prot · GB0993 · 1987-12-31 00:00:00 — Margö har frågat mig om det ärregeringens avsikt att avskaffa de kostnadsfria läkemedlen och, om så ärfallet, kommer regeringen då att föreslå förändringar i högkostnadsskyddet såatt det ger full kompensation åt dem som på grund av kronisk sjukdom har ettlivslångt behov av läkemedel. har, som Margö kännertill, i samråd med i en rapport till regeringen föreslagit attde kostnadsfria läkemedel som utges vid vissa sjukdomar bör slopas och istället göras rabatterade som övriga läkemedel. Verket motiverar sitt förslagmed att förmånen av kostnadsfria läkemedel leder till att vissa sjuka, även omde har begränsad läkemedelskonsumtion, får kostnadsfria läkemedel, medan andrasjuka med kanske höga kostnader inte omfattas. I praktiken har detta inneburitatt stora grupper sjuka med läkemedelsbehov, bl. a. psoriasissjuka, reumatiker,allergiker och njursjuka, inte har kostnadsfria läkemedel. har liksom läkemedelsutredningensbetänkande "Läkemedel och hälsa" varit på remiss, och ärendet beredsför närvarande inom . Om rätten tiUfria. 34 (vpk): Jag tackar för svaret. Något besked isakfrågan ges inte, och jag får inte ens en förklaring till varförsocialministern inte ger ett besked. Är det så att regeringen ännu inte har skaffat sig någonåsikt när det gäller de fria läkemedlens bevarande, eller är det så attregeringen har en åsikt men av något skäl tycker att det är olämpligt att delgeoss den nu? Bakgrunden till mina frågor är precis den somsocialministern redogjorde för - att har föreslagit attde nuvarande kostnadsfria läkemedel som utges vid vissa sjukdomar inte längreskall utges kostnadsfritt. Motiveringen för detta tycker jag är synnerligenmärklig; det är ett bakvänt rättvisetänkande. Verket konstaterar att det finnsmånga kroniskt sjuka människor-bl. a. psoriasissjuka, reumatiker, allergikeroch njursjuka-som har ett livslångt behov av läkemedel, och dessa har integratis läkemedel. Däremot har patienter med någon av 32 andra diagnoser frialäkemedel, och föratt det skall bli rättvist skall man avskaffade frialäkemedlen för dem som redan har sådana. Hade det inte varit bättre att föra endiskussion om huruvida man skulle utvidga rätten till kostnadsfria läkemedel, irättvisans namn, för de grupper som inte har denna rätt? Jag undrar om regeringen instämmer iriksförsäkringsverkets "rättvisetänkande", för vilket det gesuttryck i motiveringen till förslaget. Eller är det så att regeringen harytterligare motiveringar till att avskaffa de kostnadsfria läkemedlen? Är deten ekonomisk fråga? Innebär detta en stor belastning på statsbudgeten? Jag skulle kunna förstå om regeringen inte gav ett beskedunder hänvisning till att förslaget var ute på remiss. Men förslaget är redanremissbehandlat. Remissbehandlingen var klar , och därför borde regeringenkunna ge ett besked . Och det är viktigt - vi vill ha det beskedet. Det är enfråga av stor betydelse för många människor med ett livslångt handikapp. Jagtror inte att det är någon stor ekonomisk fråga för samhället. Men förmänniskor med handikapp och livslångt behov av medicin är detta faktiskt någotav en symbolfråga. Fria läkemedel botar inte sjukdomen, men är ett mycketpåtagligt bevis för samhällets solidaritet med den drabbade. Jag vill fråga socialministern: inte råd att visa den solidariteten längre? Vare sig det, Margö , kommer ettstatligt betänkande med olika förslag som överlämnas till mig, ellerriksförsäkringsverket, eller någon annan myndighet överlämnaren rapport, springer jag inte ut och säger att jag tyckeratt detskall vara sieller så. Det går ut på remiss. I det här sammanhanget har rapporten varit påremiss tillsammans med det mycket omfattande betänkande som läkemedelsutred- 8 protokoll 1987/88:91 - 93 Oin rätten till fria läkemedel ningen harlämnat, det som heter Läkemedel och hälsa. Vi har alltså haft förslaget ute påremiss, och vi har allt material i departementet för beredning. Innan vi harberett denna mycket komplicerade fråga, om man ser till helheten, med även deförslag som läkemedelsutredningen kom med, så är jag naturligtvis inte beredd atthär säga att regeringen kommer att föreslå det ena eller det andra. Det ärganska rimligt att vi får göra en sammanvägning av de förslag som kommit in, avdiskussionen och av de yttranden som har kommit från remissinstanserna. Som ett direkt svar på frågan från Margö omvad det kostar kan jag upplysningsvis säga att försäkringens kostnader för dekostnadsfria läkemedlen uppgick till . 