prot · GB0922 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är också numera, som jag sade, enstående punkt på dagordningen när de nordiska handelsministrarna möts för attkunna stämma av var vi befinner oss i olika frågor. kan vi där också haDanmark som samarbetspartner och brobyggare ut i det vidare europeiskasamarbetet. Detär självklart, , att det inte är bara genom EFTA som vi skall närmaoss EG, men jag ville gärna lyfta fram EFTA i den här debatten, eftersom det ärså sällan som ni andra ens nämner det ordet. Det verkar som om det inteexisterade. Det är faktiskt en organisafion där vi är engagerade. Föratt knyta an till vad sade om den österrikiskeförbundskanslern uttalanden vill jag säga att jag tror att man frånsåväl schweizisk som österrikisk sida kanske tycker att vi i EFTA-samarbetetbildar en liten nordisk klubb som vi håller för oss själva och för litet ägnaruppmärksamhet åt att just och har stort behov av att samråda ochdiskutera och på det sättet delta i vår gemenskap när vi diskuterar med EG. Föratt avsluta detta vill jag tillägga att det är självklart attSverige, när vi inte kan hitta gemensamma ståndpunkter i EFTA. går denbilaterala vägen. När det gäller studiemedel är det riktigt att CSN i åretsanslagsframställning har föreslagit förbättringar för utbytesstuderande pågymnasienivå. Detta bereds i det budgetarbete som pågår.Studiemedelskommittén har kommit med ett förslag som röruniversitetsstuderande. Det är ett förslag som remissbehandlas. Det harregeringen alltså inte diskuterat. har den studerat. Vi tycker attdet är en utmärkt idé. och vi har också noterat att projektet har haft storframgång i starten. EFTA-länderna har i sina kontakter med EG fört framönskemålet att vi skulle kunna få delta i , EG har inteavvisat detta, utan överläggningarna pågår fortfarande. Jag tror att det skullevara till nytta för oss alla om vi kunde få till stånd ett samarbete på det härområdet, så att studenter från alla de 18 länderna kan vistas i något annatland än sitt eget någon del av studietiden. När det gäller trafikpolitiken vill jag säga att deöverläggningarna inte ens inom EG har kommit särskilt långt. Där finns det ettgemensamt organ som heter trafikministerkonferensen, som omfattar alla de 18länderna. Där bedrivs ett intensivt arbete för att hitta lösningar på de olikatrafikpolitiska problemen. Regionalpolitiken vill jag också ägna litet uppmärksamhet.Där vill jag säga att lika väl som en nord-syd-dialog i det globalaperspektivet är viktig, är det viktigt med en sådan dialog i ett europeisktperspektiv, precis som sade. har varit mycket aktivt iEuroparådets diskussion på det området. som finns harockså för inte så länge sedan fått ett ändrat mandat. Från att ha varit enbartett instrument för migration.och flyktingpolitik, har det nu vidgats till attkunna vara ett instrument för att utjämna och göra irisatser i områden i Europasom är mindre utvecklade - det tror jag säkert Europarådsdelegationen kännertill.- När jag besökte för att redogöra förEFTA:s aktiviteter tog jag upp det här till diskussion och sade att just där vi alla finns kanske också kunde.vara en plattform där man ser just regionalpolitiken som ett viktigt inslag. Där bidrar ju , ochpå det sättet kan man inte beskylla oss för att plocka russinen ur kakan, utan här kan vi ställa upp, vara aktiva och på det sättet göra viktiga insatser i just regionalpolitiskt sammanhang för hela , och det tror jag är viktigt. Det finns spänningar också inom EG på det sättet att många av de välutvecklade industriländerna av sina svagare bröder och systrar beskylls för att ha större intresse för oss, de starka i EFTA, och mindre intresse för sina svagare bröder och systrar i syd, och där tror jag att vi skall vara mycket varsamma i debatten. 