prot · GB09128 · 1987-12-31 00:00:00 — Beslutet föregicks av hårda diskussionersom gett eko i form av både avhandlingar och minnesanteckningar från deinblandade personerna. Även den nuvarande utbildningsministern hade ett fingermed i spelet - då som representant för de studerande. skall vi här i ta ställning fill den största förändringen avstudiemedelssystemet sedan det infördes. Även den här gången finns det enintressant förhistoria. har det varit opposifionen häri som har varit pådrivande för att åstadkomma förändringar i detnuvarande systemet och att få till stånd en översyn av studiemedlens storlek.Regeringen och socialdemokraterna i utskottet har varit bromsklossarna. Det ärförst när socialdemokraterna ställts inför det faktum att det funnits enmajoritet för förändringar som de har backat. Så har det varit när def gällerhöjt totalbelopp, avskaffande av makeprövningen och tillsättandet avstudiemedelsutredningen, vars resultat utgör grunden för den proposifion som vinu behandlar. Förväntningarna på utredningen och på propositionen var stora,men resultatet har blivit magert. Kommer då dagens beslut atf bli lika historiskt som det1964? Ja, på en punkt fattar ett historiskt beslut - om man nu väljeratl följa majoritetsförslaget i utskottsbetänkandet. inrättar i såfall en skuldfälla för atl antal studerande. Den här skuldfällan slår igenbakom de studerande som skaffar sig en större studieskuld än den ingångslön defår när de påbörjar sitt yrkesverksamma liv efter studierna.- För aft fa sig urden här fällan måste man ha löneökningar som växer snabbare än skulduppräkningen.För många studerande kommer det aft fa mycket innan lönen passerarskulden i storlek. För ett antal kommer det aldrig atf ske, och de döms genomsystemets konstruktion till en livslång studieskuld, som de först blir kvittvid pensioneringen. I utredningen var socialdemokraterna t. o. m. beredda altgå ännu längre. Då ville de att den livslånga skulden skulle följa med in idöden, men på den punkten har de insett det orimliga och i stället föreslagitatt den åtminstone avskrivs vid pensioneringen. Från sida kan vi inte medverkatill aft inför ett system som för en del studerande innebär att mangenom en skuldfälla får en stor och livslång studieskuld. Vi motsätter ossdärför det förslag till nytt studiemedelssystem som finns i betänkandet. Vad är dåorsaken till att det föreslagna systemet ger så orimliga effekter? Jo, skäletär nu som i dagens system sfudieskuldens storlek. flera årdebatterat def orimliga i att man vid normala studier ådrar sig en stor studieskuld.Det var bl. a. den debatten som drev fram studiemedelsutred- Med buUer.och bång gick utbildningsministern ochsocialdemokraterna ut och presenterade propositionens förslag som ett förslagsom kraftigt reducerade skuldbördan. Men så är del ju inte. Reduceringen ärmarginell i förhållande till dagens situation. högskolestudier ger meddet föreslagna systemet . i skuld, studier någonstansmellan 180 000 och 190 000, litet beroende på vilket basbelopp som gäller ochvilka risker som finns för höga resp. låga räntor under de närmaste årenframöver. Min fråga till socialdemokraterna är därför: Menar ni att delta iframliden skall vara rimliga nivåer för studieskulderna? Vi vet av undersökningar aft den sociala snedrekryteringentill den högre utbildningen bl. a. beror på rädslan för att skuldsätta sig. Detvisar de undersökningar som utredningen lät bl. a. göra, som juhar tittat på detta . Ju mindre studiefradition familjen har,desto större blir steget att satsa på en längre och kostsam utbildning. I den modell till nytt studiestödssystem som vi fråncenterpartiet föreslår är en av huvudpunkterna just att begränsasludieskuldernas storlek. Vår modell ger också lägre studieskuld änutskottets förslag. Det som skiljer oss från majoriteten iutskottet är också synen på vilken roll studiemedelssystemet skall spela iframfiden. Vi vet ganska väl vilka större förändringar i samhället som äraft vänta fram . Övergången