prot · GB0945 · 1987-12-31 00:00:00 — Man hade kunnat lägga frampropositionen redan tidigt och på det sättet ge svenska medborgaremöjlighet att planera sin ekonomi på ett rimligt sätt. Jag tycker att man skallha fasta spelregler både för företag och enskilda, även om man vill ändrasådant som man inte tycker om. 60 BO (): Jag vill säga till varken jag eller skatteutskottets majoritet anser att det är fråga om någonretroaktiv lagstiftning när det gäller terminsaffärerna. Vi anser att förslagetär riktigt och att det har kommit i rätt tid. sade att viständigt får nya kryphål. Det är väl en sanning med modifikafion även det. Detär helt uppenbart att ni inte har viljan att täppa till något kryphål när detgäller den ekonomiska skatteplaneringen. Det är det som är skillnaden mellaner och oss. Vi menar att vi så långt som möjligt måste få en rättvisa så attalla människor och inte bara en viss del av samhällets medborgare ställer uppsohdariskt och betalar sin del av skattebördan. Ni påstår att också ni för en politik, som innebär att skatteplaneringskall förhindras. Jag vill påstå att det inte stämmer. Jag har under ett antalår varit ledamot av skatteutskottet men aldrig märkt att folkparfiet ellermoderaterna har skrivit några mofioner, som direkt har syftat till att stävjaekonomisk skatteplanering. Men det är snart allmän motionstid. Jag ser framemot era förslag. Då får vi se om ni ogillar skatteplanering ochskatteundanhållande. Om vi är överens när det gäller dessa frågor, kan jagförsäkra er att ni då också skall få värt starka stöd. Åtgärder mot viss skatteplanering 61 (): sade i ett tidigare inlägg attett helt enigt utskott stod bakom propositionen 1981, i vilken man förbjödförskottsräntor under fyra av de som då var möjliga. Det är riktigt. Mendå kan inte i nästa andetag påstå att moderata samlingspartietaldrig vill vara med och stoppa kryphål, som vi anser är felaktiga när detgäller skatteplanering. 62 (); Jag tycker att det som sadeär intressant. Men jag vill påminna om att det inte var fråga om något kryphål,utan den gången kunde man förutse att man skulle fördärva den skattereform somskulle genomföras. Man var därför tvungen att göra på detta sätt för attskattereformen skulle fä någon effekt. säger att majoriteten inte anser att frågan omterminsaffärerna medför någon retroaktiv lagstiftning. Om man sluter ett avtali dag under vissa förutsättningar, t. ex. rätt att göra avdrag, och det sedaninförs en bestämmelse, som innebär att hela situationen förändras om en månadoch att reglerna över huvud taget inte stämmer, då undrar jag om intedetta är en retroaktiv lagstiftning. Jag är inte säker på att man såkategoriskt kan säga det. Därför menar jag att det hade varit intressant attlåta lagrådet se över denna fråga. utgår utan vidare från att skatteplaneringenhar ökat. Var finns det egentligen några belägg för det? Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten omkonstitutionsutskottets betänkande 18.) Kammaren övergick till att debatterakonstitutionsutskottets betänkande 18 om offentliga utskottsutfrågningar. 63 (); Herrtalman! En 20-årig kamp för möjlighet till öppna utskottsutfrågningar lider nuäntligen mot sitt slut. Ett enhälligt konstitutionsutskott föreslår attriksdagsutskott skall få öppna utskottsdörrarna när det anordnas utfrågningar. Det är, herr talman, glädjande att denna enighet sentomsider har uppnåtts. Men det skall inte.stickas under stol med att det harsutfit hårt åt. Från början var det endast och som stodupp för öppenheten i utskottsarbetet. Men kraven på öppna utskottsförhör harväxt sig starkare. Jag är övertygad om att öppna utskottsutfrågningar om någraår kommer att betraktas som en normal och naturlig del av riksdagsarbetet.Genom reformen ges en chans att åter hamna i samhällsdebattenscentrum. Det är viktigt att så sker. spelar, herr talman, alltmersällan den självklara roll av nationellt debattforum som borde tillkomma den.Eftersom riksdagsdebatterna i allt