting ombarnuppfostran. Jag vill tolka statsrådets svar så, att en organisationeller en kyrka som skall bedriva barnomsorgsverksamhet med samhällets stödockså skall omfatta principer om barnuppfostran som stämmer med landets lagar. I största korthet vill jag understryka attdet i denna fråga inte finns någon skillnad i synsättet mellan MargaretaPersson och mig. Det svar jag har avgivit innebär att statsbidrag inte utgårtill verksamheter som bryter mot gällande lagar i vårt land. Jag vill än en gång klarlägga att den av verksamheten. Livets ords barnomsorgsverksamhet, aldrig fått statsbidragtill sin verksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 23§ Meddelande om svar på interpellationerna 1987/88:42 och 68 53Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Med hänvisning tillriksdagsordningen vUl jag meddela att jag, med anledning av statsrådsskifte,har möjlighet att besvara interpellation om den fackligaverksamheten i transnationella företag . Interpellationen från om ökad rörlighet påarbetsmarknaden har jag möjlighet att besvara . 24 § Svar på fråga 1987/88:80 om sysselsättningen i östraNorrbotten Om sysselsättningen i östra har frågat mig om jag är bereddatt vidta åtgärder för att verksamheten vid Karesuandoverkstad skallbreddas och reglerna för det skyddade arbetet tillämpas generösare, så attflera personer kan beredas arbete inom företagsgruppen. har ett mycket besvärligtsysselsättningsläge. Regeringen har bedömt läget så allvarligt att särskildainsatser ansetts nödvändiga. har givits möjlighet att pröva enfriare disposition för vissa av de arbetsmarknadspolitiska medlen. Särskildaresurser för utvecklingsinsatser har tillförts regionen. En treårigförsöksverksamhet pågår, där syftet är att skapa varaktiga anställningar på denöppna marknaden för dem som är arbetslösa eller finns i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Detskyddade arbetet inom ingår inte i försöksverksamheten. Den skyddade sysselsättningen är till för att ge ettmeningsfullt och utvecklande arbete till personer med handikapp och skall avseendast den vars arbetsförmåga är så nedsatt att han eller hon inte kankonkurrera om andra arbeten. Så bör det enligt min mening också förbli. 55 (): Jag skall be att få tacka statsrådet för svaret. Den främsta anledningen till min fråga var att jag villegöra statsrådet uppmärksam på var någonstans i vårt avlånga land bekymren ärstörst på arbetsmarknaden och därmed också behovet av åtgärder störst. Det område som jag har berört i frågan är till ytan likastort som flera av våra län. Jag talar då om de två församlingarna i övre delenav östra . Däremot är området mycket glest befolkat. Det bor intefullt 2 000 människor här. var området ett rekryteringsområde förgruvindustrin. Men den långa och mycket kraftiga nedgången inomdenna industri, med flera tusen färre sysselsatta, har givit och kommer att geåterverkningar i regionen. Någon ljusning kan inte heller skönjas, varförproblemen kvarstår och tilltar. Ungdomarna blir allt färre och är tvungna att söka sigsöderut. Genomsnittsåldern på den kvarvarande befolkningen blir därmed allthögre. Om inte kraftfulla insatser görs är framtiden för den här regionenmycket mörk. Förhållandena och förutsättningarna är så helt olika dem i andradelar av landet. En åtgärd kunde vara en breddning av den verksamhet somSamhalls Karesuandoverkstad driver. En generösare tillämpning av begreppet"arbetshandikappade" måste enligt mitt förmenande ske. Detta börgöras i syfte att förbättra sysselsättningen i regionen. Med tanke på svaret kommer jag atti andra sammanhang aktualisera förslag till åtgärder för regionen. Framlidnelandshövdingen brukade framhålla att vi har ett stort ansvarför , ett ansvar som vi har ärvt från drottning tid. Honmedverkade till en bebyggelse här som en sista utpost i det dåvarandeStormaktssverige. 56 Arbetsmarknadsminister : Herr talman!Jag vet att det är mycket bekymmersamt i det här området. harmed plandirektören i spetsen bestämt sig för att träffa kommunledning ocharbetsförmedlingsföreståndarna på de berörda orterna. Den träffen är planeradtill . 1 övrigt vill jag hänvisa till det svar jag harlämnat. Överläggningenvar härmed avslutat. 