prot · GB09125 · 1987-12-31 00:00:00 — Ofta rör det sig om stora skulder, oftaom bedrägerier, kriminalitet samt alkohol- och drogberoende som en följd av denutsatta situationen. Det saknas kunskap hos rättsväsendet, ochden breda allmänheten om detta förhållande. Tänk om man satsat lika många på enaffischkampanj för att upplysa om spelberoende som man investerat i de enormaaffischkampanjer för ett ökat spelande som vi drabbats av ochvåren! Då hade också normalspelaren förstått att det finns en baksida även avdenna medalj. En mor ringde mig . Hon hade sänt sina ungasöner fill bridgeutbildning. En av dem är storspelare , har förstört hela sinlovande karriär och orsakat familjen en tragedi som är oreparerbar. Modern harkämpat för att bridgeförbunden skall la sitt ansvar och upplysa om de riskersom finns. Hon har inte lyckats. Eller den man som har ca . Han är storspelare, spelar på något. Han har lånat pengarav alla i omgivningen, lånade för att klara insatsen på oddsethäromdagen, bad sedan att få bli bjuden på mat. Han har inte annat änsommarkläder i dåligt skick. avstängd, och kronofogden ärständigt pä jakt efter hyran. Hans gode vän skriver: Gör något , del ärfasansfullt att se detta elände! Många organisationer arbetar med stora svårigheteratt engagera människor. Det gäller bl. a. i folkrörelsearbetet. Folkrörelsernamåste i allt större utsträckning ägna sig åt spel och dobbel för all överleva.Del är satsningar på snabben eller lången eller travet som skall ge pengar tillfolkrörelsearbetel , allt enligt den proposition som riksdagenväntas anta . Ja, nog är budskapet från regeringen klart. Någotsamhällsansvar finns inte i det resonemanget. Man ersätter människorsengagemang i ideella organisationer med ett lukrativt utnyttjande avmedmänniskors spelintresse i destruktiva miljöer. Besök en bingohall, en sådan som är öppen hela dagen.Tragedierna finns där: de äldre som spelar bort sin pension, småbarnsmamman somspelar bort Om stöd åt spelberoende 1987/88:125 hushållspengar och barnbidrag. Eller besök travbanan. Se dem som helt utblottadelämnar travbanan efter spelets slut, eller besök en tobaksaffär, där ...jif I bådeyngre och äldre i förtvivlan gnuggar fram en tänkt storvinst på , , trisslotten. Det finns spelformer somär farligare än andra, och det är just dessa spelformer som i dagintroduceras alltmera i vårt land. lotto, fips och Uknandeutgör inte den lockelsen. Det är de spel som ger utdelning nära i tiden somär farliga. Detär tacknämligt att löneministern äntUgen har förstått vidden av de olägenhetersom skapas med det ökade spelandet. Men det räcker inte med att spelbolagenundersöker förhållandena. Det Ugger verkUgen inte inom deras intresseområde attsöka förlorare. Vad de vill ha är de glada vinnarna. Ärexempelvis beredd att gå ut och varna för spel? Jag harsvårt att tro det, när jag ser sammansättningen av styrelsen. Inte är det ABVin- & Spritcentralen som utreder missbruksproblemen, nej, där blundar manför dem. Därför kan vi inte låta dessa spelberoende organ stå för en utredning.Den blir inte trovärdig. Varför får inte göra utredningen? Detär ett missbruksproblem. Den fond som har aviserats i löneministerns svarbehövs, fråga den som arbetar med spelberoende. Jag misstror spelbolagen. Derasvilja att förstå har inte visat sig särskilt stor. Ärlöneministern beredd att ta upp denna fråga i ett bredare forum?Justitiedepartementet har intressen här och inte minst . Tatag i frågan, arrangera ett seminarium, ta med experter från som harerfarenheter och även de få som i har ägnat sig åt rehabilitering av.speloffren. Visa i handUng att regeringen är beredd att ta krafttag. Ochsanera i spelutbudet. Tillåt inga nya spelformer, förbjud de snabba spelen somnyss har introducerats. Sanera i reklamutbudet. Detta gäller inte minst radio ochTV. Först när detta sker kan jag lita på att regeringen ser med allvar på despelberoendes situation. Jag vill erinra kammarens ledamöter, eftersom inte det, om att har behandlat