prot · GB0958 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:58 Förhandlingarnaleddes av andre vice talmannen. ' § Justerades protokollen för den 19 och 20 innevarandemånad. 2 § Svar på fråga 1987/88:305 om ursprungsmärkning avlivsmedel har frågat mig närregeringen ämnar lägga fram förslag om märkning av potatis och övrigalivsrnedel och om förslaget kommer att innehålla krav på ursprungslandsmärkningenligt tidigare centerkrav. Regeringen gav livsmedelsverket i uppdrag attföreslå ändrade bestämmelser om märkning av livsmedel med avseende påkonsumentens behov av information vid valet av livsmedel. Avsikten var attunderlätta för konsumenterna att bedöma en vara mot bakgrund av sådana faktorersom är väsentliga för dem. Uppdraget gäller viktiga konsumentfrågor. Livsmedelsverketräknar med att kunna redovisa sitt förslag i början av . Regeringenavser att möjligt ta ställning till de förslag som kommer att lämnas.Märkning med ursprungsland är en av de frågor som behandlas i förslaget. 2 (); Jag tackar för svaret, i vilket det i stort sägs vänta och se. Det är klart att det är en besvikelse för mig och mångakonsumenter att vi inte kan få ett klart besked från regeringen om att dettasjälvfallet skall leda fram till ett krav även från regeringens sida på attvåra livsmedel skall vara försedda med ursprungslandsmärkning. kan konsumenterna inte lita på den information somde får i butikerna. De blir förda bakom ljuset. Den potatis som den senastedebatten har gällt köptes i tron att potatisen var svensk. På påsarna stod detnämligen att potatis är säker mat. Detta trodde naturligtvis konsumenterna.Ändå har det visat sig att två tredjedelar av de bekämpningsmedel som finns iimporterade frukter och grönsaker är antingen totalförbjudna, förbjudna påätliga växtdelar eller inte godkända i . De kan innehålla DDT- Prot.1987/88:58 28januari 1988 ' Om ursprungsmärkning av livsmedel liknandepreparat, som t. o. m. misstänks vara cancerframkallande, arsenik,hormonpreparat och annat. Det är konstigt att vi inte kan få ett klart besked ifråga om detta. Om vi har förbjudit bekämpningsmedel här i av miljö-och hälsoskäl, så skulle det vara absolut förbjudet att importera livsmedel somär producerade på detta sätt. Vi har diskuterat dessa frågor tidigare, men vi har intefått gehör för våra krav. Nästa steg blir då att kräva ursprungslandsmärkning,eftersom konsumenterna då kan välja. Ett annat sätt att gå vidare i denna frågaär att låta och konsumentombudsmannen informera om hurlivsmedlen är producerade. Det måste ju vara lika viktigt att få reda på varlivsmedlen kommer ifrån som var möbler, kläder och leksaker kommer ifrån.Tänker regeringen och arbeta för att ochkonsumentombudsmannen får i uppdrag att informera bättre om livsmedel? Det är självklart, att om livsmedelsverkethar fått i uppdrag att lägga fram ett förslag till regeringen och kommer attlägga fram detta förslag , skall jag väl ändå inte föregripa dettaarbete. Vi måste först få veta vad livsmedelsverket föreslår. själv upp ganska många faktorer som är viktiga för konsumenterna.Frågan är hur man på bästa sätt skall sammanföra olika faktorer som är viktigaav de skäl som anger, så att konsumenterna förstår. Enstressad konsument som går in i en butik skall ha möjlighet att överblicka vadhan köper. Därför är det angeläget att man väljer ut den viktigaste informationen.Regeringen kommer att möjligt lägga fram förslag utifrån livsmedelsverketsredovisning. Ursprungslandsfrågan är en av de saker som livsmedelsverketarbetar med. Det är dessutom redan nu fullt möjligt och mycket bra - det harjag sagt många gånger- att svenska producenter som har produkter somkvalitetsmässigt är överlägsna också talar om att dessa produkter är svenska.Det gör allt fler. Det är bra, och det finns ingenting som hindrar dem från attgöra det också. 