11JÖRN (vpk): Vpk;s hållning i de här frågorna kankarakteriseras i tre mycket enkla punkter. För det förstaskall man inse värdet av den nationella självständigheten. För det andra skall man ha en alleuropeisk syn, som intefår hindras av snäva regionala begränsningar, som upprättar privilegier elleråstadkommer diskrimineringar utåt. För det tredje skall man föra en utrikespolitik och enekonomisk politik som bidrar till att utjämna klyftorna i världen. Dess värregör inte EG det. Det är en grupp av i stor utsträckning privilegierade nationeri världen, och de har ett intresse - och fullföljer det - av att upprätthållakoloniala maktrelationer med stora delar av den övriga världen. Om man vill arbeta på lång sikt och för avspänning ochfred i världen måste man nog inse att vilket land som är en demokrati ochvilket land som är en diktatur växlar, och det har växlat under 1900-talet.Många har varit diktaturer för inte så länge sedan. För närvarandegår tendensen i flera , framför allt i och , i auktoritärriktning- mot arbetarna, mot de demokratiska fri- och rättigheterna -, medanden t. ex. i åtminstone sakta har börjat gå mot en uppmuntrandedemokratisering. Det ändrar sig. Det är dynamiskt. Det är det vi måsteha med i det alleuropeiska långsiktiga perspektivet. När det sedan gäller frågan om representation ellerobservatörer i EG-parlamentet tycker jag att Bildt gör en logisk kullerbytta.Det är en sak att vi skickar representanter till eller tillEuroparådet där vi är med. Här är det ju fråga om att ni vill skickarepresentanter till ett parlament där vi inte är med. Det är en mycket specielltyp av diplomatisk markering. Är vi inte eniga partierna emellan om att göradetta, bör ni från och avstå från att göra dennasärmarkering. Det kan ge EG skeva signaler. Det mest betecknande för och folkpartietshållning som redovisats här är att de bara talar om vissasaker. De talar om sådant som har med pengar att göra. De talar om sådant somhar med anpassning och underkastelse under andra att göra. Men detalar inte om friheten, den nationella friheten. De talar inte omsjälvständigheten eller om säkerheten. De talar inte om världsekonominsorättvisor eller om kärnvapenhotet och vad det kan föranleda för bådeEuropapolifik och utrikespolitik. Man borde ändå betänka att i EG ingår en avde mest hänsynslösa kärnvapenmakterna som helt driver sin egen linje, nämligenFrankrike, vilket är ett problem för den internationella säkerheten. Ni seringa av dessa komplikationer. Även om man gör det, behöver.man inte ha någonnegativ inställning i allmänhet till förbindelser med EG. Men ni gör det helaså totalt problemlöst att det blir fullständigt orealistiskt. Om ni driver ensådan linje, kan det bara betyda en anpassning och en underkastelse från svensksida. Detta med självständigheten är utomordentligt viktigt. Dethar fått erfara. Jag har här en förteckning på 54 olika fall, därDanmark fått lämna ifrån sig sin nationella suveränitet till EG, Det rör sådanaviktiga saker som hur maskiner i den danska industrin skall vara utrustade närdet gäller skydd, hur visumbestämmelser skall vara utformade, hur reglerna förpriskontroll skall fastställas, hur många olika slags mediciner man skall haoch hur mycket skadliga färgstoffer det skall finnas i olika kemiska substanserosv. Jag tycker att ni borde tala om i vilken mån och i vilken grad ni ärberedda att ge upp den svenska nationella självständigheten när det gäller Sverigesförbindelser med EG. Vad tycker ni är rimligt och skäligt i det fallet? Jag haraldrig hört att ni ens velat dryfta det problemet. 3 protokoll 1987/88:22 -25 Låt mig allra sist beröra frågan om teknologi.Industriländerna och även världen i övrigt är på väg in i en stor teknologiskomvälvning. Denna nya teknologi har bl .a. den egenskapen att den slår utmänsklig arbetskraft i en enorm grad som tidigare ingen annan äldre teknologilyckats göra. Det finns också intressanta vägval att göra när det gäller dennateknologi. Man kan välja en väg där den vanliga arbetare - ja, det storaflertalet löntagare -genom denna teknologi alltmer reduceras fill ettbihangtill verksamheterna och maskinerna, till osjälvständighet och störremaktlöshet. Det finns en tendens till en.sådan utveckling. Men