prot · GB097 · 1987-12-31 00:00:00 — /87 beräknas ca 16 000 invandrare hagenomgått SFI, trots att bidragen varit beräknade för 12 000 invandrare.Effekten av detta kan givetvis bli att kommunerna tvekar att sluta avtal medinvandrarverket om flyktingmottagning och att invandrarna som genomgår SFI fåren bristfällig undervisning. Enligt tidigare beslut fördelades timmarna förpåbyggnads-SFI till AMU och till studieförbunden. Enligtsamstämmiga uppgifter från studieanordnare stämmer inte detta med invandraresval av anordnare av påbyggnads-SFI. Det har förut hävdats i såväl utskott som riksdag att detär för tidigt att ändra bestämmelserna för bidrag till SFI-undervisningen dåsystemet varit i kraft under en alltför . Det måste nu anses stå utomalla tvivel att systemet inte fungerar och har mer eller mindre havererat.Utskottet har tagit initiativ till att systemet skall ses över och att ettbättre konstrueras. Innan ett nytt system utarbetats kommer många invandrareatt komma i kläm och ej få del av den undervisning de har rätt till enligtriksdagsbeslutet. Därför blir mina frågor till utbildningsministern: Anser ministernatt det går att ge de nu väntande flyktingarna undervisning inom den nufastslagna budgetramen? Vad avserministern att göra för att råda bot på de missförhållanden som ovan redovisats? Vilkaförändringar avser ministern göra i fördelningen av timmar för påbyggnads-SFI? 1987/88:45 av (vpk) till miljö- ochenergiministern om ASEA:s samgående med : Den godkännandeav ASEA:s samgående med får konsekvenser på en radsamhällsområden. Ett viktigt område gäller kärnenergiteknologin. ASEA-ATOM kommer genom fusionen att bli ett av devärldsledande på området kärnteknik med ett genombrott på EG-marknaden och ettinflytande på marknaderna i den tredje världen. ASEA-ATOM:s samarbetsavtal medGeneral på reparationssektorn liksom licensöverenskommelsen medWestinghouse när det gäller kärnbränsle förstärker inflytandet som jättekoncerninom kärnteknik. Som en följd av ASEA-ATOM:s samgående med kommer vattenkraftsdivisionen att förläggas till . Frågan är varkärnkraftsdivisionen skall ligga . Varken ellerSchweiz skrupelfria inställning till kärnteknikexport kan ge en fingervisningom att dessa nationer kan bli ASEA-ATOM:s nya "värdland" på området.Mot en sådan utveckling talar SSI:s remissvar om fusionen - i hovsamma ordalaghyser SSI förhoppningen att kärnkraftssektorn stannar kvar i . Med hänvisning till ovanstående vill jag fråga statsrådet: ASEA-affären med stora utvecklingsmöjligheter på kärnteknikområdet, forskning ochutveckling (FoU) samt behov av exportsatsningar - hur rimmar detta medregeringens deklaration om att kärnkraften skall avvecklas? 1987/88:46av (vpk) till industriministern om internationell integration avkapitalintressen, m. m. Den aktuella frågan om integrationmellan ett ledande svenskt företag och ett dito schweiziskt ger en skarpbelysning åt de mer långsiktiga maktpolitiska problem, vilka är förknippade medkapitalets internationella samverkan och integration. Integrationen av de stora kapitalen och deras verksamhetergenombryter i allt högre grad nationsgränserna. Detta ställer de nationellastatsmakterna och den representativa demokratin inför allvarliga problem. Änmer är detta problem akut för den fackliga rörelsen och dess medlemmar. Effekterna av integrationen är mångfaldiga. De tenderaratt undandra greppet och styrningen över forskningens riktning från nationellaoch demokratiska organs inflytande. De försvårar den fackliga kampen. Deminskar utrymmet för en parlamentariskt och demokratiskt beslutad ekonomiskpolitik, liksom för en aktiv regionalpolitik. Storkapitalets internationella integration är inte denenda och oundvikliga vägen, även om den är en tendens med betydande genomslag imodern kapitalism. Det finns möjligheter att välja andra vägar. En medvetensamhällelig politik och resurssatsning, som ger riktning och ledning åtforskning och teknisk utveckling kan avvärja multinationell privat maktkoncentration.Rationaliseringsvinster