högre grad, liksom besluten i kammaren, harblivit ett upprepande av kända ståndpunkter och registrering av i utskottenfattade beslut, är det föga förvånande att massmediernas bevakning ofta blirbegränsad. skall öppna utskottsutfrågningar självfallet inte sessom ett alternafiv till arbetet i kammaren. De skall i stället utgöra ettkornplement. Insyn kommer att ges i hur utskotten tar fram underlag för sinabeslut. Det är ett viktigt inslag i en parlamentarisk demokrati. Detta, herrtalman, är någonting som är naturligt i de flesta demokratier. Det är faktisktså, att är unikt med sin slutenhet i utskottsarbetet. Bevakningen av utskottsutfrågningarna kommer naturligtvisatt i början ha nyhetens behag. Hur det blir med intresset på berorpå kvaliteten i utfrågningarna. Det utskott som har längst och mest omfattande erfarenhetav utfrågningar är . Där har - och det tycker jag är värtatt notera -utfrågningarna av t. ex. statsråd normalt utgjort slutpunkten i ettlångvarigt arbete, som föregåtts av ett omfattande materialinsamlande,genomlysande kanslipromemorior, preciseringar inom utskottet av syftet medgranskningen, m.m. Utfrågningarna har tecknats ned stenografiskt ochpublicerats i utskottets dechargebetänkande tillsammans med relevanta bilagor. Det är viktigt att utskottsutfrågningarna blir ettnaturligt led i en omsorgsfull beredningsprocess. I annat fall kommer de attförfela sitt syfte. Det är också viktigt att majoriteten i utskotten intemotsätter sig öppna . förslag är en kompromiss. Detinnebär att det är utskottsmajoriteten som ytterst avgör om det skall bli enöppen utfrågning eller inte. Tyvärr har vi i dåliga erfarenheter-ochden föregående debatten gav ett exempel - av hur en majoritet behandlarminoriteter i utskottssammanhang. Jag tänker då på vägrade remisser till andrautskott, på vägrade lagrådsremisser, osv. Skulle maktmissbruk ske härvidlag ärnästa logiska steg att ändra riksdagsordningen, så att en minoritet, t. ex. entredjedel, ges obeskuren rätt att få till stånd en öppen utskottsutfrågning. Jag ber ätt få yrka bifall till utskottets enhälliga hemställan iförhoppningen att reformen skall förbättra utskottens beredningsarbete ochstärka kontrollmakt. Anf.64 (): Det är nu de borgerliga parfierna för första gångenföreslog offenfiiga förhör i utskott. Pionjärerna var bl; a. PerAhlmark, , och . Men jag tror inteatt jag begår något brott, om jag säger att Per har en stor del iansvaret för att frågan blev polifiskt tydlig. Jag tror att det här blev ettresultat av det omfattande intresse som visade förstyrelseformerna i vårt samhälle. Själv deltog jag livligt idiskussionerna och programarbetet beträffande de här frågorna. Därför kännsdet, herr talman, litet extra högtidligt . Detsom var uppenbart för en del 1967 kommer att accepteras av alla, även omentusiasmen kan variera från individ till individ bland oss riksdagsmän. Ävenutanför kammaren har olika uppfattningar torgförts. Man har varit rädd för attutfrågningarna skulle bli jippon där bl. a. enskilda riksdagsmän skulle försökaatt spela teater. Jag bedömer den risken som oerhört liten, men skulle någonkunna lätta upp bilden av arbete är ju det i sig ingen nackdel.Tvärtom, polifiken mår bara väl av ett mänskligare ansikte. Men visst har allaansvar för att det hela skall skötas på ett riktigt sätt. Naturligtvis gällerdetta också massmedierna. Det här är emellertid inte någonting som avviker fråndet som vi vanligtvis upplever vid kontakten mellan polifiker och massmedier, motion uttrycks en rädsla för att intresset skulle komma att gällautskottsarbetet i stället för debatterna här i kammaren. Jag tror tvärtom, ättom intresset kan väckas redan i utskotten i stora, vikfiga och kontroversiellafrågor, kan det kanske också bli en uppföljning i kammardebatten. Men även omså inte sker är principen att där makt utövas skall öppenhet finnas viktig.Sanningen är jii den att ärendena i sak avgörs i utskotten och nästan enbartformellt här i kammaren. Redan