den är inte nödvändig.Det finns också ett annat alternativ, nämligen att man genom förhöjdkunskapsnivå och ökad kompetens jämnt över i ett demokratiskt skolväsende sertill att denna teknologi blir tillgänglig för det stora, breda folkflertalet,så att detta kan erövra makten över delar av produktionen från dem som tidigaremonopoliserat denna makt. Det finns alltså en auktoritär och en frihetliglinje att välja i den stora teknologiska revolutionen. Frågan är då om vi skall kosta på oss här i , medutgångspunkt i den svenska arbetarrörelsens historia, att välja ensjälvständighetslinje, som väl medger att vi hämtar impulser från teknologiskforskning i andra länder, men ändå förbehåller oss själva att utforma vilkasamhälleliga och mänskliga effekter denna teknologi kan få. Om vi ansluter osstill EG och EG:s teknologiska utveckling alltför nära kommer vi icke att ha detvalet. 12CARL BILDT (m): fortsätter, såvitt jag kan förstå,att vara emot det mesta när det gäller europeiskt och speciellt västeuropeisktsamarbete. Han har en rad argument för denna sin motståndslinje mot ettutvecklat västeuropeiskt samarbete. Han säger att dessa länder inte för enutrikespolitik som kommunisterna i kan acceptera. Detär möjligt att så är fallet. Men en väsentlig faktor att notera i sammanhangetär att EG de facto icke för någon utrikespolitik alls. Utrikespolitiken förblirinom ramen för EG-samarbetet ett område för självständigt nafionelh beslutsfattande.Man kan ha synpunkter på den franska, den danska och på den spanskautrikespolitiken. Men de har alla kvar sin nationella identitet, ,och det är en viktig sak. Jag blev något förvånad när jag hörde sägaatt det fanns auktoritära tendenser i . Diktaturen verkade närmaststå för dörren. Men det fanns demokratiska tendenser i . Frihetenverkade närmast stå för dörren. Jag tror inte att det är många västeuropéer somkänner igen sig i denna Svenssonska dogmatiska skenvärld. Jag vet att deösteuropéer som känner igen sig i denna föreställningskonst är intillytterlighet få. Det kanske hade varit en fördel om Svensson.hade höjtögonen från manuskriptet och lyssnat litet på debatten. Han sade i avslutningenatt jag och bara hade talat om pengar. Får jag då erinra JörnSvensson om att jag i mitt inledningsanförande tog upp två saker som specielltviktiga och som illustration till hur viktigt Europasamarbetet är påsamhällslivets alla områden. Den enasaken jag tog upp var den fråga som vi har kommit att diskutera ganskamycket, nämligen studentutbytet inom ramen för det s. k. ERASMUS-programmet. Jagkan inte begripa att svensk kommunism så tvärt skall sätta sig på tvären motatt vi skall kunna få studera och få till stånd bättre villkor för att göra deti andra länder. Detta är inte frågaom pengar, utan om kulturutveckling,intellektuell europeisk utveckling på bredaste nivå, och det var det vi taladeom. Den andra fråga jag speciellt tog upp var möjligheten attgöra gemensamma insatser inom cancerforskningen. EG har de facto dragit i gångett mycket stort forsknings- och utbildningsprogram som ligger väl i linje medde största av de amerikanska satsningarna. Vi vet att det krävs enorma resurserhär. Det krävs väldiga insatser av mänskligt kunnande och pengar för att lösadetta jättelika mänskliga problem. Varför skall då vi stå utanför detta arbetesom nu har kommit i gång? Här är det inte fråga om pengar. Detta är mycketmänskliga problem. Europafrågan har en alltmer mänsklig dimension. Angående neutralitetspolitiken och dess betydelse för detvästeuropeiska samarbetet kan man säga två saker. Det gäller för det förstaneutralitetspolitikens vikt. talade om dess vikt för avspänningeni . Jag skall vara mera blygsam och tala om den centrala betydelse somneutralitetslinjen har för stabiliteten i det nordeuropeiska och nordatlantiskaområdet. Det är ett bidrag som ger som är viktigt och som ger ossanledning att också känna en viss stolthet över att vi får uppskattning. Dennaneutralitet får emellertid inte bli en ritual. Den