genom nationell samverkan kan träda i stället föreventuella företagsekonomiska fördelar via integration över gränsen. Förstärktafackliga rättigheter och europeiskt fackligt samarbete kan utvecklas till enstarkare motkraft än . För detta fordras dock en stark, långsiktig och genomtänktnationell strategi. Detta förutsätter initiativ från regering, riksdag ochfackföreningsrörelse. Mot bakgrund av de här berörda problemen vill. jag ställaföljande frågor fill industriministern: Vilken ärregeringens syn på och strategi gentemot kapitalets integration över gränserna? Är regeringenberedd att förstärka samhällsinstitutionernas möjligheter att spela enriktgivande roll i forskning och utveckling på det tekniskt-industriellaplanet? 1987/88:47 av () till industriministern omsärskilda medel till infrastrukturen utveckling; När regeringen presenteradebudgetpropositionen återfanns under rubriken regionalpolitik en nypost: stöd till särskilda infrastrukturella insatser. Det yrkade beloppet var300 milj. kr. att anvisas engångsvis för en period av . På detta förslag reagerade majoritet - efterförslag från bl. a. - på två sätt. För det första konstaterade viatt regeringens satsning på regionalpolitiken var otillräcklig. Riksdagenfattade därför beslut om bl. a. höjda länsanslag. Förutom denna höjning avlänsanslaget konstaterade att de 300 miljonerna inte var entillräcklig satsning på infrastrukturen utveckling i svaga regioner. Viuppmanade därför regeringen att återkomma med förslag om högre belopp.Tillsammans innebär dessa beslut att vi ställde oss bakom en kraftigaresatsning på regional utveckling än vad regeringen var beredd att föreslå . För det andra konstaterade vi att industridepartementetoch industriministern inte förmått precisera vilka användningsområden ellerprojekt man avsåg använda de 300 miljonerna till. Vi ansåg att varkenregionalpolitiken eller den regionala utvecklingen hade något att vinna på attriksdagen anvisade medel till industridepartementet, när departementetuppenbarligen ännu inte var klar över hur de bäst skulle användas, och i varjefall inte var berett att ge - och därmed allmänheten - någon insyn ivilka regionalpolitiska prioriteringar som skulle ligga bakom deras användning. Mot denna bakgrund avvisade vi regeringens begäran om de300 miljonerna. Vi begärde av regeringen och industriministern att man skulleåterkomma när man kommit så långt i planeringen, att man kunde inför riksdagenredovisa pengarnas användningsområden. Jag villnu fråga industriministern: När avser regeringen efterkommariksdagens begäran om anslag till infrastrukturen utveckling? Avser då regeringen efterkomma begäran om entydlig redovisning av dessa medels användning? 1987/88:48av () till kommunikationsministern om organisationen avlotsväsendet: som alla politiskainstanser på såväl kommun-, läns- som riksnivå talar lyriskt om vikten av enlevande skärgård, fattar samma politiska instanser, eller under dem lydandestatliga verk, beslut som försvårar, ja ofta gör det omöjligt förskärgårdsborna att stanna kvar. som gränskränkningar till luft ochhavs blir allt vanligare tvingas kunniga skärgårdsbor att gå i land. Några exempel på utvecklingen i den svenska skärgårdensedan 1982 vad gäller ansvarsområde: Lotsarna på Hölick utanför är ersatta av enbrädhög. lotsstation i har ersatts med ettfarledsövervakningssystem. Arbetsuppgifternavid Hävringe lotsplats är inflyttade till . har sagt ja till önskan attlägga ned . Idölotsplats utanför har avbemannats . Fyrstationernai Hanö och Utklippan på sydkusten har avbemannats. Lotsstationenpå Vinga är avbemannad. Väderöarnasstation är avbemannad. som regeringen startarkampanjen lägger fram förslagom att ersätta 30 lotsplatser, 4 lotsdistrikt och 7 inspektionsområden med 12sjötrafikområden och 3 inspektionsområden. Det skulle alltså bli 15 organisationsenheteri stället för som 41. Med anledning av ovanstående vill jag tillkommunikationsministern ställa följande frågor: Avser kommunikationsministernuppdra åt att i sin organisationsöversyn beakta de övergripanderegionalpolitiska mål som lagt fast? Avser kommunikationsministern uppdra åt attäven beakta försvarspolitiska effekter av organisatoriska beslut? 