prot · GB0937 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:37 1§ Justerades protokollet för . Medändring av den preliminära tidsplanen tar kammarens sammanträde måndagen den 14december sin början . 3§ Tidsplan för kammarens sammanträden Anf,2 TALMÄNNEN: Tillkammarens ledamöter har utdelats en preliminär tidsplan för kammarenssammanträden den 11 januari-den 25'. 4§ Föredrogs och hänvisades 1987/88:64 bil. 3 avsnitt 1-3 tilljordbruksutskottet avsnitt4 till kulturutskottet bil. D och F tillnäringsutskottet i övrigt tillarbetsmarknadsutskottet 5§ Föredrogs och hänvisades 1987/88:K24-K27 tillkonstitufionsutskottet 1987/88:Sk25 tillskatteutskottet 1987/88:6 om krav på om ekonomisk ersättningför skador i till följd av haveriet i Tjernobyl, Prot.1987/88:37 1987/88:10 om export av högteknologiska varor, 3 december1987 1987/88:11 om insatser för fred och frihet i Efiopien, ~ Te '. 1987/88:12 om vissa Unesco-frågorsamt Krav paSovjet om er sättning för skador i ,... , , , , j . , utbildningsutskottets betänkanden o verige senom haveriet ° " 1987/88:2 om vissa frågor rörandeinnehållet i grundskollärarutbildningen iTjernobyl (skr. 1986/87:163), 1987/88:6 om hemspråksundervisning m. m. Talmannen meddelade attbetänkandena skulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt. Först upptogs till behandling utrikesutskottets betänkande6 om krav på om ersättning för skador i genom haveriet iTjernobyl. Krav på om ersättning för skador i genomhaveriet i Tjernobyl 3 (): Konsekvenserna av kärnkraftsolyckan iTjernobyl var av ett slag som i den fidigare svenska kärnkraftsdebatten avmånga experter utdömdes som praktiskt taget otänkbara. inträiffade den, ochjag får väl medge att jag inte tror att ens många av oss som deltog ikärnkraftsdebatten bland kärnkraftskritikerna på riktigt allvar trodde att enkärnkraftsolycka i i de sydöstra delarna av skulle kunna bli etthot mot samekulturen långt uppe i nordvästiigaste hörn. Men vi harkunnat konstatera att konsekvenserna av kärnkraftsolyckan i Tjernobyl, trots destora avstånden, blivit betydande i vårt land. Vi kan konstaterakonsekvenser på det ekonomiska området. Vilka konsekvenser olyckan kan få påfolkhälsans område är svårare att överblicka. Det kan dröja ett eller annatårtionde, innan vi vet det. Det är mycket viktigt att så eftertryckligt som möjligtslå fast ansvar för vad som hände i Tjernobyl, Det har storbetydelse för framtiden att man otvetydigt lägger på länderna ansvaret förkärnkraftssäkerheten och för konsekvenserna av eventuella olyckor, har haft en mycket låg profil på detta område. Detkan finnas anledning att beklaga detta, I det betänkande som föreligger medanledning av en motion från går utrikesutskottet mycket nogaigenom rättsläget. Utskottet konstaterar otvetydigt att det finns enfolkrätts-Ug grund för att begära skadestånd från . Utskottetförutsätter att regeringen fortsätter att arbeta med denna fråga. Utskottetförutsätter också att man för under alla omständigheter redovisarvilka skador vi kan bedöma ha uppstått i och vilka anspråk som vi anservara rimliga att ställa på . Sedan måste det givetvis i sista handankomma på regeringen att avgöra om det är riktigt att formellt också resa ettskadeståndskrav. Jag vill slå fast att den inställning som utrikesutskottetvisar är mycket klar och ganska tuff. Det är viktigt att vi, precis som man göri andra länder, mycket tydligt markerar att vi anser att Sovjetunionenåtminstone har det moraliska ansvaret för deskador som har åsamkat och att det egentligen även finns enfolkrättslig grund för att begära skadestånd. Jagtycker att det yttrande som utskottet har gjort är fillfredsställande. Detfinns en implicit kritik mot regeringens sätt att handlägga denna fråga.Regeringen har haft en mycket låg profil. Det har egentligen inte häntnågonting efter . Jag förutsätter att dettayttrande kommer att läsas noggrant i och att det kommer attföranleda en högre grad av aktivitet från regeringens sida än vad vi har setthiftills. 