prot · GB0988 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:88 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. 1§ Meddelande om svar på interpellation 1987/88:194 Jag vill meddela att ElisabethFleetwoods interpellation om importen av utrotningshotade djur inte kanbesvaras på grund av att interpellanten tidigare anmält att hon ärförhindrad att närvara . Jag avser att besvara interpellationen den 5april . 2 § Svar påinterpellation 1987/88:192 om vissa arbetsmarknadsfrågor i har frågat mig dels vilka åtgärder regeringenär beredd att vidta för att behovet av arbetskraft i iJönköpings län skall kunna tillgodoses, dels vilka åtgärder regeringen ärberedd att vidta för att snabbare införliva flyktingarna i det svenskaarbetslivet. Detgoda konjunkturläget har inneburit att efterfrågan på arbetskraft under desenaste fyra åren har ökat. Antalet nyanmälda lediga platser var under år 1987i genomsnitt 17 000 fler än . Denna jämförelsevislångvariga högkonjunktur har medfört att arbetslösheten successivt har sjunkit,och noterades en genomsnittlig arbetslöshet på . Trotsden mycket positiva utvecklingen på arbetsmarknaden finns det problem.Arbetslösheten är fortfarande hög bland vissa grupper på arbetsmarknaden och ivissa delar av landet. är efterfrågan på arbetskraft större äntillgången inom andra regioner och inom särskilda yrkesområden. Jagär väl medveten om de svårigheter många företag i vissa delar av , bl.a. Östbo-Västboregionen i , har att fylla sina vakanser. Delediga platserna är betydligt fler än de arbetssökande i denna region, vilketinnebär att en nettoinflyttning till de berörda kommunerna är nödvändig för atttäcka företagens behov av arbetskraft. Länsarbetsnämnden ocharbetsförmedlingarna i området gör stora ansträngningar för att rekryteraarbetslösa från andra delar av landet till Östbo-Västboregionen. Enligt uppgifter frånlänet flyttar dock förhållandevis många av inflyttarna vidare därifrån.Undersökningar som gjorts visar att de viktigaste orsakerna till att inflyttarelämnar orten är missnöje med arbetet, svårigheter att få sociala kontakter samten otillfredsstäUande bostadssituation. Detta visar, såvitt jag kan bedöma, attarbetskraftsbristen i är ett problem som inte går att lösaenbart med hjälp av ökande inflyttning till regionen. Det handlar lika mycketom att behålla den arbetskraft som flyttar dit. Rekryteringenav arbetskraft underlättas avsevärt om företagen kan erbjuda en god arbetsmiljöoch i övrigt goda arbetsförhållanden och om exempelvis långtidsarbetslösas,arbetshandikappades och invandrares arbetskraftsutbud tillvaratas. Det ärockså viktigt att kommunerna kan erbjuda bostäder och god service.Resultaten av den undersökning jag tidigare nämnde tyder på att det finns enhel del att göra från såväl kommunernas som företagens sida. Det är minuppfattning att arbetsförmedlingen har gjort vad den kunnat för att underlättarekrytering av arbetskraft till regionen. 1ett svar på en fråga av nämnde jag att engrupp hade bildats för att genomföra näringslivsprojektet . Gruppen består av representanter från berörda kommuner samtolika länsmyndigheter. Gruppenhar nu presenterat en projektrapport som bl. innehåller förslag tillåtgärder för att lösa problemet med arbetskraftsbristen i regionen. I rapportenframhålls att alla intressenter, dvs. kommuner, företag, statliga myndigheterm. fl., måste vidta åtgärder för att gemensamt lösa problemet. Inom ramen förordinarie arbetsmarknadspoUtiska medel vidtar länsarbetsnämnden de åtgärdersom kan bedömas erforderliga. Sågår jag över till frågan om att så snabbt som möjligt införliva flyktingarna idet svenska samhället. Det handlar dels om att förkorta handläggningstidernaför asylsökande, dels om den tid det tar från det att flyktingen fåttuppehålls- och arbetstillstånd till dess han eller hon fått ett arbete. Denav regeringen tillsatta asylärendeutredningen, som bl. a. behandlade frågan omhur handläggningstiderna skaU kunna förkortas, lade fram sitt, betänkande