prot · GB0999 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är okej om vill hälla fast vid den tunna grensom besparingen på en miljon innebär! Men måste väl ändåhälla med om att detta är en petitess i det stora sammanhanget. Statsskuldenuppgår till över 600 miljarder. Var och en inser att om vi kan minska kostnadenmed några få punkter - kanske tio punkter, dvs. -kan vi spara hundratalsmiljoner, snart miljardbelopp. Det är detta vi borde diskutera. Därför är detegendomligt att intar denna ståndpunkt just när det gällerpremieobligationer. Detta är en viktig fråga, medan frågan om att spara enmiljon på förvaltningskostnadsanslaget är fullständigt oviktig. Men vilken typav upplåningsinstrument vi skall använda är en central fråga. intarden ståndpunkten att vi irite får ytterligare öka den stock avpremieobligationer som vi har. Det innebär med andra ord att man villavhända staten möjligheter att ytterligare använda den mest effektiva ochbilligaste formen av upplåning som staten har. inte förluster på enmiljon. Det innebär förluster i storleksordningen 300-500 miljoner kanske päett enda år, och över flera miljarder. villkariske inte diskutera frågan. Det må så vara. Men detta tillhör de centralafrågor som vi borde diskutera. Därför hoppas jag också att finansutskottet iframtiden skall få bättre redogörelser frän . Jag hällergärna med om att jag är självkritisk, men jag måste ta mitt ansvar, eftersomjag själv är ledamot av riksgäldsfullmäktige. Om man får en förändring avhuvudmannaskapet i samband med att man går över till en ny organisationsform,kan vi förhoppningsvis, , diskutera de substantiellafrågorna när det gäller statsskuldsförvaltningen, och inte de ynka petitessersom vill hänga sig fast vid. Anf.131 (): När jag lyssnar till , undrar jag om vi talar över sammabetänkande. Vad vi diskuterar är finansutskottets betänkande nr 18 om anslagför /89 till , och inte någonting annat. BoSödersten är irriterad över att jag inte lockas ut på vida fält för attdiskutera upplåning och andra viktiga frågor som riksgälden är ansvarig för. BoSödersten tycker att den här frågan är en petitess. Ja, vi har stora och smäfrågor att behandla i . Om menar att anslaget tillriksgäldkontoret för /89 är en petitess, sä är det väl det. Mendet är det ärende som vi nu har att behandla. Jagnoterade med tillfredsställelse att inledde sitt andra inlägg medatt säga att jag har rätt i sak, i varje fall när det gäller detta betänkande.Detta gör mig synnerligen belåten. För övrigt diskuterar jag inte någontingannat, utan jag håller mig till det ämne som just nu ligger på bord. 132 BO (): Om vi nu enbart tar upp den sidan i budgetpropositionen som itabellform berör verksamhetskostnaderna för budgetåret1988/89 fördelade på anslag, är den första posten visserligen förvaltningskostnaderpä 49,8 milj. ', dvs. det som vill diskutera. Men sedanföljer andra anslagsposter, såsom bl. a. kostnader för emission 123 milj. kr.,försäljningsprovisioner 500 milj. kr., inlösenprovisioner 285 milj. kr.Sammantaget summeras allt som direkta kostnader pä 960 milj. kr. Det är ändåinte rimligt att finansutskottet enbart skall intressera sig för den lilladelen, de 50 milj. kr., och inte alls göra någon bedömning av eller ha någotintresse för dessa direkta 960 milj. kr: Även de utgör ju bara en liten del avde totala kostnaderna i samband med statsupplåning. Jagvill helt enkelt i korthet säga att det sätt på vilket finansutskottetbehandlar verksamhet, denna koncentrafion till detta lillaförvaltningskostnadsanslag om 50 milj. kr., - när man bortser frånalla andra kostnader både direkta och mer indirekta, som ju är av helt andradimensioner - är fullständigt orimligt. Jaghoppas verkligen att vi skall kunna frigöra oss för att kunna ta ett störregrepp, eftersom statsskuldens skötsel är en central samhällsekonomisk Detta,är ju trotsallt enda gången som vi i kammaren avhandlar verksamhet. Moderaternapräglas av ett slags förljugenhet när de försöker att hänga sig fast vid dennaenda