prot · GB09126 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottets hemställan bifölls med 190 röster mot 109 förreservation 12 av m. fl. Mom. 18 (uthyrning av fritidshus) Utskottets hemställan - som ställdes rnot reservaliori 13av m.fl. -bifölls med acklamation. Mom. 20 (realisationsvinst på bostadsrätt) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 14 avKnut m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 21 (förmögenhetsvärdet på bostadsrätlsandel) Utskottets hemställan 7 som ställdes mot reservation 15 avKjell och - bifölls med acklamation. Mom. 22 (index vid beräkning av fastighelsvinster) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 16 avKnut m. fl. -bifölls med acklamation.. Mom. 25 (beskattningen av olika bostadsföretag, m.m.) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 17 avKnut m. fl. - bifölls med acklamation. Mom. 27 (fastighetsskatten) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 18 avTommy - bifölls med acklamation. Övriga moment Utskottets hemställanbifölls. 1987/88:33om målsägandebiträde (prop. 1987/88:107). Utskottets hemställan bifölls. 6 § Beträffande de påföredragningslistan närmast upptagna ärendena, justitieutskottets betänkanden1987/88:39 och 42, beslöt kammaren på förslag av tredje vice talmannen medgeatt voteringarna fick äga rum i ett sammanhang sedan debatten i båda ärendenaavslutats. Föredrogs justitieutskottets betänkanden /88:39om anslag till brottsförebyggande rådet (prop. 1987/88:100 bil. och1987/88:42 om besöksförbud (prop. 1987/88:137). Först upptogs till behandling justifieutskottetsbetänkande 39 om anslag fill brottsförebyggande rådet. Anslagtill brottsförebyggande rådet; m. m. Anslag tillbrottsförebyggande rådet, m. m. Anf.114 (): I det här betänkandet behandlas, förutom frågor om anslag till BRÅ, endel frågor som har att göra med utredningar, undersökningar och forskningomkring brottsligheten och dess verkningar. Jag skall till att börja meduppehålla mig vid reservation nr 5, som behandlar snatteribrotts-Ugheten. År1980 anmäldes ungefär 35 000 snatterier i vårt länd. hade antalet ökattill drygt 62 000. Det är svårt att uppskatta det totala värdet av de varor somårligen snattas. År1984 var omsättningen i handeln ca , säkert mycketmer. Det totala svinnet uppskattades då av handelns företrädare till ,varav , dvs. ungefär 1,7 miljarder, ansågs vara hänförligt till snatteri.Det är alltså stora belopp som det rör sig om. I vissa varuhus här i Stockholmuppgår svinnet till flera . Snatteriär aUtså ett mindre allvarligt fall av stöld. Enligt kan snatterileda till böter eller fängelse . är det värdet av denstulna egendomen som bestämmer om brottet skall anses som stöld eller snatteri.Enligt riksåklagarens rekommendationer går värdegränsen vid 600kr. Detär emellertid alls inte säkert atl en snattare som upptäcks och polisanmäls fårnågot straff. En polisman har nämligen rätt att lämna s. k. rapporteftergiftoch nöja sig med ett påpekande till den felande. Detta kan ske om det enligtpolismannen är uppenbart att endast böter skulle komma att utdömas och brottetverkar obetydligt. Riksåklagarenhar förklarat att en värdegräns av . vid bagatellartade snatterier avengångsnatur kän godtas. I praktiken sker därför vanligtvis rapporteflergift omdet snattade föremålet är värt mindre än 60 kf. Om polismannen nöjer sig med enerinran till snattaren, sker inte heller någon registrering av brottet. Omsnattaren konsekvent begår nya stölder på annan plats och begränsar sig tillvaror värda , finns alltså goda möjligheter för honom - 1987/88:126 ochhenne - att helt straffritt begå brott vid upprepade tillfällen, eftersom han eller hon då kan komma att gripas av olika poliser. Det är heller inte säkertatt något straff följer, även om polisrapport ° ' upprättasoch överlämnas till åklagaren. En åklagare har nämligen enUgt yggam , rättegångsbalkenrättattmeddela åtalsunderlåtelse. Det kan bl. a. ske under förutsättning att någotväsentligt allmänt eller enskilt intresse inte åsidosätts