36 (vpk): Jag har aldrig ställt kravet attsocialministern skall gå ut och gé besked om vad regeringen tycker i olikafrågor så fort en statlig myndighet har kommit med ett betänkande, utan nu ärfallet det att jag såsom riksdagsledamot har använt min rätt att ställa enfråga till ministern. Jag konstaterar att jag inte får något svar på min fråga.Jag konstaterar också att socialministern inte ens vill tala om varförregeringen inte ger något besked. Det verkar som om socialministern önskar föra fram argumentetatt det här rör sig om en stor kostnad för samhället. I bakgrunden skulle dåfinnas besparingstankar, som eventuellt skulle kunna göra att man övervägerriksförsäkringsverkets förslag. Om det är så att statens kostnader för dessafria läkemedel uppgår till , måste det ju utgöra enoerhört stor merkostnad för människor med livslångt behov av medicin om desjälva skall betala sina läkemedel. Visserligen har vi detta högkostnadsskydd,men det träder ju inte in förrän man har betalat . själv.på ett år,och . är en stor kostnad för medicin ifall man är sjuk eoch dessutom harandra behov. Om regeringen inte kan ge ett besked huruvida dekostnadsfria läkemedlen skall få vara kvar eller inte, så ge åtminstone ettbesked om när vi kan få reda på om de kostnadsfria läkemedlen skall vara kvareller inte! Det tycker jag är det minsta man kan begära i det här läget. Jag har redan talat om för Margö varförjag inte kan ge besked . Det beror helt enkelt på att vi just nu berederärendet. Jag har också framhållit att denna räj)port är en liten del av det sombehandlas med det stora betänkande som läkemedelsutredningen haravgivit. Jag kan inte lämna exaktbesked om beredningen är klar. Detta är vad jag har attsäga . Men så snart vi har klarat av arbetet inom departementet skall vinaturligtvis ge besked. 38MARGO (vpk): Får man då fråga om socialministern tror attni har klarat av detta arbete före valet eller om vi får beskedet först eftervalet? är detmöjligt att,frågan kommer att lösas i alla fall. interpellationenvisste jag inte att frågan skulle komma upp i form av ett Prot. yrkande idet utskott jag tillhör. Detta yrkande är nu under behandling. är jusvårt att uttala sig om hur det kommer att gå - huruvida det kommer att T ~~ Ll- .. -1 j . 1 j r,, ,...,. r .- j. ., - Om rätten tdl fria bli ettriksdagsuttalande for att behålla de fria lakemedlen eller inte-men jag tycker attdet vore beklagligt om socialdemokraterna skulle ställa sig utanför Socialministernborde kanske ha tagit den här chansen att ge oss ett besked Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Föredrogs och hänvisades 1987/88:152fill lagutstkottet 1987/88:153fill utrikesutskottet 14 § Föredrogs och hänvisades 1987/88:13och 14 till 15 § Föredrogs och hänvisades 1987/88;Jo6-Jol3till jordbruksutskottet 16 § Föredrogs men bordlades åter Konstitutionsutskottetsbetänkanden /88:34 och 35 betänkanden /88:12, 13 och15 betänkanden /88:27, 28 och 31 Justitieutskottetsbetänkanden /88:12 och 28 betänkanden /88:19, 21 och 22Söcialförsäkringsutskottets betänkande 1987/88:19 betänkande1987/88:10 betänkande 1987/88:15 betänkande1987/88:26 17 § Anmäldes och bordlades- 1987/88:142om lokalisering av centrala och regionala ledningoch om lagändringar med anledning av att blir en egen myndighet 1987/88:144 om musiken i 1987/88:147 om tvångsvård av vuxna missbrukare, m. m. Prot.1987/88:93 1987/88:148 om fortsatt giltighet av lagen (1985:1073) omförsöksverksamhet med en samordnad länsförvaltning 1987/88:149om auktorisation av finansbolag 1987/88:151om lagreglering av bostadsbidragen 1987/88:154 med förslag till lag omförbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. 