ijanuari . Jagser det som mycket angeläget att flyktingar som fått arbetstillstånd får ettarbete utan onödig väntan. startades projekt, som delvisfinansierats av regeringen, i , , och . Syftetmed projekten var att finna samarbetsformer mellan stat och kommun för attsamordna statliga och kommunala arbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärderför att underlätta invandrarnas inträde på arbetsmarknaden. Med hänvisning tillde erfarenheter som projekten givit har kommit in meden framställning till regeringen om att få pröva en särskild modell förkombination av studier i svenska språket och arbetslivskontakter för flyktingari . Frågan bereds i regeringskansUet. Jagvill också i detta sammanhang framhålla att det är stat och kommun i samverkansom skall svara för flyktingverksamheten. Arbetskraftsbristen i i ochandra delar av landet ger oss en utmärkt möjlighet att ta vara på detarbetskraftsutbud som bl. a. flyktingar och övriga invandrare erbjuder. Anf.3 (); Jag ber att få tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Tyvärr berörsvaret i huvudsak vad som kan göras lokalt och vad som redan har gjorts. Detbehövs, som sagt, att både kommuner, företag och statUga myndigheter hjälps åtför att gemensamt försöka lösa denna mycket besvärliga situation som uppståttpå, grund av att det föreligger brist på arbetskraft. Eftersom det här är enriksdagsdebatt hade jag hoppats att svaret skulle fokuseras på vad statenskulle kunna göra, men i det avseendet är svaret tunt. Förstnågra upplysningar angående de lokala åtgärderna och de myter, som man kan mötai debatten och som också skymtar mellan raderna i arbetsmarknadsministernssvar. Många flyttar beroende på att man är missnöjd med arbetet, har svårt attfå sociala kontakter och att det råder bostadsbrist, och därför skall företagenerbjuda god arbetsmiljö och i övrigt goda arbetsförhållanden, står det att läsai svaret. Även en del av dem,som flyttat är av samma åsikt. I denna trakt medtusentals småföretag finns det säkert företag där arbetsmiljön skulle behövaförbättras. Här bor människor som är vana att själva ta itu med sådant sombehöver rättas till. Därför har man frågat dem som flyttat om deras inställning.Förmodligen skulle svaren ha blivit desamma från andra håll i landet, om manöver huvud taget hade brytt sig om att fråga detta urval av människor som harlämnat sitt arbete och flyttat fill en annan ort. Det finns också enundersökning där man frågat dem som stannat kvar och den visar en heltannan,bild. Dessa människor lyfter fram trivsel med arbetet, möjlighet att fåarbeta självständigt, att få förtroende och att utan krångel kunna få ledigtvid behov. Den här bilden kan också vara rättvisande, eftersom sjukfrånvaron iföretagen genomsnittligt är mycket låg och antalet arbetsolyckor ligger långtunder riksgenomsnittet. Det har även påståtts att lönerna är låga i dessabygder. En undersökning gjord av och Verkstadsförbundetvisar att lönerna i ligger under riksgenomsnittet. Man leverbilligt i , bl. a. är kostnaden för barnomsorg påfaUande låg. Bostadsbristenär naturligtvis en lokal angelägenhet. En felbedömning har gjorts på grund avatt det för inte fanns mängder av tomma lägenheter. skeren mycket snabb utbyggnad, 3 000 lägenheter jämfört med . Utflyttningenhar varit större än inflyttningen, men det har vänt. visar ettflyttningsöverskott på 290. Att det är en rörlig arbetsmarknad med mångaflyttningar beror naturligtvis inte enbart på missnöje med arbetsförhållandena.Befolkningen är genomsnittligt ung, och då flyttar man som bekant oftare, bl.a. för att skaffa sig ytterligare utbildning. När det finns gott om jobbflyttar också människor mer. Många har mer eller mindre tvingats att flyttatill de här orterna, på grund av att det inte har funnits arbete där de harbott. Men de har kvar rötter och anhöriga i hemorten och försöker Omvissa arbetsmarknadsfrågor i lätt' Om vissa arbetsmarknadsfrågor i återvändadit så fort de på något sätt kan. Såtillbaka till