och det kan antas attbrottet bara kan leda till böter. Allmäntuttryckt gäller att åtal bör underlåtas, om åklagaren finner att brottet vid ensamlad bedömning kan anses ha ringa straffvärde. Det tillgripnas värde harbetydelse vid den bedömningen. Ju lägre värdet är, desto starkare skäl föråtalsunderlåtelse. Majoritetenav de personer som trots allt straffas för snatteri åläggs böter. Det skerantingen genom att åklagaren utfärdar s. k. strafföreläggande eller genom dom idomstol. Det stora flertalet bötesstraff utfärdas i form av strafföreläggande. Detfinns tecken som tyder på att ungdomar i ökad utsträckning gör sig skyldigatill snatterier. registrerade poUsen ca 4 000 ungdomar under 15 årmisstänkta för bufiksstölder, och det var fler än 1982. Under sammaperiod ökade antalet 15-17-åringar som lagfördes för snatlerier . Omkringhälften av ungdomarna beviljades åtalsunderlåtelse med stöd av lagen om ungalagöverträdare. Normalt föregås åtalsunderlåtelsen av socialutredning ochkontakt med åklagare. Godamöjligheter finns alltså för ungdomar att utan särskild reakfion frånsamhällets sida grundlägga ett brottsligt beteende genom att börja snatta.Mycket talar för att den erfarenheten påverkar många ungdomars syn påallvarligare brottslighet. Nära hälften av alla brottsbalksbrotl består av ohkaformer av stöld. Av dem som lagfors för förmögenhetsbrott utgör ungdomarnanästan hälften. Detfinns också mycket som talar för att det existerar en grupp professionellabutikstjuvar som svarar för en stor del av stöldsvinnet. har i en utredning så sent som påvisat atlnarkolikabelastade i storstäderna svarar för en stor del av snatterierna ochstölderna. Delär vår uppfattning i moderata samUngspartiet att riksdag och regering måste påolika sätt klart deklarera att snatteri är en form av stöld som i likhet medandra stöldbrott inte kan godtas. För att budskapet skall nå fram krävs bl. a.lagändringar vad gäller påföljder, skiftande åtgärder från olika myndigheteroch en aktiv opinionsförmedling i familj och skola. Slutligen måstenaturligtvis även handeln på olika sätt försvåra förutsättningarna försnatleri. ,som avlämnade betänkandet Stöld i butik, föreslog bl. a. att det skulle införasett system med ordningsföreläggande vid snatteri, dvs. det skuUe ske enöverflyttning av besluten från åklagarna till polisen. I ett stort antal fallborde ett ordningsföreläggande kunna utfärdas och godkännas i omedelbaranslutning till brottet. Ordningsföreläggandeskulle användas vid okomplicerade, erkända snal- 104 teribrolt som lämpade sig för en förenkladhantering. Om snatteriet skilde sig från normalfallet,exempelvis genom att en särskilt raffinerad metod användes eller om värdet avdet stulna överskred ett visst belopp, skulle ärendet på sedvanligt sätt handläggasav åklagaren. Ordningsbot skulle enligt det här förslaget utfärdas i form avdagsböter, som borde stå i proportion till det stulnas värde. Vimoderater anser att det system utredningen föreslog i princip är bra, även omdet naturligtvis finns invändningar. En sådan är att införande av ordningsbotkan ge intryck av att snatteri av lagstiftaren ses som ett"bagatellbrott". Det är givetvis en nackdel. Mot detta skaU dockställas att det har ett särskilt värde, om straffet för ett sådant här brottkommer snabbt. Särskilt viktigt är det när det gäller unga lagöverträdare, ochett system med ordningsbot skulle uppfylla det kravet. I och med att endasterkända brott skulle föranleda ordningsbot bör också rimliga rättssäkerhetskravvara tillgodosedda. Utredningenföreslog också att poUsmän skulle ha kvar sin rätt att meddelarapporteftergift. I den frågan har vi moderater dock en avvikande uppfattning,om man inför ordningsbot. Det är tänkbart att systemet med rapporteftergift börfinnas kvar, men i så fall måste tillämpningsområdet minskas drasfiskt. Vimenar att om statsmakterna anser att vissa handUngar inte skall föranleda någonpåföljd, skall de inte heller vara kriminaliserade. När det gäller snatteriskall enligt vår mening rapporteftergift