prot · GB09130 · 1987-12-31 00:00:00 — aft skydda och värna om stora ochalltmer uppskattade naturvärden. Både och vpk har numera förslag och reservafioneri samma anda som i denna fråga. Båda har högre belopp i sinaförslag. Def skulle vi också gärna ha, men vi har inte kunnat finansiera mer än7 milj. kr. Det är ändå en väsentlig förbättring jämfört med regeringensförslag. Den fråga som behandlas i folkparfiets reservation 4 berörnaturvårdsenheternas ställning och befogenheter inom länsstyrelserna. Anslag till länsstyrelserna m. m. som hopparfrån tuva till tuva, skulle jag vilja säga. Prot.1987/88:130 majoritet hänvisade fidigare fill aft den skulle tas upp i denmiljöpoUtiska propositionen. I denna hänvisas fill en kommandeöversyn som skall behandla rollfördelningen mellan och deregionala enheterna. Därtill kommer att den planerade omorganisationen avlänsstyrelserna givetvis också kommer att beröra naturvårdsenheterna. . Införfrågans landning vill vi i reservation 4 markera det angelägna i attnaturvårdsenheterna inte bara genom att få ökade resurser utan också genom sinställning i organisationen och sin arbetsordning får möjlighet att kraftfulltföreträda miljövårdens intressen. Jag yrkar bifall till reservationerna 1,4 och6 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. 122 (): TiU bostadsutskottets betänkande 18 somhandlar om anslag till länsstyrelserna finns fogade två centerreservafioner.Den ena behandlar ökade resurser vid länsstyrelsernas naturvårdsenheter. Denandra berör dataresurser vid länsstyrelserna i , Goflands och Jämtlandslän. När det gäller länsstyrelsernas naturvårdsenhetertillstyrker utskottet regeringens förslag i miljöpropositionen på 10 milj. kr.som skall gå till tillsyn av miljöstörande verksamhet. Det är bra.Tillsynsfunktionen har lidit av resursbrist. Flerauppgifter har framkommit i massmedia om att miljöstörande verksamhet harfortgått t. o. m. då tillsynsmyndigheten haft kännedom om den men inte haftresurser att utföra tillsynen. Det är ju meningslöst att ha enmiljölagstiftning, om man inte har resurser som gör att man kan se till attlagar och förordningar följs. Det här är ett sakområde som vi i sedanlänge har ansett vara ett angeläget område att förstärka. Därför är det bra aftregeringen nu har lyssnat. I vår partimofion i anledning av regeringensmiljöproposition tar vi upp den naturvårdande verksamheten. En god miljö ärinte enbart en fråga om miljöskadliga utsläpp och fillsyn över dennamiljöskadliga verksamhet. En god miljö är ju också en fråga om att vårdanaturen väl. Regeringens miljöproposifion ger tyvärr inte de signalersom behövs för att förändra samhället i miljövänlig riktning när det gällernaturvården. Det har också tidigare berört i debattenBl. a. saknas ett långsiktigt perspektiv på naturvårdsfrågorna och naturvårdensmål i naturresurslagen. Men även den naturvårdande verksamheten äreftersatt. har gett exempel från länpå vilka konsekvenser detta har fått. Eftersom vi kommer från samma län och harsamma referensområde, vill jag bestyrka riktigheten av dessa påståenden ochunderstryka allvaret i atf dessa åtgärder inte har kunnat genomföras på grundav resursbrist. I finns 20 nationalparker,drygt 1 200 naturreservat, ett 50-lal naturvårdsområden, drygt 600 djurskyddsområden och 1 300 naturminnen. Arealen och antalet naturvårdsobjekt har utökats successivt men ligger ändå långt under de planer som finns för naturskyddet. Hitfills har av landets riksobjekt för vetenskaplig naturvård och 129 9 protokoll 1987/88:130 Prot.1987/88:130 31 mäj 1988 Anslagtill länsstyrelserna m. m. Den största bristen är dock att vårdanslaget inte har ökat i dentakt som behövs. Klyftan mellan vårdbehov och vårdanslag har blivit alltstörre. har klyftan till en del kunnat fyUas av beredskapsarbeten förnaturvård, men har anslagen dragits néd även på detta område. Centerparfiethar föreslagit åtgärder syftande till att förstärka skyddet avnaturvården. Regeringenredovisar i propositionen på flera