prot · GB0911 · 1987-12-31 00:00:00 — Jagförmodar att känner igen uttalandena, som gjordes avfinansministern själv i den reviderade finansplanen . De vittnar om attKjell-Olof då hade en viss insikt om att allt inte är så bekymmerslöst.Sedan dess har det hänt en hel del. Dåtrodde regeringen att inflafionen skulle bli . tror regeringen,enligt skrivelsen, att den blir , och de flesta andra bedömare troratt den blir ännu större. När uttalandena gjordes trodde regeringen attlönekostnaderna skulle stiga med , nu tror regeringen att detblir och de flesta andra bedömare tror att ökningen blir ännu större.Då trodde regeringen att den privata konsumfionen skulle öka , nu trorman att det blir . Då trodde regeringen att bytesbalansen skulle ge ettöverskott på blygsamma , nu tror man att det blir ännu mindreoch de flesta andra tror inte att det blir något överskott alls. 1987/88:11 21 oktoberl987 räknarkonjunkturinstitutet med ett underskott på nästan . Minslutsats av detta är att läget har förvärrats , ochdet är bakgrunden till mina frågor. Vad vill finansministern göra för att lösade problemen? Finansministern måste svara på detta. Statsministern fick sammafrågor, och han överlät dem fill . I är slutsatsen att den svenskaekonomin inte klarar en ökning av den inhemska efterfrågan med utanatt det blir problem med bytesbalansen. Det är en långsiktig problematik somkonjunkturinstitutet tar upp. Den bottnar i att den ekonomiska tillväxten ärför låg för att inrymma både en ökning av konsumtionen och en ökning avinvesteringarna. Jag menar att konsumtion ändå är det yttersta syftet med allekonomisk verksamhet, både privat och offentlig, både materiell och ickemateriell konsumtion. Det är den som avgör medborgarnas levnadsstandard. Mankan naturligtvis tvista om fördelningen mellan privat och offentlig konsumtionoch mycket annat, men det är ändå viktigt att konsumtionsmöjligheterna ökar förmedborgarna. Det är då ett allvarligt misslyckande om den totalaproduktionsökningen inte är fillräckligt stor för att kunna tillgodose derättmätiga önskemålen. Denekonomiska tillväxten är ganska låg i . Om man fittar på genomsnittetför 1986, 1987 och 1988, fortfarande enligt , serman att det blir . Det är en ganska låg siffra. Den placerarSverige ganska långt ner i tillväxtligan. Vi i är inte nöjda medden utvecklingen. Jag tror faktiskt inte heller att är nöjdmed den. Skillnaden är som jag ser det att vi i har ett braekonomiskt-politiskt program för att öka tillväxten, medan socialdemokrafin ochregeringen inte har det. Vii vill kraftigt sänka marginalskatterna så att det skall löna sigatt arbeta, löna sig att spara, löna sig att utbilda sig, att satsa påföretagande och nya idéer. Vi menar att de flesta bör ha högst 40 %marginalskatt, och ingen bör ha högre än . Självfallet måste det, herrfinansminister, finnas ett automafiskt skydd mot att inflationen smyghöjerskatten. Vii vill bryta de offentliga monopolen så att konkurrens och enskiltföretagande skall få en chans även i produkfionen av sociala tjänster. Detskulle ge medborgarna större möjligheter att bestämma själva, det skulle ge deanställda möjlighet att välja mellan olika arbetsgivare eller att starta egnaföretag och det skulle ge stimulanser till ökad effektivitet. Vii vill sätta stopp för skattehöjningarna, som vi anser vara fillskada för svensk ekonomi. Och när vi säger stopp menar vi stopp - i motsatstill socialdemokratin som har genomfört ständiga mindre och större skattehöjningar,trots att ni har lovat "i stort sett oförändrat skattetryck". harstatsministern uttalat att , om jag hörde rätt, av bruttonationalproduktenbör vara riktmärke för skattetrycket. är det , och man ser enökning fill litet . Det förslag som vi i folkpartietinte fick föra fram innebar en sänkning av skattetrycket med drygt en halvprocentenhet. Det är alltså långt kvar till det angav somriktmärke. Varför fick vi då inte stöd för detta förslag, herr finansminister? Vi vill.i folkpartietavskaffa löntagarfonderna, avskaffa