en motion där spelberoende tagitsupp. Ett enhälligt socialutskott har uttryckt oro över omfattande spelberoendeoch dess effekter och konstaterar att det har satts i gång en undersökning avdelegationen för social forskning. Det är också den undersökning som jag räknarmed. Det är viktigt att det görs en kartläggning av problemen, och i mittinterpellationssvar har jag berört möjligheterna att i någon form medverka tillfinansieringen av sådan forskning. Jag tycker att detta borde ha funnits med iKarin anförande. Sedantycker jag, , att man något bör skilja på de former av spel som staten har tagit ansvaret för och där verksamheten sker i organiserade former - och det är det som det är fråga om - och alla andra typer av spel vare sig dessa kan påverkas av någon samhällsinstitution eller ej. Det är ju ingen hemlighet att skälet fill att vi fick statliga spelbolagvar att det i stor omfattning bedrevs illegalt spel. Därför tyckte man att det varbättre 20 att spelet skedde i organiserade former. På dettasätt kunde vinnarna garanterasina vinster, och en del av de sociala vådorna av illegalt spel kundeförsvinna. Detta tycker jag bör tas med i bilden när det allmänt talas omspelberoende och negativa effekter av det spel som bedrivs. I diskussionen bör man även ta fram det bridgespel och detpokerspel, samt även den kasinoverksamhet som finns för människor som rör sigutanför vårt land, även om denna verksamhet inte finns i , och inte gebilden att ett allmänt spelberoende drivs fram bara på grund av att det finnsreklam för de stafiiga spel som bedrivs. Min uppfattning är alltså att det finns anledning att oroasig för en del effekter av de omfattande möjligheter till spel som finns ochatt marknadsföringen ibland kan te sig långtgående. Den uppfattningen har jagockså framfört, men vi bör avvakta den kartläggning som delegationen för socialforskning har tagit inifiativ till. Sedan får vi vidta de åtgärder som behövs,framför allt i form av förebyggande insatser från psykologer och andra. Om stöd åt spelberoende 19KARIN (): I interpellationssvaret står det attutredningen skaU göras av de statliga spelbolagen. Det är detta jag vänder migmot. Jag har också läst socialutskottets betänkande om den utredning som pågårhos delegationen för social forskning, och det är bra att så sker, eftersom detär viktigt att detta kommer i gång mycket snabbt. Men jag tror inte attspelbolagen är det rätta utredningsforumet i detta fall. De exempel som jag gav är från den verklighet som jagmöter. När det gäller och andra spelformer är det precis som löneministernsäger inte något som organiserats från regeringens sida. Men det kan vara avintresse att veta att även sådana spelformer kan vara grunden till ettspelberoende. Vad vi i den s. k. allmänheten märker är den galopp som hela denhär spelverksamheten befinner sig i. Och staten har ett ansvar som ägare tillde statliga spelbolagen. Tipstjänst, och AB Trav och galoppgör ju verkligen allt för att påminna allmänheten om sin verksamhet. Det finnsinte en affischpelare som och våren inte haft affischer tillförmån för denna spelverksamhet. Hela har haft ett stortreklamutbud. med självaktning har ju mycket reklam för dessaspelverksamheter. Även radio och TV spelar också med i reklamen mycketpåtagligt. Om man jämför hur spelformerna var för fem sedankan man se att det har hänt enormt mycket på detta område. Försöken att fåsvenskarna att spela har varit mycket framgångsrika. Det har också bidragitfill att folkrörelsernas inkomster från vanliga lotterier har minskat. Det ärjust den karusellen som vi befinner oss i och som jag anser vara så allvarlig,eftersom den kommer att orsaka än fler tragedier än den redan har gjort. Det är emellertid glädjande att löneministern anser attdet finns anledning att oroa sig. Jag tror att det innebär ett stort steg iförhållande tiU vad som har gjorts gällande då man inte har trott attdet varit särskilt farligt att spela. Just den ändrade attityden, att man ävenpå ser att det finns en baksida av de stora skatteinkomstersom staten får på grund av att spelandet ökar så kraftigt, inger ett hopp förframtiden. Trotskartläggningen tror jag att det finns anledning att göra mer för att Prot.1987/88:125 höja kunskapsnivån och ta del av den kunskap som finns iSverige. 