kunna ske endast undantagsvis. Skallvi hejda ökningen av snatteri brotten, måste de konsekvent bestraffas.Allmänheten måste lära sig att på snatteri följer straff. Detär vidare nödvändigt att skärpa reglerna vad gäller åtalsunderlåtelse.Socialdemokraterna har här i kammaren genomdrivit lagändringarsom väsentligt utvidgade området för åtalsunderlåtelse. måste en ändringske, en återgång fill det tidigare systemet. Utgångspunkten skall vara attbrott alltid skall följas av en reaktion från det allmännas sida. Nuvarandebeloppsgränser för åtalsunderlåtelse måste ses över. Detfinns också anledning att överväga gränsen mellan snatteri och stöld, som inormalfall är . Med en lägre värdegräns blir påföljdenhårdare för den som stjäl varor för högre belopp, eftersom brottet dårubriceras som stöld. En sådan ändring skulle också öka respekten för normenatt samhället inte tolererar stöld. Somjag sagt tidigare, finns det en oroande tendens att ungdomar i ökadutsträckning gör sig skyldiga till snatteri. När det gäller ungdomar under 15år är något straff naturligtvis inte aktuellt. Det är då av största betydelseatt det sker en kontakt mellan polis, sociala myndigheter och föräldrarna. Desociala myndigheterna måste i ökad utsträckning - i förening med föräldrarna -inskärpa hos ungdomar som gjort sig skyldiga till snatteri att det är fråga omett brott och att beteendet inte kan accepteras. Mot denna bakgrund, herrtalman, yrkar jag bifall till reservation 5. Reservafionerna6, 7 och 8 till detta betänkande rör i allt väsentligt frågor som behandlatstidigare år i utskottet. Deprioriteringar av insatserna mot olika brottstyper som skett de senaste årengäller våldsbrottslighet, narkotikabrottslighet och ekonomisk brottslig- Anslagtill brottsförebyggande rådet, m.m. Anslagtill brottsförebyggande rådet, m. m. Om detta har det råttbetydande enighet i utskottet. Reservationerna vänder sig mot attsocialdemokraterna nu ensidigt vill prioritera kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Inomde resurser som finns viU socialdemokraterna satsa ytterligare medel t. ex. påstöd till information och ytterligare undersökningar om brottslighet inom vissbransch. De pekar också på att behovet av ytterligare insatser mot denekonomiska brottsligheten måste uppmärksammas. Jagvill understryka atl det är viktigt att ekonomisk brottsUghet bekämpas, menbetydande resurser har avdelats för detta ändamål ända sedan de borgerligaregeringarna startade detta . Några ytterligare insatser på detområdet krävs inte, i.vart fall inte just . Tvärtom finns det enligt vårmening större behov av att rikta både forsknings- och utredningsresurser mot.våldsbrottslighet och stöldbrottslighet. Vimoderater har tidigare krävt en utredning om kostnaderna som vi aUa orsakas avden s. k. traditionellabrottshgheten. Detta motsätter sig socialdemokraternasom i stället vill satsa ännu mer forsknings- och utredningsresurser på de s.k. ekobrotten. Detta är enligt vår mening orimligt i ett läge därnarkotikabrottslighet, stölder och våldsbrottslighet breder ut sig. Motden här bakgrunden, herr talman, yrkar jag vidare: bifall till reservationerna 6, 7 och 8. . 115 (): debatterade vi här i kammaren bl.a. narkotikabekämpningoch polisutbildning. Vi konstaterade då att brottsligheten var hög i Sverige.Vi vågade inte tro att de senaste statistiska uppgifterna, som visade en vissminskning av brottsligheten, skulle innebära något trendbrott. De-siffrornabehöver i aUa fall en noggrann analys och behöver också följas upp av andraliknande, innan vi kan börja hoppas på någon förändring av utvecklingen i vadgäller brottsligheten. Isamhällets brottsförebyggande och brottsbekämpande arbete har BRÅ en viktigroll att spela. BRÅ skall forska kring kriminalitetens orsaker pch hur denskall förebyggas och bekämpas samt sprida resultaten av sitt arbete. Om dettaär vi överens och också om anslagens storlek. motioner från olika partier behandlas i det här betänkandet om anslag tillbrottsförebyggande rådet. De följs upp i en del