prisregleringen. avskaffavalutaregleringen, främja enskilt sparande, låta de regionalpolitiskainsatserna styras av människor ute i länen, som bäst vet vad som behöver göras,och låta miljöpolifiken fungera med marknadsekonomin genom miljöavgifter. Alla dessa förändringar skulle vara till gagn för denekonomiska utvecklingen i . På vissa av punkterna har regeringen ettprogram - det skall erkännas - men det är ett dåligt program. Socialdemokraterna vill ha kvar löntagarfonderna, vill hakvar prisregle ringen, vill ha kvar valutaregleringen, vill centralstyraregionalpolitik och investeringar från . sade självpå den socialdemokratiska partikongressen att en kungstanke i densocialdemokratiska ideologin är att "tämja marknadsekonomin". Ni vill ha kvar de offentliga monopolen. På densocialdemokratiska kongressen uttalade sig mycket dogmatisktför bevarande av offentliga monopol. Han anförde fördelningspolitiska skäl.Möjligen kan låtsas att han inte förstår att man måste skiljapå finansiering och produktion av sociala tjänster. Men måsterimligen veta att detta är två olika saker. Finansieringen kan avfördelningspolitiska skäl, om man så vill, ske på exakt samma sätt som ,även om produktionen sker genom enskilda alternativ. Finansministern kan integärna gömma sig under något sådant täcke av okunnighet, utan han måste rimligenbekänna färg. Vad är det för fel med att tillåta enskilda alternativ iproduktionen av sociala tjänster? Jag menar att finansministern måste ge ettklart besked: Avser regeringen t.ex. att fullfölja folkrörelseutredningensförslag, som ytterligare skulle försvåra och förbjuda enskilda alternativ? På många punkter är regeringens budskap mycket vagt ochganska intetsägande. säger ni att det är bra med enskilt sparande. Mende åtgärder som genoriiförs går allt som oftast i motsatt riktning ochmissgynnar enskilt sparande till förmån för kollektivt sparande. sägerni att miljöavgifter visst kan tänkas. Men nj röstar emot våra konkreta förslagoch har inte lagt fram några egna. Ni talar om "oförändratskattetryck" men lägger ständigt fram nya förslag om skattehöjningar.Senast kom den s. k. valpskatten på penningmarknaden. Den kanske blir återtagennu, om regeringen skall leva upp till statsministerns löfte i fråga omskattetrycket. Industriministern har gjort uttalanden som man kan uppfatta somhot om nya pålagor om inte företagen gör som industriministern vill iregionalpolitiken. Det finns också en lagrådsremiss som innehåller förslag ombeskattning eller andra skatteregler för motionskuponger, utnyttjande avföretagens sommarstugor och hknande. I fråga om marginalskatterna är budskapet tyvärr ganskasuddigt. Finansministern ger ibland några kloka ord ifrån sig om behovet attsänka marginalskatterna. Men det brukar sluta med att det inte skall vara nuoch det skall inte vara så mycket, utan möjligen, kanske, iframtiden. Den del av arbetarrörelsen som representeras av LO vill inte allssänka de högsta marginalskatterna. De skall förbli ., skyhögt överomväridens. vill inte sänka någramarginalskatter alls, "för det är bara ett manligt problem", sägsdet. Precis som om den ekonomiska utvecklingen framöver bara berörde halvabefolkningen. faktisktfråga : Vilken är egentligen socialdemokratins samladeuppfattning om marginalskatterna? Skall de sänkas till eller inte? har regeringen i stort sett följtBrookingsrappor-tens rekommendafion om små successiva devalveringar; inte genomsvenska beslut utan genom att de växelkursförändringar som skett utomlands harfått slå igenom på grund av valutakorgens konstruktion. Är det den politikensom skall fortsätta att gälla även framöver? Litar finansministern så till denmilda grad på framtida utländska växelkursförändringar att han helt har givitupp den interna anpassningen? Accepterar han att den svenska inflationen alltidkommer att vara ett par procentenheter högre än i utlandet? Det är riskabelt,menar jag, att bara lita fill utländska växelkursförändringar. Om de inteskulle komma på rätt sätt eller blir priset