25 §Svar på frågorna 1987/88:99 och 106 om biståndet till har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser vidta med anledning av rapporterna om missförhållandena vidArsi-projektet. har frågat om regeringen avser att skärpakontrollen över svenska biståndsprojekt i allmänhet och vad gäller stödet till Etiopienge detta en förändrad inriktning. Jag avser att besvara frågorna i ett sammanhang. Syftet med det s. k. är regionallandsbygdsutveckling. De svenska insatserna i projektet har framtill 1980 medverkat till en fördubbling av jordbrukets avkastning i regionen.Därefter har produktionen, trots fortsatta insatser, stagnerat.Utvecklingsarbetet i projektet, bl. a. metodutveckling och personalutbildning,har försvårats. Den inledda etiopiska jordbrukspolitiken -med jordbrukskollektivisering genom bybildning - har ökat svårigheterna. Mot denna bakgrund lät SIDA 1986 genomföra en studie överbybildning-ens effekter på jordbruksproduktionen i . Studien visar attbybildningen kan få negativa konsekvenser för produktionen i jordbruket. Ett missförhållande som tagits upp i svenska mediagäller överföring av medel från projektet till annan verksamhet - enjordbruksskola i . Dessa medel har dockåterförts tillprojektet av det etiopiska . För det nupågående samarbetet har SIDA utarbetat ett särskilt kontrollsystem. Härigenomhar man god insyn över hur svenska biståndsresurser utnyttjas inomprojektet. Gällande avtal om insatsen i löper ut den 30 juni1989. budgetproposition har framhållits att den etiopiskajordbrukspolitiken, som iimebär en koncentration av spannmålshandeln tillett statligt handelsmonopol och en prioritering av bondekollektiv på bekostnadav enskilda jordbrukare, kan minska effektiviteten i biståndsinsatserna. Som enföljd av vår tveksamhet till den etiopiska jordbrukspolitiken har det årligabidraget till insatsen reducerats med en tredjedel. Med hänsyn till projektets ogynnsamma utveckling ärmin bedömning att stödet till denna insats bör upphöra efter avtalstidensutgång. Detfortsatta biståndet till bör enligt min mening ges en långsiktigkatastrofförebyggande inriktning genom insatser i jordbruk, markvård och skogsamt utöver detta stöd till vattenförsörjning och transporter. Denna inriktningframstår nu som särskilt angelägen med hänsyn till den hotandesvältkatastrofen. Denna kommer att kräva ytteriigare svenska insatser för akutnödhjälp. Anf.58 (): Jag vill tacka biståndsministern för svaret. Missförhållandena vidArsi-projektet är allvarliga av tre skäl. Fördet första dränerades detta jordbruksprojekt - det har förekommit uppgifter påfrån två miljoner upp till betydligt större belopp. Det orsakade skador påprojektet. Det har bl. a. talats om att allvarliga djursjukdomar fick fäste.Misskötsel av maskiner ledde också till att andra skador uppstod. Ettandra problem är att biståndet i stället kanaliserades till en skola som delvisanvändes för politisk indoktrinering. Dettredje problemet är att detta naturligtvis är ett allvarligt bakslag förbiståndsopinionen i . Ensådan här skandal är en mardröm för var och en som tror på biståndetsrättfärdighet. Det kan användas som ett vapen mot biståndet till . Jagtycker att det vore mycket beklagligt om så skulle ske. Därför välkomnar jagbiståndsministerns svar på den punkten, att snabba och entydiga åtgärderuppenbarligen har vidtagits för att kontrollera projektet. Pengarna hardessutom betalats tillbaka, enligt biståndsministerns svar. Jagskulle bara vilja fråga hur detta kunde ske. Hur kunde SIDA ha en sådanbristande kontroll när det gäller vad pengarna användes till i ? Till slut vill jag uttrycka min tillfredsställelseöver biståndsministerns föresats att ändra den framtidainriktningen av biståndet till . Jag tror att man på det sättet fårtillbaka det starka folkliga stöd som insatsen bör ha. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.59 (): Också jagvill tacka biståndsministern för svaret. ISIDA:s senaste verksamhetsberättelse och petita kan man angående det svenskabiståndet till läsa att den etiopiska jordbrukspolitiken förnärvarande inte uppmuntrar småbönderna till ökad produktion. De tendenser tillkollektivisering och kontroll av marknadsföringen som råder medför betydandesvårigheter att genomföra programmet som planerat. Dessutom sägs att denetiopiska politiken på jordbruksområdet markant avviker från SIDA:s policy. Trotsdetta föreslog regeringen en ökning av biståndet till med 15milj. kr., som även gått till det kritiserade . Vi i centernmotsatte oss detta. I vår reservation framhöll vi bl. a. att den demokratistöd- jandeverkan av det svenska biståndet kunde ifrågasättas. Vi pekade på nödvändighetenav att regeringen noga följde utvecklingen i vad gällde såvälrespekten för mänskliga rättigheter som möjligheterna att nå godtagbararesultat. Vi ville ha en ökad kontroll, men detta krav avslogs. Avslöjandenaatt biståndet inte används enligt SIDA:s intentioner samt att regeringen inteanser sig ha full kontroll över biståndet har upprört inte bara oss i centernutan också många andra. För att kunna skapa förtroende