prot · GB0994 · 1987-12-31 00:00:00 — Aidsdelegationensuttalanden är rådgivande för det arbete som bedrivs inom närdet gäller åtgärder mot aids, och det här varit ett enstämmigt uttalande att vii någon form skulle kunna lägga förslag om tvångstestning i vissa situationer.Detta kommer alltså att finnas i den nya sinittskyddslagen. har fått medel. Man har organiserat ettsärskilt aidssekreta-riat och håller på att rekrytera personer till det. Skolans roll tycker jag är viktig. harfått de medel som den har äskat, med undantag av att SÖ vill ha statliga bidragtill vikarieersätt- ning närlärare deltar i fortbildningsverksamheten. Det tycker vi inte är en statligangelägenhet, utan det är kostnader som kommunerna får ta. Men i övrigt instämmer jag i att skolan har en viktig rollnär det gäller informationen till ungdomarna. 20 (): påpekade att varit ensamt om attha en positiv syn på försöket i . Jag tror att om tänkerefter kan hon komma på ganska många frågor inom det här komplexet därfolkpartiet har varit ensamt, men där det nu råder full enighet i kammaren. Jag tror att det också gäller inom narkotikapolitiken istort. Vi var väl ensamma om att yrka på kriminalisering avnarkotikabruket, men om den uppfattningen råder det nu som bekant stor enighet. Står då inte detta i konflikt, frågar , medvår inställning vad gäller möjligheten att byta ut smutsiga verktyg? Nej, jagtror att det är viktigt att samhället samlar in smutsiga verktyg. Man kan kalla det här vad som helst. Det står i utskottetsbetänkande att det handlar om fria sprutor, men det är enligt min uppfattningen oegentlig beteckning. Vad det handlar om är att samla in smutsiga sprutorför att förhindra att de kommer till fortsatt användning. Det är det centralainslaget i politiken. Sjukvården och kriminalpolitiken har delvis olika mål. Jagtror att man skall komma ihåg det. När läkare kommer i kontakt med personer somhar begått brott finns det en betydande sekretess inom sjukvården. Även den somär narkoman skall skyddas från att bli sjuk. Även den som begår brottsligahandlingar skall ha rätt till en god sjukvård. Jag ser inte alls någon motsättning mellan våraståndpunkter på de här olika områdena. Självfallet är narkotikapolitikensfrämsta mål att se till att ingen i missbrukar narkotika. Men alla vetatt det finns injektionsmissbrukare som inte låter sig avvänjas från sittnarkotikabruk. Då är det ett viktigt mål för sjukvårdspolitiken i landetatt försöka förhindra att de människorna smittas av HIV, en smitta som kanspridas både inom narkomangruppen och via narkomangruppen ut i samhället. Detmålet tror jag faktiskt att många här i kammaren anser vara ett riktigt mål försjukvårdspolitiken i . 21 MARGÖ (vpk): Jag brukar verkligen inte vara känslig idebatter, utan jag tål en hel del påhopp. Men när jag av socialministern bliravfärdad som tjatig för att jag försöker intressera församlingen förRoslagstulls sjukhus, då blir jag faktiskt uppriktigt ledsen, inte för min egenprivata skull utan för sjukhusets skull och för den hängivna personal somjobbar där och har jobbat på ett oerhört engagerat sätt med att utveckla aids-och HIV-sjukvården. Om jag inte har lyckats påverka socialministern här i daggenom att fästa uppmärksamheten på vad betyder föraidssjukvården och vilka konsekvenser det får om sjukhuset läggs ner enligtplanerna, hoppas jag att jag kanske ändå har lyckats så några frön hos övrigapolitiker, framför allt hos de borgerliga politikerna som i länslandsting har stor maktatt påverka framtid. Det är riktigt, som socialministern sade, att Roslagstullssjukhus är en angelägenhet för , men vi är allaöverens om här att bekämpandet av HIV och aids är ett nationellt intresse,liksom sjukvården när det gäller aids. Framför allt är det av riksintresse vadsom händer här i . Det är oerhört viktigt, för det är här deHIV-smittade finns, och vad som händer i är avgörande förutvecklingen i landet för övrigt. Då har också och vårdenav aidssjuka där ett riksintresse. Prot.1987/88:94 6aprin988 A tgärder