till kunskapssamhälletgår i allt snabbare takt. Kraven på individen aff skaffa sig kunskaper ochutbildning blir allt större på arbetsmarknaden, och i samhället i övrigt också.Jag har läst en intressant bok som ar-befsmarknadsdepartemenfef stårbakom, som handlar om 1990-talefs arbetsmarknad. En av slutsatserna i den bokenär att fler ochfler kommer att behöva en omfattande utbildning för atl passa in på denarbetsmarknad som kommer att finnas under 1990-lalet. Dessutom är det på det sättet att det kommeratl saknas 1 000 civilingenjörer inom forskningsverksamheten. Delta innebär attom skall behålla den tätposifion som vi har varit vana vid att ha somindustrination så måste vi verka för att fler och fler satsar på en högreutbildning. De ungdomskullar som skall ut på arbetsmarknaden under 1990-taletär mindre än tidigare - och sker alltså en ökad efterfrågan påhögutbildad arbetskraft. För att klara den ekvationen måste en större andelungdomar än vara beredda aft satsa på en längre utbildning. Vi vet attungdomar från hem med studietradifion ser det som mer naturligt att satsa på enlång utbildning än ungdomar som saknar denna studietradifion från hemmet. Skallvi kunna öka den totala andelen studerande i varje åldersgrupp måste alltsåökningen fill stor del komma från den grupp där studietradifioner saknas. Föratt det skall lyckas måste vi ha ett studiefinansieringssystem som ger dennarekryterande effekt. På den punkten ger vi inte utskottsmajoritetens förslaggodkänt. Ett huvudmål för ett nytt studiemedelssystem måste enligtcenterpartiets uppfattning vara att det verkligen stimulerar till atf skaffasig en längre utbildning. Den modell som vi presenterat går därför i korta dragut på följande. - En beskattadstudielön på motsvarande 1 basbelopp införs. Den skall kompletteras medåterbetalningspliktiga lån, motsvarande av basbeloppet. - Genom attstudielönen blir beskaffad blir det möjligt att ge avdragsrätt förUtteraturkostnaderna. För en hel del utbildningar är nämligenlitterafur-kostnader en stor utgiftspost. De utredningar vi har gjort istudiemedelsutredningen har visat att variationerna mellan ohka utbildningarvar betydande och att en post som vuxit mycket snabbt i flerastuderandebudgetar var kostnader för utländsk litteratur, som blir alltvanligare i utbildningen. - Dagensbarntillägg vill vi skall ersättas. av vårdnadsbidrag enligt det gemensammafamiljepoUtiska förslag som , och enats om ochsom också skulle innebära förbättringar för studenternas del. Dagensbarntillägg är dessutom återbetalningspUktiga, och vi anser alltså att de börersättas med vårdnadsbidrag. Tyvärr finns det nu inte en majoritet förvårdnadsbidrag här i kammaren. I det läget menar vi att barntillägget trotsallt måste finnas kvar tills vi kan införa ett vårdnadsbidrag för att fylla utdet tomrum som annars uppstår i de familjers ekonomi där föräldrarna studeraroch har kostnader för barnen. - Vårt system bUri många stycken enklare än både dagens system och det föreslagna systemet. Bl.a. kan vi avstå från fribeloppsreglerna. I och med att en beskattad studielöninförs slipper vi det-krångel som är kombinerat med de olikafribeloppsreglerna. Def blir som för övriga inkomsttagare, atl den studerandelämnar en självdeklarafion. och i anslutning till den sker en avräkning motandra större inkomster som man eventuellt har haft vid sidan av studielönen. Vi kan konstatera att fler och fler anslufit sig till våratankegångar. Man har kanske inte precis valt att kalla det beskattad studielön,men förslagen från både fackliga organisationer och studerandeorganisationerställer sig bakom ungefär samma principer som vi fört fram i vårt resonemang,nämligen att samhället måste satsa på ett mer generöst studiestödssystem. Den vanligaste invändning som vi möter är atf vår modellskulle kosta för mycket. Men frågan är i stället om vi verkligen har råd attavstå. Samhällsutvecklingen kräver alltså fler välutbildade människor, och vimåste ha ett studiefinansieringssysfem