fall och har blivitreservationer. Jag yrkar bifall till reservationerna nr 2, 4, 5, 6 och 8, men skallnöja mig med att något kommentera reservation nr 5, den om snatteri. Attsnatta är tyvärr ett vanligt vardagsbrptt. Att snatta låter kanske inte såfarligt. Men snatteri kan sägas vara en liten stöld, och det är ett centraltförmögenhetsbrott; därom är vi alla i utskottet ense. Och det verkligtallvarUga är att snatterierna ökar. Det verkliga antalet brott är naturligtvismyckel högre än den officiella statistiken visar därför att så mångasnalleribrott aldrig upptäcks. Snatleriernaorsakar självfallet handeln men ytterst också konsumenterna, som får betala demgenom högre priser på varorna i affärerna, stora ekonomiska skador. Mensnatterierna är också ett allvarligt brott därför att de mycket ofta är enförsta ,början för många ungdomar till en grövre Av desnattare som upptäcks är omkring en fjärdedel under . Det är inte minst därför snatteriet måste bekämpas med allvar och kraft. Det får inte sprida sig en uppfattning att det är näst intill fillåtet, nästintill lovligt att snatta. Detär mot den bakgrunden vi vill att regeringen skall överväga ett system medordningsbot vid snatteribrott. Ett sådant system skulle enligt vår mening kunnavara en både snabb och relafivt lindrig form av lagföring. Jag vill gärnaunderstryka att ett system med ordningsbot bara skulle vara ett medel av mångaför att bekämpa snatterierna. Handelns egna åtgärder är viktiga liksom olikalokala inifiativ. Men vi måste också pröva nya vägar och överväga att införaordningsbot därför att butiksfillgreppen nu har en sådan omfattning. Åklagarnasoch polisens arbete skulle förmodUgen därigenom minskas och förenklas, någotsom också kan vara värt att beakta. Jag yrkar änen gång bifall till reservationerna 2,4,5,6 och 8. Anf.116 (): I det betänkande som vi nu diskuterar och som handlar om anslag till brottsförebyggande rådet tas också en mängd andra frågor upp som rör brottsförebyggande verksamhet och forskning inom det kriminalpolitiska fältet. Centernsledamöter i utskottet har fogat 6 reservationer tiU betänkandet, varav några tillsammans med representanter för de andra icke-socialistiska partierna. ' Föratt det brottsförebyggande arbetet skall kunna bli effektivt.fordras bl. a. ettväl fungerande samarbete, i första hand mellan de rättsvårdande myndigheternaoch skolän och den sociala sektorn. En sådan samverkan finns redan i vissutsträckning. a. har just brottsförebyggande rådet en sådan samordnandefunktion. Vi menar dock från sida alt detta inte är fillräckligt.Framför allt behöver samarbetet på den lokala nivån intensifieras. På en delhåll i landet finns det många intressanta samarbetsprojekt, som också visarfina resultat, medan def på andra håll egentligen inte fungerar alls. Här måstede centrala samarbetsorganen ta på sitt ansvar atl inifiera samarbete på lokalnivå på de ställen där det inte fungerar. Det bör dessutom vara en viktiguppgift för BRÅ aft fa fill vara de posifiva erfarenheter som har vunnits genomvissa av de lokala samarbetsprojeklen och se till alt dessa erfarenheter spridsvidare. På så sätt kan ett effektivt brottsförebyggande arbete på lokal nivåkomma tiU stånd över hela vårt land. Imotion Ju817 med som första namn aktualiseras ett intressantforskningsområde, som vi tycker: har-försummats, nämUgen könsrollernasbetydelse för den'kriminella akfiviteteu; Kvinnor och män begår olika typer avbrott. Bland kvinnor är det förmögenhetsbrotfen som dominerar, för män ärtrafikbrott vanligast. Brott som grova stölder, våldsbrott och sexuellaövergrepp är ovanliga bland kvinnor. Dessutomär den totalt sett mycket låga kvinnokriminaliteten en intressant utgångspunktför forskning. Varför begår kvinnor.färre brott än män? Från sidaanser vi atf defta område inom den kriminalpoUfiska forskningen borde uppmärksammas. I detta sammanhang villjag passa på att fästa kammarens ledamöters Anslagtill brottsförebygganderådet, m. m. Anslagtill brottsförebyggande rådet, m. m. uppmärksamhet