måste kunna rationelltförklaras, också för tvivlande européer. Vi måste kunna bryta ned den i dessdelkomponenter. Den förutsätter ett starkt försvar; det är en självklarhet.Men den förutsätter också, vilket var inne på, att vi bibehållersjälvständigheten i det utrikespolitiska beslutsfattandet. Därför har vi sagtatt vi aldrig kan acceptera deltagande i ett utrikespolitiskt samarbete som ärav förpliktande natur. Där går en gräns. Men vi har också när det gällerEG-samarbete sagt att vi kan gå fram till den gränsen. Över den gränsen går vialdrig, men allt annat vill vi och kan vi vara med om. Det är det ena. Det andra är att historien är en utdragen process. Attförutsäga vilka möjligheter som historien kommer att ge för en liten nation ien dynamisk internationell process framöver är icke möjligt.Jag tror att den europeiska samarbetsgeometrin kommer att förändras på1990-talet, och jag noterar de ansatser till nya debatter om detta som finnsi olika länder. pekade på de uttalanden som den österrikiskekanslern gjorde och som motsvarar de yttranden som hangjorde när han var här i och de uttalandensom den österrikiske vicekanslern också för den delen har gjort. Det är en rörelse som inte är avgörande för oss, för viformar vår politik själva, men som inte kan undgå att påverka det vidareeuropeiska mönster som vi ju faktiskt vill och måste vara en del av. Låt mig avsluta med att säga att det finns många frågor viinte har hunnit med: arbetsmarknaden, miljön, forskningssamarbetet,kapitalliberaliseringen. Vi kommeratt få återkomma till detta när regeringensskrivelse ligger på bordet, och - än viktigare - vi kommer att få återkommatill detta gång på gång , därför att Europapolitiken ären av våra allra viktigaste framtidsfrågor. 1987/88:22 , Anf.13 (): Den internationella solidariteten är förvisso viktig, ochvi har anledning i många sammanhang att diskutera den här i kammaren, t. ex.när det gäller att ta bort tekorestriktioner riktade mot . 1 de sammanhangenmärker vi mycket litet av internationella solidaritet. Men jaghar aldrig sett att den internationella solidariteten från svensk sida skullevara oförenlig med en aktiv regionalpolitik. Jag tror inte heller att det ärfallet inom EG. EG har höga ambitioner när det gäller att bedrivaregionalpolitik. Man är helt inställd på att den tillväxt som man räknar medatt den nya inre marknaden skall skapa skall fördelas rättvist över regionen, ocksåså att de södra delarna av Gemenskapen - , och södra -får sin del av frukterna. Det är en tanke som vi sällan tänker i men somkanske då och då borde tänkas, nämligen att lika gärna som vi kan känna och börkänna solidaritet med t. ex. , kanske vi också skulle kunna görainsatser för att hjälpa européer som har en betydligt lägre och sämre standardän vi, t. o. m. än de människor som t. ex, lever i i och somibland har lägre standard än vi har i . gjorde sig skyldig till en felsägning fråntalarstolen. Det finns inga som har varit diktaturer. Det finnsländer som är med i EG som var diktaturer innan de kom med, men det är enhelt annan sak. Demokratin har varit en förutsättning för medlemskap i dennavästeuropeiska demokratiska gemenskap. Så fort taggtråden är upprullad, så fortmuren har raserats, öppnas säkert också EG för länder som tillhör detkommunistiska diktatoriska . Jag blev minst lika förvånad som när JörnSvensson sade att vi bara hade talat om pengar. Vi har diskuterat denfantastiska utveckling som ligger i tillkomsten av det som man nere i Brysseloch på andra håll i kallar för medborgarnas . Jag har lagtsärskilt stor vikt just vid den fredsbevarande effekt som den europeiskagemenskapen har haft och den frihet för unga människor och andra som kommeratt skapas i . I den kamp som har förts nere i lika mycket som denkamp som vi har fört i för fred och frihet har vi sällan känt någotsärskilt starkt stöd från Jörnligan, om uttrycket tillätes. Låt mig så be att i sin avslutningsreplikgöra två klarlägganden. Det ena gäller synen på en EG-delegation i . Vihar rest frågan, både jag och , men har inte kommenteratden . Jag tycker att det är angeläget att regeringen klargör att regeringenverkligen önskar en EG-delegation i och är beredd att arbeta aktivt föratt vi skall få en sådan representafion här. vill jag säga att det är möjligt, och jag hoppasatt det är riktigt, att och andra EFTA-länder kan få komma med iERASMUS-projektet, men om de informationer jag har är korrekta, kommer det inteatt bli aktuellt under i varje fall den första treårsperioden. Jag utgår dåifrån att regeringen komrner att ha beredskap att göra andra insatser för attgöra det möjligt för svenska ungdomar - jag tänker nu framför allt påuniversitets- och högskolestuderande - att få läsa ämnen ute vid europeiskauniversitet som kan läggasin i de svenska examina och att man också skapar ekonomiska möjligheter fördet. Ett av de stora problemen när svenska ungdomar vill studera t. ex. iEngland är att det kostar så kolossalt mycket, jämfört med vad man får betalaom man kommer från ett . Därför är det nästan inte möjligt, ifall maninte får tillgång till någon form av stipendier. Låt mig allra sist citera ur en gammal skrift; "Vi vill tillkännage vår tro på europeisk enighet, entro som vi utgår från delas av många. Vi hoppas att vårt tillkännagivande skallbidra till framväxten av en stark rörelse för en sådan enighet. Ett första steg i en sådan riktning skulle vara att allade som uppriktigt bekänner sig till den europeiska kulturen förenar sig. Delar ni vår uppfattning, om också ni är besluten attskapa en vidsträckt rörelse för europeisk enighet ber vi om er underskrift tilldetta manifest." Denna uppmaning till allmänheten riktade författarna tillDet Europeiska manifestet vid tiden för . Manifestet hadefyra undertecknare - en av dem var . I detta som i så många andra avseenden var föresin tid. Men har kanske tiden äntiigen hunnit i kapp hans vision om ett enatEuropa. 14OLOF (); Jag skulle vilja återknyta något tillinformationen men ur en annan aspekt. Det här är ett ganska svåröverskådligtområde att följa, också för parlamentariker. Det betyder att man behöver heltenkelt mer av strukturerad information än som är vanligt på andra områden. Det pågår en mängd kontakter inom EFTA, där vi ibland baraindirekt uppsnappar vad som hänt. Utredningar och undersökningar pågår inomdepartementen, inom olika organ som är gemensamma för och inom våraegna myndigheter. Jag tror att det vore bra om vi fick en mer struktureradinformation också i på det här området. Det skulle underbygga våramöjligheter att föra debatten med ungefär likvärdig tillgång till de fakta somfinns. skriftserie är bra att använda, men jag har enkänsla av att det inte alltid räcker. kommenterade min fråga om och såg denordiska länderna och våra gemensamma intressen som en naturlig utgångspunktockså i kontakterna med Europeiska gemenskapen. Jag är glad för det synsättet,men jag tror att det är viktigt att de diskussioner som förs mellanutrikeshandelsministrarna också får ett mera konkret uttryck. Det finns specifikt nordiska behov av att diskutera sakersom inte egentligen har att göra med EFTA utan som gäller de nordiska länderna.Regionalpolitiken tycker jag nog är ett ganska bra exempel på det, på grund avvår geografiska situation och våra ungefär likartade förhållanden i detavseendet. Här handlar det inte bara om regelsystem utan också om huren dynamisk ekonomisk integrerad marknad fungerar och vilka krav som dettaställer på ytterligare insatser i vårt eget land. Jag är fullt medveten om deansträngningr ar som gjorts och de initiativ som tagits iEuroparådssammanhanget, men det är viktigt att markera attregionalpolitik aldrig får bli socialpolitik, dvs. någon restpost där manhjälper nödlidande. Vad det handlar om är att integreradetta i regelsystem som gör att vi kan leva upp till den stolta devisen om ätthela skall leva. Det är inte så enkelt, men det handlar dessutom om engemensam situation för hela . Låt mig bara säga att neutralitetspolitikenprövas