prot · GB0939 · 1987-12-31 00:00:00 — Varför gick inte utbildningsministern upp idebatten och talade om att man inte alls behövde vara oroUg och att manfaktiskt har mycket bättre resurser i skolan än vad man någonsin tror samt attde besparingar på en halv miljard som regeringen föreslog i den senastebudgetpropositionen inte alls var allvarligt menade, eftersom merparten avdessa inte heller gick igenom i . Detger ett något motsägelsefullt intryck att å ena sidan försöka lugna en upprördopinion ute i Skolsverige och å den andra säga att det inte finns grund fördenna opinion, att det inte alls är så dåligt ställt i skolan, utan att manegentiigen har det mycket bättre än vad man tror. Men, , faktumär att alla de besparingar som socialdemokraterna har genomfört under1980-talet allvarligt har skadat den svenska skolan. De har skadat tilltrontill skolan, optimismen och arbetsglädjen. Omökade resurser till skolan Omökade resurser till skolan Låt mig bara få exemplifiera med ett par tre besparingar som harhaft sådan förödande effekt. Detgäller exempelvis besparingen beträffande prao, som flyttade den fillbaka i tiden, vidare besparingen när det gäller vikarier i skolan,då när man införde de s. k. lärarlösa dagarna. Den gången fick man visserUgenraskt slå till reträtt, men det medförde ändå stora skador. Ett ytterligareexempel är de senaste årens besparingar där man konsekvent har tagit bortpengar som varit avsedda för de sämst ställda eleverna i skolan. De som är istörst behov av särskilda resurser har drabbats. Det är resultatet av densocialdemokratiska skolpoUfiken. TUlsist: Om man , som utbildningsministern säger, skulle vara så nära attuppfylla målet att ge alla en plats i gymnasieskolan, vilket jag iallra högsta grad betvivlar, kan det då över huvud taget finnas någon anledningtill att ha kvar reglerna om att prioritera 16- och 17-åringar vid intagningenfill gymnasieskolan? Målet för utbildningspolitiken kan ju inte vara åstadkomma en så storutgift som möjligt. Det måste ju i stället vara att försöka hushålla med deresurser vi har, och det är ju den situationen som jag har beskrivit. Vi är nui stånd att inte bara betala de löpande utgifterna med löpande intäkter utanockså att vara med och betala en del av de skulder som vi ådrog oss under deborgerliga åren, då man lät utgifter skena i väg utan att försöka få enmotsvarande inkomstförstärkning. Detär riktigt, som säger, att en del av utgifterna har flyttatsöver från staten till kommunerna. Det är en av de åtgärder som har vidtagitsför att lätta trycket på statsutgifterna. Skälet är väl närmast att kommunernasfinanser redan på grund av kommunallagarna inte har kunnat misskötas i sådangrad som det under fillbaka var möjligt att göra med statens egnafinanser. Beträffandede besparingsåtgärder som särskilt nämner -lärarlösa lekfioner,timreduktioner, eller vad det nu är fråga om - kan jag också konstatera att viefter hand har återinfört de regler som fidigare gällde. En del besparingar somvidtogs har således nu försvunnit. Jagser emellertid ingen anledning att förneka att vi också på en så stor post somutbildningen utgör har varit tvungna att försöka ha en sträng hushållning. Mendiskussionen bör väl inte vara inriktad på antalet kronor som förbrukas utan påvad man får för de belopp som anslås fill skolutbildningen. Jagvill slutligen, eftersom nämnde platserna i gymnasieskolan,också säga att vi har 127 000 platser i gymnasieskolan och att det finnsungefär 113 000 16-åringar. Men eftersom dessa 16-åringar inte väljer ellerkanske inte kan välja precis de lediga platser som finns, blir det ett antalelever som inte får plats i gymnasieskolan, trots att det i många klasser kanfinnas vakanser som kan ligga på 15, 20 eller . 