m ot aids 22 (): Tyvärr är det ju så att det arbete somsocialstyrelsen ville bedriva för att verkligen leda kampen mot HIV och aidshar försenats genom att man alldeles för sent har fått ett visst anslag tilldetta arbete men inte det anslag som man har äskat och som behövs föraidssekretariatet, för att anlita experter och för att kunna få en utvidgadmedicinsk expertgrupp som kan fungera. När det gäller skolan står det också i propositionen attfortbildning för att undervisa om HIV och aids skall ges inom ramen föranslaget till fortbildning av lärare. Detta anslag räcker inte fördensatsningsomdet är frågaom, utan det krävs en helt annan insats för att lärarnaskall kunna åta sig den svåra uppgiften att informera så att beteende ochattityder påverkas hos ungdomarna. 23 (): Anledningen till att jag ställde fråganom narkomanvården är att jag fått rapporter om att arbetet med att bygga uppnarkomanvårdsresurserna nu har mattats av. Jag påstår inte att det är så, ochjag hade hoppats att socialministern genom en lägesbeskrivning här skullekunna dementera dessa uppgifter. Jag beklagar naturligtvis fortfarande att socialministerninte ens vill kommentera frågan om en eventuell kriminalisering i samband medprostitutionen. Det skulle emellertid inte förvåna mig om utvecklingen blirsådan att framöver kommer att tvingas att ta ställning tillförmån för en lagändring i det avseendet. Anslaget till SÖ har uppenbarligen inte varit tillräckligtstort för att man på ett tillfredsställande sätt skall kunna genomföra ensamlevnadsundervisning i skolorna. Detta har också intygats av olika skolor.Jag anser att detta borde vara avgörande för regeringen, som iställetifrågasätter kostnadsansvaret. Överläggningen var härmed avslutad. Mom. 2 (skolans sex- och samlevnadsundervisning) Utskottets hemställan bifölls med161 röster mot 149 för reservation 1 av m. fl. Mom. 8(fria sprutor och kanyler) Utskottets hemställan bifölls med 261 röster mot 46 förreservation 2 av och . 2 ledamöter avstod frånatt rösta. Prot.1987/88:94 Mom. 9 (metadonprogrammets omfattning) 6 april1988 Utskottets hemställan bifölls med257 röster mot 48 för reservation 3 av DanielTarschys och Per . Mom. 12 (tvångstéstning) Utskottets hemställan, som ställdes mot dels reservation 5av m.fl., dels reservation 4 av m.fl., bifölls medacklamation. Mom. 17 (införande av straff i smittskyddslagen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 6 avGöte m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 18 (förstärkt kontaktspårningsverksamhet) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avDaniel Tarschys och Per - bifölls med acklamation. Mom. 20 (stöd till vissa personalgrupper) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 8 avGöte m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 21 (förstärkning av resurser) Utskottets hemställan bifölls med. 161 röster mot 148 förreservation 9 av m, fl. Mom. 22 (vetenskapligt råd) Utskottels hemställan - som ställdes mot reservation 10 avGöte m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 27 (bidrag till för åren1988 och 1989) Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 18 förreservation 12 av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom. 29 (anslag till Insatser mot aids) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 13 avInga Lantz -bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 6 § Föredrogs trafikutskottets betänkande 1987/88:15 om avreglering avyrkestrafiken och handikappanpassad kollektivtrafik (prop. 1987/88:50 delvisoch 1987/88:78), 1987/88:34om säkerhetskontroll vid sammanträde med kammare och utskott (förs. 1987/88:9), 1987/88:35 om rätten attbesluta om resning (prop. 1987/88:58 delvis), 1987/88:12 om revision ocheffektivisering av den offentliga sektorn (prop, 1987/88:100 delvis), 1987/88:13om anslag till (prop. 1987/88:100 delvis), 1987/88:15 om vissa anslag /89 inom verksamhetsområde (prop.1987/88:100 delvis) samt skatteutskottets betänkanden /88:27 om ideellaföreningar, 1987/88:28 om