som skapar viljan att skaffa sig ensådan utbildning. Om det skulle vara så att fler och fler ungdomar säger: jagtycker inte det lönar sig för mig att skaffa denna utbildning, så jag skjuterupp min studiestart, jag väljer andra vägar att ta mig ut på arbetsmarknaden -så riskerar vi ju att hamna i den situationen att svensk industri och offentligverksamhet inte får den arbetskraft som behövs för att samhället skall kunnaklara de uppgifter som gäller . Då kommer att halkaefter, och kostnaderna för detta blir betydligt större än för ett generöstsfudieslödssystem. Jag har /71 träffat åtskilliga hundragymnasieelever. En iakttagelse jag har gjort är att def intelängre är lika självklart för dem som går på gymnasieskolan aft direkt efterdenna satsa på en längre utbildning. Fler och fler antyder att de tänker sysslamed andra saker och skjuter upp utbildningen. Bakom detta ligger naturligtvisatt man inte ser def som ett givet mål, och framför allt inte som ur individenssynvinkel ekonomiskt lönsamt, att satsa på en längre utbildning. Man är ocksårädd för de studieskulder som kommer in i bilden. Jag tror att dennaiakttagelse är något som vi skall ha i minne när vi behandlar studiemedelssystemet.Den slutsats som vi från sida har dragit är att vi måste ha ettsystem som är generösare än dagens system och som också är generösare än detsom föreslås i utskottsbetänkandet. Jag yrkar bifall till reservafion 1. 6MARGÖ (vpk): Utvecklingen och förändringar i samhälletmedför att de sociala reformer som införts inte alltiduppfyller de krav som gällde vid reformens införande. behövs det baramindre justeringar, men ibland krävs det ett helt nytt tänkande. Vårt nuvarande studiemedelssystem, som infördes , var en betydande reform för studenter. Mendärefter har bristerna blivit allt påtagligare. Ett flertal utredningar hartillsatts för atf arbeta fram ett nytt system, men de har misslyckats. Inför det uppdrag som studiemedelskommitté fickvar problemen i det nuvarande studiemedelssystemet klart angivna. Totalbeloppetvar för lågt för att studenterna skulle kunna ha en rimlig försörjning understudiefiden. Skuldbördan efter studierna blev alltför betungande för en växandegrupp. Bidragsdelen, som utgjorde av totalbeloppet när systemet infördes,har successivt krympt. Den har t. o. m. krympt så pass mycket att den inte längre har någon betydelse för skuldsättningen. Effekternaav de här bristerna kan bl. a. avläsas i en ökande social snedrekrytering tillhögre studier. Regeringens förslag till ett nytt studiemedelssystembygger i stort på studiemedelskommitténs förslag. Regeringen föreslår dock enhöjning av totalbeloppet och bidragsdelen, i förhållande till kommitténsförslag. Har regeringen med denna ändring åstadkommit ett förslagsom innebär atl problemen i det nuvarande studiemedelssystemet avskaffas? Vi ivpk anser inte def. Höjningen av totalbeloppet är i och för sig en nödvändigoch riktig åtgärd, precis som höjningen av bidragsdelen. Men det avgörande ärhur utrymmet skapats för ddhär höjningarna. Sanningen är den atf det ärstudenterna själva som får svara för merparten av kostnaderna genom atttidigare subvenfioner på återbetalningsidan flyttas över filltilldelningssidan. Det här är alltså fill största delen en teknisk manöver frånstudiemedelskommitténs sida. Denna omfördelning kommer inte att ge positiva effekternär def gäller den sociala snedrekryteringen. All erfarenhet och även gjordaundersökningar visar atf det finns stora skillnader mellan olikasocialgruppers inställning fill skuldsättning för studier. Inom socialgrupp 3och bland låginkomsttagare i övrigt har man av förklarliga skäl mycket störrebetänkligheter när det gäller att låna pengar. När nu lånekostnaden för studieskuldenökar och uppskovsräffen dessutom försvinner, är risken uppenbar att detta gereffekter på urvalet till högre studier - inte bara genom att man avstår frånstudier, utan också genom att valet av utbildning påverkas. Risken finns alltsåatt man väljer en