prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Detta ger möjlighet för t. ex. en person utan armar atttrafiksäkert köra bil. Bilarna manövreras genom ett system som ersätter ratt,gas- och bromspedal samt signalsystem. Ombyggnad sker i samråd medbilinspektör hos AMU i och Furuland och vid . Enägare av en sådan bil kan inte ta körkort förrän han fått en individuelltombyggd bil. löser man problemet genom att en konstruktör på nämndaverkstäder tillsammans med en kommande bilägare och en bilinspektör diskuterarfram en lämplig teknisk lösning. På grundval av resultatet utfärdas ett intygom att bilaspiranten kommer att vara i stånd att köra en för honom eller henneanpassad bil. beviljar på grundval av intyget bidrag till köpav bil. Jagmenar att en sådan rutin vid bilstöd skall fullföljas även med en ny huvudman,och att vi på något sätt bör uttala att med stöd av expertintyg skall bilstödkunna utgå i de fall ägaren måste ta körkort för bil som är speciellt ombyggdför honom eller henne. Socialförsäkringsutskottethar då det gäller denna fråga uttalat - jag citerar utskottets viktiga meningari detta sammanhang: "Utskottet förutsätter dock att det nya bilstödet intekommer att innebära några försämringar för de handikappade jämfört mednuvarande system. Således utgår utskottet från att bilstöd även fortsättningsviskan lämnas i de fall som motionären tar upp." Jagfinner att socialförsäkringsutskottet och jag har samma uppfattning på dennapunkt. Låt mig ta upp ytterligare en sak. I propositionen tolkas begreppetvaraktigt funktionshinder så, att detta "i princip skall vara beståendeeller att det i vart fall skall finnas fordonet skallanvändas". Sedan ger man exempel på kriterier för handikapp, såsom behovav rullstol, bockar eller käppar, eller svåra astmatiska besvär. Dennabeskrivning är alltför koncentrerad kring hjälpmedel. Jag vill betona attpersoner med stora förflyttningssvårigheter kan ha medfödda eller av sjukdomuppkomna handikapp utan att stödhjälpmedel är nödvändiga. Detta är fallet vidt. ex. cerebral pares och muskeldystrofi. Ianvisningarna för handläggning av bilstöd måste man, enligt min mening, betonaatt det som är avgörande är behovet av bil på grund av funktionsnedsättningar.Socialförsäkringsutskottet uttalar samma sak i denna fråga. Man säger att"väsentliga förflyttningssvårigheter kan föreligga även för personer som inte är beroende avoUka hjälpmedel". Jag ber att i denna fråga få yrka bifall till hemställan i 19 maj1988 socialförsäkringsutskottets betänkande. . ... . . " , . . , , , i . , handikappade Överläggningen i dettaärende var härmed avslutad. Kammarenövergick till att fatta beslut i de förevarande ärendena. Mom. 1 (kustbevakningensställning) Utskottetshemställan bifölls med 254 röster mot 23 för motionerna FÖ703 och Föll av LarsWerner m.fl. samt Föl4 av och imotsvarande del. Mom.5 (lokaUsering av centrala ledning) Utskottetshemställan - som ställdes mot utskottets hemställan men den ändring däri somföranleddes av bifall tiU motion FÖ711 av m. fl. - bifölls medacklamation. Mom.8 (lokalisering av södra regionala ledningsorgan) Utskottetshemställan bifölls med 203 röster mot 62 för reservationen av iLjung m. fl. 15 ledamöter avstod från att rösta. Mom.13 (anslag till ) Utskottetshemställan bifölls med 263 röster mot 17 för motion Fö716 av ochOswald i motsvarande del. Mom.14 a (ytterligare ett isgående fartyg för kustbevakning) Utskottetshemställan bifölls med 260 röster mot 18 för utskottets hemställan med denändring däri som föranleddes av bifall till motion FÖ716 av ochOswald i motsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 (bilstöd tillförtidspensionärer ) Utskottetshemställan - som ställdes mot dels reservation 2 av och i motsvarande del, dels reservation 1 av och - bifölls med acklamafion. Mom.2 (krav på eget körkort för handikappade ) Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 2 av och i motsvarande del - biföllsmed acklamafion. Mom. 3 (bilstöd tillhandikappade föräldrar med barn) Utskottetshemställan bifölls med 243 röster mot 36 för reservation 3 av . 