internationella frågor. Talmannen meddelade att betänkandenaskulle debatteras i angiven ordning och avgöras,i ett sammanhang efter avslutaddebatt. Först upptogs till behandling trafikutskottets betänkande15 om avreglering av yrkestrafiken och handikappanpassad kollektivtrafik. Avreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtrafik Avregleringav yrkestrafiken och handikappanpassad kollektivtraflk 24 (): I trafikutskottets betänkande 1987/88:15behandlas två propositioner, nr 50 och 78. Den huvudsakliga innebörden av deregeringsförslag som behandlas i betänkandet är att regleringen avyrkestrafiken bör minska som kraven på lämplighet för verksamhet påyrkestrafikområdet skärps. Avregleringen innebär en i princip fri konkurrens förtaxitrafiken, för beställningstrafiken med bussar och förbussuthyrningsrörelser. Trafikhuvudmännen får ett övergripande ansvar förtaxiförsörjningen i sina län. Kommuner, landsting och trafikhuvudmän får vidaremöjlighet att i samband med upphandling av samhällsbetalda taxitjänster påverkaservicenivån hos taxi, I fråga om interregional busslinjetrafik föreslås enförenklad reglering men med ett i princip bevarat konkurrensskydd förtrafikhuvudmännens linjetrafik och för SJ:s persontrafik på järnväg. De skärpta kraven på lämplighet för verksamheten påyrkestrafikområdet innebär bl. a. att lämplighetsprövningen i fråga omjuridiska personer utvidgas till att avse en större personkrets än förnärvarande. Vidare föreslås att trafiktillstånd skall kunna återkallas även närdet förekommit missförhållanden i annan näringsverksamhet somtillståndshavaren driver. Vi moderater noterar med tillfredsställelse vad som i betänkandetsägs om bakgrunden till regeringens förslag till avreglering av yrkestrafiken.I denna tecknas en bakgrund där de moderata idéerna äntligen har vunnit gehör.Här talas om en effektiv fördelning av transportarbetet mellan olikatransportme- Avreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtraflk del och omatt effektiviteten bäst främjas av konkurrens och samverkan mellan olikatransportmedel. Den yrkesmässiga trafiken är en av de mest genomregleradeverksamheterna i samhället, säger man. En reglering på ett område drar med signya regleringar, heter det vidare i departementschefens uttalande. Ettgrundläggande inslag i hela yrkestrafiklagstiftningen är behovsprövningen, somgör att regelsystemets konkurrensbegränsande effekter kommer till uttryck. Det här är helt de synpunkter som vi frånmoderata samlingspartiet har drivit när det gäller yrkestrafiklagstiftningen.Därför borde man väl vara helt nöjd, men man kan aldrig vara riktigt glad. Idenna proposition finns det nämligen en massa små finurligheter som tar bort deegentliga effekterna. Först talar man om att slopa en hel del regleringar, mende kommer igen i någon annan skepnad. Tvivelaktigt är det när föredragande departementschefenframhåller att lag om rätt för trafikhuvudmännen att fr. o.m. juli1989 bedriva Unjetrafik på väg utan tillstånd skulle vara ett bra exempel påden avreglering som det talas om i propositionerna. Men om man antaren lag som säger att ingen annan har rätt att bedriva linjetrafik, är det istället monopoltillstånd som skapas med mycket konkurrensbegränsande effekter. Om departementschefen, som det sägs i betänkandet, villfullfölja en avreglering motsvarande vad som skett på exempelvisgodstransportsidan, borde förslagen i propositionerna inte ha varit behäftademed så många inslag av onödiga begränsningsregler som blivit fallet. Visstkan det vara bra att skynda långsamt ibland, men på yrkestrafikområdet finnsdet ingen anledning att längre vila på hanen, utan man bör fullfölja denavreglering som hela propositionen äridå andas utan att göra andra ingripanden.Däremot är det enligt moderata samlingspartiets syn rimligt att ställa upplämplighetskrav på yrkesutövarna som är av betydelse för passagerarnas säkerhetoch för trafiksäkerheten. Jag vill nu gå över till de reservationer somhar knutits till detta betänkande just på grund