24 maj1988 gärna se att ett seminariumordnades så att vi kunde få del av den kunskap som finns hos enskilda. bostadsräntor, 1990års 0 Statsrådet : m. m. ° °' Herr talman! Jag vill markera attdet inte är min avsikt att de statliga spelbolagenskall företa en undersökning. Så går det inte lill. Däremot kan del finnas ettfinansieringsbehov, och det var detta jag syftade på i miltinterpellationssvar. Jag vill korrigera på en punkt. Det ärinte så enkelt som att alla vinster skapar miljonärer. Det pågår mycket spel isällskapsformer där man har spelbolag och där många gör en liten insats ochvinsterna fördelas på väldigt många händer. Jag tycker inte alt KarinIsraelsson skall låna sig till den propaganda som i skattesammanhang användsför att göra jämförelser med något skallesystem, spelvinster, m. m. Det är enfelaktig information, . 21 (): Det är mycket möjligt att det är spelbolagensom gör stora vinster. Var och en av dern som gör dessa stora vinster, även omdet är två eller tre tillsammans, får dock en inkomstökning som är betydligtmindre beskattad än den inkomstökning som man kan åstadkomma genom att man ökarsin arbetsinsats. Det kan vi inte komma ifrån. Åtminstone enligt denna reklamsom ges ut av spelbolagen är del väldigt många som har blivit miljonärer. Av dehelsidesannonser där det talas om de nya miljonärerna del gångna årél får manden uppfattningen alt även väldigt många enskilda kunnat tillgodogöra sig dessastora pengar. När del gäller finansieringen av samhälleliga åtgärderanser jag också att det är rikligt alt spelbolagen lar sitt ansvar. 11, ex.USA, där man har goda kunskaper orh spelberoende, kräver man, i och med alt mantillåter dessa spelformer, alt spelbolagen skall ställa upp och finansiera uren fond de åtgärder som behöver vidtas pä grund av missbruksproblem. Det är ellbra exempel på hur vi i borde handla. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellatlonerna 1987/88:249, 250 och 260 omavdragsrätten för bostadsräntor, fastighetstaxering, m. m. Bo Luncigren har i två interpellationerfrågat om avdragsrät-len för bostadsräntor och om skatten på småhus. har i en interpellation ställt frågor som rör1990 ars allmänna fastighetstaxering. Jag besvararinlerpellalionerna i ett sammanhang. Allmän fastighetstaxering av villor har ägt rum åren 1957,1965,1970, 1975 22 och 1981. Vid vart och ett av dessatillfällen har åtgärder vidtagits för att lindra deeffekter som skulle ha uppkommit om de höjda taxeringsvärdena fått fulltgenomslag. Även inför den allmänna fastighetstaxering av hyreshusen, som ägerrum , har åtgärder med sådant syfte vidtagits. Dessa historiska fakta bordeenligt min mening dämpa den oro man kan hysa års villataxering. Låtmig för tydlighels skull ändå upprepa vad jag svarade bl. a, redani fjol, nämligen att det naturligtvis inte går att låta de höjningar avtaxeringsvärdena, som kommer att inträffa , slå igenom fullt ul vidfastighetsbeskattningen. Som jag framhöll i det tidigare svaret får bedömningen avvilka förändringar som eventuellt behövs i fastighetsskatten ske mot bakgrundav den ekonomiska situafionen och av de ändringar som i övrigt kankomma att ske i skattesystemet. Det är därför för fidigt att nu la ställning idessa frågor. Samma sak gäller i stort andra interpellationom avdragsrätten för bostadsränlor. En parlamentarisk kommitté, RINK, ser förnärvarande över hela inkomstbeskattningen för fysiska personer, vilket BoLundgren bör känna till i egenskap av ledamot i denna kommitté. Kommittén skallenligt sina direktiv utarbeta förslag till en skattereform som syftar tiil enbredare skattebas med färre avdragsmöjligheter, lägre skattesatser, en meraenhetlig och effektiv beskattning av kapital som skall stimulera sparande ochmotverka skuldsättning samt till att få enklare regler. Ett belänkande frånkommittén skall förhoppningsvis vara klart före utgången av 1988. Jag anser bör avvakta kommitténs förslag innan man diskuterar eventuella förändringari avdragsrätlen. Avslutningsvis vill jag också framhålla, att en framtidaskattereform bör ha en sådan fördelningspolitisk utformning att den intedrabbar låg- och medelinkomsttagare. Om avdragsrätten för bostadsräntor, 1990 årsfastighetstaxering. 