kortare utbildning för atf hålla studieskulden nere. En undersökning av studenternas levnadsförhållanden, sompresenterades 1988 av universitets studentkår, visar att en stor delav studenterna oroar sig för den framtida återbetalningen av studiemedlen.Drygt 64 % av de helfidsstuderande är oroliga, och kvinnorna är mer oroliga änmännen. av de helfidsstuderande kvinnorna anger att de är oroliga,medan motsvarande siffra för männen är . Av undersökningen framgår också attde studenter som inte har någon förälder med eftergymnasial utbildning är merapåverkade av detta med skuldsättningen än andra. Skillnaderna i inställningtill skuldsättningen är ungefär lika stora mellan de olika sociala gruppernasom skillnaderna mellan kvinnor och män. Det finns alltså, tyvärr, klara faktasom visar att hårdare återbetalningsvillkor och ökade lånekostnader gereffekter på den sociala rekryteringen fill högre studier. Vidare påverkar dessafaktorer kvinnorna i större utsträckning än männen. Vi i vpk har därför föreslagit dels att de nuvarande tvååterbetalningsfria åren skall finnas kvar, dels atf årsinkorrister under 3,5basbelopp skall berättiga till avgiftsbefrielse och skuldavskrivning för detaktuella året. Vi har anslutit oss lill uppfattningen att återbetalningen skallinkomsfrelaferas. Men vi anser att det behövs en differentiering avprocentsatserna. Om man skall betala av inkomsten, blir ju skillnaden stormellan den som har en årslön på . och den som haren årsinkomst på runt . betänkande om studiemedel har 24 reser- 2 protokoll 1987/88:128 Prot.1987/88:128 vationer fogats. Vi i vpk svarar för hälften av dessa. Jag skallinte här . kommentera varje reservation, utanjag skall bara ange våra huvudinvänd- ningar motsfudiemedelskommitténs arbete och mot propositionen. Den första invändningen är att det nu aktuella förslagetinte löser problemen med dagens studiemedelssystem. I och med skärpningarna pååterbefalningssidan finns det t. o. m. en risk för att den sociala snedrekryteringenökar i stället för minskar. Den andra allvarliga invändningen är att vi nu håller påatf införa ett syslem som inte kommer all fungera som ett instrument när detgäller att förverkliga de utbildningspolitiska målen fram . I studiemedelskommitténs betänkande och även i proposifionenbeskrivs de samhällsförändringar på olika områden som har haft betydelse för destuderandes villkor alltsedan 60-falet och fram fill fillsättandet avstudieme-delskommitfén 1985. Betänkandet är givetvis bra och lärorikt i sig,men det är inte tillräckligt för att ligga till grund för ett kommande system. I stort kan man säga att den produkt som ligger påvåra bord hade passat väldigt bra i slutet av 70-falet och i början av80-falet. Det föreslagna systemet bygger nämligen på fidigare förändringar, mendef kommer inte atf passa för framtiden. Orsaken härtill är attstudiemedelskommittén helt har underlåtit aft göra en analys av de förändringarsom väntas fram och som kommer atf få betydelse för samhälletsutbildningspolitik. Man har alltså noga tittat på def som har varit, men manhar helt underlåtit att bedöma vad som kommer - trots att vissaavgörande förändringar redan nu är kända. Vi vef ju att antalet ungdomar ihögskoleålder drasfiskt kommer atf minska fram . Detta nämnde RuneBacklund i sitt anförande. Resultatet blir med all sannolikhet aft det uppstårkonkurrens mellan företagen och näringslivet som helhet å ena sidan samtutbildningsväsendet å andra sidan när det gäller ungdomarna. Forskaren har bl. a. visat på detta i en sludiemedelsanalologi som Sverigesförenade studentkårer har utgivit. Enligt kommer konkurrensenatt driva upp ungdomslönerna, vilket i sin tur innebär atl ungdomarna blirmindre intresserade av utbildning. Näringslivet kommer ju ändå under allaförhållanden att efterfråga ungdomarna. Den här utveckUngen kommer också attinnebära ett ökat utbud av företagsköpt högskoleutbildning. Näringslivet kommeratt locka till sig ungdomarna redan i gymnasieskolan med löften om