prot · GB09110 · 1987-12-31 00:00:00 — En borgerlig riksdagsmajoritet skulle utan alltför omfattandeutredningsarbete ersätta den socialistiska reglerings- ochplanhushållningspolitiken, som styr boendet och byggandet, med en politiksom leder till ökad valfrihet för medborgarna i vårt land. En av de viktigaste förutsättningarna för skall få denna valfrihet är att det råder full neutralitet mellan olikaupplåtelseformer och byggherrar. Det betyder att kapitalkostnaderna för enhyreslägenhet skall vara lika, oavsett om den byggs av ett privat ellerallmännyttigt företag, och att kapitalkostnaderna för ett småhus skall varalika, oavsett om huset upplåts med hyresrätt, bostadsrätt eller äganderätt.Denna.neutralitet, som vid flera tillfäUen uttalat sig för, existerarinte . Det är tvärtom så att kostnadsskillnaderna ökat somgått sedan socialdemokraterna återkom i regeringsställning. Vi moderater har i motion 1987/88:Bo252 påvisat attskillnaderna i kapitalkostnader för ett litet småhus, som byggs just nu iStorstockholm, uppgår till . Dä är ändå inteamorteringar och ränta på det insatta kapitalet medräknade. Om så sker visardet sig att samma hus upplåtet med äganderätt blir än oförmånligare att bo ijämfört med bostadsrätt eller hyresrätt. Det bör också framhållas att exempletavser ett för Stockholmsförhällanden extremt billigt bygge, nämligen JM-Byggss. Produktionskostnaden uppgår nämligen till endast ,vilket är ungefär hälfteri av vad ett nytt friliggande småhus kostar . Vihar dock medvetet valt ett ovanligt billigt hus. Kostnadsskillnaderna ochdiskrimineringen av äganderätten är ändå slående, yn mer slående blir det om manräknar ut den procentuella merkostnaden för äganderätten. Den uppgår nämligentill . Socialdemokraternaframhåller i utskottsskrivningen att partiet också anser attdet bör råda neutralitet mellan upplåtelsefornierna men att det inte ärlämpligt "att med utgångspunkt från ett enstaka exempel föra enprincipiell diskussion om lånesystemets uppbyggnad". Man påstår också attexempel kan ges, där den eftersträvade neutraliteten mellan olika upplåtelse-formerbeträffande småhus faktiskt råder. Detta är mycket intressant och det ärdessutom tvärtemot all den erfarenhet som finns . Det är inte utan att jagmed spänning såg fram mot att få dessa exempel redovisade. Men därav blevintet. Påståendet har förblivit obevisat och lika innehållslöst somsocialdemokraternas påstående att man vill ha neutralitet mellan olikaupplåtelseformer. Att nuvarande regler är djupt diskriminerande motäganderätten framgår också av ett klart och entydigt uttalande avbostadsstyrelsens generaldirektör. , i tidningen den28 januari . Där erkänner han utan omsvep: "Reglerna är inte neutralai dag." Att så är fallet framgår också med all tydlighet avuppgifter pa s. 16 i utskottsbetänkandet. Där redovisas nämligen att avalla nyproducerade rad- och kedjehus var äganderättshus 1980, jämfört medendast . Vi vet att denna omsvängning inle beror på en förändringav konsumenternas önskemål utan att den beror på ett klart och entydigt valbaserat på ekonomiska realiteter. Socialdemokraterna har i olika sammanhang uttalat sig motenskild äganderätt. Man är dock fullt medveten om att detta inte, för attanvända uttryckssätt, är något som man skall basunera ut pågator och torg. Socialdemokraterna vet att svenska folket slår vakt om denenskilda äganderätten. Därför använder man smygvägar. Man försöker helt enkeltminska äganderättens andel av bostadsbyggandet genom att göra det ekonomisktofördelaktigt att äga sin bostad. En av de första och viktigaste åtgärderna ien ny bostadspolitik i är att ändra skatte- och lånebestämmelser, såatt full neutralitet mellan de olika upplåtelseformerna återupprättas. Både moderata samlingspartiet och förordaringripande förändringar och förenklingar av bostadslånesystemet. Systemetskall inte styra den enskilde när det gäller val av upplätelseform ellerstorlek på bostaden. Det bör utformas som ett enhetslån och utgå från en