ett beredningsarbete är viktigt för det slutligautfallet, inte minst gäller detta granskning avregeringen. Redan nu finns det en viss öppenhet, även om man kan tala om enstyrd öppenhet. Allmänhet och medier har ju varit hänvisade till den uppfattningsom deltagarna i utskotten och de utfrågade själva har redovisat. överlämnasåt åhörarna själva att följa utvecklingen och att göra egna bedömningar. Därmedfår vi också mindre risk för manipulationer. Dessutom bidrar vi till en öppenoffentlig debatt på ett tidigare stadium. Genom' den debatten kan vi ocksåtillgodogöra oss information och argument som förhoppningsvis kan komma fram itidningar och andra medier. Detta kräver också att utskotten i viktiga ochkontroversiella ärenden verkligeri ger utrymme för öppna utskottsutfrågningar.Redan nu har det ju varit många intressanta utfrågningar, där informationenhållits hemlig. Detär naturligt att frågan om öppna utskottsförhör särskilt har varit inriktad påkonstitutionsutskottet, men förslaget gäller ju alla utskott. Somliga är ocksårädda för att intresset kommer att koncentreras på vissa utfrågningar. Jag troratt detta beror på bilden av hur det har gått fill i Prot.1987/88:45. konstitutionsutskottet.Litet elakt - och kanske också överdrivet - skulle man kunna säga att vi fårvara glada om intresset för arbete över huvud taget inriktas pänågon fråga. Dessutom är det bättre om frågan behandlas öppet i stället för attdet skall bli ryktesspridning och ett smygande och ett tisslande och tasslandei korridorer. Vårt samhälle lider inte av en för stor öppenhetutan av en för stor slutenhet. Därför är det ett viktigt principiellt steg somvi tar i dag- i enighet -men det har föregåtts av en mycket het polifisk stridmellan de båda blocken. En särskild stötesten för oss har varit frågan ommajoritetsbeslut. Det är naturligt att i en sådan här fråga ha ettminoritetsskydd, dvs. att en tredjedel eller kanske t. o. m. färre avutskottets ledamöter skulle kunna få sin önskan om ett öppet utskottsförhörtillgodosedd. Men vi har i slutvändan accepterat att det skall varamajoritetsbeslut, detta för att över huvud taget få fram de öppnautskottsutfrågningarna. Vi utgår ifrån att majoriteter av olika slag skall visaen fortsatt generositet när det gäller att tillmötesgå en minoritet iutskottet. Jag vill slutligen yrka bifall till utskottets hemställan. 65 Tredje vice talman (): är ett öppet hus. Det är intemycket man kan ha för sig i det här huset - även om man tror att det sker inomstängda dörrar -utan att det snabbt blir offentligt. Så skall det naturligtvisvara. är svenska folkets hus, och vad vi beslutar här i riksdagenangår alla i samhället. Då har de också rätt att få reda på vad vi har för oss. Det vore naturligtvis helt allmänt bra om vi kunde få enstörre bevakning från massmedias sida av arbete. Det gäller inteminst arbetet i kammaren. Som vi alla vet är det ganska ofta litet si och såmed den bevakningen. Det är mest partiledarna som uppmärksammas av massmedia. går vi att besluta om att / någon mån - det är vad detgäller - öppna utskottens arbete för direkt insyn, och det tycker jag är bra. Det är föga dramatik bakom beslutet . Vi var ense omdetta i folkstyrelsekommittén, som avlämnade sitt betänkande ,vilket dock tycks ha gått förbi många. Det förekom en debatt iden här frågan, precis som om utredningen aldrig hade avgett sitt betänkande. Jag tycker också det är bra att vi är ense om den härreformen. Vi skall ju helst vara överens om arbetsformerna här i . Jag tillhör dem som tror att den nya ordningen inte kommeratt betyda någon direkt revolution. Vi är några stycken i den här kammaren -säkert en hel del - som har åkt runt och sett litet grand på hurutskottsförhören går till i andra länder. Förhållandena stämmer i de flestafall inte med den dramatik som har visats upp i TV inför svenska folket när dethar gällt de olika skandalerna, senast vapenaffären med och transfereringenfill contras i . Många svenskar tror