betaldhögskoleutbildning och bra jobb. . Vilket val kommer då ungdomarna att göra?Väljer de den samhälleliga högskoleutbildningen, finansierad med en stor egenskuldsättning? Eller väljer de ett välbetalt arbete eller den företagsbetalda högskoleutbildningen?Det är nog ganska uppenbart att högskolestudier kombinerade med skuldsättninggenom studielån inte framstår som det mest attraktiva valet. En sådan utveckling kommer inte bara atf påverkarekryteringen till högskolan. Den kommer atf minska samhällets inflytande över högskoleutbildningen. Är vi på väg mot en framtid där näringslivet tar hand om högre studier för de ungdomar som anses passa och samhället får svara för den utbildning som näringslivet inte har ett direkt intresse av, dvs. utbildningarmed en humanistisk inriktning, vård och omsorg, utbildningar Prot.1987/88:128 som domineras av kvinnor? På vilket sätt kan de samhälleligaverkningarna av minskade ungdomskul- Sti rTe eiiel lar och övrigaförändringar mildras? Ja, studiemedelskommiftén har infe ens försökt attformulera några frågeställningar . Vad är anledningen till atf det inte finns någon som helstanalys av vilka krav som måste ställas på ett fungerande studiemedelssysteminför kommande förändringar i samhället? Jag har bara tagit upp ett område därförändringarna får konsekvenser, nämligen ungdomskullarnas storlek, men detfinns flera förändringar. Vpk har alltsedan den debatt som föregick 1965 årsstudiemedelssystem förespråkat införande av studielön. Enligt vår mening ärstudielön den enda möjligheten att ge alla faktiska förutsäffningai- attbedriva högskolestudier oavsett social bakgrund och nå iipp fill deutbildningspolitiska målen. Genom enstudielön uppnås bl. En fastställdoch garanterad ekonomisk standard . Ingen behöver arbetaextra för att försörja sig, och det ger direkta effekter på utbildningenskvalitet. Inga skulderefter avslutad utbildning. Det tar bort tveksamheten när det gäller att väljaen akademisk utbildning. Social trygghetunder utbildningstiden. Genom atl studenterna får lön på samma sätt som andramedborgare hamnar de också inom det sociala skyddsnät som gäller för alla. En studielön utan återbetalning innebär att de vanligasteargumenten om stora studieskulder och förlorade inkomstår för akademikerförsvinner, varför denna grupp kommer atf få det svårare att hävda krav påhögre löner än vad arbetet motiverar. Möjlighetertill återkommande utbildning. Det är viktigt atl man i arbetslivetfår möjlighet att vidareutbilda sig inom eller utom sitt fack. Rekryteringtill alla utbildningar. Genom att inga utbildningar favoriseras ekonomisktframför andra blir inte utbildningsvalet styrt av ekonomiska intressen. Denförefagsanknutna högskoleutbildningen, som kan hota samhälletsinflytande över högskolan, kommer inle att framstå som ett attraktivtalternativ ur ekonomisk synpunkt. Vpk föreslår i en reservation lillbelänkandet atl frågan om studielön skall utredas. har nämligen ingenutredning tittat seriöst på den frågan. Vårt förslag avstyrks avutskotfsmajoriteten, enbart med hänvisning till alt det blir för dyrt. Def går inte, enligt vpk:s mening, att bara se fill denfaktiska utgiften för staten. Utgifter för utbildning kan inte barases som en kostnad - del är en investering som är både nödvändig och lönsam församhället. Om man då tittar på hur stor den faktiska kostnaden egenfligen är,finner man aft studielön för alla, om man räknar med ungefär samma antalstuderande som , motsvarar en höjning av arbetsgivaravgiften . Delbetalar en studielön . Motbakgrund av aft vpk förordar ell system med studielön och anser alt ' 1987/88:128 sfudiemedelskommitténs utredning har stora brister, kunde vi givetvis ha nöjt oss med att enbart yrka avslag på helapropositionen. Men då hade vi --------------- avhänt oss möjligheten att ens försöka påverka det Uggande Studiemedel förslaget,och det ville vi inte göra. Vpk har som bekant inte ens beretts möjlighet att delta istudiemedelskommitténs arbete, och det är