1987/88:123 Mom.8 (bilstödets konstruktion) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av Margö - bifölls medacklamation. Mom.9 (övergångsregler för ålderspensionärer) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 7 av m.fl. -bifölls.med acklamafion. Mom.16 (bil som tekniskt hjälpmedel) Utskottetshemställan bifölls med 261 röster mot 17 för reservation 8 av MargöIngvardsson. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 1987/88:24 om den framtidaverksamheten vid . m. m. 1987/88:110 och1987/88:100 bil. 7§ På förslag av andre vice talmannen medgav kammaren att de ärenden som hanndebatteras färdigt under återstoden av dagens sammanträde skulle företas tillavgörande i ett sammanhang i början av morgondagens arbetsplenum. socialförsäkringsutskottetsbetänkande /88:25 om delpensionsförsäkringen. Anf.64 (): Det här betänkandet rörande delpensionsförsäkringen innehåller väl inga väsentliga nyheter. De uppfattningar som presenteras i våra reservationer är kända . Vi moderater.vidhåller vår uppfattning att kompensationsnivån bör fastställas till i stället för nuvarande . De rriedel som då frigörs kan användas till långt mer angelägna sociala ändäriiål. 'Delpensioneringen är egentligen inte någon bra lösning av pensionsfrågorna förde äldre. Bedömningen är ganska stelbent, och som de flesta av de socialaförsäkringarna är den i huvudsak avpassad för löntagare, medan det är betydUgthårdare, villkor för egna företagare. För vissa personer kan en 65-procentigkompensationsnivå faktiskt innebära en. När man går ned tilldeltid kapar man ju nämligen marginalskattetoppen. Kassatjänstemän som jaghar talat med anser faktiskt att en 50-procentig kompensationsnivå irealiteten motsvarar en 65-procentig sådan. '~ ', ~ ~ Pensionsberednirigenhar i uppgift att utreda bl. a. en rörlig pensionsålder, . rinsen och det är nog inget tvivel om att en flexibel pensionsåldervore en långt ° bättre lösning för deflesta än delpensionen. Meddessa argument, herr talman, yrkar jag bifaU till den moderata resei-vationennr 1. Dengemensamma borgerliga reservationen nr 3 om delpension till lantbrukare baseraspå en motion av m. fl. Somjag förut sade är pénsionsvillkoren generellt sätt hårdare för lantbrukare ochegenföretagare än för anställda. En egenföretagare måste minska sin arbetstidmed hälften för att över huvud taget få någon delpension. Det är inte helleralltid så lätt för en egenföretagare eller en jordbrukare att uppfylla de kravsom ställs. Vi begär i reservationen en översyn av pensionsvillkoren föregenföretagare i syfte att nå en större jämställdhet med löntagare. Vivill också att frågan om ett eventuellt annat inkomstbegrepp utreds när det gäller t. ex. de s. k. mjölkpensionärerna. Det är över huvud taget svårtför en jordbrukare att bli rättvist bedömd när det gäller inkomstbegreppet. Inte säUan räknas kapitalinkomster in, utöver den rena arbetsinkomsten. När det gäller avvecklingsersättningen tar kassan t. ex. inte hänsyn till att denna också skall ersätta fasta kostnader för räntor och avbetalningar på jordbruks fastigheten. ' Med det sagda, herr talman, ber jag att få yrka bifallockså till reservation nr 3. Anf.65 (): Det här korta betänkandet behandlar de motioner som har väckts angåendedelpensionsförsäkringen. Vi har från sida föreslagit attkompensationsnivåri skall vara fr. o. m. . Enligt nugällande regler om kompensation på , som genomfördes , blirersättningsnivån för en halvtidsarbetsinsats. Det kan jämföras med attt. ex. en ATP-pensionär får av sin lön efter pensioneringen. Enligtvårt förslag får man - om man minskar sitt arbete - av sintidigare lön, trots att man bara arbetar . I den samhällsekonomiskasituation som vi har , tycker vi att det är en godtagbar inkomstnivå.Folkpartiet anser nämligen att det finns ännu mer angelägna områden att satsapå. Vi tvingas ju fortfarande att prioritera bland många angelägna insatser'. Engrupp som har