mycket högt förSverige. Både långtidsutredningen och regeringens egen skrivelse har talat om vadsom då kommer att hända: tillväxten sjunker, inflationen ökar ocharbetslösheten ökar. Vi tycker att det är lättsinnigt att riskera en sådanutveckling. Låt mig avslutningsvis läsa ytterligare ettcitat: "Det kanske största hotet mot den svenska ekonomin är inflationen.Det är bara vi själva som kan hjälpa oss att hålla den tillbaka och då spelarlönepolitiken och framförallt löneglidningen en stor roll ." Även detta kommer från finansministern,och jag förmodar att han känner igen det. Det är från ett TCO-seminarium.Därför, herr talman, vill jag påminna om de frågor jag ställde inledningvis.Finns det några problem med ekonomin? Är det kostnadsutvecklingen som är detviktigaste problemet? Vad avser regeringen göra för att lösa detta problem? 22GÖREL THURDIN (c); Med tanke på vår finansministers förmåga atthitta nya skatter i engångsförpackning eller beständig förpackning och medtanke på att han företräder och så kan man ju faktisktsäga att han är en riktig skattmas. pågår tre skatteutredningar: om inkomstskatterna, omföretagsbeskattningen och om mervärdeskatten. En anledning är att det svenskafolket anser att nuvarande inkomstbeskattning sker utifrån felaktiga grunder,att den är orättvis, svårförståelig osv. Människorna misstror det mesta som deinte förstår. Det man inte förstår upplever man inte heller vara speciellträttvist. Skattebetalarna känner otrygghet eftersom de inte kan avgöra hurskattesystemet påverkar deras egna ekonomiska beslut och handlingar. Därför ärinte heller realbeskattning något att eftersträva. Det är definitivt krångligtoch svårt att förstå. Myndigheternas och experternas grepp om individen kommeratt hårdna och vi kommer att skatta oss ännu mer olyckliga. Rättvis fördelning är ett uttryck som alla partieranvänder sig av, men det är tyvärr så att vi inte menar riktigt samma sak. I talar vi om att vårt skattesystem inte baraskall ge staten skatteinkomster utan också skall bidra till en rättvisfördelning. Av signaler att döma är vissa partier på väg bort från deninställningen. En rättvis beskattning kan enligt inteinnebära att de som har låga inkomster skall betala mer skatt än de gör ,medan de som har höga inkomster får skattelättnad. kommer attslåss för att grundavdraget skall vara kvar på samma sätt som . Enrättvis beskattning måste ta hänsyn till vad en person tjänar . Attsöm resonera utifrån den utgångspunkten att den som arbetar deltidskall ha ungefär lika stor nettoinkomst per arbetad timme som den som arbetarheltid, betyder att hela den fördelningspolitiska inriktningen slopas och attäven den statliga beskattningen blir proportionell till slut. Är det kanske vad finansministern också siktar på? I daghär mer än 3 miljoner människor lägre inkomst än . Folkpartiethar föreslagit sänkt grundavdrag med . Ta en kvinna som arbetar deltidi vården därför att hon inte orkar arbeta heltid, eller en ungdom som studeraroch därför inte/!/«/ic/-arbeta heltid, eller en som inte/å/'arbeta på heltidutan tvingas till olika deltidsarbeten och arbetslöshet och fråga dem vad detycker om att betala skatt på . ytterligare utan att ha mer ilön. Den som studerar har inte råd att låna mer. Kvinnan ivården kanske inte har råd att betala mer i skatt, inte heller den som ärdeltidsarbetslös. Skulle vi lägga fram ettskatteförslag som innebär fler socialbidragstagare, hårdare beskattning avdeltidsanställda och låginkomsttagare, så skulle det definitivt inte kunnauppfattas som ett rättvist förslag, och därmed skulle tilltron till politikernafå sig ytterligare en knäck. Vi står kanske inför en hårdare avtalsrörelse än på länge.Människor, mestadels kvinnor anställda inom vården, kräver högre löner för sitttunga arbete. De är många. Vi kommer ihåg diskussionen mellanprivatanställda och kommunalanställda. Vi har fått veta att stor löneglidningsker i de överhettade områdena. Inflationen kommer i det läget inte att kunnabegränsas eller hållas i