4 (): vill jag tolka uttalandemycket välvilligt så, att krav på ursprungslandsmärkning kommer att ställas. Iannat fall kommer naturligtvis vi från sida att upprepa vårt krav.Hittills har vi inte fått något stöd för vårt krav på förbud mot att importerasådant som är producerat på ett sätt som inte är tillåtet i . Är dettanågonting som vi kan få ett positivt besked om ? Det är en helt annan fråga. Vi får hålla osstill de frågor som är ställda. Jag besvarar gärna en fråga om detta, men ensådan fråga är inte upptagen på dagens föredragningslista. 6INGBRITT IRHAMMAR (c): När det gäller kvaliteten på våra livsmedeloch konsumenternas möjlighet att välja rätt ute i butikerna kan jag inte seatt dessa två saker kan skiljas åt, utan konsumenterna måste ges alla chanseratt välja rätt. Vi måste se till att det inte kommer in produkter som kan varaskadliga för människors hälsa. Vi har ofta betonat livsmedlens påverkan påhälsan, och det har gjorts undersökningar om detta, t. ex. av cancerkommittén.Om vi väljer rätt föda och tillagar den på rätt sätt skulle vi, enligtcancerkommitténs beräkningar, kunna minska allvarliga folksjukdomar ,bl. a. cancer och hjärtinfarkt. Därför är alla vinklingar när det gällerlivsmedlens kvalitet av stor betydelse för konsumenternas möjligheter att väljarätt. Meddelande om f råge- Om familjerådgivningens framtida organisation Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Meddelande om svar på fråga 1987/88:302 Då statsminister på grund av sjukdom ärförhindrad att närvara, kommer Per Stenmarcks fråga om ödeatt besvaras . 4 § Svar på fråga 1987/88:216 om familjerådgivningensframtida organisation har frågat mig hur man kommeratt hantera frågan om familjerådgivningens framtid. Bakgrunden till frågan äratt hos regeringen begärt att man skyndsamt skall ta upp frågan omhur familjerådgivningsverksamheten skall kunna tryggas. Jag vill som svar på frågan meddelaatt regeringen uppdrog åt att se över frågan omfamiljerådgivningen. 9LENA (): Jag ber att få tacka för svaret. Anledningen till min fråga är den stora oron ute ilandstingen, där man nu i besparingssyfte ser över siri oreglerade verksamhet.Jag känner till uppdraget till , och jag har läst det noga. Detskrämmer mig en del, därför att man har gjort en total koppling mellanfamiljerådgivningen och samar-betssamtalen. Om vi vill trygga familjerådgivningensframtid kan vi inte vänta på att det görs en omfattande utvärdering avsamarbetssamtalen, t. ex. i vad mån de leder till att föräldrarna blir överensoch i vilken utsträckning enigheten består. Man måste, enligt min uppfattning,inte koppla samman dessa saker. Familjerådgivningen är till för att undvikaseparation. Samarbetssamtalen är till för att göra en separation så bra sommöjligt. Jag tror att det är viktigt att inte förskjuta tyngdpunkten hosfamiljerådgivningen i detta avseende. Om handikappades rätt att adoptera barn Man märker en ökad efterfrågan ute i landet på denkvalificerade rådgivning som familjerådgivningen kan ge, med den stränga sekretesssom råder - den är ju strängare än sekretessen i fråga om socialtjänsten.Efterfrågan har ökat på grund av förändringar i familjelagstiftningen,befolkningsomflyttningar, styvfamiljernas situation, de förändrade könsrollerna,misshandelsfrågorna och på grund av att vi har fått en ökad kunskap ochmedvetenhet om värdet av den förebyggande verksamheten. Jag vädjar till att ta ut frågan omhuvudmannaskapet, och jag vädjar till att bevaka att den härfrågan inte långhalas. Att regeringen gav dettauppdrag skall absolut inte tas som ett tecken på att vi vill långhala frågan.Tvärtom är det så att besitter en ansenlig kompetens på det härområdet, vilket innebär att man bör kunna göra en rivstart i självautredningsarbetet. Jag vill också gärna säga att kopplingen mellanfamiljerådgivning och samarbetssamtal är logisk på det sättet att bådainsatserna rör samma konfliktsituationer för människor. För mig är det dåganska naturligt att diskutera roller och uppgifter för dessa insatser i ettsammanhang. Jag kan instämma med att detta inte skall talång tid. Vi behöver skyndsamt få svar på dessa, för människor i konflikt,centrala frågor. På den punkten är vi helt överens. 