14 (): Målet för skolan skall inte vara att förorsaka ökade utgifter, sägerutbildningsministern. Nej, det skall det naturligtvis inte vara, men det kan juhända att skolan behöver kosta litet mer på en del ställen. Jag antar att detvar det som avsåg, när han på kongressen sade; Med hjälp av deresurser vi kommer att förfoga över skall vi se till att vi får en skola förvåra barn och ungdomar som vi kan vara stolta över. Detuppfattades i varje fall av alla som var där och av alla som i övrigt harkommenterat det som att nu är det slutsparat på skolans område, nu kommerskolan att få bättre resurser. 'Men utbildningsministern gör sitt allra bästaför att ta dem ur den villfarelsen. Så kommer det uppenbarUgen inte att bU,utan att man får räkna med fortsatta besparingar också i fortsättningen. Sedandrar utbildningsministern återigen en parallell med de tidigare s. k.borgerliga åren. Först och främst är den vikariebesparing som jag talar om densom drabbade . De lärarlösa lektionerna är någonting helt annat. Definns i och för sig insmugna i det nya statsbidragssystemet fill skolan, så detär inte särskUt mycket att yvas över. Däremot var det den socialdemokratiskaregeringen som genomförde - och fick ta bort - möjligheten attlåta bU att filisätta vikarier i . Föratt återgå till den tidigare jämförelsen med den, som utbildningsministern viUantyda, vanskötta ekonomin så förekom det - det skall vi gärna erkänna - ävenunder de borgerliga regeringsåren vissa besparingar på skolområdet. Menregelmässigt, utan något som helst undantag röstade socialdemokraterna här iriksdagen mot de besparingarna. Regelmässigt bjöd man i stället Över med ökadekostnader. Det är inte heller särskilt mycket att komma tillbaka till. Närdet gäller gymnasieskolan är det riktigt att det är svårt att fyllagymniasieskolan till sista plats. Det kommer helt enkelt att vara omöjligt, omman har ambitionen att se till att det finns tillgång till gymnasieutbildning ihela , efter som det på olika orter är så olika antal ungdomar som överhuvud taget har möjlighet att söka tiU gymnasieUnjerna. Därför måste man ocksåframdeles räkna med ganska stora vakanser på vissa orter och på vissautbildningslinjer. Men har man ambitionen att se till att aUa under skaUha en plats i gymnasieskolan, får man nog försöka att komma över det och anvisadet antal utbildningsplatser som behövs på de platser i där de kanutnyttjas. Tillsist; Utbildningsministern svarade inte på min fråga; Om man är så näramåluppfyllelsen, behövs det då fortsättningsvis någon prioritering av 16-och17-åringar vid intagningen fill gymnasieskolan? Omökade resurser till skolan 15Utbildningsminister : Herr talman! På den sista frågan vill jagsvara att prioriteringen av 16- och 17-åringar har att göra med svårigheten fören så ung människa att få arbete i öppna marknaden. Sänder man en 16-åring tillarbetsförmedUngen för att fråga efter arbete, blir svaret frånarbetsförmedlarens sida i de flesta fall att eleven bör gå tillbaka till skolanoch försöka finna någon möjlighet att utbilda sig igen. Det är lättare föräldre att få anställning än för de mycket unga. Det ligger alltså ett starktsocialt motiv bakom de förmåner som de yngsta eleverna ges. Omökade kunskaper om åldrandets sjukdomar 16 (); Det där var väl inte särskilt logiskt, utbildningsministern. Förstbemödar sig utbildningsministern att säga att alla iprakfiken nu har plats och kommer att få plats i gymnasieskolan. Sedan sägerutbildningsministern att vi måste prioritera 16-åringarna, eftersom de har detså besvärligt på arbetsmarknaden. Det skulle innebära att de som är 18 och 19år i första hand skall ge sig ut för att söka jobb och att de sedan, om de intefår ett jobb, kan få en fortsatt utbildning. Har utbildningsministern glömt attde ungdomarna, när de inte kom in i gymnasieskolan i en första omgång, harvarit föremål för ungdomsuppföljningens verksamhet, där det grundläggandesyftet är att återföra ungdomarna till gymnasieutbildning. Då kan man väl intehänvisa till att de som är Htet äldre har en bättre arbetsmarknad. Vadfrågan gäller är om alla ungdomar som så önskar skall ha rätt fillen plats i gymnasieskolan. Det har landets statsminister i upprepaderegeringsförklaringar sagt att de skall ha. Men utbildningsministern svävaruppenbarligen på målet. Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar påinterpellation 1987/88:110 om ökade kunskaper om åldrandets sjukdomar har frågat socialministern vilka åtgärder somregeringen ämnar vidta för att stärka forskningsresurserna samtutredningsresurserna för att skapa större kunskaper runt åldrandets sjukdomar.Enligt frågeställaren bedrivs i vissa fall vård i felaktiga former. Bättrekunskaper ute i sjukvården skulle förbättra de äldres situation. Statligamedel till medicinsk forskning anvisas till största delen underutbildningsdepartementets huvudtitel, varför frågan har överlämnats till migför besvarande. Medelför medicinsk forskning anvisas under två anslag - till de medicinskafakulteterna och till det medicinska forskningsrådet. Den närmare fördelningenav medlen görs därefter lokalt vid högskoleenheterna och av forskningsrådetutifrån framför allt vetenskapliga kriterier. fasta högskoleorganisationen finns flera högre tjänster med inriktning pååldrandets problem. Dessutom tUlkommer som en följd av 1987 årsforskningsproposition en professur i geriatrisk psykiatri vid iLund den 1 juU 1988. har sedan ett fiotal år drivit en initierande verksamhet inomnya och av samhället prioriterade områden. Som exempel på sådana områden kannämnas omvårdnadsforskning och allmänmedicin, psykiatrisk behandlingsforskningoch epidemiologi. anslår 10 milj. kr. förforskning som har direkt eller indirekt betydelse för äldres hälsoförhållanden.Som ett led i arbetet att stimulera forskning kring de äldres hälso- ochsjukvård har rådet haft en initiativgrupp filisatt för översyn avkunskapsbehovet inom området. Den förändring som pågår i enlighet med hälso- ochsjukvårdspolitisk planering kräver enligt initiativgruppen ett vidgatkunskapsunderlag. Gruppens genomförda inventering ger underlag för bedömningav vad en ökning av rådets stöd skulle kunna ge och visar på behoven av ökadeanslag. Rapporten bearbetas nu inom rådet. Enligt vad jag inhämtat kommer medicinska forskningsrådetvid rådssammanträde att behandla konkreta förslag tillinsatser för forskning inom detta område. Om ökade kunskaper om åldrandets sjukdomar Anf.18 (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Eftersom minfråga var ställd till socialministern, då den innehöll en frågeställning sommest berör den äldreomsorgsdel som ligger på ansvarsområde,kommer debatten inte att bli den jag önskade. Men jag hoppas att förståelsenför den äldreforskning jag efterlyser skall öka i övriga departement som ävenfördelar forskningsresurser. Den utveckling vi ser när det gällerantalet äldre kommer att ställa inte bara på stora prov. År 2000kommer antalet äldre att utgöra av hela befolkningen. Av dessa är deflesta och därmed i mera behov av sjukvårdande insatser. Denstörsta delen av vård och omsorg kommer dock att ligga på ochdärmed kommunernas hemtjänst, dock i nära samarbete med medicinska insatserfrån landstingens sida. Forskningen om äldres levnadsförhållanden och om serviceoch vård till äldre har framför allt finansierats av delegafionen för socialforskning. Även medicinska forskningsrådet, jubileumsfond och andrahar bidragit till äldreforskningen. Detta innebär dock inte att det avsattsstora resurser för detta arbete. Men jämfört med andra sociala verksamhetsområden sombarnomsorg och skola är det inte stora summor pengar som avsatts. Åren1974-1986 har delegationen för social forskning anslagit 20 milj. kr. Den största delen av dessa pengar har gått till det s. k.70-åringsprojektet i . finansierar i huvudsakmedicinsk forskning. Stöd utgår till projekt rörandeåldersdemens, hjärnblödning och lårbensbrott hos äldre. 