nog, liksom tydligen en del imassmedia, att det är så det kommer att gå till när vi öppnar de svenskautskotten. Då finns det en risk för att man blir besviken. Jag föreställer migatt vi har ett lugnare tempo i vårt land, och kanske har vi inte heller likasjälvklara bovar att fråga ut som man har haft i USAvid olika tillfällen och som gett utfrågningarna särskild dramatik. Utskottsutfrågningarnaägnas normalt - i varje fall i de tre fyra länder där jag sett på dem - ganskaliten uppmärksamhet i massmedia. Det är alltså bara i vissa frågor som manställer upp. Vi får väl uttrycka förhoppningen att det inte blir likadant hososs. Massmedia har ju visat intresse för den här reformen, och då kan mankanske säga att de också har en viss skyldighet att följa upp den och bevakavad som händer i utskotten. Annars blir det ju ingen ändring jämfört medtidigare. Vissasvårigheter kommer vi naturligtvis att möta undan för undan. Den form förutskottsutfrågningar som vi har haft har inneburit att man varken som utfrågareeller som svårare har behövt tänka på om det varit fråga omsekretessbelagt material. Vi har kunnat låta utskottsutfrågningarna löpa ochsedan i efterhand, inför publiceringen, kunnat se på vad som möjligen behövdeuteslutas. Det är en svårighet som i vissa fall kan drabba oss i KU, och vi fåralltså tänka oss för på ett annat sätt. Jag föreställer mig att vissautfrågningar får kompletteras genom att upplysningar inhämtas på annat sätt. Meddet sagda har jag inte velat dämpa entusiasmen. Men jag tror också att det kanligga en viss fara i att överdriva betydelsen av reformen. Jag tycker att viskall genomföra reformen och öppna utskotten. Sedan får vi ta ställning till deproblem som uppkommer allteftersom de uppkommer, och vi skall inte överdrivadem heller. I de flesta fall handlar det naturligtvis inte om någrasekretessbelagda uppgifter. Detfinns kanske missförstånd om reformen här och var, om man ser på kommentarernai pressen. Jag tyckte mig också skymta, detta i något anförande här. Det ärenbart för utfrågningar som utskotten öppnas, och dessa utfrågningar är inteden egenfiiga beredningen av ärendena. Vid beredningen kommer utskotten fortfarandeatt vara slutna. Reformen ger alltså inblick endast i en del av utskottensarbete. Jagtror att det är nödvändigt med en sådan begränsning. Det är nödvändigt för detkonstruktiva, fria arbetet i utskotten att man, när man skall ta beslutet, kanresonera fritt. Dethar också yttrats farhågor för att majoriteten skulle kunna sätta en spärr föröppenheten, såsom bestämmelserna nu är utformade. Den faran finns naturligtvis,och vi får se hur det går. Om det inte fungerar bra får vi väl ändra påbestämmelserna, som var inne på . Förmin del tror jag att denna risk inte är så stor, oavsett hur majoriteten ärsammansatt politiskt. Det skulle ju i sig bli en debatt omkring varje försökatt strypa öppenheten, när vi nu har infört den. För den skull tror jag nog attmajoriteterna, oavsett hur de ser ut, kommer att vara mycket försiktiga på denpunkten. Jaghoppas naturligtvis, liksom tidigare talare i debatten, att reformen skall varatill gagn för och att sändningarna från utfrågningarna skall ökaintresset för arbete och även sprida kunskap i vidare kretsar om hurriksdagen fungerar. Detta ser jag som något positivt, och jag vill också förmin del tillstyrka utskottets förslag. 66 (vpk): Frågan om offentliga utskottsutfrågningar har länge stått under debatt.De ivriga förespråkarna har anfört som exempel, men det verkar som om mannu mera vill markera att det inte är dessa showliknande tillställningar maneftersträvar. enades om att viss offentlighet skulle möjliggöras.Regeringens proposifion bygger på kommitténs förslag. Propositionenomfattar flera frågor, men det har ansetts att frågan om offentligautskottsutfrågningar skulle ges förtur. Till övriga frågor blir det fillfälleatt återkomma. Låt mig ändå göra en koppling till en annan utskottsfråga sombehandlas i folkstyrelsekommittén