frågan om vad staten är beredd att göra. Utbildning behövs, säger företagarna när man frågar dem.Det gäller högteknisk och ekonomisk utbildning men också och framför alltutbildning ute på företagen. De som man har utbildat stannar ju kvar. Ibudgeten finns ett nytt anslag på 203 milj. kr., och det står att detta anslagär för utbildning i företag. Skulle detta anslag kunna användas i det härsammanhanget? Sänkta marginalskatter - är det något som arbetsmarknadsministernskulle kunna tänka sig för att stimulera fler att arbeta mera? Invandring av yrkesfolk som inte går att få fram i Sverigeär något som och har ställt sig positivatill. Det gäller alltså en viss arbetskraftsimport. Om regeringen menar allvarnär man säger sig vilja arbeta för ett närmande till EG, borde inte detta varaen alltför främmande tanke för regeringen. Är regeringen beredd att pröva folkparfiets förslag ommöjlighet till beredskapsarbete för flyktingar som väntar på asyl? Frågan om att snabbt få ut flykfingar i arbete bereds iregeringskansliet, står det i svaret. Det är ett svar som regeringen lämnaralltför ofta när det inte finns något rikfigt konkret att komma med. Iseptember lämnade den projektgrupp som omnämns i svaret ett förslag om attsvårplacerade invandrare skulle kunna få visstidsanställning med varvad prakfikoch svenskundervisning till avtalsenliga löner och att arbetsgivaren från kommunenskulle kunna få ett bidrag till lönekostnaden i samma storleksordning som detsocialbidrag som annars skulle ha betalats ut till invandraren. LO tyckte attdet var ett bra förslag, men regeringen förkastade det och begärde att få ettnytt förslag där socialbidrag inte omfördelas. Varför bedömdes det förslagetvara så dåligt att det inte ens fick prövas? Och när kommer regeringen medkonkreta förslag i. stället för detta? Först vill jag svara på den direkta frågan omföretagsutbildning. Anslaget till företagsutbildning gäller självfalletoavsett var i landet utbildningen sker. Frågan gäller naturligtvis hur manlägger upp planerna för den företagsutbildning som skall genomföras. frågar mig vad staten kan göra.Statens förlängda arm är länsarbetsnämnderna, arbetsförmedlingarna ochlänsstyrelserna. Rent konkret har arbetsförmedlingen varit ute i ett antalmarknadsförings-och rekryteringskampanjer, bl. a. för utryckande värnpliktiga iEksjö. Man har också varit ute på motortävlingar i och påarbetsförmedlingsexpo i . De här aktiviteterna har gett vissaresultat, dvs. inflyttning till regionen. Vad som planeras framöver är att arbetsmarknadsverket isamarbete med invandrarverket skall inventera de flyktingförläggningar somfinns i närheten av Östbo-Västboregionen, för att kartlägga hur många av deinvandrare som finns där som har uppehålls- och arbetstillstånd och kan varaintresserade av att komma i fråga när det gäller arbete i den här regionen. Det finns också ett projekt om arbetspendling, där ettsamarbete sker mellan och . Det förväntas ge en heldel. Beträffandefrågan om socialbidrag: Den diskussionen pågår, och det är vad som döljer sigbakom formuleringen att ärendet bereds i . Frågan gäller vadsom går att utveckla vidare utan att man kommer i konflikt med t. ex.socialtjänstlagar. Anf.5 (): kan i alla fall inte ta itu med marginalskatterna.Länsarbetsnämnden i har fillstyrkt arbetskraftsimport, somsedan inte har beviljats. Jag skulle vilja ha ett förtydligande frånarbetsmarknadsministern på den punkten. Statsrådetsade att frågan om arbete åt svårplacerade invandrare bereds iregeringskansliet. Det finns redan ett regeringsbeslut där det står attprojektgruppen skall fortsätta att arbeta med dessa frågor men att det helaskall genomföras utan att socialbidragsmedel tas i anspråk. Jag kan inte tydadet på annat sätt än att förslaget har förkastats. Detkänns naturligtvis frustrerande för företagen i som fårstora order som de inte kan ta emot. Detta bromsar industrin också på andrahåll i landet, eftersom man i denna region sysslar med mycket av legoarbeten.Det återstår