visslägenhetsyta. Eventuell yta eller standard utöver vad som ryms inomenhetslåneis ram får finansieras på annat sätt än genom statliga län,exempelvis genom inteckningslån i bank. Kostnadskontrollen kan inskränkas ren kreditriskprövning av byggprojektet. Med ett sådant lånesystem skulledet omfattande lånekineseri som kännetecknar dagens lånesystem bli ett minneblott. Dagens system innebär att människorna måste anpassa sig till de bostädersom byggs. Med vårt system blir det bostäderna som anpassas efter människornasönskemål. , och vill avskaffa det s.k. markvillkoret. Villkoret - som innebär att statliga bostadslån endast utgårom marken är kommunalägd eller såld av kommunen - har skapat en närmast totalkommunal planhushållning på bostadsområdet. Konkurrensen och därmed valfrihetenför den enskilde konsumenten har försämrats. I många socialistiskt styrdakommuner är det exempelvis vanligt att endast allmännyttiga bostadsföretag, HSBoch tilldelas mark för bostadsbyggande. 1987/88:11028 april 1988 A nslag UU bostadsförsörjningen m. m. Anslag till bostadsförsörjningen m.m. För att stimulera ett ökat och mer varierat bostadsbyggandebör också konkurrensvillkoret avskaffas . Ett avskaffande av dessavillkor skulle dessutom innebära att byggföretagen kunde planera för enlångsiktig produktion i egen regi och med utvecklande av nya metoder och idéer.Bostadsköerna skulle minska och tryggheten i arbetet i byggbranschen skulleöka. De tre borgerliga partierna är vidare överens om en radåtgärder för att underlätta omvandling från hyresrätt till bostadsrätt. Tillskillnad från socialdemokraterna anser vi nämligen inte att kommunerna skallförsvåra för hyresgäster i hus ägda av allmännyttiga företag att förvärva dethus som de bor i för omvandling till bostadsrätt. Socialdemokraterna vill göra det svårare för hyresgästernaatt omvandla. Av reservation 8 framgår att man anser att det är kommunerna somhar att svara för bostädernas fördelning på upplätelseformer. Hyresgästernasuppgift är helt klar. De skall bo i den bostad som de tilldelas, med denupplåtelseform som kommunalpolitikerna anser skall gälla, och betala den hyrasom andra förhandlar fram åt dem. Av socialdemokraternas reservation 12 framgår att omkommunalpolitikerna bestämmer att de vill tillgodose sina hyresgästersönskemål om omvandling från hyresrätt till bostadsrätt, skall hyresgästernastraffas genom att de statliga räntebidragen försvinner. Vi vill avskaffa dennalex . Enligt vår uppfattning är det en självklarhet att riks- ochkommunalpolitiker skall inrikta sina krafter på att underlätta för medborgarnaatt bo i den bostad och med den upplåtelseform som man önskar. De generella bostadssubventionerna i form avräntebidrag är höga i vårt land. uppgick statens kostnader till 1,8miljarder. I budgetpropositionen beräknas kostnaderna uppgå till 15.8miljarder. I en nybyggd lågenhet uppgår subventionerna till tvåtredjedelar av de totala drift- och kapitalkostnaderna. Trots det upplever deflesta i vårt land att den direkta boendekostnaden, dvs. den kostnad som denboende själv står för, är hög. En orsak till detta är det orimligt högaskattetrycket. En annan är att statliga regleringar och länebyråkrati mycketstarkt har bidragit till höga byggkostnader i vårt land. Den höga räntenivån medverkar också till högaboendekostnader. Den politik som vi moderater förespråkar, med bl. a. sänktskattetryck, en restriktiv prövning av de statliga utgifterna, ökathushållssparande och lägre inflation, skulle möjliggöra en sänkt räntenivå ochdärmed lägre boendekostnader. Även socialdemokraterna har insett det ohållbarai de ständigt ökande kostnaderna för räntebidragen, vilket resulterat i att mangenomdrivit språngvisa och för berörda oförutsägbara upptrappningar av dengaranterade räntan. Eftersom åtgärderna inte har kombinerats med andra, för deboende positiva beslut har den enda effekten blivit att hyresgäster, bostadsrättshavareoch villaägare har fått avsätta en större andel av sina nettoinkomster