4 (): Efter PärGranstedts mycket positiva anförande om utrikesutskottets betänkande finns detegentligen inte något annat att tillägga än att yrka bifall till utskottetshemställan, eftersom det råder full enighet om detta betänkande. Anf.5 HANS (): Jag tycker att utskottet ingående och med allvar har behandlatfrågeställningarna i min motion. Jag är glad både för den utförligaredovisningen av rättsläget och för den klara viljeinriktning som finns iutskottet. Jag kommer från en del av landet som blev mer drabbat än andra delarav verkningarna av . Jag upplever att det finns en bred folkligmening att bör hävda tanken att det land som orsakar sina grannarbetydande skador och kostnader också skall ha ett ansvar att söka gottgöraskadorna. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om utbildningsutskottets betänkande 6.) Kammaren övergick till att debatterautrikesutskottets betänkande 10 om export av högteknologiska varor. Anf.6 (): Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om utbildningsutskottets betänkande 6.) Beträffande utrikesutskottets betänkanden 11 och 12konstaterade talmannen att ingen talare var anmäld. Kammarenövergick därför till att debattera utbildningsutskottets betänkande 2 om vissafrågor rörande innehållet i grundskollärarutbildningen. Anf.7 (): , Jag har sett litet grand i protokoll när det gäller den nyagrundskollärarutbildningen. Då har jag kunnat konstatera att det ärnästan majoritet fattade beslutom den nya lärarutbildningen för , en utbildning som får formen aven grundskollärarlinje med två inriktningar, en sorn är inriktad på tidigareårskurser omfattande årskurserna 1-7 och en som är inriktad på senare årskurseromfattande årskurserna 4-9. Benämningarna har kommit att bli tidigarelärare ochsenarelärare, i sanning ganska underliga yrkesbenämningar. Det har gjortsmånga försök att finna andra benämningar. Jag har hört t. ex. Ringborgare förtidigarelärare och Bodströmare för senarelärare. Jag har även hörtbenämningarna 14-lärare och 49-lärare. Jag kan inte finna att någon av dessabenämningar är särskilt bra. Vimoderater hävdade då beslutet fattades - och det gör vi alltjämt - attutformningen av den nya grundskollärarutbildningen inte uppfyller de krav påkvalitet som man har rätt att stäUa på en lärarutbildning. För de s. k.tidigarelärarna tillskapas en spännvidd i undervisniiigenfr.o.m. årskurs 1 t.o. m. årskurs 7. Vi anser att den spännvidden är förstor för att det inom ramenför de 140 poäng som står till buds skall vara möjligt att gelärarkandidaterna en fullgod utbildning, inte bara ämnesmässigt utan kanskeframför allt metodmässigt. Lägg därtill att. de flesta lärare., för tidigareårskurser inte kommer att ha en praktisk möjlighet att undervisa i årskurs 7 pågrund av kommunernas oUka organisation av . ligger låg- ochmellanstadieskolorna tillsammans, medan högstadiet finns koncentrerat till enannan plats, på obekvämt avstånd. Som vi påpekar i vår reservationgår av eleverna i skolenheter som innefattar såväl låg- och mellan-som högstadium. Mer än hälften av eleverna går i skolenheter med enbart låg-och mellanstadium och resten i skolor som enbart är högstadieskolor. Detkan inte vara regeringens mening att kommunerna skall behöva ändra sinskolplanering för att inrätta sig efter en ny utformning av grundskollärarutbildningen.En samverkan i utbildningen av förskollärare och lågstadielärare förekommer på många håll.En sådan samverkan omintetgörs av den nyagrundskollärarutbildningen. Vi förordar en omprövning.av beslutet om utbildning av lärare förtidigare årskurser och spännvidden av densamma. Med vår utgångspunkt förutbildning av lärare för årskurserna 1-6 skulle för alla dessa lärare 140 poängvara tillräckligt för att ge kandidaterna erforderlig utbildning i bl. a.engelska, musik, bild och idrott. Det är mycket bättre för eleverna att de fårlärare som är väl utbildade för årskurserna 1-6 än att få lärare förårskurserna 1-7 som har brister i sin utbildning. Jag yrkar