miljon. Det ärju otroligt absurt att enbart diskutera den, i synnerhet närman intar sådana här ytterst egendomliga ståndpunkter, som när det bl. a.gäller valet av upplåningsform, exemplifierat med premieobligationer. Detär sorgligt att inte kan diskutera substans, för det är ju vad dethandlar om. De klamrar sig fast vid rena petitesser och rena formalia, men i destora substantiella frågorna har de över huvud taget inte någon uppfattning. Anf.133 (): började med att skjuta prick på finansutskottet, men detåterstår ytterligare 14 personer att sikta på. Jag håller mig till sakfrågan,dvs. finansutskottets betänkande 18. är irriterad över att vi intehar prutat pä de andra anslagskraven. Jag förstår inte vad menar.Eftersom den miljon som vi vill pruta på förvaltningskostnader irriterar honomså mycket, är det väl bra att vi låter de andra anslagen vara i fred! BoSödersten är, liksom jag, höll jag på att säga en rutinerad polifiker och bordeåtminstone kunna hålla sig till ämnet, vilket jag har gjort medan BoSödersten försöker ta ut svängarna och vidga debatten till dess yttersta gräns.Även om inte har mer än kvar i - vilket jagbeklagar för vi har trevligt i utskottet - vill jag ändå säga; Häll er tillämnet! Jag yrkar än en gång bifall till den reservationsom vi har fogat till utskottets betänkande. 134 BO (): Det är litet svårt att gå in för djupt i sakfrågorna med en sådancharmfull person som . Det är sant att jag är kritisk mot denbehandling som finansutskottet har gett frågan om . Jag anserinte den vara rimlig och att vi måste försöka komma bort från den och ta ettstörre grepp. Dethandlar ju om anslaget till för nästa budgetår, vilket inteuppgår till 49,8 miljoner, som hävdade, utan de direktaanslagen uppgår till 960 milj. kr. Varför skall man enbart diskutera och intresserasig för , och dessutom vilja spara 2 av de - en besparing som irealiteten innebär 1 %o av det totala anslaget? måste välhålla med om att angreppssätt är något säreget. Vidareborde vi här i kammaren intressera oss för de mer övergripande frågorna kringstatsskuldsförvaltningen. Det är en ganska central uppgift att skärskåda hurden hanteras, och inte minst de principer som de moderata företrädarna med storemfas naturligtvis försökt hävda i riksgäldsfullmäktige och senast underfinansdebatten . argument har enligt min mening inte utsattsför den uppmärksamhet som de borde utsättas för.Eftersom detta i princip är det enda tillfälle vi har att även behandla destörre frågorna, är det ytterst rimligt att vi tar det tillfället i akt. Skulleman gå så långt i formalia som vill göra och enbartintressera sig för denna enda promille, blir verksamheten här i det närmastefullständigt meningslös. Jag tror jag förstår varför mednäbbar och klor vill hålla sig fast i linan för att inte drunkna. Jag kanskeinte skall missunna honom det. För han är som sagt en charmfull och trevligperson. Fortbildning av advokater i asylrätt, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:18om vissa advokatftågor (prop. 1987/88:26). Fortbildningav advokater i asylrätt, m. m. 135GUNILLA (): För att fä till stånd en godtagbarflyktingmottagning i vårt land krävs förkortade handläggningstider avasylärenden. Inte minst humanitära skäl talar för detta. I en motion från , som behandlas i dettabetänkande, har vi tagit upp frågan om utbildning av advokater i asylrätt. Detfinns förhållandevis få advokater som har specialiserat sig påflyktingärenden. För att öka rättssäkerheten krävs att ettoffentligt biträde förordnas i allt fler asylärenden. Ingående kunskaper ocherfarenheter i asylrätt och utlänningslagstiftning är nödvändiga. Det är ocksåen fördel om det offentliga biträdet har goda kunskaper om förhållandena i deländer varifrån de asylsökande kommer. Bristen på advokater med specialkunskaper kommer enligtvår mening att försvåra arbetet med att förkorta handläggningstiderna och medatt öka rättssäkerheten. Det är något som bekräftas av advokat ,en av de fä experterna i asyljuridik och tillika