och i propositionen, nämligensammansättningen av utskott. Lika stor som ivern hos de borgerligaär för offentliga utskottsutfrågningar är oviljan att medverka till en lösningsom garanterar alla riksdagspartier rätt att delta i utskottsarbetet. Detblir mot bakgrund av det beslut vi om skall fatta ännu mer orimligtatt motsätta sig alla partiers rätt till deltagande i utskottsarbetet. Närdet gäller offentliga utskottsutfrågningar är den föreslagna ordningen intehelt invändningsfri, bl. a. med hänsyn till utskottens funktion somberedningsorgan. Det finns risk för att intresset kan komma att koncentrerastill vissa utskottsutfrågningar på ett sätt som försvårar en samlad bedömningav ärendet i sin helhet och som därfill kan minska intresset för kammarbehandlingen. vid har uttryckt en oro, som jag tror bör uppmärksamma. Det anförs bl. a. att TV:s genomslagskraft skulle kunnagynna egenskaper bland de folkvalda som är särskilt attrakfiva urpubliksynpunkt. Man säger sig befara att, på samma sätt som allt annat somsänds i TV får ett underhållningsvärde, också agerandet frånutskottsledamöterna kommer att bli skattat efter sitt underhållningsvärde. Detkan nog inte uteslutas att det finns ledamöter som kan finna det frestande attsnegla mot underhållningsvärdet och inte enbart tränga in i sakfrågorna. Konsfitufionsutskottetbetonar att utfrågningarna skall syfta till inhämtande av sakupplysningar ochutgöra ett led i beredningen av ärenden samt att de inte får utvecklas tillpolitiska debatter. Den gränsdragningen mellan inhämtande av sakupplysningaroch politiska ställningstaganden torde komma att visa sig vara ganskagrannlaga. Vad är sakupplysning, och vad är politisk bedömning?. Ivernför offentliga utskottsutfrågningar är inte så stor hos de utskott som haryttrat sig över förslaget, men det tillstyrks över lag. Inteheller vi från vpk har motsatt oss förslaget, även om vi har en del kritiskasynpunkter. Vi menar att det kan finnas andra vägar att tillgodose berättigadeönskemål från massmedia och allmänhet att följa frågorna. Även dessa böruppmärksammas. Informationen får inte fixeras vid enbart offentligautskottsutfrågningar. I vpk-mofionen har anförts att vi vill se de offentliga utfrågningarnasom en försöksverksamhet som noga bör följa och I flera yttrandenfrån andra utskott framhålls också att en utvärdering bör komma fill ståndsedan en viss tid har gått. ansluter sig till dessatankegångar, och därmed har vpk-mofionens synpunkter beaktats. Redan förberedelserna för offentliga utskottsutfrågningar har visat påen rad problem. Därför bör verksamheten noga följas och slutsatser dras averfarenheterna. Även jag yrkar bifall till utskottets hemställan. 67 (): I utskottet har vi ju bestämt oss för att nöja oss med attlägga -fram den del av folkstyrelsekommitténs förslag till beslut som handlarom öppna utfrågningar. Vi har kommit fram fill att man inte bör vänta medsådana utfrågningar, utan att de bör införas redan under innevarande riksmöte.Vi skjuter visserligen något på ställningstagandet till när de skall börjatillämpas, men det kommer alltså att bli möjligt att inleda med dessautfrågningar redan under vårsessionen. Detta tycker jag är rimligt, när man nuhar bestämt sig för att införa denna möjlighet. Detär bra att vi har blivit eniga, och detta är också följdriktigt efter denkompromiss som gjordes i folkstyrelsekommittén, de positiva remissvaren ochregeringens välvilliga inställning i propositionen. Vi har ju också, nu senastfrån sida, låtit samtliga utskott yttra sig i dennafråga. Och det föreligger inte något avslagsyrkande från något utskott. Man kantala om i stort sett positiva reaktioner. Jagfinner att den överenskommelse som vi nådde fram fill i folkstyrelsekommitténmåste tolkas som något positivt. Denna har blivit möjlig genom att någrapartier, som vi säger, har släppt sitt motstånd till formen öppnautskottsutfrågningar öch att andra har frångått sina krav på en rättför en minoritet att få fill stånd