1987/88:156 om ändringar i lagen(1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper 1987/88:158om ny organisation för statens invandrarverk 1987/88:160om befruktning utanför kroppen 1987/88:161 om överföring avverksamheten vid statens giftinformationscentral till 1987/88:162om hyran vid andrahandsupplåtelse av bostadslägenheter m. m. 1987/88:163om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt, m. m. 1987/88:166om inrättande av högskola i 1987/88:167om en femte AP-fondstyrelse 1987/88:168 om ändring i lagen(1951:442) om förhandsbesked i taxeringsfrågor 1987/88:169om avgifter för bankinspektionens verksamhet 1987/88:170 om ändrathuvudmannaskap för tandvården vid i 1987/88:157om flykfingpoUtiken 18 § Anmäldes och bordlades 1987/88:30om organisation m.m. (prop. 1987/88:31 och 1987/88:67) 1987/88:32 om vissa grundlagsfrågor (prop.1987/88:22 delvis) betänkande 1987/88:26 omaktiebeskattningen 1987/88; 19 om vissa anslag m.m.inom område (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:12om ekonomiskt stöd till barnfamiljer (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:13 ombidrag till barnomsorg (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:14 om vissa anslag till omsorg om, barn och ungdom (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:11 om radio och television (prop. 1987/88:100delvis) 19 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1987/88:221 av () till försvarsministernom försvarsmaktens framtida utformning: Inom försvarsmakten pågår ettomfattande utredningsarbete avseende försvarsmaktens framtida utformning inomramen för nuvarande anslagsnivåer. Utredningsarbetets resultat kommer attpresenteras först efter valet. Redan nu står det emellertid klart att framförallt. arméns krigs- och fredsorganisation kommer att få vidkännasutomordentligt omfattande förändringar om inte nya ekonomiska resursertillföres. Efter det att från början av 70-talét mer ellermindre har halverat flygvapnet och marinen kommer arméns brigader att under90-talet reduceras från 26 fungerande till 15. Även rriarinén kommer attfå vidkännas omfattande nedskärningar av sina förbandsenheter. Halveringen av arméns krigsorganisation är en anpassningtill en långvarig kvalitativ nedrustning av förbanden. I vissa sammanhangframställs omorganisationen som en förstärkning av försvaret.Detta saknar fullkomligt saklig grund. Omorganisationen är enbart ettnödvändigt försök att anpassa försvarets organisation till sämre ekonomiskaförutsättningar. De kvarvarande anfallsbrigaderna kommer genom reduktionen attkunna få en högre kvalitet än vad de annars hade fått, men den utveckling ochmodernisering av de svenska brigaderna som är nödvändig sker på motsvarandesätt i andra länder i vårt närområde utan att man för den skiill drar ned påantalet förbandsenheter. Det faktum att omorganisationen inte kommer att tillåtafler moderna stridsvagnar än i bästa fall en tredjedel av dagens andel gerockså vid handen att moderniseringens omfattning inte skall överdrivas.Troligtvis kommer inte att ha någon modernarestridsvagn än den renoverade och modifierade Centurionvagnen, som tillverkadespå 50-talet. Diskussionen kring formerna för hur en omorganisation skall görasfår därför inte dölja det faktum att den planerade nedrustningen av arménskrigsorganisation är den största nedrustning som genomförts i sedan1925. Nedrustningen kommer att få klara konsekvenser för vårtförsvars förmåga att uppfylla nuvarande operativa krav. Den kommer att tvingafram en differentiering av den allmänna värnplikten. Den kommer att i vår omvärld ge upphov till tveksamhet omvi tar de säkerhetspolitiska hoten i form av ubåtskränkningar, den fortgåendeup)p-rustningen i vår närhet och det ökade strategiska intresset för norraEuropa på allvar. En nedrustning av det slag som man nu kan skönja inom ramenför överbefälhavarens utredningsarbete kommer att sätta vår nuvarande säkerhetspolitiki fråga. Denna nedrustning kommer också att få omfattande ochkonkreta konsekvenser i det svenska samhället. 