ordförande i . Han säger: Vi ser fall där det fattas kunskap, men vi har interåd att ordna utbildning för jurister. har vidare utbildning iasylrätt. Det är inte många som skaffar den utbildningen. Jag önskar attasyljuridik fanns med i utbildningen för jurister. Inte ens de som utbildas får rejäla kuriskaper om flyktingar. Det är således mycket angeläget att advokater harerforderliga kunskaper, inte minst inför den förestående omorganisationen . Eftersom det enligt reglerna ärAdvokatsamfundet som har ansvaret för denna utbildning kan jag här baraunderstryka vikten av att samfundet fortlöpande har en bredutbildningsverksamhet på detta område. Med dettayrkar jag bifall till föreliggande hemställan. 136 (): 1 justitieutskottets betänkande 1987/88:18behandlas förslag om ändring i . Det gäller möjligheten förAdvokatsamfun- 1987/88:99 detatt medge undantag från huvudregeln, vilken innebär att man för att få bli medlemav skall ha svenskt medborgarskap och hemvist i ~: Z~- '~'- T . Som ett ovillkorligt krav vidhålls även ifortsättningen att man skall Andringar t rättshjälps- b o a lagen, m. m. ha svensk juridisk examen. Vidareinnehåller betänkandet förslag om att minimiåldern för medlemskap iAdvokatsamfundet, som är , skall upphöra. Det finns också vissajusteringar när det gäller kraven pä utbildning utöver juridisk examen för attfå bli medlem av . Jag yrkar bifall fill justitieutskottets hemställan i betänkande nr 18och avslag pä de båda motioner som är aktuella i det sammanhanget. Jagvill dock något beröra motionen Ju714, om utbildning av advokater i asylrätt m.m. I det fallet kan vi konstatera att utskottet i och för sig delarmotionärernas uppfattning om att det är angeläget, inte minst med hänsyn fillden enskildes rättssäkerhet, att de som biträder asylsökande har erforderligakunskaper om både utlänningslagstiftningen och förhållandena i det landvarifrån den sökande kommer. Med hänsyn till att advokatverksamheten är en friyrkesutövning ankommer det i första hand på advokaterna själva. ,att sörja för att erforderlig utbildning kommer till stånd. Det framgår ocksåav utskottsbetänkandet att har anordnat ett betydande antalkurser just inom det aktuella ämnesområdet och även avser att ordnaytterligare kurser. Med detta har motionärernas önskemål i stor utsträckningblivit tillgodosedda. Jag vill än en gång yrkabifall till justitieutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas, vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:21 om ändringar irättshjälpslagen m. m. 1987/88:73) och 1987/88:22 om anslag tillrättshjälp m.m. (prop. 1987/88:100 delvis). Tredje vice talmannen meddelade att dessabetänkanden skulle debatteras gemensamt. Ändringari rättshjälpslagen, m. m. Anf.137 (): I detta betänkande behandlar utskottet ett förslag av regeringen om ändringar i rättshjälpslagstiftningen. Förslaget innebär bl. a. sänkta avgifter för den enskilde och ökade möjligheter till allmän rättshjälp genom att inkomstnivån höjs. föreslås vissa begränsningar i rätten till allmän rättshjälp i bl. a. skadeständsärenden. med regerings förslaget behandlar utskottet ett tjugotal motioner i olika rättshjälpsfrågor, bl. a. rättshjälp i miljömål och förordnandet av offentlig försvarare. Av de 1"*" åtta reservationer som finns i betänkande nr 21stöder moderata samlingspar- tiet sex, och jag passarpå tillfället att yrka bifall till reservationerna 1,3,4,5, Prot.1987/88:99 6 och 7. Jagvill också anmäla att vi är positiva till de förbättringar som föreslås men ~. ; ~ 7T~ önskar i vissa avsnitt ytteriigare förbättringar. Så är fallet t.ex. när detgäller ° näringsidkares möjlighetertill allmän rättshjälp i vissa situationer. Vi anser S < nämligen att näringsidkare och småföretagare i många fall har samma ekonomiskasituation som medellöntagaren. En situation som vi menar är särskilt angelägenatt uppmärksamma är den som inställer sig när en näringsidkares rörelse harförsatts i konkurs. Vi menar att det vid sådana situationer skulle finnas engenerösare