11 (): Den här frågan har utretts , dåmedicinalstyrelsen fick i uppdrag att analysera erfarenheterna frånfamiljerådgivningen. fick samma uppdrag. villeman avvakta abortutredningens arbete. , i samband medsocialtjänstpropositionen, bröt man ut familjerådgivningen samt den barn- ochungdomspsykiatriska verksamheten. Den kommitté som tillsattes då har konstateratatt det behövs ett organ vid sidan av de övriga etablerade verksamheterna. Jag vänder mig, som jag gjorde tidigare, litet motkopplingen att man skall avvakta hela utvärderingen av samarbetssamtalen och sei vilken utsträckning det finns enighet osv. I så fall måste man vänta mycketlång tid. Men eftersom det händer så mycket i landstingen nu är det viktigt attfrågan om huvudmannaskap ut snabbt. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på fråga 1987/88:303 om handikappades rätt att adoptera barn har frågat mig om handikappär ett hinder för adoption samt om jag är beredd att aktivt medverka till atthandikappade blir bedömda efter övriga kriterier och på likvärdig basis iadoptionsutredningen. Utgångspunktenför den svenska regleringen av adoptionsverksamheten är att enadoption skall vara till barnets bästa. Någon absolut rätt för familjer attadoptera finns inte. Vid varje adoption görs en bedömning om den sökandefamiljen har möjlighet att ta emot ett barn och ge det en bra vård och omsorgunder hela dess uppväxttid. Svår sjukdom eller handikapp kan därvid utgörahinder för adoption. Detta är dock ingen generellt verkande princip. Detförekommer att handikappade adopterar barn. Bedömningen av familjernasmöjlighet att klara barnet görs från fall till fall. Jag utgår från att denbedömningen sker utan fördomar och schabloner. Jag vill tillägga att handikappades möjligheter att deltai olika verksamheter successivt ökar i takt med att samhället blir mertillgängligt. Det finns anledning att anta att handikappades möjligheter attadoptera också påverkas i positiv riktning av denna utveckling. De allra flesta barn som adopteras i kommer frånandra länder. I dessa fall måste man vara medveten om att myndigheten ellerdomstolen i barnets hemland kan göra en annan bedömning än vad svenskamyndigheter gjort beträffande en familjs lämplighet. Om handikappades rätt att adoptera barn 13SYLVIA (): Jag tackar försvaret. Bakgrunden till min fråga är att det för människor medhandikapp är en realitet att bli bedömd efter en annan måttstocki samband medansökan om adoption - trots att alla vet att eventuella brister som förälderinte alls har något naturligt samband med något handikapp. De som trots sitthandikapp försöker att få adoptera ett barn upplever alltså att dediskrimineras, och det tycker jag är oacceptabelt. Statsrådet säger att det förekommer att handikappadeadopterar barn, och det vet jag att det gör. Det har sagts mig att det behövskontakter och god övertalningsförmåga. Men sådant borde inte vara nödvändigt. Jag vet att detta problem har flera orsaker och att viinte kan påverka alla. Men ofta går det att påverka, och det är nästan aldrighelt omöjligt - utom då vi inte alls försöker. Om t. ex. socialsekreterarna isina utredningar intar den ståndpunkten att det egentligen inte finns något somsäger att det är svårare att vara barn till föräldrar med handikapp, så ärdetta ett sätt att flytta fram positionerna. Om de därtill i utredningarnaframhåller de möjligheter till stöd och hjälp som finns i när detgäller personer som har ett handikapp, kommer man ett steg till. Jag troralltså att socialnämnderna kan bidra till en förändring. Om de tillstyrker enansökan, ju detta för att man är beredd att ställa upp med extra stöd. Vi fick veta att har fått iuppdrag att utvärdera insatser på några områden och iförhållande till vissa grupper. Jag vill fråga statsrådet: man pröva om detgår att hänföra den här frågan till något av de utpekade områdena, eller kanuppdraget till utvidgas, så att det även gäller socialtjänstensmöjligheter att underlätta för handikappade att få bli