av, som jag inledningsvis sade,att man inte kan vara riktigt nöjd med det förslag som framlagts av regeringen.Vi har ett antal reservationer som är gemensamma för ochmoderaterna och även för , och . Jag villredan nu yrka bifall till samtliga de reservationer som står bakommed undantag för den som gäller bilstödet, nämligen reservation 18. Vi har fått gehör för de moderata synpunkterna när detgäller att förbättra stödet till de handikappade. I en motion har vi tidigaresagt att bidrag till handikappade är det enda sättet att ge dem en bättretransportmöjlighet än den som färdtjänsten erbjuder. Svårigheterna att inköpabil har skapat begränsningar i deras möjligheter att lösa sinatransportproblem. Bidraget utgör , vilket är endast 1/3 av vaden normalbil kostar. En allt större del av de handikappade som köper sinabilar själva får allt svårare att klara kostnaderna, och de börjar då att istället efterfråga färdtjänst för att klara transporterna. Resultatet blir attde handikappades frihet minskar som samhället åsamkas betydligt högrekostnader. Vi vet nu att regeringen har lagt fram ett förslag som går i justden riktning som vi har krävt i vår motion om stöd till de handikappade. Det äranledningen fill att jag icke här behöver yrka bifall till reservation 18. När det gäller avregleringens omfattning säger man attSJ:s persontrafik på järnväg och trafikhuvudmännens linjetrafik skall åtnjutafortsatt skydd mot konkurrens från den interregionala busslinjetrafiken. Dåblir det inte mycket kvar av den avreglering som man hade tänkt sig, för härkommer det naturligtvis alltid att kunna åberopas att en konkurrens skadar SJ:spersontrafik eller någon annan trafik som trafikhuvudmännen bedriver. Vi kaninte ställa oss bakom detta utan anser att det skall vara fri konkurrens närdet gäller den linjetrafik som det här är fråga om. Den skärpning av lämplighetsprövningen som föreslås ipropositionen tar vi upp i reservation 3. Vi kan inte ställa oss bakom dennaskärpning. Som vi redovisat i en motion anser vi att yrkeskunnande ochlämplighet i första hand skall prövas men endast med hänsyn till passagerarnassäkerhet och trafiksäkerheten. När det gäller övriga synpunkter som tas upp iden lämplighetsprövning som regeringen föreslår anser vi att det finns andramyndigheter som skall tillse att yrkesutövarna följer gällande lagstiftning.Det kan inte vara möjligt att en yrkesutövare inom trafikområdet skall kunnadrabbas av ingripanden på t. ex. den fiskala sidan från olika instanser, utansådant bör bedrivas av de myndigheter som har att handha den biten och detskall icke kombineras med lämplighetsprövning och trafiktillstånd. Vidare har vi en reservation beträffande spärregeln mothuvudmannatrafik i egen regi och en om trafikhuvudmännens verksamhetsformer,nämligen reservationerna 10 och 11. Att driva trafik i egen regi menar vi är fel. Det skaparinte den konkurrens som borde kunna finnas, om de länshuvudmän som har enegenregiverksam-het inte handlar upp trafiken genom entreprenadförfarande,vilket man enligt intentionerna lag om viss linjetrafik i förstahand bör göra. När trafikhuvudmännen bedriver verksamhet i egen regi harde alltså både trafiken och trafikföretagen att styra med. Vi anser att man börskilja dessa två funktioner åt, så att den som skall sköta självalänsplaneringen av trafiken inte skall sköta trafikföretaget, utandetta bör drivas av en särskild juridisk person. Vi moderater har en reservation 12, där vi talar om etttreärsprogram för förbättring av länstrafikens bärkraft. Det visar sig nämligenatt ungefär har underskotten, som täcks via subventionerav skattemedel, fördubblats. Vi menar att det är nödvändigt att resenärernaåtminstone står för av kostnaderna för sina resor. , när huvudmännenoch kommunerna har ett stort behov av resurser till andra områden, är detrimligt att man börjar titta på hur kollekfivtrafiken har burit i väg när detgäller kostnaderna. En översyn av den här frågan är nödvändig, för varje gångvi tar upp detta i får vi höra att det är