på att detpå bänkarna har delats ut ett rättelseblad, eftersom det har insmugit sig ettförargligt skrivfel i reservation nr 2, som just handlar om könsrollernasbetydelse för brottsligheten. Detär också viktigt att ta till vara de ideella insatser som enskilda människoroch organisationer är beredda att göra i det brottsbekämpande arbetet. Vi hartidigare år krävt ett förbättrat samhällsstöd till denna typ av verksamhet.Därför tycker vi att det är bra att man nu från regeringens sida avsätter medeltill bl. a. brottsofferjourer. Det räcker dock inte med bara ekonomiskainsatser för att få ökad verksamhet inom detta viktiga område. Mångagånger möts de som arbetar ideellt av byråkratiska och administrativa hinder.Från sida tycker vi därför att det vore värdefullt med en översyn isyfte att undanröja denna typ av hinder. En sådan översyn bör också syfta tillatt pröva frågan om permanent statligt ekonomiskt stöd till denna verksamhet. När det gäller frågan om snatterierna och införande av en ordningsbotför snatteribrott skall jag fatta mig kort och bara instämma i vad har sagt i denna del. Ibetänkandet behandlas också frågan om särskilda informationsinsatser mot denekonomiska brottsligheten. Utskottsmajoriteten vill här att olikaorganisationer skall kunna få särskilt statligt ekonomiskt stöd för en sådaninformationsverksamhet. Fråncenterns sida kan vi inte finna att just den ekonomiska brottsligheten skallsärbehandlas i informationshänseende jämfört med annan brottslighet. Det äralltid ett viktigt mål för samhället att på olika sätt sprida kunskap om alllagstiftning. För detta finns oUka informationsvägar inarbetade. Här skallnaturligtvis skilda informationsinsatser just beträffande den ekonomiskabrottsligheten ingå som en naturlig del. Socialdemokraternahar alltid en förmåga att konstruera bidrags- och stödsystem som gynnar egnaeller närstående organisationer. Detta är fallet också . Det handlar om ettsätt att föra över samhälleliga resurser fill de fackliga organisationerna. Defackliga organisationerna har naturligtvis en viktig roll att spela när detgäller att bekämpa den ekonomiska brottsligheten, men det bör, tycker vi,ligga inom deras ordinarie verksamhet och behöver inte stimuleras med särskildastatsbidrag. Med hänvisning till det anförda ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1, 2, 3, 5, 6 och 8 vid föreliggande betänkande. 117 HANS (): Jag yrkar bifall till hemställan i justitieutskottets betänkande omanslag till brottsförebyggande rådet och avslag på samtliga reservationer samttillstyrker regeringens förslag om medelsanvisning till brottsförebygganderådet. Det betyder att till BRÅ anvisar ett anslag om . Regeringenuppdrog åt en särskild utredare, , att se överBRÅ:s verksamhet. Han har numera slutfört sitt uppdrag. Det förslag hanframlägger syftar till att förstärka BRÅ som centralt organ för samverkan,utveckling och upplysning, inte minst för initiativ till ny metodik och nyaåtgärder i den brottsförebyggande verksamheten. Behovetatt samordna den brottsförebyggande verksamheten och komma fram till enansvarsfördelning, både statliga myndigheter emellan och inom regeringen, harlett till förslag om en ny instruktion för BRÅ och om en särskild förordningför samverkan. Det förslaget innebär att myndigheter underjustitiedepartementet förpliktigas att samråda med BRÅ i relation med ansvarigaför , och kriminalvårdsstyrelsen.Riksåklagaren bör enligt Rosenblad under ordförandeskap av BRÅ:s chef utveckladetta samarbete. Blandexemplen på samverkan med myndigheter inom social- och utbildningsområdet pekaspå att nian skall inrikta kriminalvården mer på brottsförebyggande insatser.