1987/88:49av () till justitieministern om behandlingsprogrammen inomkriminalvården: skallen intern, dömd till 8 1/fängelse för grovt narkotikabrott, flyga påsemesterresa till . Staten betalar semesterresan sominkluderar ressällskap med en föreståndare för det speciella hem där internenför närvarande vistas. för internen med sällskap. och kriminalvårdsnämnden har fattatbeslut om semesterresan. Återstår att övervakningsnämnden anserdet lämpligt. En inspektör vid kriminalvårdsanstalten bekräftar attbesluten fattats och att internen dömts till 8 1/för grovt narkotikabrott.Meningen är att mannen skall villkorligt friges . I placerades mannen på ett vård och boende med terapeutisk behandling, dvs. Beslutethärom fattades av kriminalvårdsnämnden efter hörande av övervakningsnämnden.Hemmets föreståndare är terapeut. Behandlingsprogrammet omfattar därmed terapii form av bl. a. enskilda samtal och gruppsamtal. De som vistas på hemmet (4-6personer) erbjuds också meditation. Till hemmet är knutet en gård och stuteri. I behandlingsprogrammet ingår, sägerkriminalvårdsstyrelsen, ""att behandlingen ska avslutas med enutlandsresa". Detta uppges vara "ett led i vägen tillbaka tillsamhället", även kallad "social träning". När kriminalvårdsnämnden /fattade beslutetom § 34-placeringen på hemmet för vård och boende godkände nämnden ocksåbehandlingsprogrammet, inkl. den del av programmet som utgörs av enutlandsresa. Innan resan sker skall kriminalvårdsnämnden fatta särskiltbeslut härom, dvs. beslut om att § 34-placeringen utsträcks till att gälla niodagars vistelse i . Sådant beslut erfordras även om kriminalvårdsnämnden imaj/godkände behandlirigsprogrammet med däri inkluderad avslutandeutlandsresa. Före kriminalvårdsnämndens beslut skall övervakningsnämnden yttra Möte med övervakningsnämnden i denna fråga sker den15 oktober. "Dygnskostnaden" på det hem där internen numeravistas är , som betalas av kriminalvårdsverket. Av detta belopp sominkommer i dygnskostnader avsätter hemmets föreståndare . för denplanerade utlandsresan. Därutöver skall kriminalvårdsverket betala ytterligare5 . Naturligtvis är det trevligt för internen att kriminalvårdenuppskattar hans beteenden till den grad att man bjuder på fri resa ochsemestervistelse i ett fjärran land. Förmodligen tycker också hemmetsföreståndare att det är trevligt att komma ut på en av staten betaldsemesterresa. Jag vill be justifieministern redovisa i vad mån dylikgenerositet från kriminalvårdens sida är att betrakta som ett angeläget ellerkanske rent av nödvändigt inslag i straffet och behandlingen avnarkofikabrottslingar. Är det vanligt med semesterresor påstatens bekostnad för interner? I vilken utsträckning förekommer det? Vill justifieministern i upplysa allmänheten omhuruvida det finns möjlighet för envar i vårt land som icke straffats förbrottslig gärning att på statens bekostnad få en semesterresa till något intressantland, nära eller fjärran? 1987/88:50 av () tillkommunikationsministern om den svenska handelsflottan: I regeringenspropositionsförteckning från aviserades ensjöfartsproposifion fill . En sådan kom dock ej. Sedan socialdemokraternabildade regering har antalet fartygsenheter minskat från 468 till 426 ochantalet dödviktston från 4,97 miljoner till 2,46 miljoner. Detta innebär nästanen halvering av lastkapaciteten. Bara under vårens väntan på ensjöfartsproposition såldes 11 fartyg ut, bl. a. hela återstoden av de svenskakylfartygen. De dåliga sjöfartskonjunkturerna fortsätter och ingeneuropeisk handelsflotta klarar sig utan statligt stöd. Regeringenspassivitet förhindrade dock från att fatta några för syensk sjöfartpositiva beslut under förutvarande . sände ordinarie ledamöter i trafikutskottetett öppet brev till kommimikationsministern angående svensk sjöfart