1984/85 satsades 5miljoner på detta. I landet i övrigt bedrivs forskning i informella grupper iuniversitetsorterna. Fristående stiftelser med landsting och kommuner somintressenter finns på några orter. I driver läns landstingforskning, utbUdning och rådgivning vid . I Stockholmhar nyUgen bildats en stiftelse, . Detta visar ju att det finns spridda goda initiativ.Svagheten är den kortvarighet som sådana projektsatsningar bygger på och sominnebär att kompetens som samlas under några projektår inte kommer att kunnasamlas och tillgodogöras under fastare former. Det är inte bara den rent medicinska kunskapen som är förliten bland sjukvårdspersonal när det gäller äldres sjukdomspanorama, utan detfinns i allra högsta grad även stora brister när det gäller vår kunskap rörandeden socialmedicinska situationen. 2 protokoll 1987/88:39-40 Omökade kunskaper om åldrandets sjukdomar Rentallmänt saknas även statistiska uppgifter rörande äldres levnadsförhållanden.Vi vet inte vilka krav denna ökning av gruppen äldre äldre kommer att ställa påsamhället. Vi vet alltså alltför litet om vilka effekter den stigandemedellivslängden och den ålderspuckel vi ser framöver kommer att få när detgäller behov av service och vård - och detta i en situation när institutioneroch ålderdomshem läggs ned och alltmer av vården sker i eget boende. Inom dennagrupp kommer också ett ökande antal äldre med dement beteende att behöva vård.I dagsläget vet vi inte vad detta kommer att innebära. Detta är den rentmedicinska och sociala aspekten . Anhörigasoch närståendes situation i ett framtidsperspektiv när allt fler vårdas hemmavet vi likaså alltför litet om. Vi äger alltför liten kunskap rörandevårdpersonalens situation. Bristen på personal ger skäl att tala omkris i vården. Denekonomiska aspekten, både för enskilda och för samhället, av dennaomstrukturering vet vi alltför litet om. Vårdar vi med rätt vårdinsats och kostnad som är rimlig? Somsynes är behoven mycket stora. Bristen på professurer med personal som ger enfullödig forskningsmöjlighet är högst besvärande. De spridda projekten med enosäker framtid är inte bra för att erhålla en kunskapsbank av värde.Äldreforskningen är ay tvärvetenskaplig karaktär och kräver samordning. Universitetoch högskola måste naturligtvis finnas med även i denna forskning. Närhetentill vårdutbildningar är likaså viktig. Grundforskning rörande äldressjukdomspanorama är också av vikt. Sjukdomar som Alzheimers sjukdom skapar storångest hos de närstående och anhöriga. Det är viktigt att rätta diagnoserställs när äldre personer drabbas av ett dement beteende. Här saknas allmäntkunskaper. Någonsade en gång att i diskuteras Alzheimers sjukdom lika mycket som aids. Ensådan debatt gör det möjligt att informera allmänheten om sjukdomsorsaker ochatt på så sätt uppmärksamma många på att ett dement beteende inte bara ärberoende på att man blir äldre utan kan diagnostiseras som en sjukdom ochdärmed få en behandling eller ett omhändertagande som är det mest lämpUga. Detär klart bra att den professur som inrättas vid ipsykiatrisk geriatrik kommer till stånd. Men som det har framgått av mittinlägg, behövs det betydligt mera för att vi skall kunna säga att vi med stödav forskningsresultat kan påstå att vår äldreomsorg bedrivs på ett riktigtsätt. Det är mycket bråttom, om vi skall kunna förhindra att utvecklingen gåross ur händerna. Redani dag är det kris i vården, inte minst inom äldreomsorgen. Då räcker det intemed bara en professur, alltför sent påkommen, och för övrigt projektarbetenutan sammanhållning. Skall äldreomsorgen kunna bli av hög kvalitet, måste dettill extra resurser för att klara de insatser som behövs. Detta gäller inteminst på forskningssidan. Jagvill därför fråga utbildningsministern om han är beredd att verka för attäldreforskningen får ett ökat stöd, inte minst genom mera resurser. Jag vill som svar på den sista frågan och som tillägg till vad jagförut sagt nämna att äldreberedningen har avlämnat sitt slutbetänkande tillsocialdepartementet. I betänkandet föreslås att forskningsrådsnämnden ochdelegationen för social forskning får i uppdrag att utarbeta ett samlat programför äldreforskning. Förslaget är remissbehandlat och bereds iregeringskansliet. Anf.20 (); Det är alldeles riktigt att äldreberedningen har pekat på de bristersom finns när det gäller äldreforskningen. Det är bra att den har kommit tillstånd. Menredan i dag är det viktigt att man på alla departement är medveten om vad denäldreutveckling som vi har att vänta kommer att innebära i form av krav påökade resurser. Där är det en stor brist att vi har så små kunskaper omåldrandet. Jag tycker det finns all anledning att ta på oss ett ansvar för attdet här kommer att förändras. har därvid ett stortansvar. Jag kommer att medintresse följa utvecklingen i detta ärende. Omboendekostnaderna i nybyggda områden Överläggningenvar härmed avslutad. 