Även när det gäller information och rådgivning, liksom utrednings- ochförslagsverksamhet, föreslås förstärkningar och förbättringar. Denbrottsförebyggande verksamheten är den kanske viktigaste kriminalpoUfiskainsatsen. Men enbart ökade resurser till det brottsförebyggande arbetet genomBRÅ är inte tillräckligt. En del andra förhållanden inverkar också påresultatet, och dessa kan förändras genom bättre samverkan, bättrearbetsfördelning, bättre upplysning och bättre planering bland olika samhällsorgan. Ireservation 1 av och görs uttalanden om detarbete som redan bedrivs av BRÅ och liksom om de strävandensom pågår för att förbättra den brottsförebyggande verksamheten på grundval avden Rosenbladska utredningen. Ireservationen talas om de brottsförebyggande insatserna bland barn och ungdom.BRÅ har tillsatt eri arbetsgrupp med som ordförande. Direktivenför denna grupp är under utarbetande. Även då det gäller att stimulera lokalainitiativ och frivilliga organisationer i det brottsbekämpande arbetet liggerdetta i linje med det arbete som bedrivs och de förbättringar som kanåstadkommas genom en reformering av verksamheten. Iremissomgången finns goda möjligheter att framlägga konkreta förslag som kanbli prövade. Ireservation 6 uttrycker emellertid inte bara utan även övrigaborgerliga partier tveksamhet till uppfattningen att det skulle behövas någrasärskilda generella inforniationsinsatser om lagstiftning och andra åtgärderfrån det allmännas sida mot den ekonomiska brottsligheten. Detförvånar mig att ansluter sig till denna reservation, med hänsyn tillvad man anfört i reservation 1 om behovet av informationsinsatser i detbrottsförebyggande arbetet. Enutgångspunkt måste enligt de borgerliga reservanterna våra att de begränsaderesurser som finns för ändamålet i första hand tas i anspråk för att spridakunskap om lagstiftning på sådana områden som berör stora grupper av människor.Men den ekonomiska brottsligheten drabbar förvisso inte några mindre grupper. Denekonorniska brottslighet som förekommer på skatte-, tull-, valuta-ochmiljöområdena är belysande exempel på att det inte bara rör sig om storagrupper som berörs av den ekonomiska brottsligheten utan även om mycket storavärden. Den ekonomiska brottsligheten omsätter mångdubbelt större belopp änannan brottslighet. Anslagtill brottsförebyggande rådet, m. rn. Anslagtill brottsförebyggande rådet, m. m. Detär förvånande att de borgerliga reservanterna anser atf folkrörelser ochbranschorganisationer inte kan utföra informationsverksamhet om ekonomiskbrottslighet. Det rör sig alltså inte, som yttrade, om attbara de fackliga organisationerna skall komma i fråga. Det är mycket viktigtatt branschorganisationerna också kan komma med i bilden. Några invändningar avdet här slaget görs inte när det rör sig om annan brottslighet, t. ex.snatterier pch narkotikabrottslighet. Det är svårt att tolka denna inställningpå annat sätt än atf de borgerliga partierna har ett alltför begränsat intresseatt bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Riksdagenhar fastslagit att rättsväsendet, och främst polisväsendet, skall prioriterakampen inot narkofikabrottslighet, ekonomisk brottslighet ochvåldsbrottslighet. Iårets budgetproposition säger justitieministern att myndigheterna under de tresenaste åren väsentligt har ökat sina resursinsatser för bekämpning avnarkotikabrott och våldsbrottslighet under det aft insatserna för bekämpning avden ekonorniska brottsligheten i huvudsak har varit oförändrade. Denförsiktiga satsningen på bekämpande, av ekonomisk brottsUghet måste betraktassom otillfredsställande. Polisen använder, trots de förstärkningar som hargjorts, en liten del - - av de polisiära resurserna för bekämpandeav ekonomisk brottslighet som ekobrottsligheten sannolikt har ökatavsevärt . Detär därför som utskottsmajoriteten inte bara instämmer i justitieministernsuttalande, att den fortsatta utvecklingen inom myndigheterna när det gällerbekämpningen av ekobrott måste följas noga från statsmakternas sida, utan ävenutgår från att behovet av skärpta insatser uppmärksammas underplaneringsprocessen inom och berörda myndigheter. Attde borgerliga partierna inte kän instämma i detta uttalande ligger väl också ilinje med den restriktiva attityd de intar till kampen mot ekonomiskbrottslighet. Den kommer också till uttryck i reservation 7, som endastmoderaterna står bakom.