1987/88:93 5 april1988 9 protokoll 1987/88:91-93 nisationkommer att leda till krav på omfattande förbandsnedläggningar runt om iSverige. Åtminstone tio fredsförband kommer att läggas ned. Givetvis kan ingen med någon säkerhet säga vilkaorter som kommer att bli föremål för förbandsnedläggningar. Det är rimligt att anta att garnisonstäder som kommer att drabbas av kraftiga minskningar av defredsförband som där finns. I kommer rimligtvis antingen eller attförlora ett regemente. På kommer antingen eller Halmstadatt förlora sina fredsförbånd. I blir det eller Karlstadsom förlorar ett regemente. eller kommer också att drabbas. I Skåneriskerar antingen eller att förlora något av sinaregementen. kommer av allt att döma att förlora Lv 6. Detta kommer givetvis att få avsevärda effekter förförsvarets folkliga förankring och för möjligheten att på ett enkelt sättupprätthålla den allmänna värnplikten. Förutsättningarna för de frivilligaförsvarsorganisationerna kommer att försämras kraftigt. Givetvis skall det i varje läge vara krigsorganisationensutformning som styr vår fredsorganisation. Detta hindrar emellertid inte ställer krav på fredsorganisationen vad gäller dess förmåga att ge godautbildningsmöjligheter och goda förutsättningar för det svenska försvaret attvara en integrerad del i det svenska samhället. Nedläggningar av enskilda fredsförband måste accepteras omdet sker i syfte att till det bättre organisera försvaret. När det som i dettafall sker på grund av en kraftig reducering av krigsorganisationen, är detemellertid svårare att acceptera konsekvenserna för det fredstida samhället. Konsekvenserna för arméns fredsorganisation kommer att bliallvarliga. Än allvarligare blir konsekvenserna för krigsorganisationen, somkommer att bli svår att förena med nuvarande säkerhetspolitiska målsättningar.Sverige kommer inte att kunna försvaras i alla delar av landet. Nuvarandeoperativa målsättningar kommer inte längre att vara giltiga. Motbakgrund av ovanstående vill jag därför fråga följande: Är försvarsministern beredd att geöverbefälhavaren tilläggsdirektiv att utreda en framtida utformning avförsvarsmakten som uppfyller nuvarande operativa målsättningar utan attbegränsas av de anslagsramar som gäller? 1987/88:222av () till utrikesministern om situationen för de mänskligafri- och rättigheterna i ; I bedrivs ett omfattandeoch viktigt arbete för att bevaka de mänskliga fri- och rättigheterna av denfristående och permanenta kommissionen för mänskliga fri- och rättigheter(Comisiön Permanente De Derec-hos Humanos, CPDH). Denna kommission startade sinverksamhet . På grund av sandinisternas bristande respekt fördemokratin och de mänskliga fri- och rättigheterna har kommissionen tvingatsfortsätta sitt arbete även efter revolutionen. I takt med att sandinisterna alltmer koncentreratmakten till det egna partiet har kommissionen fått en allt viktigare funktionsom försvarare av mänskliga fri- och rättigheter. CPDH har rapporterat om sandinisternas övergrepp motenskilda personer, och man har dokumenterat försvinnanden såväl som tortyr ide s.k. statssäkerhetsfängelserna. I dessa fängelser finns politiska fångar sominte är dömda utan utsatta för förhör och undersökning. Internationella Rödakorset vägras tillträde till dessa fängelser. är därmed det endalandet i som på detta vis begränsar Internationella Röda korsetsmöjligheter att besöka fängelser. CPDH har även efter Esquipulas II tvingatsrapportera om övergrepp mot de mänskliga fri- och rättigheterna. Kommissionenmotarbetas också konsekvent av sandinistregimcn. Rapporterna måste tryckas iCosta . CPDH:s samordnare, , har suttit fängslad pågrund av sin verksamhet. I en intervju i den västtyska kristna tidningenRheinischcr Merkur berättar han om antalet politiska fångar, om tortyren ochtortyrmetoderna; "Regeringen har totalt försatt 985 fångar på frifot, men inte givit dem amnesti. Det är frågan om villkorlig frigivning. Ifängelse befinner sig ytterligare 6 300 politiska fångar och därtill 2 200 f.d. yrkessoldater ur nationalgardet." "Vi räknar till de politiska fångarna givetvis ingen,som på grund av vanlig kriminalitet dömts enligt vanligt rättegångsförfarande.En del av de politiska fångarna befinner sig utan varje rättslig procedur ifängelse, andra blev genom en s.k. 