23 BOLUNDGREN (m): Låt mig först tacka finansministern försvaret, som inte kan sägas vara särskilt upplysande. Som jag redovisar i mininterpellafion leder höjda taxeringsvärden automatiskt till skärpningar avsåväl fastighetsskatten som den särskilda småhusbeskattningen. Skulle ingaeller otillräckliga åtgärder vidtas, kan kostnadsökningen för småhusägare blikraftig. I sitt svar hänvisar finansministern lill förändringar avskattereglerna vid tidigare fastighetstaxeringar som syftade till all lindra deskattemässiga effekterna av höjda taxeringsvärden. a. hänvisar han till allåtgärder med sådant syfte vidtagits inför den allmänna fastighetstaxering avhyreshus som äger rum . Låt mig då påminna finansministern om att det förslag hanpå regeringens vägnar lämnade fill innebar all fastighetsskattenskulle skärpas för såväl hyreshus som småhus. Det skulle i sin tur ha lett tillökade boendekostnader. Det var oppositionen i som tvingade fram ettriksdagsbeslut som innebar oförändrat skatteuttag. Om man skall la hänsyn lilldelta exempel - som finansministern själv nu hänvisar till - finns det allanledning att hysa oro för vad ett fortsatt socialdemokratiskt regeringsinnehavskulle innebära. Finansministern säger nu alt de höjningar avtaxeringsvärdena som sker 1990 inte skall få slå igenom fullt ul vidfaslighets- och småhusbeskattningen. Prot.1987/88:125 Man kan alltså dra slutsatsen att det kommer att bliskatteskärpningar, men hur stora de skall bli vill finansministerninte ge svar pä. Om avdragsrätten för bostadsräntor, fastighetstaxering, m. m. upprepaden fråga som jag ställde i interpellationen: Är finansministern beredd attvidta sådana justeringar av skattereglerna att kapitalkostnadsutvecklingen försmåhus inte överstiger den för hyreshus? Vad så avser mina frågor om ytterligareavdragsbegränsningar, lämnar finansministern inte några som helst besked. Hanhänvisar bara fill den utredning som tidigast kring årsskiftet1988-1989 skall lägga fram förslag om reformering av inkomstskattesystemet, ettförslag som alltså kommer efter valet. Del kanske också förtjänar att påpekas att utredningen harsocialdemokratisk majoritet och leds av finansministerns egenstatssekreterare. Tanken är att utredningen skall börja falla beslut ,efter valet. Men nog diskuterar väl ändå finansministern och statssekreterarenmed varandra om ungefär vilken inriktning som besluten skall få? Niär väl inte helt ovetande om vad ni fakfiskt vill på skatteområdet? En fungerande demokrati kräver alt väljarna får besked avpartierna före val om var dessa står i viktiga frågor. Vi moderater ger ettklart besked: Vi kommer inte att medverka till en begränsning av avdragsrättenför bostadsräntor. ' Dennuvarande regeringen försöker i denna fråga, liksom i så många andra, attundvika att ge besked om ens huvudinriktningen för den politik man avser föraom man till äventyrs skulle få väljarnas förtroende i höstens val. Så var detockså 1985 - jag kan ge ett exempel. Då kritiserade socialdemokraterna ossmoderater för förslag om en begränsad neddragning av statsbidraget tillkommunerna. Men utan att redovisa det före valet har man sedan själv genomförtfyra gånger så stora neddragningar. Eftersom socialdemokraterna vägrar att ge väljarna ettärligt besked, måste man på annat sätt sluta sig lill vad de vill åstadkomma. tidningsintervju klargjorde finansministern alt enav huvudfrågorna för den inkomstskalteutredning som han hänvisar till är attföreslå begränsningar