för dem i stort sett att flytta utomlands, med allt vad detinnebär, t. ex. att svenska råvaror och svenska transporter inte kommer attanvändas och att bytesbalansen försämras. Smålänningarnaär kluriga och energiska, och de arbetar febrilt för att försöka lösa problemetmed brist på arbetskraft. Staten har emellerfid ett stort ansvar och även ettstort intresse av att problemet löses. Det ansvaret kan man aldrig vältra överpå kommunen eller på företagen. Frågan om arbetskraftsinvandring har diskuterats i AMS styrelsetillsammans med parterna på arbetsmarknaden. Det finns ingen anledning attändra den policy som hitintills har gällt. Låtoss säga att 19 300 personer flyttar in i regionen och 19400 flyttar därifrån . När man kartlägger skälen till denstarka genomströmningen finner man att ungefär en tredjedel flyttar därför attdet råder brist på bostäder. Men det blir väl inte fler bostäder om man"importerar" - jag tycker att uttrycket är fruktansvärt - arbetskrafteller fillåter en arbetskraftsinvandring av ekonomiska skäl? Vihar en stor grupp långtidsarbetslösa, en stor grupp flykfingar och människor vihar lovat ta ansvar för. För deras skull tycker jag att man skall använda allade andra medel som står till buds innan man tar till s. k. ekonomiskarbetskraftsinvandring. Frågan huruvida vi skall ändra reglerna när vi närmaross Europa-marknaden kan man återkomma fill. Vi har fortfarande arbetskraft somhar behov av arbete i . Anf.7 (); Bostäderna är som sagt ett lokalt ansvar. Där har åtgärder vidtagits.Man har ett fint program och har fått en ökad inflyttning av människor somvill stanna kvar. Här är det fråga om regeringen är villig att 2 protokoll 1987/88:87-89 prot.1987/88:88 haka på och se till att denna goda trend håller i sig och attden inte stoppas av sådana orsaker som staten kan påverka. Om regeringens inställningtill fri utomnordisk arbetskraftsinvandring Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1987/88:195 om regeringens inställning till friutomnordisk arbetskraftsinvandring har frågat mig vad jag anser om en friutomnordisk arbetskraftsinvandring, i första hand europeisk, tiU . Genomriksdagens beslut med anledning av en proposition om invandrings- ochflyktingpolitken (1983/84:144, SfU 30, rskr 410) fastställdes att de riktlinjersom antogs av skulle gälla även i fortsättningen. Dettainnebär att egentlig arbetskraftsinvandring tillåts endast iundantagsfall och sedan det efter arbetsförmedlingens medverkan visat sig attett uppkommet arbetskraftsbehov inte kan tillgodoses genom arbetskraft somfinns i . Ipropositionen konstaterades vidare - mot bakgrund av den hittillsvarandeutvecklingen och den nuvarande sysselsättningssituationen - att det saknadesanledning att räkna med något egentligt behov av arbetskraftsinvandring underöverskådlig tid. I stället skulle i landet bosatta arbetssökande och nordbor iförsta hand komma i fråga när arbetstillfällen fanns. Undantag från dettaskulle kunna ske för nyckelfunktioner inom industrin och näringslivet i övrigt.Även personer som behövdes för kvalificerad forskning och produktutveckling skullekunna undantas, liksom personer inom det kulturella området. Utöver dettaskulle ett antal tidsbegränsade anställningar som ingår som ett led iinternationellt utbyte också kunna undantas. Det skulle ankomma på AMS att isamråd med arbetsmarknadens parter klarlägga den praxis som skulle tillämpas. Underde har det blivit lättare att röra sig över gränserna. Jagtänker då på den gemensamma nordiska arbetsmarknaden som innebären rättighet för nordiska medborgare att fritt kunna ta arbete och bosätta sigi annat nordiskt land. Även inom EG finns en fri arbetsmarknad. EG har för sindel lagt fast ett mycket ambitiöst program för att utveckla det internasamarbetet där målet är att skapa en fri rörlighet för varor och tjänster,människor och kapital. Detta är en utveckling som vi i måste följamycket noga eftersom vi har ett starkt intresse av att medverka i ett brettvästeuropeiskt