7§ Meddelande om svar på interpellationerna 1987/88:121 och 132 har framställt två interpellafioner, en omanvändning av aborterade för medicinsk behandling och en om ökaderesurser för psykoanalytisk och psykoterapeufisk behandling. Pågrund av min arbetsbelastning kommer interpellationerna inte att besvaras inomföreskriven fid. Vi har kommit överens om att de besvaras . 8 § Svar påinterpellation 1987/88:108 om boendekostnaderna i nybyggda områden har i en interpellafion frågat mig om jag är medveten omatt av hushållen i nybyggda bostadsområden i exempelvis Stockholmhar så låga inkomster att de ligger under socialbidragsnivån. Utgångspunktenför interpellation är en undersökning som kommungjort om hushållens ekonomi på - ett nytt bostadsområde medflerbostadshus i ytterstad. Jag har tagit del av undersökningen ochkan då konstatera att av hushållen på ficksocialbidrag . I totalt uppbar av hushållensocialbidrag under en månad Prot, 1987/88:39 1986. Antalet socialbidragstagare på ligger således inte övervad som är normalt för som helhet. OmboeH k d Det förefaller därför anmärkningsvärt attundersökningen genom inter- u j ij vjuer fick fram resultatet att av hushållen hade na i nybyggdaområden ' inkomster som understegsocialbidragsnormen. Det är också anmärkningsvärt att av dem som lågunder socialbidragsnormen uppgav att de inte alls hade haft några ekonomiskaproblem . Socialdepartementetsarbetsgrupp med uppgift att analysera orsakerna till socialbidragens utvecklingredovisade sin slutrapport. I den konstaterades att avsocialbidragstagarna i landet av socialsekreterarna bedömdes ha högbostadskostnad som orsak fill socialbidragsbehovet. EvaZetterberg frågar vidare om regeringen avser att vidta några åtgärder medanledning av den aktuella situationen i nybyggda bostadsområden. Frågan rör ibetydande delar oUka bostadspolitiska åtgärder, som inte ligger inom mittansvarsområde. Jag vill därför bara helt kort redogöra för hur det individuellabostadsstödet fill hushållen har utvecklats. Denundersökning som refererar till avser förhållandena . har statens och kommunernas stöd till barnfamiljermed höga boendekostnader byggts ut betydligt. Senast höjdes hyresgränserna förbostadsbidragen , med . Frånden läggs bostadsbidragen om, så att de mer än tidigare riktastill hushåll med höga boendekostnader. tas de första stegen för attge bostadsbidragshushållen stöd till en bostadsstandard som ger varje barn etteget rum. Hyresgränserna höjs då med . per månad.Sammantaget innebär dessa förändringar att bostadsbidragen för exempelvis entvåbarnsfamilj ökar med . Enligtvad jag har erfarit avser bostadsministern att föreslå att den påbörjadeomläggningen av bostadsbidragen fortsätter med ytterligare höjningar . Undersamma tid har också barnbidragen och flerbarnstilläggen höjts kraftigt. Sålundahöjdes barnbidraget 1987 med . för en familj med två barn ochmed . för exempelvis en fembarnsfamilj. Regeringenkommer naturligtvis att framöver noga följa kostnadsutvecklingen i nybyggdabostadsområden. Jag är också väl medveten om de problem som höga hyresnivåer inya bostadsområden kan medföra. Jag anser dock att regeringen gjortvad som varit möjligt för att stödja i sammanhanget särskilt utsatta grupper. 23 (vpk): Jag tackarsocialministern för svaret på min interpellafion. I interpellationen utgår jag från det faktum att många nybyggda bostadsområ den med flerfamiljshus har orimUgt höga hyror med åtföljande stort socialbidragsberoende/en levnadsnivå under socialbidragsnivån. I Stock holm, och finns det exempel på äldre bostadsområden, där hushållen har orimligt höga socialbidragskostnader. 