bifall tillreservation 1. . Ireservation 3 framför vi vår åsikt om utbildning av lärare för senare årskurser- de må sedan kaUas Bodströmare eller 49-lärare! Vi moderater anser att förbehörighet att undervisa i ett ämne på högstadium skall krävasminst 40 poäng i ämnet. I den nu beslutade lärarutbildningen i orienteringsämnenaanges 20 poäng, dvs. en termins studier, som tillräckligt för att man skallvara kompetent att undervisa i ett ämne. För att läraren skall vara bäst iklassen och kunna svara upp möt elevernas krav är en 40-poängs ämnesutbildningett minimum. När det gäller de samhälls- ochnaturorienterade ämnerta skall den nya grundskolläraren under sin utbildninghinna med att studera hela fyra ämnen. Det säger sig självt att en lärare intekan hålla sig ä jour med fyra ämnen under sin yrkesverksamma tid och inteheller kunna känna samma intresse för alla ämnena. eller senare blir någotämne lidande. Det är också olyckligt att den föreslagnalärarutbildningen så hårt låses till några få ämneskombinationer. Deri somtänkt sig att bli ämneslärare och vill läsa den gamla fina kombinationensvenska och historia kan inte göra det, därför att den inte finns. Vi moderateranser att det borde vara möjligt att i lärarutbildningen kombinera ämnen på ettfriare sätt. Lärarnas eget intresse för sina ämnen spelar en avgörande roll förresultatet av undervisningen. Jag yrkar bifaU till reservation 3, där vi,Uksom i reservation 1, yrkar att regeringen skall återkomma fill medett nytt förslag till en bättre grundskollärarutbildning. 8 (): Lärarna är skolans viktigaste resurs. Ömskolän skall lyckas med sin uppgift beror på lärarna. Den utbildning somlärarna har och det stöd som de får i sin yrkesverksamhet utgörförutsättningarna för att skolan skall kunna uppfylla de krav som formulerats ibl. a. läroplansbeslutet. I våra motioner har vi presenterat den modell förlärarutbildning som vi anser bäst säkerställer kvaliteten pa undervisningen.För klasslärarna innebär det en modifiering av ämneslärarutbildningen förårskurserna 1-6 och för högstadiet en ämneslärarutbildning med tre ämnen förårskurserna 7-9. Vid övergången från årskurs 6 fill årskurs 7 kommer alltsåelevernaatt möta en ny kategori lärare. För att underlätta denna stadieövergångskall det finnas möjligheter för ämneslärarna i årskurs 7 att i något ämneundervisa i årskurs 6 och därmed "plocka upp" eleverna fill nästaårskurs. På motsvarande sätt skall det finnas möjligheter för lärare i årskurs6 att genom komplettering av sina ämneskunskaper få behörighet att "följamed" eleverna upp till årskurs 7. Den debatt som följt på det förslag tillgrundskollärarutbildning som presenterats har varit den bästa illustrationentill att våra farhågor för kvaliteten varit väl grundade. "Ett av problemen är att en klass i årskurs 7 kan haturen att få en lärare med 60 ämnesteoretiska poängeller ha oturen att få ensom bara har drygt 20." Så skriver , ledamot av UHÄ:ssvenskgrupp, i . Sådana skillnader i utbildningsstandard är intefolkpartiet berett att acceptera. Vi för vår del står för kvalitet ochlikvärdig utbildning. Att läraren inte ens behöver vara bäst i klassenföresvävar tydligen den nämnda gruppens ordförande : "Det väsentliga är inte vad läraren själv kan utanatt han kan stödja eleverna i deras språkutveckling ochkunskapsinhämtande." bidrag till utformningenav innehållet i den nya lärarutbildningen. Ocksåi uttalanden om den roll som den nya grundskollärarutbildningenskall spela understryks att den människo- och kunskapssyn som uppenbarligenligger bakom den nya utbildningen starkt avviker från den liberala ideologinstro på den enskilda människans förmåga och vilja att genom goda kunskaperpåverka och förändra världen. Jag skall ge ett par exempel. Iförslaget om fortbildning för redan verksamma lärare framhåller man attgrundskolan och dess undervisning är ett medel att utveckla samhället, attgrundskollärarna skall svara mot kraven från samhällets sida. Lärarutbildningenskall, skriver man, klargöra sambandet mellan läroplanens utformning ochuppgiften att bidra till att upprätthålla och vidareutveckla demokratin. "Utbildningenmåste göra det klart att alla lärares val av innehåll, arbetssätt ocharbetsformer i undervisningen ytterst skall relateras till denna uppgift.