en öppen utfrågning. Jagtror att vi kommer att kunna handlägga dessa frågor på ett positivt sätt ochutan kontroverser: Jag vill gärna, när vi nu kommit fram till ett konstruktivtförslag, betona att vi skall ta vara på fördelarna i denna reform. Det måste juändå vara riktigt att medborgarna får en ökad insyn i den politiskabeslutsprocessen. Vi borde kunna vara överens om att dessa offentligautfrågningar bör kunna leda till att allmänhetens intresse och förståelse fördet viktiga arbete som bedrivs i utskotten ökar. Jag vill understrykaatt det vi beslutar om ju inte är att helt utan i endast begränsad utsträckningöppna utskotten för allmänheten. Det handlar om att öppna den del som gällerinhämtning av sakupplysningah Därvid är det väldigt viktigt att man inte fårdebatten flyttad härifrån kammaren till utskotten, utan att man tar sikte påatt det här gäller en beredning av ärenden, alltså ett sätt att skaffa insakupplysningar. Jagdelar den uppfattning som här gav uttryck för. Och som utskottetskriver, bör vi givetvis göra en utvärdering av våra erfarenheter. Låt mig sägaatt jag som ordförande är glad över att en gammal stridsfråga nu är avgjord ochatt vi därmed kommer att pröva någonting nytt och positivt. Detta tycker jaghedrar oss. Vi bör i positiv anda försöka att få detta att verka på ett gottsätt. 68DANIEL TARSCHYS (fp): Äntligen litet glasnost i den svenska ! Det är av opinionsbildning som ligger bakomdet beslut som vi kommer att fatta. har det motioneratsom öppna utskottsförhör i , och under nästan lika har dessaförslag avvisats. Det är utomordentligt glädjande att det är en enig riksdagsom kan fatta detta beslut. Jag tycker liksom att dethedrar konstitufionsutskottet att man har nått fram till denna enighet. Det ärbra för det framtida arbetet att vi har denna enighet som bas, när vi nu i deolika utskotten kan tillämpa öppna utskottsförhör. Jag vill betona att detgäller alla de olika utskotten, därför att det i debatten ibland harframskymtat att det enbart är som har till uppgift att,som det heter i regeringsformen, granska rikets styrelse och förvaltning. Så ärdet ju inte, utan alla utskott har att på sina sakområden granska riketsstyrelse och förvaltning. Det är då ett av de områden på vilka man kan användaöppna utskottsförhör för att inhämta upplysningar. Också i vad gäller att fåunderlag för bedömningar av propositioner och motioner bör öppna utskottsförhörkunna komma fill användning i den faktainsamling som utskotten behöver för attkunna skapa underlag för ställningstaganden. Jag nämnde att det är arbete bakom den härreformen. Redan då den första motionen väcktes kom den invändning som NilsBerndtson hade här , att öppna utskottsförhör var för mycket . Manbeskyllde motionärerna för att de ville imitera de amerikanska förhållandena.Som svar på den kritiken lade och i förstakammaren fram en motion med en mycket omfattande utredning, där man visadepå hur det amerikanska systemet fungerade, hur det svenska systemet fungeradeoch hur man skulle kunna fillämpa öppna förhör på ett sätt som passade svenskfolkstyrelse och svenska traditioner. Jag nämner den här motionen med vissrörelse eftersom jag skrev den själv. Den var som sagt mycket omfattande, såomfattande att dåvarande ordförande ansåg att det varett missbruk av tryckningsrätten att lägga fram en sådan motion. På den tidenvar man inte van vid att motioner var så omfattande som de har blivit . Efter den mofionen fortsatte man från borgerligt håll,framför allt från och , att år för år begära införandeav öppna utskottsförhör. säger att man har lyckats nå enighet genom attbåda sidor har frånfallit fidigare krav - den ena sidan har frånfallitmotståndet mot öppna utskottsförhör och den andra har frånfallit kravet på atten minoritet skall få till stånd en öppen utfrågning. I sanningens intresse tycker jag att man kanske bordenämna att det inte har varit ett stående krav att justen minoritet skulle kunna få till stånd en sådan utfrågning.