20 Till detta kommer det faktum att det i vissanybyggda bostadsområden finns en stor andelhushåll som har svag ekonomi - inkomsterna ligger under socialbidragsnivån -men som av olika skäl ändå inte har ansökt om eller erhållit socialbidrag. Mittexempel kommer från en intervjuundersökning som företoghösten 1986, och det gäller det nybyggda bostadsområdet . Denaktuella månaden hade "bara" av hushållen beviljatssocialbidrag - dvs. det ungefärliga genomsnittet för . Men för hela1986 rörde det sig om . För övrigt har siffrorna, tyvärr, stigitavsevärt därefter. Detoroväckande i just detta sammanhang är dock att av hushållen undersamma månad redovisar inkomster under socialbidragsnivån. Den härundersökningen är inte den enda som visar just på låga inkomster. Expertgruppenför studier i offentlig ekonomi redovisade 1986 att av hushållen i helalandet beräknas ha årsinkomster under eller omkring socialbidragsnivån. Bordeinte detta föranleda arbetsgrupp för socialbidrag attundersöka hur det dolda socialbidragsbehovet ser ut i andra bostadsområden ochatt göra en jämförelse med förhållandena i hela landet? Avjust Skarpnäcksundersökningen framkommer vidare att av de av hushållen somligger under socialbidragsnivån skulle behöva ligga under dennanivå, om dessa hushålls hyror hade varit i nivå med hyrorna i äldrebostadsområden i angränsande stadsdelar. Iandra stadsdelar med stort socialbidragsberoende kan man peka på andra Orsakertill detta beroende än just de höga hyrorna -1, ex. arbetslöshet och brist påbarnomsorg. AvSkarpnäcksundersökningen framgår också att förvärvsfrekvensen är mycket hög.Vidare utgör de heltidsarbetande av befolkningen. Särskilt anmärkningsvärtär att i familjer med två föräldrar mer än en tredjedel av föräldrarna måstearbeta heltid. I familjer med ensamstående föräldrar tvingas över hälftenarbeta heltid. Det här är för mig väldigt oroande siffror, vilka klart pekar påde sociala konsekvenserna av höga hyror. Konsekvenserna för barnen är ocksåhelt uppenbara: långa dagar på dagis eller hos dagmamma. Men det finns flersociala konsekvenser. I andra områden -1, ex. i och Dalen - tvingasfamiljer byta ned sig, därför att man inte har råd att bo kvar i sina nybyggdalägenheter. Dessutom tenderar antalet skilsmässor och andra sociala problem attöka. Detär just med anledning av de sociala konsekvenserna av höga hyror som jag harframställt min interpellation till socialministern. Det är bra attsocialministern är medveten om de problem som höga hyror för med sig och atthon ämnar följa den här frågan framöver. Däremot anser jag.inte att regeringenkan nöja sig med de åtgärder som nämns i svaret. Barnbidragoch bostadsbidrag har höjts, men även kostnaderna för barn, hyror och mat harökat. Bostadsbidragens övre gräns har höjts, men den lägre gränsen har tagitsbort. Vidare har bostadsbidraget urholkats, . Inte heller 1988motsvarar bostadsbidraget den faktiska hyresnivån i nybyggda områden.Bostadsstödet till hushåll utan barn har tagits bort, och bostadsstödet tillungdomar är i stort sett endast till för studerande. Vi i vpk har imotioner föreslagit andra stöd i bostadshänseen- Omboendekostnaderna i nybyggda områden Prot.1987/88:39 de. Vi har exempelvis föreslagit ett stopp för den garanteraderäntan och en 7 december1987 sänkning av räntan när det gäller nyproduktion. n h d k t d säger socialministern i svaret att det blir ytterligarehöjningar 1989. , , , , det att bostadsbidragen dåkommer att omfatta nyproduktionshyror samt att na inybyggda områden ° ' ' man avseratt återge hushåll där man inte har barn men där man har låga inkomster rättentill bostadsbidrag? Det finns naturligtvis också andra åtgärder, som skulleinnebära en förbättring för barnfamiljer och låginkomsttagare - t. ex. slopandeav matmomsen, införandet av sex timmars arbetsdag för alla samt införandet avden s. k. SOFT-reformen. Mofivet till att införa SOFF är rättvisekravet.