-- Ettsammanhållande syfte med verksamhet är - som framhållits ovan - attbidra till att vidmakthålla, vidareutveckla och fördjupa demokratin i vårt samhälle. Den(dvs. grundskollärarutbildningen och fortbildningen) är avsedd att gegrundskolan ökade förutsättningar att arbeta med de uppgifter och medinriktning mot de resultat som enligt ovan skall komma samhället fillgodo." Föross i är det främmande att så ensidigt betona att skolan är tillför att utveckla samhället och tillgodose samhällets behov. För oss är detsjälvklart att all lärarutbildning och fortbildning skall ha barnets behov,kunskapstörst och upplevelsehunger som första utgångspunkt och att skolans huvuduppgiftär att till alla elever förmedla goda kunskaper och färdigheter. Vi anser atten undervisning som tar den enskilda människan till utgångspunkt också kommersamhället till godo. Närvi i kammaren diskuterade SÖ:s förslag till ny tjänstekonstruktionframhöll skolministern att departementet endast såg detta som ettutredningsförslag. Jag måste då fråga , socialdemokraternasföreträdare här i kammaren, om SÖ:s syn på grundskolelärarens huvuduppgiftockså skall ses som ett utredningsförslag? Detär bara att beklaga att socialdemokraterna och inte har någon störrerespekt för värdet av gedigna kunskaper. Bägge partierna har dock uttalat sigpositivt till ett närmare samarbete mellan och EG. Hur tror ni att svenskarsom gått i skola med de nya lärarna skall kunna hävda vårt lands intressen ikonkurrens med personer från skolor i , och , där maninte skulle drömma om att ge behörighet åt en lärare som har endast en terminsstudier i sitt undervisningsämne? Eller ta , där man inte anser att enlärare kan ha mer än ett ämne. Det är omöjligt att hålla sig ä jour medutvecklingen i mer än ett ämne, säger man där. Hur skall då en svensk läraremed fyra ämnen kunna spänna över sex årskurser och dessutom följa utvecklingenoch läsa nyutkommen litteratur? Våra barn får nöja sig med lärare med grunda kunskaper ochsämre förutsättningar att väcka elevernas kunskapstörst samt därmed sämreförutsättningar att klara sitt jobb. När det gäller dengymnasiala yrkesutbildningen hävdar ni med bestämd- het huroundgängligt nödvändigt det är att göra den treårig. För en elektriker eller enprocesstekniker behövs det sex terminer för att få behörighet i ämnet, medansenareläraren får klara sig med en termin. Lärare med ett praktiskt estetiskt ämne behöver fyraterminers studier, anser ni, men en lärare som skall undervisa i t. ex.historia skall klara sig med en termins studier. Vad är det för märkUg syn påkunskaper? Tänk efter, ni inom majoriteten! Vilka av era lärare frånskolan är det ni kommer ihåg ? Det är naturligtvis de som hade de bästakunskaperna, de som kunde ge något mer än det som stod i läroboken, de somkunde väcka viljan att söka vidare. Själv minns jag bäst min historielärare.Hon kunde med en lysande ordmålning ge förutsättningarna för det politiskaskeendet i samtliga länder i . Och alla henneselever brann av iver att själva ta reda på vad som hände sedan. Där var detinte fråga om en termins studier, inte! var utbildningsutskottet på studiebesök iSpånga. Där träffade vi , som med entusiasm och enorma kunskaperdemonstrerade den biologiska institution han byggt upp på skolan. Alla jordensklimatzoner var representerade med levande djur och växter. Där fanns också ettråttlaboratorium för genetiska studier. De flygande hundarna fick bliutgångspunkt för studier av ekolodssystemet. Det var svårt att få elevernadärifrån när lektionerna var slut. Det är sådana upplevelser som kommer att bli alltmersällsynta i en skola där eleverna måste nöja sig med lärare med en termins studier. har i alla sammanhang hävdat att