länshuvudmännens sak attavgöra hur mycket trafiken skall subventioneras. Det är ändå den lagstiftningom länstrafiken som ligger i botten som avgör hur trafiken bedrivs. Verksamhetenstöds också genom statliga medel. Därför är det nödvändigt att pånågot sätt tar ställning till en översyn av hur frågan om länstrafikensbärkraft skall lösas. Vi föreslår också, herr talman, införande avparallellkoncessioner inom trafikområden där det finns utrymme för detta isyfte att förbättra konkurrensen. A vreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtrafik 3 protokoll 1987/88:94 A vreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtrafik Slutligen, herr talman, föreligger flera motioner omflygbussarna. Vi anser att inte kan bifalla sådana motioner somskulle leda till att vi byter ut det ena monopolet mot det andra. Trafiken tillflygplatserna bör bli föremål för förhandlingar mellan länshuvudmännen för attåstadkomma en samordning. Det vore orimligt om här skulle uttala sigi positiv anda så att t. ex. Linjeflyg eller SAS skulle få rätt till monopol påatt bedriva även trafiken på marken till flygplatserna. Den frågan bör skötaspå lokal nivå. Om förhandlingar kommer till stånd finns förutsättningar för attfrågan skall lösas på bästa sätt och också på billigaste sätt. Om vi ger ettföretag monopol, kommer vi inte att ha någon ordentlig överblick överkostnadsutvecklingen. Med detta, herr talman, yrkar jag också bifall till dereservationer som vi har undertecknat. 25OLLE (): Det är som ensamt fåttkämpa för en avreglering av yrkestrafiken. Vi är naturligtvis glada för attregeringen kommit till insikt om att även denna näring borde bliföremål för avreglering. Därför har vi med tillfredsställelse noterat attregeringen för framlagt ett förslag som går i den riktning som viförespråkat. Således kommer behovsprövningen för taxirörelse att avskaffas.Även kravet på att tillhöra en beställningscentral upphör. Dessutom blir enligtförslaget taxesättningen fri. Man skulle kunna säga att envetnaagerande och argumenterande för en avreglering av yrkestrafiken vunnitframgång. Varför är vi då inte riktigt nöjda? Jo, därför att denföreslagna avregleringen inte kommer att gå tillräckligt snabbt. Detföreslagna ikraftträdandet, , tycker vi ligger onödigt långtfram i tiden. Dessutom är den utvidgade lämplighetsprövningen principielltförkastlig med hänsyn fill näringsfriheten. Vi noterar också attlinjebusstrafikens avreglering tyvärr inte är tillräckligt långtgående. Tillståndsförfarandet ersätts i förslaget med högaekonomiska trösklar; innan någon som vill starta taxirörelse fårtrafiktillstånd skall omfattande kontroll av personens ekonomi genomföras.Tillstånd får ges endast till den som med hänsyn till "vilja och förmågaatt fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna" samt "av andraomständigheter av betydelse bedömsvara lämplig att driva verksamheten". Imotiveringen till den utvidgade lämplighetsprövningen anför föredragandestatsrådet att syftet är att pröva "om den sökande kan förväntas följa debestämmelser som gäller för verksamheten". , Det finns enligt vår meninginga metoder att inom ramen för normal rättssäkerhet pröva om någon i framtidenkan väntas följa vissa regler. Vid tillståndsgivningen kan naturligtyis endasthistoriska fakta användas. Om någon har brutit mot lagen förutsätter vi attstraff har utmätts för brottet i fråga, inte att brottet bestraffas ånyo isamband med tillståndsprövning för trafiktillstånd. , som arbetarför att avskaffa denna typ av vandelsprövning även inom andra näringar,avstyrker därför förslaget om att utvidga prövningen inom yrkestrafikområdet. Dessutomvill regeringen att styrelseledamöter och styrelsesuppleanter ocksåprövas med hänsyn till personlig lämplighet. Även detta ser vi som enoacceptabel inskränkning i individens möjligheter att driva trafikrörelse.Folkpartiet anser att den enda motiverade kontrollen i samband medtillståndsgivning skall omfatta kompetens och säkerhet på trafikområdet hos densökande. Alla