inställning vid prövningen av allmän rättshjälp. Rättshjälpskommitténföreslog i sitt betänkande Den allmänna rättshjälpen att inkomstgränsen skulleslopas. Man hävdade att behovet av ekonomiskt bistånd inte upphör vid en vissinkomstgräns, utan i hög grad är avhängig storleken på den aktuella processen.Vi har samma uppfattning och föreslår i reservation 3 att inkomstgränsenslopas. Närdet gäller propositionens förslag att endast advokat eller biträdande juristskall ha behörighet som biträde vid aUmän rättshjälp och för offentligtbiträde, anser vi att det är av väsentlig betydelse att den enskilde själv fårvälja biträde. Vi anser också att det nu gällande kravet på lämplighet ärtillräckligt för att garantera att till biträden endast förordnas kvalificeradepersoner. Miljömålenhar fått en allt större uppmärksamhet. De är också oftaresurskrävande mål. I Ukhet med miljöorganisationsutredningen och de remissersom avlämnats i samband med denna anser vi att fasfighet-sundantaget medför attmöjligheterna till allmän rättshjälp begränsats. Utskottetanmäler i skrivningen samma uppfattning och pekar pä att vissa initiativ tagitsfill ett övervägande inom departementet. I avvaktan på att något positivtkommer ut av detta menar vi reservanter att regeringen skall överväga ett ökatekonomiskt stöd fill rättssökanden i s. k. mögelhusmäl. Medrättsskydssförsäkringens maximibelopp om . kommer man inte långt ikomplicerade mögelhusmäl. MotionJU721 tar upp ett angeläget spörsmål om hur en felbehandlad patient kan hamna isvåra situationer på grund av att man nekas rättshjälp. Detta sammanhänger medatt patientförsäkringens villkor innehåller en treårig preskripfionstid.Anspråk som tas upp efter treårsfristen prövas i allmänhet inte. del fall uppkommer misstanke om att sjukdom eller lyte kan hänföras tillbehandlingsskada så sent att försäkringsersättning inte utgår på grund av denbegränsade preskriptionstiden. I de flesta fall avslår rättshjälpsnämnderna enbegäran om allmän rättshjälp i sådana fall under hänvisning till att s. k.befogat intresse inte föreligger. Vi menar att en generösare inställning skallvisas om särskilda omständigheter föreligger. Ireservation 7 påtalar vi att det borde vara en självklarhet att det även vid rättslig prövning vid eller skall finnas möjlighet till allmän rättshjälp. Majoriteten i utskottet säger att rättshjälp kan komma i fråga dä särskilda humanitära skäl föreligger. Praxis har emellertid utvecklats i en restriktiv riktning. Majoriteten har i sitt 147 Ändringari rättshjälpslagen, m. m. utskottsbetänkande kopplatihop rättshjälp i utlandet i övrigt med rättshjälp vid klagomål enligtEuropakonventionen om mänskliga rättigheter. Det är emellertid en betydandeskillnad mellan att ett mål handläggs enligt Eruopakonventionen och prövning iandra rättsliga insfitutioner i utlandet med en annan lagstiftning som grundoch som inte har någon del i. Jagövergår nu till att beröra utskottets betänkande nr 22 som behandlarregeringens förslag fill medelsberäkningen fill rättshjälp m. m. samt sjumotioner. Iflera år har bl. a. från moderata samlingspartiet väckts motioner om ersättningför rättegångskostnader i förvaltningsmål. Ett krav har varit att principen omatt den som vinner ett skattemål inte skall drabbas av några kostnader skallgälla. gav regeringen till känna att en utredning bordetillsättas i ärendet. efterlyste utskottet åtgärder frän regeringenssida. förklarade utskottet att förslag frän regeringen var att förväntainom kort. En interpeUation om ersättning för rättegångskostnader iskattemäl besvarades av finansministern, och i svaret hette det att det varregeringens strävan att förelägga ett lagförslag i vår. Vi begär nu ireservation 2 att resultatet av övervägandena inom finans- ochjusfitiedepartementen skyndsamt redovisas för . Vittnesersättningarnahar under en lång rad av år varit låga. Detta har fidigare påtalats. Jusfifieministernhar förklarat att ett förslag om höjning skall komma. Denna höjning innebär attden fidigare