'tribunal populär Antisomozista' ulanregelrätt rättegång dömda till långvariga straff. Flertalet är småbönder ochlantarbetare som motsatt sig tvångskollektiviseringen, eller som misstänks hasamarbetat med Contras. Det är också medlemmar av facket och avoppositionspartierna (kristdemokrater, socialdemokrater, liberaler), som försökthålla stånd mot den sandinistiska partiorganisationens tryck, eller som vägrattjänstgöra i sandinistarmén, som förekommer här." "Under förhörsfasen i säkerhetspolisensspecialfängelse, något som oftast varar , förekommer det så gottsom alltid tortyr. Det handlar inte om spontana förlöpningar av upprördasäkerhetsanställda, ulan om vetenskapligt fulländade tortyrmetoder. Dettadrabbar särskilt lantbefolkningen - campesinos, indianer. I fråga om ledandemedlemmar av de olika opposifionspartierna och fackföreningarna, som har godakontakter, också utlandskontakter, nöjer man sig mestadels med s. k. spårlöstortyr, medan vanliga människor utsätts för hela skalan." I intervjun konstaterar att mångajournalister trots kommissionens verksamhet hämtar sin informafion frånregeringens propagandakontor. Det förtjänar att sägas atf även statsrådet inför en fråga om tortyren i har hänvisat till desandinistiska myndigheternas uppgifter om att ingen tortyr förekommer. Kommissionens verksamhet innebär givetvis utomordentligtstora risker för de aktiva. I samma intervju som ovan citeras får LinoHernändez Trigueros frågan om den kan publiceras utan att han utsätts förrisker. Han svarar på följande sätt; "Ni får gärna publicera den utan sådanabetänkligheter. blev vi visserligen trakasserade: turbas ödelade vårtkontor, olika medarbetare Prot.1987/88:93 häktades , liksom jag själv. Vårt internationella rykte - vi inledde faktiskt vårt arbete för mänskligarättigheter redan under Somoza-diktaturen - erbjuder ett visst skydd. Riskernaär jag beredd att ta." Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följandefrågor till : Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta för att bättre informera sig om situationen förde mänskliga fri- och rättigheterna i ? Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta för att medverka till att Internationella Rödakorset får rätt att besöka samtliga s. k. statssäker-hetsfängelser? Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta för att ge den fristående och permanentakommissionen för de mänskliga rättigheterna internationell uppmärksamhet försitt arbete? Är regeringen beredd att ge CPDHpolitiskt och ekonomiskt stöd för sin verksamhet? 1987/88:223 av (fp) till miljö- ochenergiministern om åtgärder mot översvämningsolyckor: Vattenkraften betraktas allmänt somen av de säkraste kraftkällorna. Ändå har den förorsakat stora katastrofer sombara under några decennier krävt tusentals dödsoffer och ett närmast oräkneligtantal lemlästade och hemlösa. har t. ex. dammolyckorinträffat i i apriri983, i , i Sri Länka i april1986, i och i och . Inte heller har varit skonat från olyckor av dettaslag. I den s. k. dammsäkerhetsutredningen från erinras omdammolyckorna i bl. a. Semningssjö, , Noppikoski och Hansjö. Utredningen redovisar också flera svenskaolyckstill-bud. har remissbehandlats, och enligtuppgift förbereds nu i en lagrådsremiss med sikte påproposition till . Jag har inga invändningar mot detförfarandet. är vi alla medvetna om att snömängderna på mångahåll i är ovanligt stora öch att vårfloden därför kan väntas blibesvärlig. Jag vill därför fråga statsrådetBirgitta Dahf om hon