det måstevara god kvalitet på den undervisning som ges i vår obligatoriska skola. Detklarar man bäst genom att ha lärare med god utbildning och djupaämneskunskaper. Majoritetens förslag innebär att man ger avkall på dekraven. Tidigarelärarna skall i alla ämnen spänna över ytterligare en årskurs,och senarelärarna skall undervisa i fyra ämnen i stället för tre och hållaämnena aktuella i sex årskurser i stället för tre. Det är klart att detta går ut över kvaliteten. Folkparfietkan inte acceptera det. Vi vill ge lärarna reella möjligheter att fullgöra sinuppgift som utbildare. Till den absolut omistliga utrustningen för alla lärarehör faktiskt ämneskunskaper långt utöver klassrummets existensminimum. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3. Vi har också ett särskilt yrkande som behandlar frågan omlokaliseringen av lärarutbildningen. Vi redovisar där skälen till att vi intehar tagit ställning till de konkreta förslagen, som dessutom gäller enutbildning som vi har reserverat oss mot. 9LARZ (): Jag skall först mycket kort ge ett parkommentarer till de föregående inläggen och de reservationer som har berörtsdär. Vis av skadan från föregående debatt skall jag avstå från att göra någravärdeomdömen. Det är ju inte alltid så populärt. Jag skall bara peka på ett parkonsekvenser, så får andra dra slutsatserna därav. I den första gemensamma reservationen talar reservanternavarmt om kvalitet, och det har både och gjortnu. påstår att man i beslutetom lärarutbildningen har satt enhetlighetsprincipen före elevernas behov avlärare som har fått en lärnplig utbildning för sina uppgifter i de olikaårskurserna. Det är faktiskt detta som mycket av denna debatt handlar om - attge eleverna lärare som har fått en lämplig utbildning, i det här fallet iengelska. Men där är inte och folkparfisterna särskilt benägna attse till att kvaliteten höjs. Om man hade stött det förslag som och vpkhar fört fram i det här fallet hade det blivit en väsentlig förbättring avtidigarelärarutbildningen, till fromma just för eleverna - exakt det som manpekar på i reservationen. Men man är som sagt inte särskilt benägen attmedverka här, utan med sitt tysta stöd hjälper man regeringen att se till attlärarutbildningsreformen blir litet sämre än vad den hade behövt vara. särskilda yttrandet redovisar man från och att manvisserligen har lagt förslag om hur alternafiva lärarutbildningar skallutformas men att man inte har någon uppfattning om konsekvenserna, som man intekan överskåda. Därför avstår man också från att ha en åsikt ens om hur mångalärare vi kan behöva i framfiden. Det tycker jag också är betecknande. Jagskall sedan gå över till det som jag anser vara huvudfrågorna , nämligenengelskans ställning i lärarutbildningen samt dimensioneringen ochlokaliseringen av utbildningarna. Jagmåste här vända mig till som majoritetsföreträdare, även om jagtycker att det på något sätt blir litet orättvist. Jag vet ju att LarsGustafsson har precis samma uppfattning som jag i de här frågorna. Det har hannämligen gett uttryck för i det föregående betänkande som behandlade lärarutbildningenoch som också är refererat i det aktuella betänkandet. Då var vi helt överensom att lärare för tidigare årskurser måste ha kompetens att iindervisa iengelska i årskurserna 1 och 6, eftersom en så stor andel av dagens skolenheteromfattar endast låg- och meUanstadiet. Jag antar att är överens med mig om att det bör vara på det sättet. Dettahar också talat om för regeringen, och regeringen har sedan gett ettuppdrag tiU UHÄ att utforma en utbildningsplan. UHÄ har då konstaterat attdetta förslag egentiigen är det,allra bästa och.att det borde vara på detsättet. Men, framhålls det, man har genom den rarn som gäller i övrigt känt sigförhindrad att lägga fram ett sådant förslag. Man gör alltså det näst bästa,föreslår ett som vi tycker otillfredsställande sätt att komma runt det hela på.Man talar ju om att ungefär en fjärdedel av de här lärarna skulle få kompetens.Detta får