medkonkreta förslag tillåtgärder. Inget svar har erhållits. anordnade TCO en sjöfartspolitiskkonferens. Det enda besked som då lämnades från kommunikationsministern var attregeringen kan tänka sig sänkt skatt för ombordanställda, t. o. m. möjligenskattebefrielse. Detta är bra men dock,.i det för dagens sjöfart allvarligaläget, helt ofillräckligt. I det fattade försvarsbeslutet räknar regeringenmed en ökad krisimport. För detta behövs svenska fartyg. Ur såväl beredskaps-som energi- och miljösynpunkt och med tanke på att av svensk export lämnarSverige med båt behöver vi en stark, livsduglig svensk handelsflotta. är den svenska handelsflottan för liten ur beredskapssynpunkt. Närpropositionsförteckningen för hösten lades fram /88 års riksmötefanns fortfarande ingen sjöfartsproposition upptagen. Medan vi väntat påregeringsförslag med positiva, snabbt genomförbara åtgärder för att rädda vadsom finns kvar av den svenska handelsflottan, har inrättat ett öppetregister för sjöfarten. Risken är nu stor att de båtar som finns kvar undersvensk flagg söker sig dit. Detta gäller även närsjöfarts-flottan. Svenskindustri kommer .säkert inte att ha samma dubier mot norsk flagg som t. ex.Panama- och Liberiaflagg. Med anledning av ovanstående ställer jag följande frågortill kommunikationsministern: Avserkommunikafionsministern att föreslå posifiva och fillräckligtkraftiga åtgärder för att skall kunna bevara och behålla sinhandelsflotta? Om svaret ärja, hur snabbt kan dessa åtgärder sättas in? 1987/88:51av () till bostadsministern om bostadspolitiken; Bostadsproblemen ärhelt andra än de vi hade på 1940-, 1950-och 1960-talen. Ändå arbetar vi i dagmed alla de kristidsregleringar som vi samlat på oss , och deförfinas alltmer. Trångboddhet, ohygieniska och dåliga bostäder är borta.För kort tid sedan hade vi i stort sett en balans mellan tillgång ochefterfrågan. Många av våra regleringar infördes, då vi skulle byggabort bostadsnöden och då konsumenten på grund av en kraftig obalans påmarknaden behövde ett skydd mot en övermäktig producent eller uthyrare. Tilldet kommer naturligtvis de ideologiska motiven från en socialistisk regering. har vi dock kunnat notera en bristpå lägenheter i allt fler kommuner, främst i storstäderna och särskilt iStockholm och universitetsstäderna. Den aktuella bostadsbristen bör dock kunnabetraktas som konjunkturen. Det är inte fråga om en strukturell brist. Dennuvarande överhettningen bör det kunna gå att bemästra . Nya situationer kräver nya medel både vad gällerfinansiering, regelverk och institutioner och vad gäller företag. Vi kan inteav någon sorts nostalgiska skäl hålla fast vid ett gammalt systembyggeri därföratt vi en gång har infört det. I alltför hög grad har vi klistrat positivasociala värdeord kring regelverken som vi nu har svårt att frigöra oss ifrån. Grundtankarna i bostadssociala utredningens program från1940-talet tillämpas fortfarande i den svenska bostadspolitiken. Det ärtveksamt om den tidens problemformulering och lösningstekniker verkligen kanvara de bästa och rätta för att lösa 1990-talets problem. Att anta utmaningen att lätta upp regelverket borde havarit en uppgift för bostadskommittén. I stället har förslagen till ,efter bostadskommitténs arbete, alla gått åt fel håll; mer subventioner, flerregleringar och mindre valfrihet. behandlade den socialdemokratiskakongressen 35 bostadsmotioner. Bland kraven märks kraftigt skärptreavinstbeskattning, priskontroll och hembud, skärpt bostadsanvisningslag, merpengar till allmännyttan, bl. a. för att köpa fastigheter, kommunalvetorätt mot ombildningarav hyreslägenheter till bostadsrätt, förköpsrätt av bostadsrätter osv.Kongressen beslöt tillsätta en arbetsgrupp, men meddelade att"känslomässigt är motionerna bifallna". Vad vi har att se fram emotmed en fortsatt socialdemokrafisk regering är tydligen nya pålagor,regleringar, mindre valfrihet, mer makt åt politiker och mindre åt de boende. Fördelning av befintliga lägenheter tycks vara viktigareän