andra kontroller av den sökandes lämplighet utifrån en rad isammanhanget främmande aspekter är helt ointressanta. I konsekvens med detta anser vi att bedömning avåterkallelse av tillstånd bör ske enligt samma regler som gäller förtillståndsgivning, dvs. den skall endast baseras på kontroll av kompetens ochsäkerhet på trafikområdet. Därmed avstyrker vi också regeringens förslag attmissförhållanden i "annan näringsverksamhet" skall kunna utgöra grundför indragning av trafiktillståndet. Linjetrafiken kännetecknas i många delar av avfaktiska, om än inte alltid formella, monopol. Vi anser att konkurrens är attföredra på detta område som på alla andra. I vår motion med anledning avproposition 1987/88:50 Trafikpolitiken inför 1990-talet utvecklar vi vår syn påavreglering av hela trafiksektorn. a. vill vi eliminera konkurrensskyddetför linjetrafik och persontrafik på järnväg och föreslår i stället attlänstrafikbolagen skall ges rollen som uppköpare av trafiktjänster. På så sättfår de ingen egen monopolverksamhet att skydda och har heller inget intresse avatt frysa nuvarande strukturer på buss- och järnvägstrafikens område. Med den uppluckring av regelverket som är föreslagenkan en effektivare transporftjänstsektor utvecklas. Tyvärr finns detformuleringar i den föreslagna lagtexten som direkt motverkar detta. Tillståndtill linjetrafik skall få ges "endast om den avsedda trafiken inte kanantas bli till skada för redan etablerad järnvägstrafik eller trafik som drivsenligt lagen (1985:449) om rätt att driva viss linjetrafik". Detta gårstick i stäv mot principen om fri konkurrens. Naturligtvis kan företrädare förjärnvägen och de redan etablerade bussbolagen alltid hävda att nytillskott är "tillskada". Att göra bedömningen på basis av "om sökanden gör sannoliktatt en avsevärt bättre trafikförsörjning därigenom skulle uppnås" framstårsom lika vanskligt. Det är ett välkänt faktum att redan etablerade monopol harallt att tjäna på fortsatt reglering och bristande konkurrens, medankonsumenterna bäst tillgodoses under konkurrens och mångfald. Jag vill med detta yrka bifall tillreservationerna 1, 3,4,5,6, 9, 10 och 11. Riksdagsbeslutet om handikappanpassning avkollektivtrafiken har enligt utskottets mening inte givittillräckliga resultat. Några nämnvärda åtgärder för att t.ex. göra det möjligtför rullstolsburna handikappade att åka buss eller tåg har inte genomförts. Den bristande handikappanpassningen av kollektivtrafikenmotiverar enligt vår uppfattning en översyn på området. Syftet bör vara attskapa ett underlag för beslut om åtgärder som kan påskyndahandikappanpassningen av de kollektiva färdmedlen. Jag yrkar såledésbifallockså till reservation nr 17. Avreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtraflk 26ANNA (): Det betänkande vi nu diskuterar handlar omyrkestrafik, dvs, bussar, taxi och lastbilar. A vreglering av yrkestrafiken och handikappanpassadkollektivtrafik Reservation 3 har redan talat så bra för, varförjag nöjer mig med att helt instämma i vad han sade. Reservation 4 bygger på en centermotion och handlar omtaxametrar. En taxi skall ha en taxameter. Men den skall inte vara merinvecklad än att den kan ge de uppgifter som behövs för att tillfredsställa bokföringslagen.Det finns ingen anledning att föreskriva att alla taxametrar skall ha allafinesser. Det blir dyrt för den enskilde taxiägaren. Priset på "vår"taxameter och socialdemokraternas kan skilja på . Reservationerna 9 och 17 har både ochOlle talat om. Jag vill bara tillägga att det när det handlar omhandikappanpassning gäller att först och snabbt vidta de åtgärder som intebara direkt handikappade utan även alla äldre människor med normala krämpor harnytta av. bör man ju nästan vara spänstig som en känguru för att kunnahoppa på SJ:s vagnar. Låga insteg, ordentliga handtag och hörbara utrop avstationer etc. var åtgärder som transportrådet var enigt om jagvar med där. Man sade att dessa åtgärder borde sättas in . Det tyckerjag fortfarande. Reservation 14 handlar om flygbussar.