för svensktbiståndsarbete är det, precis såsom säger, nödvändigt attinriktningen av vårt bistånd också svarar mot vårt eget folks uppfattning ommeningsfulla insatser. Därför välkomnar även jag biståndsministerns besked attkontrollen skall öka. Jag tycker att det innebär att förbättringar är på gång.Det gäller då kontrollen av , och jag undrar om kontrollen kommeratt förbättras också beträffande andra projekt. har inte riktigt rätt i sinhistorieskrivning. som biståndsminister har vi skurit neddelposten Stöd till . Jag sade också i mitt svar här tidigare attbidraget nedskurits med en tredjedel. Däremot har vi startat ett nytt projekt iWollo-provinsen som rör miljö- och markvård. Det är bl. a. till det som deytterligare 15 miljonerna går. Det tror jag inte att har någontingemot. I varje fall har man inte visat det i . Till vill jag säga att problemet är , när man går in i biståndssamarbete, i allmänhet stöder ett nationelltprojekt. Så var det också här, det var fråga om ett etiopisktutvecklingsprojekt vad gäller jordbruket, ett projekt med svensk finansiering.I början på 80-talet hanterade de etiopiska myndigheterna detta så, att manförde över pengar på ett sätt som inte var avsett. Mot detta protesteradesvenska biståndsarbetare på ort och ställe. Det var också de som senare fick deetiopiska myndigheterna att betala tillbaka pengarna. Vi har alltså egenfligenaldrig från , vare sig från SIDA eller från regeringen, behövtingripa. Det tyder ju påatt det finns en vakenhet bland de svenskar som stårför projektet där nere, en vakenhet som man kan vara glad över. Det är utifrånderas erfarenheter som kontrollen senare har byggts upp och blivit bättre. 61 (); När regeringen lade fram förslaget om ökatbistånd till gällde det en ökning med 15 milj. kr. I detta-anslagingick också bidrag till . Vi talade då om att vi inte ville attdet bidraget skulle utgå. Vi hade hört att det riktatskritik mot projektet. Vi pekade också på kritik mot de mycket storafolkomflyttningar som förekom i landet och bristande respekt för de mänskligarättigheterna. Vi var tveksamma beträffande den demokratistödjande verkan avdet svenska biståndet. Men om biståndet når fram till folk som behöver det,till de allra fattigaste, då ställer sig alltid bakom sådant bistånd. 62MARIA (); Kontrollen från SIDA har uppenbarligen varitotillräcklig. Det visar inte minst den kritik som en jordbruksexpert somarbetat vid projektet har framfört och även uttryckt i . Han menaratt personalen vid i inte kontrollerade vart pengaroch materiel gick och att de ansvariga på biståndskontoret långt ifrån tog detansvar för verksamheten som man rimligen kan kräva. Det här borde ge anledning till några reflexioner. Harbiståndsministern för avsikt att se över om kontrollen är tillräcklig även iandra projekt? Det kan ju hända att detta inte är det enda projekt därkontrollen har varit otillräcklig. Om vägförbättringar i län Om läser på skall hon finnaatt stödet till jordbruksprojektet i minskades från 32milj. till 20 milj. kr. Det är den faktiska situationen, och hur man kan fådetta till en ökning har jag svårt att förstå. Det framgår mycket tydligt ibudgetpropositionen. Den generella frågan som ställer ärallvarlig. Det är en av de svåra frågorna i biståndssamarbetet, hur man skallfölja upp och kontrollera. Jag tycker det är viktigt att vi har enlevande debatt om detta, så att alla, på alla nivåer, från biståndskontor ochfältarbetare till SIDA och , känner att det här är någontingvi måste arbeta med och förbättra - för det behövs. 64 (): Här måste föreligga en missuppfattning. Jagsade att det fortfarande under det år som gick gavs stöd till Arsi-projektet.Nu får jag medhåll; det utgick ett stöd om 20 milj. kr. Det värdet vi vartveksamma till. Ökningen gällde hela det landbaserade biståndet, och det sadejag. Det vi som sagt var tveksamma till och ville skära ner på var justArsi-projektet. Därmed fanns inte skäl för 15-miljonersökningen, sett från vårsida. Överläggningen var härmed avslutad. 26§ Svar på fråga 1987/88:63 om vägförbättringar i län har frågat mig om regeringenär beredd att öka anslagen för investeringar och underhåll av vägar i syfte attförbättra kommunikationerna i län. Jag är medveten om att det finns behov av åtgärder påvägnätet inte bara i län utan i hela landet. harregeringen successivt höjt anslaget för drift av de statliga vägarna i syfteatt förbättra och återställa förslitna delar av vägnätet. Anslagen till driftoch underhåll är de högsta . När detgäller vägbyggandet är gällande tioårsplan inte helt jämförbar med 3 protokoll 1987/88:17-18 Om vägförbättringar i län dentioårsplan som upprättas.