är till freds med de förberedelser som vidtagits i syfteatt. förhindra översvämningsolyckor av olika slag i samband med snölossningen.Om så inte skulle vara fallet vill jag be statsrådet att redovisa vilkaåtgärder hon nu ämnar vidta så att olyckor av detta slag förhindras i vår. 1987/88:224 av (vpk) till försvarsministern ommilitära avspärrningar i : Skall världens vackraste skärgårdmed tiotusentals öar tillåtas bli tummelplats för militära övningar ochinstallationer av tvivelaktigt slag? Kräver verkligen vårt lands säkerhet attallt större områden av stängs för allmänheten, och ärverkligen alla förbud nödvändiga? Det är frågor som ställs av mångaskärgårdsentusiaster nu när ytterligare områden på militärt initiativ drabbatsav förbud och restriktioner. Inom råder förbud mot ankring,fiske och icke militär dykning på en rad platser. Huvudsyftet med dessa förbudär att skydda olika försvarsanläggningar, mineringar etc. Dessa inskränkningarinkräktar naturligtvis ofta på allmänhetens intressen. Den bofasta skärgårdsbefolkningensrörelsemöjligheter och utkomstmöjligheter begränsas bl. a. genom fiskeförbud pådessa platser. För många stockholmare utgör skärgården det värdefullasterekreationsområdet genom sina många möjligheter till bad, fritidsfiske ochbåtliv. Dessa möjligheter minskar naturligtvis genom dessa förbud, och de bördärför förekomma endast i begränsad omfattning. har ytterligare begränsningar och förbudinförts i . I några fall drabbar dessa förbud ett par avStockholms skärgårds mest frekventerade områden för fritidsfiske och båtsport.Länsstyrelsen i har fastställt dessaområdesutvidgningar på en begäran av militärbefälhavaren i östra militärområdet(MBÖ). Dessa åtgärder har beordrats av regeringen. Flera invändningar har gjorts mof militärens yrkanden;från , berörda kommuner, fiskenämnden. Dess värre har inte några hänsyn tagits tillderas synpunkter. Tre av de sex områden som belagts med förbud ochbegränsningar måste betraktas som onödiga intrång i rörelsefriheten för friluftslivetoch för sjöfarten. Två områden är bland de populäraste områdena i Stockholmsskärgård för det rörliga friluftslivet. Det ena är ett område vid Vettskär,beläget i omedelbar anslutning till ett område vid Gålö, där stadhar flera semesterstugor utplacerade och som följaktligen är livligt frekventeratav semestrande stockholmare. I detta område, mellan Tuklo och Gålö ochNäsudden, finns dessutom ett av mest populära områden förfritidsfiske. Där skall således i fortsättningen råda förbud mot fiske ochankring! Det andra området, som beläggs med förbud, är den av båtfolket mycketanlitade och Ålöfladen mellan Ålö, Stora och . I dessafall har inga hänsyn tagits till de synpunkter som framförts av sjöfartsverketoch tidigare nämnda organisationer. har dessutom begärt att ett område vidOxdjupet vid undantas från ankringsförbud. Verket anser att dessaområden behövs för ankring då fartyg i mörker och tjocka tvingas invänta dagsljusoch bättre väder med hänsyn till säkerheten för fartygen, omgivande sjötrafikoch miljön. Även detta krav har nonchalerats. Prot;1987/88:93 Självfallet måste man acceptera att vissaförsvarsanläggningar finns utplacerade i , men det kan intevara rimligt att ytterligare försvarsanläggningar placeras ut i områden somdels är områden som varit omtyckta platser för sportfiske, bad,båtsport etc, dels områden som behövs ur sjösäkerhetssynpunkt för sjöfarten.Det är en onödig inskränkning i allemansrätten och kan dessutom vara farlig försjöfartens och gemene mans säkerhet. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor tillförsvarsminister ; 1. , Är försvarsministernberedd attvidta åtgärder för att begränsa de militära anspråken på ? Vilka konsekvenser försjösäkerheten får de av militären genomdrivna förbuden i skärgården, i första hand ankringsförbudet vid ? 1987/88:225 av () till justitieministernom rättsskyddet för barn i äktenskap mellan svenskar och invandrare: Brottsoffrens situation har påolika sätt lyfts fram i debatten.