punkter en inställning likartad den sompresenterades i utredningsförslaget . Även vi anser att förslagen kommeratt innebära vissa förbättringar för naturvården, men de är inte tillräckliga. Viföreslår därför i vår motion att länsstyrelsernas naturvårdsenheter skallförstärkas i ett första steg med en tjänst per län för handläggning avnaturvårdsfrågor. Vi föreslår att 10 milj. kr. anvisas för detta ändamål., Resursernaför datorutbyggnaden vid länsskattemyndigheterna och länsstyrelserna tas upp ien enskild centermotion, motion Bo304 av m. fl. Imotionen framhålls det faktum att regionala.anläggningar för databehandlingfinns i samtliga län utom i de tre minsta, , Goflands och Jämtlandslän: Dessa tre län får anUta datoreri grannlärien. Motionärernaframhåller att denna brist på egen datorkapacitet bhr alltmer uppenbar ochhämmar arbete och utveckling vid länsmyndigheterna i dessa län. Vicenterledamöter i utskottet har ansett att utgångspunkten för de fortsattaövervägandena om datorstödet vid länsmyndigheterna bör vara att samtliga länskall förfoga över egna länsdatorer. Det finns inga bärande mofiv för att skiljaut de tre minsta länen i detta sammanhang. Vi menar därför att utskottet, inteminst också av regionalpolitiska skäl, bort tillstyrka mofionen. Jag yrkar bifall till reservafionerna 2 och 5 ochi övriga delar bifall fill bostadsutskottets hemställan. 123 (vpk): Jag skall uppehålla mig enbart vid det som behandlas i betänkandet,nämUgen frågan om anslag fill länsstyrelserna m. m., som rubriken lyder. Ibudgetpropositionen har regeringen föreslagit att länsstyrelserna /89 skall filiföras 10 milj. kr. en förstärkt fillsynenligt miljöskyddslagen. Vi från vpk tycker att det är bra att man anslår medelför detta ändamål, men vi menar att både de ekonomiska anslagen ochanvisningarna för det här arbetet är otillräckliga. För att länsstyrelsernastjänstemän skall kunna utföra det mycket komplicerade arbete som miljötillsyneninnebär behövs inte bara pengar utan också mera uttalade politiskamålsättningar för arbetet. Denna miljötillsyn måste helt enkelt anpassas tilldagens verklighet, med de hot mot vår gemensamma framtid som den ohämmadeprofitjakten utgör. Trereservafioner har inlagts i frågan om ökade resurser vid länsstyrelsernasnaturvårdsenhefer. I en folkpartireservafion, reservafion nr 1, yrkasenresursförstärkning om 7 milj. kr. I reservation nr 2 från centerparfiet yrkaspå en förstärkning med 10 milj. kr. utöver budgetpropositionens förslag. vpk-reservafion utmynnar ikrav på en anslagsökning om 13 milj. kr. i förhållande till regeringens förslagavseende länsstyrelsernas miljövårdstillsyn. Jaginskränker mig till att yrka bifall fill vpk-reservationen, med hänsyn tillinnehållet i den, och viU meddela att vi vid eventuell votering kommer att iandra och tredje hand stödja center- resp. folkpartireservationerna. Anf.124 PER (): Jag skall begränsa mig till att resoriera mycket kort kringreservationerna 1,2 och 3 och majoritetens skrivning i motsvarande del, somgäller resurserna vid länsstyrelsernas naturvårdsenheter. Låtmig först konstatera att vi är helt eniga om att en förstärkning är önskvärd.Den fråga som diskuteras är närmast hur stor förstärkningen skall vara. Innanjag tar upp étt resonemang om detta vill jag notera den självklarheten attlänsstyrelserna själva ansvarar för uppgiften att organisera arbetetinom-länsstyrelserna. Det är säkerligen för dem som för så många andra organinte säkert att alla problem löses enbart med pengar. Det finns säkerligennågot att vinna på en relevant översyn av de arbetsuppgifter som de ägnar sigåt. Sånågot om den skiljaktighet som finns mellan majoriteten och oppositionen. SomIngrid , och har påpekat liggerderas partiers förslag något högre än det socialdemokratiskamajoritetsförslaget. Varför de ligger högre kan man kanske fundera över medhänsyn till den korta tid som är kvar fram till valet. Majoritetenhar ställt sig bakom proposifionens förslag. Enligt riiajoriteten är det nulämpUgt