man respektera. Men jag tycker att den naturliga följden borde havarit att regeringen hade kommit tillbaka hit till och redovisatskälen till att man inte kan uppfylla de krav som har ställt samtbett om att frågan återigen prövas. Därvid skulle det finnas två alternafiv:att göra som UHÄ nu föreslår eller att förlänga utbildningstiden, som viföreslår. Men det har regeringen inte gjort, utan man har bara i en skrivelsetill meddelat hur man har gått till väga. har vi möjlighet attändå diskutera detta, eftersom det finns motioner kvar att behandla sedan ivåras, vilket gör det möjligt att ta upp den här frågan. Men detta var i varjefall inte regeringens avsikt. Den nonchalanssom;regeringen med detta förfaringssätt visar gentemot riksdagentar sig ytterligare uttryck genom att utbildningsministern inte ens har kommithit för att deha i diskussionen och svara på de frågor som vi tycker attdet finns anledning att ställa. Därför måste jag naturligtvis i stället riktadessa frågor fill , även om jag tycker att han inte är särskiltmedskyldig. För att i någon mån avskräcka oss i utbildningsutskottetfrån att lägga fram förslag om förlängning av utbildningstiden har man frånutbildningsdepartementet redovisat ett antal kostnader som det här skulle föramed sig. Jag skall inte fördjupa mig särskilt mycket i dessa, eftersom LarsGustafsson inte heller kan rå för att denna beräkning har gjorts. Låt mig barakonstatera att den kostnad för utbildningen som man här redovisar är felaktigtberäknad. Den är baserad på årsstudieplatser. Här handlar det ju om 20 poäiig.Det gäller alltså , vilket gör att den beräknadeutbildningskostnaden i stort sett skall halveras. Enligt uppgifter från UHÄskulle merkostnaden för utbildningen bli ca 12 milj. kr. Denna kostnad skulle dessutom falla ut . Detlåter inte alltför avskräckande att förutse att vi då skulle kunna finansieramerkostnaden. Det har också redovisats, att om man ger de nya lärarna en bättreutbildning i engelska, skulle det uppstå ett fortbildningsbehov när det gällerde nu tjänstgörande lärarna. Jäg måste fråga : Uppstår intedetta fortbildningsbehov i alla fall? Nog måste väl de lärare som undervisari engelska på lågstadiet och på mellanstadiet ha dessa fortbildningsbehov varesig yi förändrar den nya lärarutbildningen eller inte. Skall de siffror som nuanges, dvs. 90 alternativt 120 milj. kr., uppfattas som ett mått på vadfortbildningsinsatserna för samfiiga yrkesverksamma lärare skall få kosta?Skall detta tas som ett uttryck för regeringens vilja när det gäller att satsade pengar som behövs, eftersom man nu har satt prislapp på fortbildningen avlärare i just engelska? En annan fråga som man även måste ställa sig gälleruppgiften - som även den finns i detta papper från -att det uppstår en lönekostnad, om.vi ger dessa lärare en bättreutbildning. Man har därvid värdesatt dessa 20 poäng till att motsvara enlönegrad för samtliga lärare', vilket skulle innebära en merkostnad på i runttal 96 milj. kr. Jag kan förstå om lärarnas fackliga organisafioner slickar sigom munnen, för också här har de ju så att säga fått veta vilket pris som sättspå den nya lärarutbildningen. Varje ytterligare 20-poängsbetyg som utbildningeninnehåller berätfigar till en lönegrad - det är ju vad som i princip går attutläsa av detta papper. Det är rätt uppseendeväckande att man från regeringenssida lämnar sådana uppgifter. UHÄ-förslaget innebär att ungefär en fjärdedel av de nyalärarna skall få denna kompetens i engelska. Man säger att detta bör räcka föratt kunna förse de skolor med lärare som har en sådan organisation och är såbelägna att de inte kan klara engelskundervisningen på annat sätt. Då blir minfråga fill : Om man nu kan styra utbildningen så, att énfjärdedel av kandidaterna ägnar sig åt denna längre utbildning i engelska, huri all sin dar skall man sedan kunna se till att just dessa lärare hamnar på derätta skolorna? Skall man ge dem ett slags yrkesförbud, förbjuda dem atttjänstgöra på andra skolenheter?