samarbete. Deunder senare år vunna erfarenheterna visar att den fria nordiska arbetsmarknaden inte inneburit några väsentliga omflyttningar inom den. Erfarenheterna inom EG tyder på samma förhållande. Det är mot den bakgrunden som jag tror att de farhågor som målar upp inte skulle bli verklighet om vi t. ex. skulle närma oss EG och dess arbetsmarknad. Alla erfarenheter visar nämligen att trögheten i arbetskraf tens rörUghet mellan olika länder är stor eftersom faktorer som språk, kultur 1 och skillnader i utbildning har ett avgörandeinflytande på flyttningsbenägen- De nuvarande av beslutade riktlinjerna förprövning av ansökningar om permanent uppehålls- och arbetstillstånd avarbetsmarknadsskäl är mycket restriktiva, och antalet sådana ärenden är endastca 300 varav AMS avstyrker ca en tredjedel. Antalet tidsbegränsadefillstånd för t. ex. internationellt utbyte är däremot väsentligt fler. Det är inte aktuellt att ändraden nuvarande politiken för arbetskraftsinvandringen. Om regeringens inställning till fri utomnordiskarbetskraftsinvandring 9ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk); Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Bakgrunden till min interpellation är de allt större kravsom industrin ställer på en ökad fri arbetskraftsinvandring från framför alltde europeiska länderna. Den svenska industrin strävar naturligtvis efter attskaffa sig samma produktions- och lönekostnadsfördelar som industrin inom EGhar och som skapas av en obegränsad tillgång på arbetskraft. Att den svenskaindustrin ställer sådana krav är lätt att begripa. Obegränsad tillgång påarbetskraft eller relativ arbetslöshet har alltid varit en idealsituation förden kapitalistiska produktionsprocessen. Det väsentligaste är framför allt justtillgången på arbetskraften på industrins egna villkor. Hur den sedan utnyttjasär en helt annan sak. Svaret som arbetsmarknadsministern ger är intressantoch något överraskande. Det är intressant därför att det är första gången somregeringen offentiigt redovisar sin syn på en fri import av arbetskraft frånEG. Svaret ärdessutom överraskande. Av svaret framgår det att regeringen ivarje fall inte är negativt inställd till en arbetskraftsimport, även om mansäger att det inte är aktuellt att ändra på den nuvarandepolitiken. Industrins krav på en friarbetskraftsinvandring bör ses mot bakgrund av att vi har enarbetsmarknad som kännetecknas dels av en ökad efterfrågan på arbetskraft ivissa överhettade regioner, dels av en ökad andel kroniskt arbetslösa som .intekan placeras in i industrin. Detta beror dels på att de negativa regionalaobalanser som finns i landet förvärras, dels på industrins nya krav påarbetskraften som leder till att färre och färre personer i anseslämpliga och anses motsvara industrins krav. Jag kan nämna att tre av fyra somsöker jobb på i inte får anställning, som Volvoredovisar en ökad efterfrågan på arbetskraft. Det som industrin framför alltvill ha sammanfattas av den utredning som Arbetslivscentrum har gjort.Något tillspetsat kan det beskrivas som en man med långarbetslivserfarenhet och yrkesutbildning. Industrins krav på fri arbetskraftsinvandring bör ocksåses mot bakgrund av att vi har en produktionsapparat som använder sig avproduktionsmetoder, effektivitetskrav och arbetstider som slår ut 350 000människor ur arbetslivet , i form av förslitningar, förtidspensioneringar,arbetsskador osv. Man bör också se problemet mot bakgrund av att den svenskaungdomen inte anser att industriarbete är tillräckligt attraktivt. Vi bör frågaoss varför. De ungdomar som är sysselsatta inom industrin serdet arbetet mer som en tillfällig sysselsättning till dess att de hittar någotbättre. 