schack. Vad är det som påverkar människors möjlighetertill försörjning? Jo, vad de har kvar efter skatt, dvs. inkomstskattensstorlek, priset på maten, priset på bostäderna och vad man har kunnat spara.Inkomstskatterna anses av framför allt höginkomsttagarna vara för höga. Allaanser att mätpriserna är för höga liksom bostadskostnaderna i landetsinflyttningsområden. Sparandet är negativt. Hur skall regeringen komma tillrätta med det? har lagt fram förslaget att sänka skatten påmat. Det är inte någon rättvis fördelning när skatt på mat är lika hög somskatt på videoapparater. höjdes priserna påbaslivsmedel med . är det 1987. Det troliga är att höjningen äruppe i . kostar köttfärs i min butik där hemma , varavmatskatt är . 1980 kostade köttfärsen litet generaliserat ca /kg,och momsen var då /kg. Vi betalar med andra ord dubbelt såmycket moms på maten i kronor räknat som 1980. Kommer den skatten att minska?Nej. Dagens rapporter visar att regeringen inte klarar av atthålla inflationen i schack. Löner och priser kommer att stiga. Skatten på matenkommer att fortsätta att stiga. Då är det upprörande att finansministern sägeratt skatt på 5 protokoll 1987/88:11 mat skallmomsutredningen inte diskutera, framför allt inte sänkt skatt på mat. Först säger finansministern att han inte vill ha någondifferentiering av momsen alls. Sedan säger han att han kan tänka sig endifferentiering som innebär en höjning för varor som vi kan avstå ifrån, ochslutligen avvisar han en sänkning av matmoms och skatt på andra oumbärligavaror. Vad vill egentligen socialdemokraterna åstadkomma med utredningen? har världens högsta matskatt, 23,. IHolland är den , i och i 5,. Även vid jämförelsemed de nordiska länderna har en högre matskatt. I direktiven finns också medtaget att kommittén särskiltskall beakta mervärdeskatt och att en harmonisering skalleftersträvas. Ja, de flesta har differentierad och lägre skattpå-maten. Vill vi alltså närma oss reglerna inom EG, då ligger centerpartietsförslag om sänkt skatt på maten väl till. Rättvis fördelning borde också gälla vårapensionärer. Vi har fortfarande 600 000 människor som inte har någon ATP.Mellan 1976 och 1982 förbättrades påtagligt dessa människors möjlighet attförsörja sig. De fick en kraftig förbättring genom höjd folkpension ochpensionstillskott. har deras ekonomi gått kräftgång liksom övrigapensionärers. De flesta av våra äldsta pensionärer har ingen ATP. Det ärockså dessa gamla människor som behöver mest vård på sjukhus. För dem harsocialdemokraterna tagit bort det s. k. friåret. När jag höll på med taxeringartalade jag ofta med de här gamla, t. ex. med en gammal man vars hustru låg påsjukhus. Han hade långa resor för att besöka henne. Hans möjlighet att klarasig ensam var ännu sämre sedan hon blivit sjuk, och han behövde mer hemhjälp. Har dessa äldre medborgare mer råd att betala sinasjukkostnader? En rättvis fördelning måste utgå från människornas behov, intefrån byråkratins behov. Det är dags , , att börja amortera avera vallöften till pensionärerna för snart har vi ett nytt val. Vad skall nilova då? Vår finansminister talar väldigt mycket om tillväxt och omhur viktigt det är med företagandet. Han påstod dessutom i sitt tal tillkongressen att socialdemokraterna genomfört viktiga reformer vad gällerföretagsbeskattningen. Jag undrar vilka han då åsyftar? Sanningen är den att småföretagen har ett svårtklimat, trots att familjeföretagen gör lika stora investeringar som övrigaföretag, trots att de svarar för nästan hela sysselsättningsökningen och denstörsta omsättningsökningen och trots att de sysselsätter så många människorsom de gör. Våra små företag beskattas generellt sett hårdare än destörre. De har naturligtvis inte lika stor möjlighet till överföringar mellanolika bolag och till bokslutsdispositioner. 