med ett engångsanslag om 10 milj. kr. Sedan får man ta upp frågan tillnya överväganden, bl. a. i anslutning till den budgetproposition som kommertill . Självfalletskall de övervägandena baseras på beslutet medanledning av den kommande riiiljöpropositionen och på de olikaorganisationsbeslut som kan komma atf fattas. Jagvill till slut framföra en varning mot en förhastad slutsats baserad på en rentmatematisk bedömning, dvs. att är , och ''vpk miljövänligare än socialdemokraterna. Dét är en alldeles för våldsam ochdjärv slutsats. En slutsats skall i stället baseras pä en helhetsbedömning, ochjag menar bestämt att den bedömning som redovisas i propositionen och imajoritetens skrivning är mycket bättre balanserad. Jag ber att få yrka bifalltill utskottets hemställan i dess helhet. Anslagtid länsstyrelserna m. m. 125 (): Vi är eniga om en förstärkning, säger , och det ärriktigt. Men det är inte bara en fråga om hur stor ökningen skall vara utanockså en fråga om vilken prioritering man skall göra av utökningen av anslaget.Vi har ställt oss bakom regeringens förslag om en ökning med 10 milj. kr. förförstärkning av tillsynsarbetet. Vi har yrkat på att ytterligare 10 miljonerskall avsättas för en förstärkning av det naturvårdande arbetet pålänsstyrelsernas naturvårdsenhefer. Vi anser att den verksamheten är eftersatt.Det är alltså viktigt att notera att det för vår del inte bara är fråga ompengar utan också om prioriteringar för att få till stånd ett heltäckandemiljövårdsarbete. Prot 1987/88:130 Jgkan också hålla med om att man inte klarar denna problematik enbart 31 mai 1988 genom att öka anslagen. Jag vUl i detta sammanhanghänvisa till våra förslag --------------- om enöversyn av naturvårdslagen. Låt mig slufligen också yrka bifall till reservation 7 vid styrelserna m. m. betänkandetunder förutsättning av bifall till reservafion 2, som jag glömde attberöra i mitt inledningsanförande. Anf.126 (): Herr talman! Vi har.inte, Per OlofHåkansson, tagit fram det här ärendet därför att det snart är val. Redan förett år sedan väckte vi en mofion med samma innehåU. Skillnaden var bara att vidå begärde mindre pengar. I mitt anförande då pekade jag på några viktiga sakersom jag hoppas att anslaget på 10 milj. kr., som regeringen har föreslagit,skall räcka till. Framför aUt gäller det atf bearbeta miljön i så att fisketkan utökas i den takt som det har potential för. Det är en åtgärd som vi hoppasskaU kunna vidtas. Intresset för landskapsvården och den gröna miljön har ökatstarkt. Vi vill markera att det behövs mer pengar också för det ändamålet. Detfinns ett anslag inom defta område med beteckningen NO LA ur vilket man gerpengar fill de lantbrukare som vill hjälpa fill att hålla öppna landskap.Pengarna går direkt till lantbrukarna eller skogsägarna. Naturvårdsenhetensuppgift är att administrera verksamheten. Den ser att ytterligare saker behövergöras, och det vill vi att man skall få möjlighet till. Anf.127 PER (): Det är i och för sig rätt som säger, attsamma motion väcktes , även om man då begärde mindre pengar. Def ärdetta mindre penningbelopp som socialdemokratin nu föreslår. Folkpartietflyttar i vanlig, gammal och känd stil upp sina positioner till en något högrenivå. Det var närmast det som föranledde min kommentar. Detär alldeles rätt, , atf prioriterar åtgärder pånaturvårdens område precis som det görs prioriteringar i de andra reservationerna.Till defta vill jag foga kommentaren att det vore olyckligt om riksdagi alltför hög grad detaljreglerade det som måste vara länsstyrelsernas egenorganisafionsuppgift. Vihar alla åsikter om vilka åtgärder som bör vidtas, och även jag finner detriktigt att prioritera de nämnda tingen. Men det vore olyckligt om vi bandlänsstyrelserna på det sätt som har föreslagits. Länsstyrelserna bör rimligtvissjälva få fatta beslut och därmed bibehålla en viss flexibilitet när det gälleratt satsa på tillfälligt uppkommande behov inom naturvården. De skall intekonstant vara beroende av att ha