ersättningen för fidsspillan på . per dag höjs till 300 kr.Denna ersättning är skattefri och skall därför enligt justitieministernmotsvara en inkomstförlust på . Vi anser att denna höjning är välmotiverad men att den är i minsta laget. Avövriga kostnader anser vi att ersättningen vid inställelse med egen bil ocksåär alldeles för låg i förhällande fill det faktiska kostnadsläget. Bilersättningenär nämligen bara per kilometer. I andra sammanhang är ersättning förkörning med egen bil i tjänsteärenden per kilometer. Närdet gäller medelsanvisningen sä föreslår vi i reservation 1 att ytterligare 5milj. tillförs anslaget för att bekosta en återgång till de generösareregler som gäUde beträffande offentliga försvarare före . Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2 och 3 i betänkande 22. 138 (): I en rättsstat gäller lagar och regler lika för alla. Samhällsställningoch ekonomiska förutsättningar skall inte påverka medborgarnas förutsättningaratt ta tiU vara sina intressen. Rättssäkerheten i ett utvecklat samhälle somdet svenska måste därför innebära att myndigheterna aktivt hjälper den enskildeatt bevaka och skydda sina intressen. Särskilt gäller detta människor som iolika avseenden kan ha svårt att hävda sig: låginkomsttagare, invandrare ochflyktingar t.ex. Det är därför som rättshjälpens utformning betyder så mycketför enskilda människors möjligheter att hävda sin rätt och sä mycket förrättssäkerheten. Det är mot denna bakgrundsom vi i har krävt mer Det är mot denna bakgrund som vi t. ex. integodkänt att möjligheten att fä offentlig försvarare i brottmål inskränkts såatt över en tredjedel av dem som döms till fängelse i inte harnågon försvarare i rätten. Det är orimligt. I den nu aktuella propositionen föreslår regeringen olikaändringar i rättshjälpen; Inkomstgränsen höjs, rättshjälpsavgifterna sänks ochundantagen frän rättshjälp blir färre. Vi i har inget att invändamot förslaget i dessa delar, eftersom det ligger i linje med vär uppfattning,men vi har i andra delar invändningar som resulterat i sex reservationer tillbetänkande 21, reservationer som jag något vill kommentera framför allt de tvåsom vi folkpartister i utskottet är ensamma om. Den första rör asylärenden. Den viktigaste reformen för enstörre rättssäkerhet för de flesta asylsökande flyktingar är tillgång till s.k. offentligt biträde och det redan vid gränsen. Det har ju visat sig att närjurister kommit i kontakt med asylärenden, där polisen redan beslutat omdirektavvisning, har det slutgiltiga beslutet, alltså efter juristersingripande, ofta blivit ett heU annat. Det förslag som regeringen nu framlagtinnebär förbättringar, men är inte tillräckligt bra. Den andra reservation som folkpartisterna i utskottet ärensamma om är den som handlar om allmän rättshjälp i utlänningsärenden. Videlar inte uppfattningen att de nuvarande reglerna är tillräckliga, utan videlar i stället diskrimineringsombudsmannens mening i hans yttrande överpropositionen. Möjligheterna, säger han, till allmän rättshjälp iutlänningsärenden måste förbättras. Detta är en rättssäkerhetsfråga som harhögsta prioritet. De fyra andra reservationer till betänkandet som vifolkpartister står bakom är gemensamma för de borgerliga partierna, och SvenMunke liar redan talat för dem. Det är reservationerna 4, 5, 6 och 7. Jag kannöja mig med att instämma i vad han har sagt, eftersom kvällen börjar bli sen.Samtliga dessa reservationer har ytterst med rättssäkerheten att göra, denrättssäkerhet som vi i på olika sätt vill stärka. Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 4,5, 6, 7 och 8 i justitieutskottets betänkande nr 21. Till betänkande 22 finns fogade tre borgerligareservationer, som jag också yrkar bifall till. Som en konsekvens av vad jag har sagt, vill vi ifolkpartiet satsa mera pengar, 5 milj. kr., på anslaget till rättshjälp. Det ärför mig än en gång obegripligt att socialdemokraterna kan vara till freds medt.ex. att en tredjedel av dem som döms till fängelse i inte hartillgäng till försvarare, sedan möjligheten till detta inskränktes avstatsfinansiella skäl . Rättssäkerhet måste få kosta mer pengar -anslaget skall förstärkas. Vad gäller ersättning för rättegångskostnader iförvaltningsmål säger utskottets socialdemokrater att de tar för självklart attresultatet av de överväganden som lär pågå inom i dessa frågorredovisas för . Vi inom oppositionen hyser naturligtvis inte sammatilltro till regeringen - och skall helt enkelt inte göra det; det kanske ärvår plikt att inte göra det - utan vi säger att de överväganden som där pågårmed skyndsamhet bör redovisas för . Ä ndringar i rättshjälpslagen, m. m. 11 protokoll 1987/88:99 1987/88:99 Slutligenanser vi att regeringens aviserade förslag om höjning av vittnesersättningeninte är tillräckligt. Också detta är ytterst.en rättssäker- ~- ~ '. Ingen får dra sig för att vittna därför atthan eller hon i så fall fär Ändringari rättshjälps- ..... lagen, m. m. Jag yrkar bifall till reservationerna1,2 och 3 i justitieutskottets betänkande 22. Anf.139 (); betänkanden 21 och 22 berör rättshjälpslagen ochanslag till rättshjälpen. I reservationerna 4,5,6 och 7 i betänkandet 21 ochsamtliga tre reservationer i betänkandet 22 framför synpunkter på enutökad rättshjälp och ökade anslag till rättshjälpen i förhållande till vadregeringen föreslår. Jag skall här något utveckla de ståndpunkter vi fråncenterns sida har intagit. Jagskall särskilt uppehåUa mig kring syn på rättshjälp i miljö- ochfastighetsmål. Vi oroar oss nämligen över utvecklingen på detta område efter1983 års inskränkningar i rätten till rättshjälp i fråga om miljötvister. Dethar nämligen visat sig att den enskilde haft svårt att bevaka sina rättigheteri miljömål, eftersom olika utredningskostnader ofta har lett till attförsäkringsbeloppet på högst . Detta har i sintur fört med sig att den enskilde i kostnadskrävande utredningsmål tvingatsavstå från att bevaka sina rättigheter, vilket för dessa personer orsakat storaekonomiska förluster och t. O; m. konkurs, förutom att rättssäkerheten satts urspel. Detta är oacceptabelt. Även i motioner från kds och fp har påtalats attden enskildes rättssäkerhet pä miljöområdet måste stärkas. Självfallet måstedetta ske. Enenskild person som drivermiljömål gör en' insats för samhället för att minska eller stoppamiljöskadlig verksamhet. Därför är det av stort samhälleligt intresse attberörda enskilda är i stånd att bevaka sina intressen. Det gäUer också attkunna upprätthälla respekten för miljöskyddsintressen. Särskiltsvårt har många fastighetsägare haft det som drabbats av fukt- och mögelskadorpå sina hus. Den enskilde fastighetsägaren tvingas ofta föra talan mot storaoch ekonomiskt starka byggfirmor och kommuner. Bevisfi-ä-gan i dessa fukt- ochmögelmål kräver ofta genomgripande och dyrbara utredningar, därersättningssumman frän försäkringsskyddet på . Har dessa fastighetsägare velat belåna sina hus för att kunnafortsätta miljötvisten, har bankerna vägrat ge vidare lån medhuset som säkerhet. Husets värde har ju i dessa fall kraftigt sjunkit, vilketvisat sig när den enskilde försökt sälja huset för att skaffa ytterligarepengar till sin process. För vem vill köpa ett mögelskadat hus? Rättssäkerhetenkan verkligen sägas ha blivit satt ur spel. TUl dessa olyckor kommer att många av dessa fastighetsägare med familjemedlemmar drabbats av mer eller mindre allvarliga åkommor och sjukdomar pä grund av möglet. Vi har alla med jämna mellanrum läst eller hört talas om dessa stackars olycksdrabbade personer. gäller det att handla snabbt och 150 omgående för att hjälpa dessa skadelidandemänniskor. Ibetänkaridet anför visserligen utskottet att man erfarit att det inomjustitiedepartementet tagits initiativ med sikte på en lösning på dehär problemen. Ens första reaktion är att detta låter bra, tills man erinrarsig att detta är ord, till intet förpliktande, för regeringen att gömma sigbakom, som så har skett. Själv känner jag till ett tiotal fall, där människor i dagstår pä ruinens brant.