1985 betalade småföretagen 21,avförädlingsvärdet i skatt medan de andra betalade 16,. Den skillnadenfortsätter att öka. Skall vi kunna uppnå en livskraftig industristruktur pålång sikt krävs en småföretagsvänligare politik. Den koncentration som pågår iSverige är inte bra för småföretagandet. Om ettbarn har röda rosor på kinderna kan det finnas två naturliga anledningar;Barnet är ovanligt friskt, eller barnet har hög feber och närmar sig etttillstånd av yrsel. Det senare torde vara det rätta för att beskriva detekonomiska tillståndet i landet och kanske på en del andra håll också. Visst har vi ett mycket lågt underskott. Vi har i vissadelar av landet en låg arbetslöshet. Det går relativt bra för industrin. Menhur stabilt är det? Hur ser det ut på andra områden i vårt samhälle? Vi har envårdkris som riskerar att förvärras. Vi har problem medbostäder i de överhettade områdena. Vi har ett ökande antalsocialbidragstagare. Vi har skolkris. De handikappade har ännu inte fått del avsocialdemokraternas vallöften. Vad säger finansministern till dem som bor i ,där befolkningen har halverats och där vård är omöjlig att upprätthålla därföratt det inte finns några som vårdar? Vad skall jag säga till dem som bor i mitteget hemlän, ? De har 150 milj. kr. mindre än vad de skulle hahaft om Fälldinregeringens kommunalskatteutjämning hade legat fast, I ställetgör man upp med om en minskande kommunalskatteutjämning, däravgifterna höjs för alla kommuner, som minskad ersättning erhållsfrån sjukförsäkringssystemet. Skatten kan landstingen inte höja; då minskarfinansministern den kommunala skatteutjämningen ytterligare. Den utflyttningsom sker från länet minskar skatteunderlaget kraftigt. Vad skall svaret vara,herr finansminister? Finansministern talade på socialdemokraternas kongress omatt socialdemokraterna måste fortsätta sitt arbete med att rätta till denstora orättvisa som de stora skillnaderna i kommunalskatt utgör. Ja, detstämmer att dagens kommunala beskattning är djupt orättvis. Vissa tvingasbetala mer i skatter och avgifter för att få en service som är sämre utbyggd äni andra kommuner. räknade ut att det skiljer mer än 18 000 kr.i kommunalskatt för en tvåbarnsfamilj beroende på var i man bor. för den familjen i beskattade pengar. Det är halvamatkostnaden. anser att endast servicenivå ocheffektivitet skall vara avgörande för skatteuttagets storlek i en kommun. Denåsikten har också den socialdemokratiska partikongressen ställt sig bakom. vill ha en reform, som syftar till att rensai den stora flora av statliga bidrag som går till kommunerna, och vill läggaflertalet av dessa bidrag i ett generellt bidrag, som utgår i skattekrafts- ochutgiftsutjämnande syften. Ställer sig socialdemokraterna bakom en sådan reform? Sammanfattningsvis vill jag säga att när detgäller skatterna kommer att kämpa för de fyra hörnstenarna i sin skattepolitik;Vi kommer att arbeta för en rättvisare beskattning och enkommunalskatteutjämning. Vi kommer att arbeta för sänkta skatter försmåföretagare och en rättvisare företagsbeskattning. Vi kommer att arbeta försänkt skatt på maten, och vi kommer att arbeta för en inkomstbeskattning med enrättvis fördelningsprofil. 23HANS i (vpk): Herr talman! De föregående talarna hartalat mycket om skatter. Jag kommer i slutet av mitt anförande också att kommain på skattefrågan. kommunalskatteroch den gemensamma sektorns möjligheter till utveckling. Inledningsvis vill jag nämna en del som harhänt på det ekonomisk-politiska fältet och som ställer den svenska ekonomin,den svenska ekonomiska politiken och näringspolitiken i blixtbelysning. För det första: Som ett inslag i den pågåendeoch undan för undan ökande transnationaliseringen av näringslivet har ASEA ochschweiziska beslutat sig för att slå sig samman för att, som detheter, stärka sin internationella konkurrenskraft. Regeringen blev tagen på sängen av industriledarnasbeslut; samgåendet var redan bestämt dem emellan, och regeringen fick snällttraska med bakom de uppgjorda planerna, som innebär ett ytterligare steg motökat utlandsberoende för den svenska ekonomin. Regeringen ville inte eller vågade inte - jag vet intevilket - gå emot dessa starka ekonomiska och industriella