vissa tjänster öronmärkta för en viss typ avarbetsuppgifter. Anf.128 (): Jag tyckeratt hela miljöpropositionen ger uttryck för att posifionerna måste flyttasfram. Det har man också gjort men inte i tillräcklig grad vad gäller anslagettill länsstyrelserna. Ett förslag därorri kornmer i nästa Vi kan bara hoppas att det som här framhållits om betydelsen av åtgärder förlandskapsvård och naturvård skall leda tiU mer ' Prot. 1987/88:130 pengar till naturvårdsenheten. Ändringar i lokal- Anf. 129 (): hyreslagstiftningen Regeringensanslag räcker inte tiU för aft prioritera åtgärder Då blirtillsynsdelen eftersatt. Det är av den anledningen som vi vill öka anslagetmed 10 milj. kr. Anf.130 PER (): I mitt första anförande sade jag att det inte är säkert attaUa problemlöses enbart genom mer pengar. Det kan också ske förändringar avarbetsuppgifterna inom länsstyrelsernas befintliga resurser. Låt oss avvakta dediskussioner som förs. Vi bör lämpligen också avvakta beslut medanledning av miljöpropositionen samt organisationsbesluten. Sedan får vi göraen gemensam bedömning på basis av budgetproposifionen 1989. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:21 om ändringar ilokalhyreslagstiftningen (prop. 1987/88:146). Anf.131 (): Vi skall nu behandla bostadsutskottets betänkande 21 omlokalhyreslagstiftningen. Lokalhyreslagstiftningen reglerar förhållandet mellandem som hyr lokaler, oftast för att bedriva någon verksamhet i, ochfastighetsägaren. Lokalhyresgäster är till allra största delen småföretag ochensamföretagare. Utvecklingenpå lokalhyresmarknaden är mycket oroande. En omfattandestrukturförändring äger rum, och den gör att lokalhyresgäsferna ofta kommer ikläm. Strukturförändringen på lokalhyresmarknaden kännetecknas av att alltfärre och större äger alltmer. Fastighetsbolagen har seglat upp och blivit enav börsens stora branscher. Hyreskostnaden för lokaler stiger mycket kraftigt,kraftigare än prisutvecklingen i övrigt och mer än vad bostadshyrorna stiger,tröts att också dessa ökat markant. Detta gör att lokalhyresgästerna befinnersig i en mycket allvarlig situafion. Strukturomvandlingenoch hyreshöjningarnas storlek gör att många lokalhyresgäster står införrisken att få ge upp sin verksamhet, därför att deras besittningsskydd ärförsvagat och i realiteten obefintligt. De små företagen klarar t. ex. varkenmatchen mot fastighetsägaren eller konkurrensen med banker och försäkringsbolag,som tränger ut de små från attraktiva och centrala lägen. Desmå lokalhyresgästerna har inget val. De anstränger sig tiU det yttersta och betalar hellre mer i hyra än att flytta. En undersökning av Köpmannaför- 133 bundet visar atf överhälften av butikerna skulle gå med förlust om man betalade avtalsenligaföreståndarlöner. Närde inte längre bemästrar kostnadsspiralen tvingas de ge upp. Det blir de småbutikerna, bilverkstäderna, hantverkarna m. fl. relafivt betalningssvagalokalhyresgäster som får ge upp först. Närenskild handel, små och medelstora butiker, försvinner liksom näringsidkareinom hantverksyrkena, utarmas servicen för de boende. Stadsmiljöerna blirensidiga och segregationen tilltar. Denna utveckling är enligt centernsuppfattning mycket allvarlig. Somvi ser def är närservice en förutsättning för levande städer och samhällen meden allsidig befolkningssammansätfning. Ett viktigt inslag i en socialbostadspolitik är tillgången till kommersiell och annan service i de boendesnärhet. Man skall inte tvingas ta bilen för att kunna köpa dagligvaror ochutnyttja hantverkare eller för aft efterfråga andra varor och tjänster. De smålokalsamhällena skall vara så beskaffade att arbete, service och boende kan skei nära anslutning fill varandra. Småföretagenär enligt uppfattning en grundförutsättning för ett väl fungerandenäringsliv. Även ur ett näringspolitiskt perspektiv är det som håller på attske inom lokalhyresmarknaden mycket olyckligt. En förstärkning avlokalhyresgästernas ställning på hyresmarknaden är därför oundgängligennödvändig. Isyfte