av ränteavdragsrätten. Att detta kommer att leda till ettprisfall på småhus och bostadsrätter framgår klart av intervjun medfinansministern. Hans egen slutsals blir: "Jag skulle inte köpa min villai dag." Också av de direkfiv som finansministern har gett tillinkomstskatleutred-ningen framgår all avdragsrätlen skall begränsas och attbosladsräntorna inte skall särbehandlas. En avdragsbegränsning av det slag som skisserats ifinansministerns s. k. idéskiss och i direktiven till inkomslskatteutredningen skulle leda lillkraftiga kostnadsökningar för flertalet av dem som bor i småhus eller bostadsrätt. Det kan komma alt röra sig om . En given följd av detta blir ett prisfall på småhus och bostadsrätter - ju kraftigare avdragsbe gränsning, desto större prisfall. En halvering av avdragsrätten, som alldeles uppenbart har diskuterats, skulle med största sannolikhet innebära ett prisfall på . Särskilt hårt skulle sådana hushåll drabbas som har skaffat sin bostad kort lid innan en ytterligare begränsning genomförs och 24 som säljer strax därefter, kansketvingade därtill. Intresset för att spara lill och i en egen bostadkommer också att minska, vilket påverkar samhällsekonomin negativt. Detär, herr talman, oanständigt att inte ge väljarna besked om den nuvaranderegeringens instäUning i en för många hushåll så viktig fråga som rätten altgöra avdrag för bostadsräntor. Jag vill därför än en gång ge finansministernchansen att upplysa både mig, kammaren och väljarna om regeringen är beredd attgenomföra ytterligare begränsningar av avdragsrätten för bostadsränlor underden kommande mandatperioden. Anf.24 (): Jag ber atf få tacka för svaret, även om det, som sade,inte bar mycket av substans i sig. Det är ett av de kanske tunnaste svar somjag har sett levereras under detta . På sätt och vis är ju också dettaett svar. Vänta och se, är finansministerns tema. Finansministernsäger att åtgärder för att lindra skatteeffekterna av höjda taxeringsvärden harvidtagits i samband med varje fastighetstaxering . Denna beskrivningav historien är ju inte särskilt mycket att luta sig emot. Som framgick av vadBo Lundgren här sade är det ju inte särskilt många som blir lugnade av ettsådant besked. Igrund och botten var det ett yttrande från bostadsutskottet lill skatteutskottetsom var anledningen till att regeringens dåvarande förslag justerades. Dettayttrande förde ju skatteutskottet vidare fill kammaren, som sedan beslutade ienlighet med vad som där hade anförts. I proposifionen hette det atttaxeringsvärdena skulle få slå igenom i form av höjd fastighetsskatt. Men föratt få en mer rimlig fördelning av skattehöjningen för hyreshus föreslogs attsmåhusen också skulle få bära en del av denna höjning, trots alttaxeringsvärdena för småhus då inte var under omprövning. Det var vadfinansministern och regeringen ansåg . Frågan är omfinansministern nu har ändrat åsikt. Att få svar på den frågan saknar inteintresse. Viborde nu åtminstone kunna få besked från finansministern om han har övergetttanken på den metod för skattehöjning som han då ville använda. Denna metodleder nämligen till en ständig skatteskärpning, t.o.m. när taxeringsvärdenainte är under omprövning. Kommer t. ex. hyreshusen att nu också få enskatteskärpning, när småhusen får det? Omfinansministern var ute efter en skatteskärpning beträffandesmåhusen - och det utan att taxeringsvärdena var under omprövning - vad är detdå, finansministern, som säger att denna höjning inte kommer , närtaxeringsvärdena skall justeras? Såvitt jag uppfattar det, finns det inget somhindrar detta. Detär inte konstigt att småhusägarna med detta som facit i hand oroar sig överframtiden. Den historiebeskrivning som finansministern i svaret lutar sigemot-och de delarsom han utelämnar-gerju klara besked: Det kommer enskatteskärpning, och det blir i första hand barnfamiljerna som drabbas. Om intedetta skall bli det bestående intrycket av denna debatt måste finansministernge klarare besked. Jagvill fråga: Är