en av förklaringarna fill attreservationerna är så många. Jag skall kommentera några av dem, förstreservation nr 4. Idet nya studiemedelssystemet, som skall anta , har barnfilläggetavskaffats. Avskaffandet kamoufleras med ideologiska argument. Det är inteförenligt med samhällets familjepolifik att studenter skall låna pengar tillsina barns försörjning, sägs det. Kostnaderna för barnen måste på annatsätt. Det är helt riktigt - vi har inga som helst invändningar mot självaprincipen. Det är bara det att samhäUets stöd till barnen ännu inte är avpassatefter den ideologin, och därmed kan barntillägget infe avskaffas utan att detfår konsekvenser för studerande med barn och särskilt för ensamståendeföräldrar. Omman anser att det är fel att studerande lånar pengar förbarnens skull borde man göra om barntillägget från lån till bidrag, som viföreslår i reservation nr 4. Om det förslaget avslås bör nuvarande systembibehållas, om inte barn skall bli ett ännu påtagligare studiehinder än de är . Det förslaget finns i reservafion nr 5. Entredjedel av studiemedelstagarna, ca 50 000 studerande, genomgår utbildningunder högskolenivå. I propositionen föreslås atf inga ungdomar i gymnasieskolanunder skall behöva skuldsätta sig för gymnasiestudier. Det är en rikfigprincip, som bör gälla inte bara ungdomar utan generellt för studier underhögskolenivå. Mångaav de vuxenstuderande som tvingas finansiera sina studier under högskolenivåmed lån har inte haft möjligheter att få en tillräcklig grundutbildning, ochdagens samhälle kräver att man åtminstone har gymnasiekompetens för att maninte skall komma i underläge på arbetsmarknaden eller i den demokratiskaprocessen i samhället i övrigt. Vpkmenar att det är rimligt att dessa vuxenstuderande får sina studierfinansierade genom det särskilda vuxenstudiestödet. Kostnaden för aft överföradem som finns inom studiemedelssystemet till vuxenstudiesys-temet skullemotsvara en höjning av arbetsgivaravgiften . Om dessa studerandefrigörs från studiemedelssystemet skapas ett ganska stort resursutrymme förförbättringar för dem som läser på högskolenivå. Jag yrkar bifall till samtliga vpk-reservafioner i detta betänkande samttill den reservation som vi har gemensamt med . Anf.7 (): Vi behandlar nu ett förslag från regeringen om ett nyttstudiemedelssystem. Def är ett efterlängtat förslag. Studiemedlen hardiskuterats under en följd av år och har utretts vid flera fillfällen. Nuvarandesystem har funnits . Som brukligt är görs utvärde ringar och uppföljningar, ungefärligen efter en tioårsperiod och så skedde även i def här fallet. 1975 tillkallades studiestödsutredningen av statsrådet 20 . Denna utredning kom 1977 med vissaprincipförslag beträffande studielön,ett renodlat lånesystem samt en påbyggnad på gällande system. Man konstateradealltså att studiemedelsbeloppet borde höjas lill avbasbeloppet, för att vara följsamt mot de principer som var vägledande vidbeslutet om systemets införande, nämligen principen om bibehållen köpkraft.Prisökningarna på både livsmedel och hyror hade nämligen varit större än dengenomsnittUga prisökningen, vilken styr basbeloppet. Nivån borde ha höjts till200 % av basbeloppet, om studenterna skulle tillerkännas sammastandardutveckling som andra grupper. Det sade alltså studiestödsutredningen isitt principbetänkande 1977. En överväldigande remissopinion ansåg att en generellhöjning av totalbeloppet var motiverad, och man anslöt sig till förslaget omatt bygga vidare på då gällande sysfem. Man avvisade alltså bådestudielönemodellen och studielånemodellen. Med tanke på att regeringen i april1978 utfärdade tilläggsdirektiv till samfliga kommittéer om att allareformförslag måste finansieras genom omfördelning eller omprövning inom resp.område blev studiestödsutredningens nya direkfiv mycketbegränsade. Den centerledda trepartiregeringen anslöt sig då fillremissinstansernas bedömning att def vore önskvärt med ett ökat stöd och skulle behålla grundvalarna i studiemedelssystemet.