tillhyran. Bostadsmarknaden och dess subvenfioner är det tydligasteexemplet på rundgängen skatter-bidrag. Av intäkterna från fastighetsskattenåtgår exempelvis mer än en tredjedel för att ytterligare subventionera de höjdaboendekostnader som just fastighetsskatten förorsakar. Enligtvår uppfattning är det nödvändigt att de generella bostadssubventionernasuccessivt minskas. Det skall ske i takt med en reformerad familjepolitik ochett sänkt skattetryck. Jag har tidigare redovisat att vi vill ersätta nuvarandelånesystem med ett enhetslån. Räntebidragens koppling till detta enhetslänförutsätter en del utredningsarbete. Nuvarande räntebidragssystem kommerdessutom att finnas kvar för beviljade lån . Vi föreslår därförav besparingsskäl att räntebidragen till hus byggda helt upphör.Spareffekten på statsbudgeten uppgår till ca 1 miljard, och hyreseffekten bliri genomsnitt . Avslutningsvis vill jag något beröra bostadsbyggandet som det ser utför närvarande i vårt land. Antalet påbörjade lägenheter steg för första gångenpå många är kraftigt . Volymen är nu åter, efter bottennoteringar1985 och 1986, uppe i nivå med vad den var när socialdemokraterna övertogregeringsansvaret val. Bostadsminister haruttalat sin tillfredsställelse häröver och det är bra. Men det finns ingenanledning att vara nöjd. Tiotusentals människor söker desperat efter enbostad. Med den politik som socialdemokraterna bedriver är risken stor att defär vänta . Trotsvissa förbättringar i en nyligen presenterad proposition är exempelvisvillkoren för enskilt byggande av hyreshus mycket sämre än för allmännyttigaföretag. Därmed utnyttjas inte deri stora potential som enskiltfastighetsägande skulle kunna utgöra för att häva bristen på bostäder iexempelvis våra storstadsområden. Produktionenav ägda småhus är katastrofalt läg, och det beror, som jag tidigare framhållit,pä att ägda småhus är diskriminerade i låne- och skattehänseende jämfört medbostadsrätt och hyresrätt. Bristen på småhus är uppenbar för envar söm studerarSvenska och Dagens Nyheters annonssidor. Priserna rusar i höjden,och det blir allt ovanligare att man kan finna äldre småhus till salu för ettpris under 1,5 milj. kr. I sä fall kan man vara säker pä attsäljaren därutöver vill ha en rymlig hyreslägenhet i innerstaden. Socialdemokraternasäger sig vilja minska bostadsköerna. Om de verkligen menar allvar är detnödvändigt att vidta åtgärder . En av de viktigaste åtgärderna är att se tillatt rörligheten på bostadsmarknaden kan öka. Undersökningar visar att dengenomsnittliga innehavstiden för ett småhus i har ökat från ca10 till 1988. Med en sådan tröghet är det inte märkligt attproblem uppstår. Lägenhetsbeståndet utnyttjas inte tillräckligt effektivt. Föratt öka rörligheten krävs, som vi moderater mänga gånger framhållit, atthyressättningen anpassas bättre än i däg efter konsumenternas efterfrågan.Lägesfaktorn måste få eh annan tyngd. Vidare måste realisationsvinstbeskattningenändras och uppskov med reavinstskatt medges även för bostadsrätter. Reglernabör samordnas med dem som gäller för småhus. Nuvarande stopp förindexuppräkning för småhusägare måste avskaffas. Andraviktiga åtgärder är full neutralitet samt införande av ett attraktivtbosparsystem. Trots att skatte- ochregelsystemen gör att det är svårt för många att bygga i Anslag tid bostadsförsörjningen m. m. 2 protokoU 1987/88:110 Prot.1987/88:110 28aprill988 Anslag bostad.sförsörjningen m. m. dag harbyggandet ökat. 'Socialdemokraterna har försökt hävda att det exempelvis iStockholms län är i de socialdemokratiskt styrda kommunerna som byggandet ärstörst. Det är fel, herr talman. Det är i de moderatstyrda kommunerna sombyggandet är störst. De två kommuner som har det största relativa byggandet ärSigtuna och . Jag nämner detta närmast för att visa att det trots enkatastrofal socialdemokratisk bostadspolitik går att minska'bostadsköerna. Mendå måste män vara öppen'för nya lösningar, stimulera konkurrensen och släppa inalla på marknaden som vill bygga. Men, herr talman, tänk så mycket billigare,bättre och snabbare vi skulle klara detta med en borgerlig bostadspolitik! Jag ber ätt få yrka bifall till samtliga moderatareservationer i bostadsutskottets betänkande 10. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 3ERLING (): har problemen påbostadsmarknaden blivit alltmer påtagliga: o Bostadsköerna växer, särskilt i storstadsområdena. o Bristen på smålägenheter skaparsärskilda problem bl. a. för ungdomar som vill skaffa sig en egen bostad. o Nyproduktionen ökade något under1987 men Ugger fortfarande på en för låg nivå. o Den låga rörligheten påbostadsmarknaden bl. a. till följd ay regleringarna och reavinstskatten förstärkermänniskors svårigheter att finna en bostad som passar deras, önskemål ochbehov. o Ett ombyggnads- ochreparationsptogram, , byggt på omfattande subventioner har startat ochdragit med sig ombyggnader som ofta blivit mer ingripande än hyresgästerna önskat.Samma program har senare panikbromsats i storstäderna i förhoppningen att dettaskulle öka nyproduktionen. o Möjligheterna att bildabostadsrättsföreningar härpå olika sätt försämrats - senast genom riksdagensbeslut att stoppa räntebidragen pm allmännyttiga fastigheter säljs tillhyresgästerna. o Kostnadskrävandebostadssubventioner bidrar till att hälla skattetrycket uppe, medverkar tillatt driva upp byggkostnaderna och motverkar regionalpolitiska strävanden genomatt överhettade regioner där det byggs mest fär mest pengar. De når heller intede grupper som bäst behöver stöd. oNyproduktionens kostnader har stigit starkt . Alla krissymptom somnu uppträder på bostadsmarknaden kan inte regeringen lastas för. Ävenkommunerna spelar en viktig roll i bostadspolitiken. Vidare kan t.ex; snabbaförändringar i efterfrågan och flyttningsmönster skapa problem, sorn i varjefall pä kort sikt inte kan påverkas på politisk väg. Det råder ändå inget tvivel om att socialdemokraterna bärett betydande ansvar för den situation som har uppstått. Bristen påsmålägenheter är t. ex. i hög grad en följd av enmedveten socialdemokratisk politik, såväl ute i kommunerna som på riksplanet,där ROT-programmet har gått fram med full kraft och lagändringar hargenomdrivit lägenhetssammanslagningar. Den låga rörligheten beror bl. a. påskatteregler och regleringar som socialdemokraterna drivit igenom och 'försvarar.Ingreppen mot bostadsrättsboendet är ett uttryck för en ideologiskt betingadskepsis mot en boendeform där människor själva fär ta ansvar och äga sinbostad. Regeringenhar visat en anmärkningsvärd bostadspolitisk passivitet. Redan före valet 1982meddelade socialdemokraterna att bostadspolitiken snabbt skulle ses över. Försthösten 1986 kom resultatet av denna skyndsamma översyn, som inte medförde attnågot väsentligt bostadspolitiskt problem fördes närmare sin lösning. Någotnytt bostadsfinansieringssystem föreslogs t.ex. inte. I stället infördes en radnya subventionsformer. Mankan säga att vi fortfarande lever med de kristidsregleringar som vi har samlatpå oss och som i många fall tillkom när vi skullebygga bort bostadsnöden. , när trångboddhet och ohygieniska bostäder ärovanliga, är situationen en annan. Problemen ligger nu på ett annat plan:regleringarna hämmar framväxten av en fungerande bostadsmarknad där människorsönskemål står i centrum. Tecknenpä att ett omfattande bruk av administrativa regleringar har någon gynnsameffekt t. ex. pä rättvisan i boendet är få. Tvärtom vet vi, att pä engenomreglerad marknad har den lättast att ta sig fram som har goda kontakteroch inte drar sig för att betala svarta pengar. Vilever också med omfattande' bostadssubventioner, vars svagheter intetillräckligt har uppmärksammats. Låt mig peka pä några av dem. rapport från byggforskningsrädet har det visats att de generellabostadssubventionerna totalt sett inte har någon omfördelande effekt mellanhög- och låginkomsttagare. Följden blir dessutom ofta att vissa bostadstyperoch upplåtelseformer gynnas framför andra pä ett godtyckligt sätt. Långteffektivare