intressen och derasplanering över huvudet på nationalstaten och dess regering. Genomöverraskningstaktiken hade regeringen bara att falla undan. Facken förloradeinflytande, och när huvudkontoret av skatteskäl lades utomlands andadesregeringen förståelse för detta, trots att man därigenom i ökande grad förlorargreppet över svenskt näringsliv! För det andra: Som ett inslag i - eller kanske snarare somett resultat av -ohämmad tillväxt av spekulativa och improduktivainslag i ekonomin har det nu skapats en närmast historisk både upp- ochnedgång på Stockholmsbörsen. De senaste dygnens nyhetsförmedling har ägnats åtdetta. Det är en nedgång som utgår från en historiskt hög nivå.Sedan 1980 har ju det samlade börsvärdet ökat från nivå i . Först alltså en helt unikuppgång av akfievärdena, sedan en unik nedgång av samma värden men som hittillshar stannat på en nivå som ligger väsentligt över den värdenivå som gällde vidårets början. Relativt sett är alltså förlusterna för spekulanterna ändå ganskamåttliga. Att spekulationskarusellen kunnat växa till dessaproportioner beror på de rekordvinster och den enorma likviditet som skapatsute i bolagen och pä andra ställen där pengar samlats, och det är i sin tur ettresultat av av lönenedpressningspolitik och goda vinster inomindustrin. I tidningen rubriceras nedgången på börsensom ett blodbad. Man undrar vad människor som lever ute i det vanliga ,som slåss för sin överlevnad, sin ekonomi och sina arbetstillfällen, tänker omden nyhetsvärderingen. Blodbad, säger spekulanterna, när de förlorar litet avdet som de snabbt har vunnit. Dessa inslag av spekulation har inte mycket att göra medden verkliga ekonomiska utvecklingen, som en TV-reporter i går så fyndigtuttryckte det: Av det skall man inte dra slutsatsen att det inte spelar någonroll om eller hur det här kriget på börsen förs; det gör det, eftersom depengar som det spekuleras med är komna ur produktionen och har plockats ur devanliga människornas arbetsinsatser. På börsen spekuleras det med de pengar somhar intjänats av vanliga anställda. Såvälfrågan om transnationaliseringen och den minskande makten över ekonominsom pseudohändelserna - som jag skulle vilja kalla den här sista nedgången - påbörsen visar att det svenska samhället och den svenska ekonomin är under stortinflytande av den internationella kapitalismen. Båda händelserna har med fråganom makt, ägande och inflytande över ekonomin att göra. Jag tycker att regeringen borde sätta sig ned och funderaöver vad den rimligen kan dra för slutsatser av höstens utveckling och vilkaverktyg den bör skaffa sig, om den verkligen vill ha ett inflytande över denekonomiska polifiken . Så övertill vardagen för oss vanliga människor, herr talman! Regeringen har i en skrivelse till redovisat sinsyn på den ekonomiska situationen. Budgetunderskottet minskar nu kraftigt iförhållande till vad som beräknades . Arbetslösheten minskar, och dereala disponibla inkomsterna stiger för hushållen i genomsnitt. Det finns emellertid anledning att på grundval averfarenheter och upplevelser ute bland de vanliga människorna något granska denbakomliggande verkligheten och de orättvisor som faktiskt döljer sig ocksåbakom denna genomsnittliga, positiva statistik. har två ansikten. Vi från vpk ser som vår uppgiftatt lyfta fram det andra , det som trampar på i den gråvardagen. Det är ett där Porschepojkarna och finansvalparna aldrig harsatt sin fot och inte kommer att göra det heller. Det är ett där detråder bostadsbrist och daghemsbrist, där det finns sjukvårdsköer och skolor somhåller på att ramla samman över eleverna, som i bästa fall har läromedel sominte har ramlat sönder för länge sedan. Det är folket i detta andra och vanligaSverige som med sitt arbete har betalat spekulanternas framfart på börsen ochhållit Porschepojkarna under armarna. när inte bara vpk hävdar att det finns ekonomiskaresurser i landet, utan också regeringen säger att det går bra, borde dennainsikt användas för att föra en rättfärdig och rättvis politik.