det verkligen rättvist att det i första hand skall varabarnfamiljerna som får betala den tredje vägens politik, en politik som Omavdragsrätten för bostadsräntor, fastighetstaxering, m. m. 1987/88:125 innebär att fastighetspriserna rakar i höjden på grund av att vissa har gjortsig snabba vinster och därför kan betala nästan vad somhelst för en villa, Om avdragsrätten för bostadsräntor, fastighetstaxering, m. m. samfidigt sornbostadsbristen ökar? Är det barnfamiljerna som skall betala den politik som hargett stora vinster till vissa och inneburit bostadsbrist för många? Om så inteskall bli fallet, måste ju regeringen ge besked om vad man vill göra för attförhindra detta. Vidare:Hur stor kommer skattehöjningen för småhus att bli, och vad innebär uttrycket"inte fullt ut"? Låtmig, herr talman, i detta sammanhang ta upp en aktuell fråga som berör enspeciell grupp av fastighetsägare, de permanentboende i vissa attraktivafrilids- och turistområden. Priserna på fasligheter i populära fritidsområdenstiger nu raketartat. på är ett sådant exempel. Jag skullekunna ta flera exempel från milt eget län, från eller från min egenkommun i Tjusts skärgård. Skallde permanentboende drivas från sina egna hem, därför att regeringen inte ärberedd att justera i fastighetslaxeringsreglerna? Det blir ju följden, om depermanentboende fastighetsägarna inte klarar de höjda kostnader som de fårvidkännas på grund av att taxeringsvärdena stiger, vilket i sin tur är en följdav att penningstarka personer utifrån driver upp priserna när en fastighetutbjuds till försäljning. Är finansministern beredd att hjälpa dessa fastighetsägareatt få bo kvar genom att t. ex. införa lägesavdrag eller pä annat sätt skyddadem i den nu förestående taxeringsöversynen? Oron är verkligen stor - det kanjag försäkra. Det är viktigt och nödvändigt med mer besked'än vad vi här harfått. Anf.25 (): Jag har vid samtal med mina kolleger här i under de senasteveckorna kunnat konstatera alt oron års fasfighetstax-ering avsmåhus ökar: Denna oro manifesteras i ett ökat antal frågor till våralänsexpedifioner, på möten och vid samtal med enskilda skattebetalare. Iregeringens proposition 164 om vissa frågor inför den allmänna fastighetstaxeringen1990, som vi skall behandla här i kammaren , nämns inte med ett endaord hur utfallet av taxeringen i form av ökad skattebelastning på landetssmåhusägare kommer att bli. Det hade, menar jag, varit på sin plats med ettavsnitt i propositionen angående åtgärder med anledning av de mycket kraftigaskatteskärpningar som blir fallet, om inte justeringar görs i skatteskalornaoch i skattebeslämmelserna. Vi i har tillsammans med de andraborgerliga partiernas företrädare i utskottet reserverat oss vid behandlingenav propositionen och begärt förslag om sådana ändringar i skattereglerna att dekraftiga skatleskärpningar som kan bli följden ay allmännafastighetstaxering av småhus kan motverkas. Finansministernsvarar nu: "Allmän fastighetstaxering av villor har ägt rum åren1957,1965, 1970,1975 och 1981. Vid vart och ett av dessa tillfällen haråtgärder vidtagits för att lindra de effekter som skulle ha inträffat om dehöjda taxeringsvärdena fått fullt genomslag." Vidare sägerfinansministern: "Dessa historiska fakta borde enligt min mening dämpa denoro man kan hysa års villalaxering." Han nämnde också, vilkettidigare falare har varit inne på, hyreshusen. Frågan huruvida den processen iriksdagen kan lugna någon lämnar jagdärhän. 1 den här kammaren är det nog bara finansministern som tror del.Förhållandel på skaltesidan är faktiskt inte likadant som det var 1957och 1965 - ja, inte ens som det var 1981. Nisocialdemokrater har skärpt beskattningen avsevärt under den korta historiskaprocess som finansministern hänvisar till. Förmögenhetsbeskattningen harhöjts, så att något som man kan kalla vanligt normalt villaboende utan någrastörre extravaganser nu riskerar att bli förmögenhetsbeskattat, om ingentinggörs. Den progressiva schablonregeln har införts .