1987/88:88 Manbör också se problemet mot bakgrund av att omsättningen av arbetskraftinom industrin aldrig har varit så hög som den är . .... har vi tiotusentals flyktingar påflyktingförläggningar som väntar på att ...j.. , placeras i oUka kommuner, vilket möter mycket stora ning till fri utom- ' .. ,, . . f svårigheter. av flyktingarna harredan fått politisk asyl beviljad, men kan ändå inte placeras ute i kommunerna. Om vi okritiskt, somregeringen, inte ser något negativt i den fria arbetskraftsinvandring somindustrin kräver, innebär det att det nuvarande produktionssystemet medhänseende på produktionsmetoder, effektivitetskrav och arbetstider kommer attbefästas och fortsätta att fungera som . Vad skulle då hända om vi inte tillmötesgårindustrins krav på en obegränsad tillgång på arbetskraft? Det som skulle händaär att industrin kanske skulle se över sin lönenivå för att göra jobbenattraktiva för ungdomar. Industrin kanske skulle förbättra sinaproduktionsmetoder, så att försUtningarna och därmed utslagningen av arbetareinte skulle bli så stor. De svenska ungdomarna kanske rent av skulle tycka attsysselsättning inom industrin vore attraktiv. Det kan också tänkas attindustrin skulle utlokalisera produktion till glesbygden där arbetskraftenfinns. Är det den "katastrofen" som arbetsmarknadsministern försökerförhindra genom en positiv syn på arbetskraftsinvandringen? Anf.10 (): Jag reagerar när jag ser svaret på uppgiften att "detta innebäratt egentlig arbetskraftsinvandring tillåts endast i undantagsfall ochförst sedan det efter arbetsförmedlingens medverkan visat sig att ett uppkommetarbetskraftsbehov inte kan tillgodoses genom arbetskraft som finns iSverige." Jagstår här med ett papper, en ansökan om att få anställa fyra ställare,automatsvarvare, från vid en industri i . Det här ärhögkvalificerad arbetskraft och finns absolut inte att få tag på i . Manbehöver nämligen verkstadsskola och därefter ute i arbetsUvet föratt få den erfarenhet som krävs för att klara av jobbet. Detta förvägrades, ochföretaget har fått sälja en av de fina maskinerna. En ställare skulle skapasysselsättning åt ytterligare ett par i stort sett outbildade personer. Detborde ju vara rimligt att pröva om inte den fria nordiska arbetsmarknaden börvidgas till en europeisk, som ett led i närmande till EG. I väntan pådet vädjar jag till arbetsmarknadsministern att åtminstone tillåta invandringenligt vad som står i svaret men som inte tillämpas . Anf.11 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Först vill jag säga tillAlexander Chrisopoulos att jag inte förstår den slutsats som han har dragit avmitt svar. Det finns inte fog för att dra sådana slutsatser av det svar jag harlämnat. TillIngrid vill jag säga att jag inte kan svara på en beskrivningav ett enskilt ärende utan att vara insatt i det. Jag kan bara dra denslutsatsen av det som sägs att AMS i sin tur har dragit slutsatsen att dennaarbetskraft skulle ha funnits i . Jag måste alltså veta vad som Uggerbakom själva det enskilda ärendet för att kunna ge något direkt svar. Rentprincipiellt vill jag i övrigt hänvisa till det jag har sagt omarbetskraftsinvandringen och tolkningen av denna. Anf.12 (vpk): Av svaret framgår att arbetsmarknadsministern åtminstone inte ärnegativ till den fria arbetskraftsinvandringen från de europeiska länderna.Dessutom argumenterar ju arbetsmarknadsministern genom att säga atterfarenheten visar att trögheten i omflyttningen av folk från land till land ärså pass stor att det inte föreligger någon stor fara för något slags invasiontill , om man öppnar gränserna för arbetskraftsinvandringen. Det äralltså ett argument för att man skulle kunna tillåta arbetskraftsinvandring.Den innebär ingen fara för att man invaderas av folk som är arbetslösa. Mendet är inte framför allt där mina farhågor som uttrycks i min interpellationligger, utan det jag för min del anser och försökt ge uttryck för i mitt förstainlägg är att den produktionsapparat och den produktionskapacitet vi har i dagoch de metoder industrin använder gör att en allt större del av detsvenska folket inte passar in på de nya krav som ställs. För atttillfredsställa dessa nya krav är man tvungen att importera färdigutbildad,specialutbildad och skräddarsydd arbetskraft från de europeiska länderna.