det sämre ställt och som först vill satsa på ärundantagande pensionärerna. Över huvud taget vill vi i första hand satsa på detvi brukar kalla "det glömda ". Till den gruppen hör t. ex.familjer med handikappade barn och personer som vistas på långvården. Viföreslår att den ersättning som utgår till föräldrar med handikappade barn, det s. k. vårdbidraget, höjs från ca . Vi föreslår också ett särskilt statligt stimulansbidrag tilllandsfingen för att påskynda ombyggnaden av sjukhem så att alla som så önskar kan få ett 15 1987/88:123 Men vi har också andra brister - inte minst inom sjukvården - som måste prioriteras. Det gäller t. ex. de långa köerna tillkranskärls-, höftleds- och Närde ekonomiska resurserna nu inte räcker fill för alla angelägna reformer, måstevi välja vad vi i första hand skall satsa resurserna på. För oss i folkpartietär det då naturligt att prioritera sjukvården, för att försöka minska desskris, förbättra för föräldrar med handikappade barn och få fill ståndgruppboende för senildementa - i stället för att genom en 65-procentigkompensationsnivå nära nog överkompensera deltidspensionärerna. Vihar stora fördelningspolifiska orättvisor. När vi har löst dem bättrekanske det kan finnas utrymme även för en högre kompensationsnivå fördeltidspensionärer. Men öm den nivån skall vara just kan väl diskuteras.För närvarande har vi inte löst de orättvisor som jag nämnde, varför, herrtalman, jag ber att få yrka bifall fill reservation nr 2. Enannan orättvisa berörs i reservation nr 3. För lantbrukare och andraegenföretagare gäller nämligen andra villkor för rätt till delpension än vadsom gäller för löntagare. Utskottsmajoriteten avstyrker motionskravet på enöversyn av de orättvisa reglerna, med hänsvisning till att tillämpningssvårigheternaskulle öka. Det är litet märkligt att man accepterar de här skillnaderna iarbetstidsminskning och inkomstbegrepp i stället för att göra en översyn. Jagvill därför till slut yrka bifall till reservafion nr 3. Anf.66 (): Till det här betänkandet finns en för , folkparfiet ochmoderaterna gemensam reservation som behandlar delpensionsfrågor förjordbrukare. Jordbruksarbete är tungt, slitsamt och farligt. Detkan vi se av statistiken över förtidspensioneringar, arbetsskador ocholycksfall i arbetet. Därför blir det allt vanligare att jordbrukare när de når60-årsåldern precis som anställda inom industrin och andra verksamheter önskartrappa ner verksamheten och arbetsinsatsen. Villkoren i fråga om rätten filldelpension skiljer sig,dock mellan grupperna. Jordbrukare och andraegenföretagare måste minska sin arbetsfid med minst hälften. För anställdagäller att man.måste minska den . Dock måste maninom båda grupperna arbeta minst efter minskningen. Densom har kännedom om hur det genomsnittliga jordbruksföretaget ser ut , vetatt det är vanligt att man i familjejordbruket kombinerar olikaproduktionsgrenar. Det.mest rationella och ofta enda möjliga när en jordbrukarevill trappa ner är att avveckla en produktionsgren. Någon neddragning avverksamheten till hälften tvärsöver klarar man i regel inte, eftersom det förutsätteratt man anställer någon på deltid. Med den lönsamhet som råder inomjordbruket är detta inte ekonomiskt möjligt. Kravet på att minska arbetstidentill hälften blir därigenom ett trubbigt instrument när man skall bedömajordbrukarens rätt fill delpension. Ekonomiskt betydelsefulla produktionsgrenarväger inte alltid lika mycket när det gäller det totala antalet timmar ellerarbetstyngden. Pågrund av överproduktionen av mjölk infördes 76 möjligheter för jordbrukaren att få en avvecklingsersättningom han säljer sina mjölkkor ochavvecklar mjölkproduktionen. Denna ersättning har litet felaktigt kommit attkallas mjölkpension. Den är ju i egentlig mening ingen pension, utan enersättning för avveckUngskostnader och andra fasta kostnader som jordbrukarehar. I centermotion Sf307 av m. fl. pekar vi på att detta harskapat problem för jordbrukare som önskar ta delpension, eftersom ersättningenräknas