att ge betingelser för en ökad kreativitet, förnyelse och lönsamhet för ettökat byggande. som regeringen talar om ökat inflytande för deboende, används alla medel för att förhindra att hyresgäster får överta sinalägenheter i form av bostadsrätt. som regeringen beklagar de storasubventionerna späds subventionerna på, och nya stora bestånd förs in undersubventionsregnet. har majoritetbeslutat om åtskilliga inskränkningar i de boendes möjligheter att välja upplåtelseform. Ända sedan regeringsskiftet har socialdemokraternakonsekvent motarbetat bostadsrättsboende. o Lagen har ändrats så attkommunerna går före en av hyresgästerna bildad bostadsrättsförening vid försäljning av bostadshus. oHyresgästernas förköpsrätt vid försäljning av bostadshus som ägs av stat, landsting, kommun eller allmännyttigt bostadsföretag haravskaffats. o HSB och har fått rätt att införa s. k.hembudsskyldighet i nya bostadsrättsföreningar.Det innebär en begränsning av boendes rätt att frittöverlåta sina bostadsrätter. o Privata bostadsrättsföreningar organiserade iSveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation, SBC, är på flera sättdiskriminerade i lagstiftningen jämfört med HSB och . oReavinstbeskattningen vid försäljning av bostadsrätter har utformats på ett sättsom motverkar rörlighet på marknaden (eftersom den trots löften i valrörelsen1985 inte innehåller någon uppskovsrätt för den som använder pengarnatill att köpa småhus eller en ny bostadsrätt). Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor tillbostadsministern: Kommer genomöversynen av bostadspolitiken det fortsatta behovet av kristidsregleringar attanalyseras? Ärbostadsministern beredd att mot bakgrund av den nya bostadssituationen minskaregleringarna och subventionerna? Ärbostadsministern beredd att ge besked till oroliga bostadsrättshavare om deytterligare pålagor, skatter och regleringar som kan bli aktuella att införa? 1987/88:52av () till civilministern om privat barnomsorg, m. m.; kom folkrörelseutredningenmed betänkandet Ju mer vi är tillsammans. Utredningens uppgift var främst attgranska vilka hinder som finns för föreningar att ta över verksamhet som i dagnormalt drivs av kommuner och landsting. Utredningens förslag borde såledesunderlätta och förenkla för föreningar. 5 protokoll 1987/88:5-8 Utredningens förslag innebär docksnarare att det blir ännu svårare och krångligare för föreningar att medverka i kommuners och landstings verksamhet. Inom barnomsorgen föreslårutredningen följande: o I föreningar som driver daghem måste föräldrarna vara imajoritet, vilket skulleinnebära att 70 föreningsdrivna daghem inte längre blir statsbi- o Verksamheten i föreningsdrivna daghemregleras ytterligare genom att kommunenkan kräva att barnen måste tas från den kommunala barnomsorgskön. Detta skullegivetvis leda till ett minskat intresse från föräldrars sida attstarta föräldrakooperativ eftersom de inte kan vara säkra på att få En utredning som har fått i uppgift att lägga fram förslagsom underlättar föreningsmedverkan har således lagt förslag som leder dels tillatt av de föreningsdrivna daghemmen slås ut, dels till attföräldrarnas intresse för att starta föräldrakooperativa daghem minskar. förslag kan bara ses som enkonsekvent fortsättning på den politik som socialdemokraterna bedriver för attstoppa privata alternativ inom den sociala sektorn. Genom "LexPysslingen" stoppades i praktiken daghem som bedrevs i företagsform. Nudras tumskruven åt ytterligare ett varv och alla föreningsdrivna daghem, sominte är föräldrakooperativa, stoppas. nöjer sig inte med att ytterligaremonopolisera barnomsorgen. Även inom handikapp- och äldreomsorg skall enskildaalternativ stoppas. Utredningen är utomordentligt generaliserande ochfördomsfull. Med mycket korthuggna formuleringar och utan tillstymmelse tillsaklig analys drar den långtgående slutsatser. Utredningen vill både genomdirekta förbud och genom indragning av statsbidrag förhindra att kommuneranlitar företag inom vissa delar av . Utredningen skriver "att kommersiellt arbetandeföretag i allt större utsträckning etablerar sig i vårdsektorn". "bör vårduppgifter av typ barnomsorg, äldreomsorg ochhandikappomsorg inte anförtros åt sådana företag". Ett område som utredningen särskilt skjuter in sig på ärhemtjänsten. Alla vet att den sociala har stora problem.Några kommuner har försökt att skapa en bättre och effektivare verksamhet genomatt anlita företag. Utredningen vill uppenbarligen begränsa kommunernasmöjligheter att utveckla verksamheten på detta sätt. Dess inställning innebären inkompetensförklaring inte bara av företagen och deras anställda utan ocksåav alla kommunalpolitiker och därmed även av väljarna som har utsett dem. Ett motiv som framförs av utredningen är att ett förbudmot att anlita företag skulle ge större utrymme för föreningar att engagera sigi den sociala servicen och att bli "entreprenörer" åt kommunerna.Utredningen säger att "lösningar som innebär att vinstgivande företag taröver sådan verksamhet försvårar för enskilda människor, organiserade i enförening, att själva ta ansvar för verksamhet som berör dem". Vi i har självfallet ingenting emot attföreningar engagerar sig inom detta område, vare sig de riktar sig direkt tillmedborgarna eller erbjuder sina tjänster åt kommuner och landsting. öka dessainslag i vården och omsorgen. Men det bör stå kommuner och landsting fritt attbedöma om en viss social verksamhet som de har ansvar för sköts bäst i egenregi, genom ett företag eller av en förening. För är det självklart att det är verksamhetensom sådan som skall vara avgörande för om den bör drivas vidare. Är denuppskattad av konsumenterna? Drivs den effektivt? Uppfylls rimligt ställdakvalitetskrav? - Det är sådana frågor som är intressanta. frågar snarare: Vilken juridiskform har verksamheten? Finns det någon som kan göra vinst här? Det är uppenbart att det finns stora problem inom densociala sektorn -människor som väntar i köer, personal som inte trivs,kostnader som skjuter i höjden. Därför behöver vi pröva nya vägar. Vi måste gemedborgarna ökad valfrihet - inom och utom den offentliga sektorn. Vi måste gede offentligt anställda större möjligheter att få utveckla sin kreativitet ochinitiativförmåga: Vi måste se om vi kan hitta billigare lösningar utan atteftersätta kvaliteten. Vi måste tillåta och uppmuntra enskilda alternativ. Förslagen från folkrörelseutredningen men också från dennyligen avhållna socialdemokratiska partikongressen visar attsocialdemokraternas intresse för alternativ till den offentliga verksamhetenär obetydligt. Vi vet också att det var först efter ettintensivt opinionsbildningsarbete från bl. a. som vissaföreningsdrivna daghem fick statligt stöd på samma villkor som kommunalt drivnadaghem. Jag villdärför fråga civilministern; Avser regeringen att lägga framförslag som ytterligare försvårar för föreningar att medverka i barnomsorgen? Avser regeringen att lägga fram förslag som försvårar förkommunerna att anlita företag inom äldreomsorg och handikappomsorg? 1987/88:53av () till finansministern om den aviseradeomsättningsskatten på värdepapper: Socialdemokraterna och regeringenhar i flera sammanhang deklarerat att det samlade skattetrycket inte bör ökas.Sådana utfästelser gjordes bl. a. i partiets valmanifest inför valet :"Det totala skattetrycket hålls i stort sett oförändrat." I 1986 årsfinansplan formulerades det på följande sätt: "Det samlade skattetrycketbör inte ökas." Trots dessa utfästelser redovisades planer och idéer om ytterligareskattehöjningar på den socialdemokratiska partikongressen . I en intervju med finansministern i den 16september 1987 kunde man läsa följande: "Så det handlar inte om höjdaskatter mot börs- och penningmarknaden? 'Nej, jag talar om lägre räntor', sägerKjell-Olof ." Trots dessa utfästelser meddelade finansministern veckanefter på den socialdemokratiska partikongressen att omsättningsskatten påvärdepapper skulle utvidgas enligt den modell som har kommit att kallas"'valpskatten".