atf stärka lokalhyresgästernas ställning tillsattes lokalhyreskommit-fén,som utrett detta och lagt fram förslag om en förstärkning av besittningsskyddetför lokalhyresgäsferna. Det var i stort sett ett bra förslag som fillgodosågkravel på en acceptabel förstärkning av besittningsskyddet. Menregeringen tyckte annorlunda i sin proposifion. I propositionen vänderegeringen de små och svaga lokalhyresgäsferna ryggen. På de för lokalhyresgästernaväsentligaste punkterna för att nå ett bättre besittningsskydd antingen svikerregeringen och föreslår att nuvarande ordning skall gälla eller lägger andraförslag som inte ger samma besittningsskydd. Fråncenterns sida har vi i en särskild kommittémotion lagt fram förslag som i stortsett överensstämmer med vad lokalhyreskommitlén föreslog, i syfte att stärka desmå lokalhyresgästernas ställning på hyresmarknaden. Viföreslår att ett hyreskrav skall anses oskäligt, om det påtagligt överstigerhyresläget på orten för jämförliga lokaler. Viföreslår aft hyresvärden skall ha skyldighet att hänskjuta tvist till hyresnämnd. Viföreslår beträffande medlingsförfarandef att hyresnämnden, pä begäran av part,skall avge yttrande om hyresvärdens ersättningsanspråk. Viföreslår vidare aff hyresgästen allfid skall ha rätt fill en ersättning sommotsvarar en årshyra för lokalen, om hyresförhållandet upphör på grund avobefogad uppsägning. Viföreslår slutligen att indexklausul i lokalhyresavtal endast skall gälla omavtalet är träffat för av minst fre år. Dehär förslagen skulle, om de kommer till genomförande, ge lokalhyresgästerna enhelt annan och starkare ställning på lokalhyresmarknaden. Affdessa förslag är nödyändiga har också en rad organisationer förlokalhyresgästerna gett uttryck för.. Vi har vid utskottsbehandlingen erfarit den orosom representanter för lokalhyresgästerna gett uttryck för när det blev käntatf regeringen inte var beredd aft lägga fram förslag om ett starkarebesittningsskydd. Såväl småföretagens riksorganisation som Köpmannaförbundetoch har uttalat stark oro för aft utvecklingen medomstrukturering, utslagning av småföretag och hantverkare och ensidigasamhällsstrukturer kommer att fortsätta i samrria takt med det förslag till beslutsom regeringen lagt. Det här förslaget följs i stort upp i betänkandet som vinu behandlar. På två punkter har vi fått gehör för våra motionskrav. a. vissa justeringar av ersättningsreglerna och beträffandeindexklausulerna, där cenfermofionens krav har tillstyrkts. Men detta äralldeles för små justeringar i regeringens förslag för att gelokalhyresgäsferna ens ett uns av bättre besittningsskydd. I betänkandet gör socialdemokraterna gemensam sak medmoderaterna och mot småföretag, hantverkare och övrigalokalhyresgäster på hyresmarknaden. och vill gåytterligare ett steg längre och inte göra några förändringar alls av dennuvarande situafionen. Med de förslag och det underlagsmaterial som finns framtageti den här frågan är debatten nu mer en fråga om aff ställa upp för de svaga änen fråga om tekniska lösningar. Socialdemokraterna har inte varit beredda atfställa upp för den svagare parfen utan valt sida för de starkare. , Jag villavsluta med aff fråga socialdemokraterna vad det är som gjort aff de övergivitde små och svaga på denna hyresmarknad; Socialdemokraterna brukar ju viljaframhålla solidariteten med de svaga som ett kännetecken för socialdemokratiskpolifik. Beror def faktum aft ni inte har ställt upp för den svagare partenmöjligen på atf den svagare parfen består till mycket stor del av småföretagare och hantverkare? Vad har niegentligen emot dessa grupper? Jag ställer frågorna, därför alt socialdemokraternastalesman i debatten, , borde vara rätta mannen att kunna svara.Han har sutfit med i utredningskommiffén och där varit beredd att stärkalokalhyresgäsfer-nas ställning. Vad är def som gör att ochsocialdemokraterna nu är beredda aff lämna lokalhyresgäsferna i sticket? Jag yrkar bifall till reservationerna 2, 3, 4och 6 och i övrigt bifall fill utskottets hemställan. 