som inkomst. I reservation 3 vill vi att regeringen gör en översyn av reglerna närdet gäller jordbrukarnas rätt till delpension. Översynen skall omfattainkomstbegreppet och kraven på en minskning av arbetstiden till minst hälften.Utskottsmajoriteten hänvisar till att tillämpningssvårigheterna skulle öka ochatt man förutsätter att följer utvecklingen. Jag tycker att det är litet småsint av majoriteten att inte vilja gåmed på vårt krav. Delpensionsförsäkringens syfte är ju-att ge yrkesverksammamöjlighet till en nedtrappning av arbetsinsatsen. Många jordbrukare i60-årsåldern orkar inte längre driva sina jordbriik lika intensivt somtidigare. Trots att de är företagare är de i högsta grad kroppsarbetare medtungt arbete. De betalar en avgift till försäkringen. Det är därförenligt vårt synsätt orimligt att man genom regelsystems konstruktion skallutestänga vissa som så väl är i behov av delpension. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till reservation nr 3. Anf.67 (): har i betänkandet 1987/88:25 behandlat fyramotioner angående delpensionsförsäkringen. Frågor som tas upp i motionerna ärkompensationsnivån inom delpensionsförsäkringen, lantbrukarnas möjUghet att fådelpension och rätten för en anställd att få övergå till deltidsarbete. Utskottetavstyrker bifall till samfiiga motioner. Med anledning av detta har trereservationer bifogats till betänkandet från , ochfolkpartiet. Skälen till reservationerna har redovisats från samtligapartier. Riksdagenbehandlade Uknande frågor angående delpensioneringen. Motivettill delpensioneringen är att denna är en väsenfiig beståndsdel i systemet med en rörlig pensionsålder. Rätten till delpension har utnyttjats av många försäkrade, som därigenom har fått möjlighet att efter egna önskemål minska sin arbetstid. Deäldres möjligheter att vara kvar i arbetslivet har också förbättrats genomdelpensionsförsäkringen. För att ytterligare förbättra pensionsformen höjdeskompensationsnivån för delpensionsförsäkringen åter från 50 %till av pensionsunderlaget. Jag tänker inte närmare gå in på de regler som gäller för delpension,då dessa redovisas klart i utskottets betänkande. Folkpartietoch har i var sin reservation tagit upp kompensationsnivån inomdelpensionsförsäkringen. De anser att i det rådande samhällsekonomiska lägetskall kompensationsnivån sänkas från till . De anser också attdelpensioner skall vägas mot andra angelägna Prot.1987/88:123 19 maj 1988- Enligtreservanterna medför inte en minskning av kompensationsnivån alltför, kännbaraekonomiska konsekvenser för den försäkrade. Majoriteten i utskottet har dock énannan uppfattning. Viddelpensionens införande var kompensationsnivån . Man sänkte dennanivå till . Fr. o. m. denna tidpunkt och ,då beslutade om en ändring till den ursprungliga nivån på ,minskade delpensionstagarna drastiskt. Antalet halverades i förhållande till1981. De försäkringssökande som minskat mest var delpen-sionstagare i de lägreinkomstklasserna. tyder sannolikt på att grupper med låg inkomst intekunde ta delpension av ekonomiska skäl. Medhänsyn till de effekter sänkning av kompensationsnivån har fått anser utskottet att kompensationsnivån även fortsättningsvis bör vara . Jagyrkar därmed bifall till utskottets betänkande och avslag på reservationerna 1och 2. ,och tar i en gemensam reservation upp delpensionen tilllantbrukarna och begär en översyn av reglerna. Reservanterna anser attlantbrukarna har svårt att minska sin arbetstid så mycket som för närvarandekrävs. Man anser också att lantbrukarna skall kunna erhålla delpension medsamma arbetstidsminskning som gäller för löntagarna, eller att de kan fådelpension när de minskar sin arbetstid och inkomst genom att slopa enproduktionsenhet, t. ex. en djurbesättning. Utskottetbehandlade samma fråga under föregående . Då åberopadespensionsberedningens betänkande SOU 1986:47 Deltidspension - Översyn medförslag till ändringar i delpensioneringen. Beredningen framhöll att betydandesvårigheter hade uppkommit hos