är att rikta ett gerierellt stöd, sominte är konsumtionsstyrande,till de grupper som behöver det - framför allt barnfamiljerna. Ifolkpartiets bostadspolitiska rriotion 424 och vår familjepolitiska motion föreslår vi åtgärder på detta ornräde. ' Höga bostadssubventioner har en tendens att kapitaliseras . på ettoförutsett sätt. Det innebär ätt det ofta är andra än de tänkta mottagarna somtillgodogör sig de belopp som utgår. Subventionerna bidrar vidare till attdriva upp byggpriserna, bl. a. genom att försvaga kostnadsmedvetandet. Tillungefär samma slutsats korii statens pris- och kartellnämnd vid sin granskningav subventions- och regelverket inom bostadssektorn . Detfinns också andra vinnare i systemet. Den som fått en nyproducerad ochsubventionerad hyreslägenhet har möjligheter att tillgodogöra sig delar avsubventionen genom svart försäljning eller genom att helt lagligt läriinalägenheten som en del av betalningen för ett småhus. Bostadssubventionernaär omfattande ur statsfinansiell synpunkt och bidrar därmed till att hållaskattetrycket uppe. När man räknar in effekterna av underskottsavdragenberäknas kostnaderna urider 1988 enligt budgetpro- . positionen uppgå till 38miljarder - man räknar då inte med avdraget for Prot.1987/88:110 28apriri988 Anslag tiU bostadsförsörjningen m. m. Anslag till bostadsförsörjningen m. in. intäkter av fastighetsskatten -varav räntebidrag och liknande stödformer uppgick.till ca 15,8 miljarder. Flerafaktorer visar också pä att subventionerna kommer att öka framöver till följdav exempelvis ROT-programmet, som for in tidigare osubventionerade lägenheter isystemet, men även till följd av nybyggnationen, som ökar antaletsubventionerade årgångar. I konsekvens med detta föreslår vi inomfolkpartiet i reservation nr 2 vid betänkande 10 att en översyn avbostadspolitiken genomförs. När det gäller denna.översyn finns en betydandegemensam nämnare i fråga om den översyn som har föreslagit och somKnut för del förordat. Vi anser det vara oerhört viktigtatt man får göra denna översyn av hela bostadspolitiken. Läget på bostadsmarknaden har förändrats kraftigt under desenaste åren. Det rekordhöga byggandet och under1970-talet ledde till en mättning av marknaden, och många kommuner fick problemmed outhyrda lägenheter. fanns ca 40 000 outhyrda lägenheter. harantalet sjunkit till ca 10 000, och de tomma lägenheterna finns i huvudsak i 15kommuner, företrädesvis i Bergslagen och övriga . redovisade de flesta kommunerna ettöverskott på bostäder eller en bostadsmarknad i balans. 1984 redovisade 44kommuner brist på bostäder. 1987 redovisar 164 kommuner brist på bostäder. stod 446 000 personer i bostadskö. Avdessa rapporterades 138 000 vara ungdomar. Knappt ungdomarsom stod i kö fanns i storstadsområdena. Tvä tredjedelar av de köande ville haen tvårummare eller en mindre lägenhet. I bestod kön av drygt 120 000personer, och kön växer. Men bilden är givetvis mer nyansrik än vad dessasiffror antyder. Långt ifrån alla bostadssökande har akuta problem. Vi har således hamnat i en situation där utbudet avlägenheter stämmer illa överens med efterfrågan. I storstadsregionerna är dennaskillnad mest markant. Detta drabbar i hög grad ungdomar spm är nytillträdandepå bostadsmarknaden och ofta efterfrågar små lägenheter. senare att i sitt anförande ta upp de förslag som läggerfram när det gäller att hjälpa ungdomar på bostadsmarknaden att komma överbostad. Men det här drabbar också andra småhushåll, t. ex. pensionärer somgärna vill flytta till en mindre lägenhet. Bostadsbristen gör det svårt attminska institutionsboendet och att klara flyktingmottagandet. Bostadsbristen beror dock inte på attsubventioner har saknats. Den höga subventionsgraden då det gäller ombyggnaderhar tvärtom medverkat till den kraftiga utslagningen av smålägenheter. Inyproduktionen har subventionerna antagligen medfört en högre inriktning påstora lägenheter jämfört med vad som skulle ha varit fallet om de boende fåttbära kostnaderna i större