132INGELA (): I proposition 1987/88:146 föreslås bl.a. attfrågan om vad som är marknadsmässig hyra för lokaler inle längre skall avgörasgenom en fri prövning på marknaden ulan i stället genom en administrativprövning. Avsikten med denna förändring är atl en hyresgäst inte skall behövalämna ' en lokal för att kunna visa atl den av hyresvärden begärda hyranöverstiger marknadshyran. Utskottets majoritet ansluter sig i huvudsak tillregeringens förslag. Moderata samlingspartiet har fillsammans med folkpartietreserverat sig mol förslaget och föreslår atl nuvarande syslem skall fortsättaatt gälla. Visserligen anser vi atl nuvarande system inle äf helttillfredsställande, men Prot: 1987/88:130 vi anser inte attregeringsförslagef löser de problem som finns. I stället skapas nya problem. Motförslaget kan också riktas ett par principiella invändningar. För det förstarubbas den balans som finns mellan hyresvärd och lokalhyresgäst tillförmån för hyresgästen. Den föreslagna förändringen jämte förändringar i frågaom andrahandsupplåtelse och ändrad användning av lokalerna innebär att äganderättenurholkas. Vi skuUe kanske ha kunnat acceptera detta, om det handlat om attstärka en svagare part. Men så är infe fallet. Hyresvärd och hyresgäst ärjämställda parter, och hyresavtal träffas på rent affärsmässiga grunder. Detfinns enligt vår mening ingen anledning atf försvaga äganderätten för attstärka ena partens ställning i ett rent affärsmässigt förhållande. Fördet andra ersätts genom förslaget den fria prisbildningen på lokaler med enadministrativ prisbildning, dvs. hyresreglering kommer atf införas även förlokaler. Regleringsivrarna har därmed vunnit ytterligare en seger påmarknadsekonomins bekostnad. Lokalhyreskommitténhade tänkt sig att den skäliga hyran skulle fastställas genom en prövning påadministrativ väg av hyresnivåerna i jämförbara lokaler. I denna prövningskulle dock inte marknadshyran utgöra norm. Regeringen och utskottets majoritethar dock på denna punkt tagit intryck av remissinsfaiisernas kritik och anseratt även lokalens marknadshyra skall ingå i den föreslagna jämförelseprövningen. Dettaär naturligtvis en förbättring i förhållande fill kommitténs förslag, Ändå ärförslaget underlägset nuvarande system. Att överlåta åt ett antal byråkrateratt bedöma vad som är skälig hyra för en lokal i stället för åt marknadenkommer inte bara att leda fill betydande svårigheter när det gäller att hittajämförbara lokaler. Det kommer också aft leda till en snedvridning av marknadenoch konservera en föråldrad lokalsfruktur. Attinföra en hyresreglering för lokaler drar vidare automatiskt med sig handel medhyreskontrakt och skenöverlåtelser. Detta har vi redan alltför rikligaerfarenheter av när det gäller bostadslägenheter. Spåren borde ha förskräcktäven den varmaste regleringsivrare. Den skäliga hyran för lokaler ärnaturligtvis den som två jämställda parter på en fri marknad kommer överens om.Alla erfarenheter visar också att en fri prisbildning är den bästa grunden föratt träffa avtal. Nuskulle man ju kunna tro att det är ett stort problem som regeringen har försöktlösa. Men regeringen har nogsamt underlåtit att redovisa några uppgifter omproblemets omfattning. Vi har därför själva gjort efterforskningar och kunnatkonstatera att de fall där hyresvärd och hyresgäst inte kommer överens utanavflyttning måste ske bara uppgår till . Det betydernaturligtvis inte att vi inte skall försöka lösa detta problem. Men metodernafår ändå stå i någon proportion tiU problemets omfattning. Att mot dennabakgrund urholka äganderätten och införa en hyresreglering med alla nackdelarsom det för med sig är att ta till mera våld än nöden kräver. Därför avvisar viförslaget på denna punkt. Viavvisar också propositionen på ett antal andra punkter. Det gäller t. ex. hurindexklausulerna skall tillämpas, det gäller andrahandsuthyrning, ändradanvändning samt ersättningsreglerna vid obefogad vägran från hyresvär- den att förlängahyresavtalet.