försäkringskassorna vid tillämpningen avdelpensionsförsäkringen för egenföretagare. Problemenhar dock minskat och blivit mer enhetliga. Beredningen ansågdock vid det tillfället att det alltjämt kvarstod betydande svårigheter vidprövningen av frågan om egenföretagarna har minskat sin arbetstid i tillräckligomfattning. Den föreslog därför att nuvarande regel borde kvarstå. Att införaen särregel och en arbetstidsminskning för en viss grupp egenföretagare ansågberedningen inte kunde komma i fråga. Utskottetansåg med hänsyn till vad som redovisats att tiUämpningssvårig-heternasannolikt skulle öka om man gjorde en ytterligare arbetstidsminskning. Utskottethar samma uppfattning och gör samma bedömning atttillämpningssvårigheterna sannoUkt skulle öka om man genomför en ytterligarearbetstidsminskning. Utskottet vill i detta sammanhang emellertid erinra om attriksförsäkringsverket i "Allmänna råd 1987:9 om delpension" harrekommenderat att vid bedömningen särskilt beakta att mångalantbrukare som söker delpension driver jämförelsevis orationella lantbruk medlåg mekaniseringsgrad. Reservanterna anser vidare att ett annat inkomstbegrepp borde tillämpasför lantbrukare. Den särskilda avvecklingsersättning som mjölkproducentermellan 60 och kan erhålla om mjölkproduktionen upphör, kan skapa problemnär lantbrukarna ansöker om delpension. Vid uträkningen av delpensionen tarkassan inte hänsyn till att avvecklingsersätt- ningen också skall ersättade fasta kostnader som lantbrukarna har kvar från den tidigaremjölkproduktionen. Enligt reservanterna blir underlaget lägre vid beräkningenän det faktiska inkomstbortfallet. Avvecklingsersättningenär skattepliktig och utgör inkomst av jordbruksfastighet. Den kommer därvidatt finnas i de poster som ingår i bokföringen av fastigheten. Enligt utskottetblir därför avvecklingsersättningen bl. a. beroende av i vilken omfattningjordbrukaren har kvar de fasta kostnader som hänför sig till den tidigare mjölkproduktionen.Utskottet förutsätter dock att noga följer tillämpningenav ifrågavarande regler. Utskottsmajoriteten anser likaså att det inte finnsskäl att förorda ett särskilt inkomstbegrepp för lantbrukare idelpensionshänseende. Jag yrkar därför bifall till hemställan i utskottsbetänkandet ochavslag på samtliga reservationer. 68 (): Delpensioneringen framställs ofta som om den skulle vara en synnerligenviktig och värdefull institution i socialförsäkringssystemet. Så är dock intefallet. Som jag tidigare sade finns betydligt viktigare och bättre instrumentän delpensioneringen. Den spelar nog inte riktigt så stor roll som man gärnavill tro - och som det gärna framställs. Jaghar varit i kontakt med kassatjänstemän. De säger att det inte har skett någon särskilt stor ökning av ansökningarna, trots att komipensationsnivån numera är höjd. Det framgår också av utskottsbetänkandet, där dét sägs att var 37 000 personer delfidspensionerade, jämfört med 32 000 . ' Eftersomdet inte är så höga tal numera, göms delvis det faktum att många blir förfidspensioneradeav arbetsiharknadsmässiga skäl. Det gäller de s. k. 58,3-års pensionärerna somutförsäkras från arbetslöshetskassan och sedermera blir förtidspensionerade avarbetsmarknadsmässiga skäl. Men vi vet också att det är mycket lätt för60-åringar och äldre att få ordinär förtidspension. Vederbörande behöver endastha sjukdomsbesvär som är mer än bagatellartade, som det heter i lagtexten och iriksförsäkringsverkets anvisningar. Vi torde således, som jag sade förut,mycket väl kunna sänka kompensationsnivån utan att det märks särskilt mycketför den enskilde. Det viktiga är väl ändå vad den enskilde får kvar i sinportmonnä. Manhar vid kassan i räknat ut att det fakfiskt för vissa finnskompensafionsnivåer på efter den 65-procenfigå kompensationsnivån. Det ärfaktiskt en reell överförsäkring. Närdet sedan gäller reservation 3 är det tyvärr så - det vet jag efter mer än 15års eget arbete med pensionsbedömningar - att egenföretagare och jordbrukareallfid kommer riågot i strykklass därför att kapitalinkomster räknas in iunderlaget. Det måste väl ändå vara vår strävan att skapa ett så rättvistsystem som möjligt, , och då får vi inte väja för att detinnebär vissa besvärligheter att nå dithän. Det brukar sannerligen interiksdagsmäjoriteten och utskottet vara rädda för annars. Jag behöver baraerinra om delsjukpenningreformen, som verkligen innebär kineseri! 