ordentligt först i en situation av kris eller krig, en situation som visällan diskuterar eller kan riktigt förutse. Vi hoppas att den aldrig skalluppstå. Men det är detta som avgör vilka krav vi måste ställa på oss själva.Det handlar om att värna neutralitetspolitikens långsiktiga trovärdighet, somjag sade inledningsvis. Då gäller det också vår försörjning på vitalasamhällsområden. Det kommer vi aldrig ifrån. Jag tycker att den aspekten varitalltför litet berörd i dagens debatt. För är det självklart att stå för en fastneutralitetspolitik som går att överblicka. Men en sådan kanmycket väl förenas med en öppen attityd mot övriga . Det är så vi serdenna fråga. Detta kräver också, som vi varit inne på flera gångertidigare i denna debatt, en öppenhet i kontakterna kulturpolitiskt ochutbildningspolitiskt och inte minst för våra ungdomar. Det är en fantastisk upplevelse att som Europapolitikerdela ut fanor överallt i , som vi i inte riktigt tartill oss den europeiska tanken. Jag har varit ute i sådana sammanhang och vethur mycket europeiska ungdomar lippskattar denna kontakt. I det sammanhangetoch i det sarharbetet tycker jag att svensk ungdom också skall ha en plats. är att satsa på ordentliga statliga stipendier för studier vid andrauniversitet, men det handlar också om folkrörelsernas möjlighet till utbildningsverksamhet: Europapolifiken är en av våra viktigasteframtidsfrågor. Därför är det viktigt att det pågår en ständig debatt, eftersomdet handlar om en process. Här kommer också informationen in i bilden. efterlyste information om en EG-delegation iSverige. Jag berättade för kammaren att den ärpositiv. Vi skulle uppskatta ett EG-kontor i . Jag hade senast i gårtillfälle att i samtal med en person från EG ytterligare upprepa dennahållning. Men i det vidgade perspektivet gäller information omEuropafrågorna inte bara oss här i eller . Jag troratt det som börjar ske ute i folkrörelserna är viktigt. Vi måste få en breddebatt, och vi som tillhör detta parlament bör då ställa upp för diskussion ochge informationer. Då kan inte minst våra ungdomar bli intresserade av attstudera i ett annat land och att delta i olika resor. Vi vet ju själva hurviktigt och nödvändigt det har varit att vi har fått personliga kontakter ochpå olika sätt fått lära oss vad är för att också kunna jobba med dessafrågor. Jag tycker denna debatt också visat hur viktigt det är att vi är aktivadeltagare i den omfattande process med samråd och förhandlingar som sker medEG. Allt tyder på att dessa kontakter kommer att breddas allteftersom tidengår. Detta är alldeles nödvändigt. Ju aktivare vi för fram våra uppfattningar iaktuella frågor, desto större möjlighet har vi att påverka de steg mot ökadintegration som tas i . Jagär också övertygad om att vi måste delta i det europeiska samarbetet med ettöppet sinnelag. Vi måste vara beredda på att detta kommer att leda tillförändringar även i . Det är ju inte något nytt. Ett litet,utrikeshandelsberoende land som påverkas ofrånkomligen av det somhänder i omvärlden. Fullsysselsättning förutsätter bl. a. att vi för en politik som gör det möjligt försvenska företag att även konkurrera på likvärdiga villkor iVästeuropa. Samtidigtär det så att frånvaro av handelshinder självfallet inte räcker för att hållanere arbetslösheten. Till att börja med behövs en målmedveten ekonomisk politikoch arbetsmarknadspolitik som är inriktad på full sysselsättning. Dessutom ärvi beroende av den ekonomiska politik som förs i de länder som vi bedriverhandel med. Vår export, och därigenom delar av vår arbetsmarknad, bestäms avdessa länders import. Detär viktigt, herr talman, att vi nu har dessa realiteter för ögonen och äraktiva i det europeiska samarbetet. Våra erfarenheter inom arbetsmarknadspolitik,konsumentpolitik, miljöpolitik osv. kan ge värdefulla bidrag till dettasamarbete. Vimåste argumentera för att raserandet av hinder mellan de västeuropeiskaländerna inte skall leda till att nya barriärer reses mot t. ex. utvecklingsländerna.