utsträckning. De hyresrabatter m. m. som densocialdemokratiska regeringen infört har förstärkt denna tendens. Det är ett viktigt bostadspolitiskt mål att alla skall hatillgäng till en bra bostad. Vi har en hög bostadsstandard i , även omdet fortfarande finns undantag. Institutionsboendet bör minskas i ordnadeformer och i den takt alternativ kan ordnas. De som bor pä institution bör gesen sä hemlik miljö som möjligt, och de som sä önskar skall ha rätt till etteget rum. ansträngningarbör göras så att småhushållen lättare kan hitta en passande bostad. Desvårigheter som möter bl. a. flyktingar, ungdomar och ensamstående frånsplittrade familjer kan inte accepteras. Utslagningen av smålägenheter måstestoppas. Den enskilda människan måste ges förutsättningar att självta mera ansvar försitt boende. Därför bör ökade möjlighelerskapas för dem somönskar äga sin bostad. Det bör bli lättare att ombilda hyreshus till bostadsrättsföreningar.En omfattande satsning på bostadsrätter skulle bidra till att lösa en rädbostadspolitiska problem, bl. a. de snabbt stigande bostadsrättspriserna ivissa områden, de ökande förvaltningskostnaderna och behovet av ett ökatboendeinflytande. ROT-programmet bör läggas om så att det inriktas på envarsam ombyggnad. De boende bör själva få avgöra om ombyggnadsåtgärder tillviss del skall ske inne i deras lägenheter. Stödet till ombyggnad och underhåll bör utformas så attdet blir förmånligare att göra en mer varsam upprustning, vilket oftaöverensstämmer med hyresgästernas önskemål. Det är därför angeläget ått man gerde hyresgäster som berörs större möjligheter aft påverka det hela. och vi angeri vår bostadspolitiska motion hur detta i praktiken .skall gå till. 1 den bostadspolitiska proposition som lämnades hösten1986 visade regeringen att även den insett betydelsen av ökad varsamhet vidombyggnader. De medel som regeringen föreslog, och som godkänt, kandock inte accepteras. Regeringen kan numera begränsa volymen påombyggnadsvefksamheten genom rambegränsningar. Vad storstäderna beträffar harregeringen beslutat om mycket kraftiga begränsningar avombygghadsverksariiheten. Detta är dock ingen garanti för att dé ombyggnader somgenomförs sker mer varsamt eller att de mest angelägna projekten genomförsförst. Det enda säkra resultatet är att ombyggnadsverksamhetenminskar. Regeringens avsikt är att på detta sätt öka nyproduktionen. Det ärdock tveksamt om dét är möjligt att uppnå sådana tvära kast iinriktningen avbyggnadsverksamheten. Vi avvisar av dessa skäl rambegränsningar som en metod attpåverka omfattningen av ombyggnadsverksamheten. Vi anser dock att strävan eftermer varsamma ombyggnader bör medföra att villkoren för ombyggnad förändras. Deträritebidrag som utgår för län till ombyggnader bör således justeras neråt iförhällande till det som utgår för nyproduktion. Härigenom uppnås automatiskten ökad inriktning pä nyproduktion. Vi föreslår i en särskild motion en sänkningav räntebidraget för ombyggnad och 'räntestödet till underhåll. börrambegränsningarna för ombyggnadslån avskaffas. Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och34, som är gemensamma för och moderata samlingspartiet. Så någraord om mark- och konkurrensvillkoren. gäller undantag från markvillkoret för s.k. styckebyggda småhus. fanns även ett undantag frän markvillkoret förmark i saneringsområden. Markvillköret innebär att marken skall förmedlas avkommunen för att rätt fill statliga bostadslän skall erhållas. Prot;1987/88:110 - Anslag till bostadsförsörjningen m. in. Anslag till bostadsförsörjningen m. m. innebärmarkvillkoret numera främst att kommunerna ges möjlighet att ställa en mängdkrav pä byggnationen utöver plan- och bygglagens bestämmelser innan dispensfrån markvillkoret lämnas. Vi anser att markvillkoret bör avskaffas. Kommunernasmöjligheter att styra byggandet är tillräckliga, inte minst genom den fysiskaplaneringen. Vi menar också att konkurrensvillkoret skall avskaffas,och jag yrkar bifall till reservationerna 39 och 40.