69 (): Jag vill bara göra en kort kommentar med anledning av IngegerdAnderlunds förmodan att den tidigare minskningen av antaletdelpensionsansökningar mycket starkt hänger samman med kompensationsnivån. Detär klart att det finns visst samband, men det finns även andra orsaker tillminskningen. Detär troligt att det från början. fanns ett stort uppdämt behov av delpension,som sedan blev mer och mer mättat. Det kan också ha inträffat vissaförändringar av villkoren på arbetsmarknaden, och det finns andra orsakerockså. Närvi talar om kompensationsnivåer i delpensionsförsäkringen måste yi, som var inne på, ta hänsyn fill den nettoersättning som utgår i form av lön och pension. Det är nog den summan som är mest intressant för den enskilde delpensionären. Med de regler som gäller torde den som minskar arbetstiden erhåUa en sammanlagd nettoersättning på av den lön vederbörande hade som heltidsarbetande. Enligt vårt förslag skulle delpensionärer i samma situation erhålla minst - jag understry ker det - av sin lön som heltidsanställd. Skillnaderna blir alltså inte så väldigt stora mellan de oUka nivåerna. Om man är hög- eller lågavlönad betyder inte heller särskilt mycket på grund av marginalskatterna och vissa bidrag. Detär naturligtvis viktigt att alla som anser sig behöva ta delpension får göradet på så hyggliga villkor som möjligt. Vi anser faktiskt att vårt förslag gergoda villkor. Somjag sade i mitt inledningsanförande anser vi - om vi måste prioritera -att detfinns andra som har det ännu svårare än delpensionärerna. Det finns de som intekan arbeta på grund av handikapp, sjukdom eUer ålder. Vi menar att vi måsteförbättra villkoren för de svagaste grupperna. En annan aspekt är att det börfinnas ett samband mellan det arbete spm utförs och den, ersättning som utgårför det arbetet. 70 (): hänvisade till att det finns tillämpningssvårigheternär det gäller jordbrukarnas delpension. Jag visade i min redovisning attjordbrukarna har fått rätt till delpension. De betalar avgifter, men sedan ärregelsystemet sådant att personer som rimligen borde vara berättigade tiUdelpension inte får någon pension beroende på beräkning av arbetsfid, inkomsterosv. hänvisade fill att utredningen sagt atttillämpningsföreskrifterna hade varit mycket krångliga och skapat problem. Majoritetensslutsats - som jag tycker är mycket egendomlig - är, att eftersom det hela ärkrångligt skall vi ingenting göra. Rimligen borde slutsatsen av detresonemanget och resultatet ay, utredningen vara att eftersom det är krångligt,eftersom systemet spärrar ut personer som rimligen borde vara berättigade tilldelpension, bör vi se över reglerna och komma tillbaka med ett förslag som gerstörre möjligheter för den här gruppen att få delpension. Alla är med och betalarfill delpensionssystemet. Man betalar en halv procent på den samladesumman för egenavgifter. Då är det rimligt att Prot. 1987/88:123 människorockså får del av förmånerna, att inte regelsystemet utestänger en 19 maj 1988del av de jordbrukare som rimligen - sett i relation fill andra grupper - bordeha rätt att minska sin arbetsinsats vid , eftersom de ofta haft en tungoch slitsam tillvaro som jordbrukare. Anf.71 (): När det gäller lantbrukarnas delpension försökte jag i mittinledningsanförande redogöra utförligt för utskottets ställningstagande ochmofiveringarna därtill. I övrigt finns ställningstagandet väl belyst också iutskottsbetänkandet. Jag vill dock gärna kommentera ochmoderaternas förslag till sänkning av kompensationsnivå i delpensionen, somGullan och talar för. Det låter nästan som om vi iprincip inte behöver ha någon delpension.