adoptivföräldrar påsamma villkor som andra? Om handikappades rätt att adoptera barn För mig personligen har frågorna omhandikappades möjligheter att adoptera spelat en ganska stor roll under årenslopp. Jag har varit inblandad i många sådana diskussioner som har gälltmedlemmar i de förbund där jag har varit verksam. Jag vet av de diskussionersom har förekommit i enskilda, konkreta fall att det ofta är brist på kunskapom hur handikappade lever och klarar av vardagslivet som ligger bakom enförhållandevis negativ inställning till möjligheten att ta hand om ettadoptivbarn. I den mån det är detta som är problemet står vi här inför sammauppgift som är fallet inom väldigt många områden av handikappolitiken. Detgäller att visa på handikappades möjligheter att både leva ettnormalt och aktivt liv och att ta sin del av ansvaret för familj ochförsörjning. Adoptionsfrågorna blir på det sättet en del av hela den utvecklingsprocesssom leder till att handikappade blir mer delaktiga i samhället. Jag ser gärna att vi tillsammans, efter hand som viutvecklar insatser och välfärd på detta viktiga område, steg för steg ocksåförbättrar möjligheterna att adoptera. Men den mest avgörande invändningen i dehär sammanhangen kommer inte från svenska myndigheter utan från de länder sombarnen kommer ifrån, där man ställer sig frågande och är tveksam samt ofta haren direkt negativ inställning. I.dessa fall har vi ju utomordentligt svårt atthär göra någonting åt denna inställning. Detta är den verkligt stora ochväsentliga frågan när det gäller att öka handikappades möjligheter att ta handom ett adoptivbarn. 15SYLVIA (): Jag vill tacka för dessa kompletterandeupplysningar, som naturligtvis glädjer mig. Det sägs ju också i svaret att detfinns anledning att anta att handikappades möjligheter att adoptera kommer attpåverkas i positiv riktning i samband med utvecklingen av samhället. Det trorjag också, men jag tycker att man kanske borde påskynda denna utveckling litetgrand. Det tror jag att man kan göra genom att försöka påverka även myndigheteri de länder från vilka barnen kommer. Vi kunde åtminstone föra en sådan debatti att det kommer fram dels att det finns möjligheter att få stöd här ivårt land på ett annat sätt än vad som kanske är fallet i andra länder, delsatt det, som jag sade tidigare, faktiskt inte finns något samband mellan attvara handikappad och att vara en sämre förälder. Det kan vara jobbigt att varaförälder till ett handikappat barn, men jag tror inte att det är jobbigt attvara barn till en handikappad förälder. Jag anser alltså att vi skall fortsättadebatten och försöka påverka i rätt riktning. Överläggningen var härmed avslutad. 6 §Svar på fråga 1987/88:306 om diabetikers rätt att teckna visst slag avförsäkringar i har frågatsocialministern om hon är beredd att medverka till att diabetiker skall kunnateckna försäkringar mot lyte och men och sveda och värk. Frågan har överlämnatstill mig. Jag förutsätter att avser någon typ avsjuk- eller olycksfallsförsäkring. gäller för sådan försäkringatt försäkringsbolagen - inom ramen för god försäkringssed - har frihet attsjälva bestämma vilka risker de skall försäkra och vilka krav på denförsäkrades hälsa m. m. som skall ställas för att försäkring skall beviljas iett enskilt fall. Till stor del har försäkringsbolagen gemensamma riktlinjerför hur prövningen skall gå till i enskilda fall. I fråga om diabetiker berorbedömningen bl. a. på vid vilken ålder sjukdomen har debuterat och om det hartillkommit några komplikationer. Ofta får diabetikern teckna sjuk- ocholycksfallsförsäkring, fast premien som regel blir högre än för den som är heltfrisk. Vid allvarligare sjukdomstillstånd vägras dock försäkring. En statlig utredning - försäkringsrättskommittén - hartagit upp denna fråga i betänkandet (SOU 1986:56) Personförsäkringslag.Kommittén föreslår inte någon ändring i gällande rätt på denna punkt. Remissbehandlingen av kommitténs förslag har nyligenavslutats. Förslaget har i denna del fått ett blandat mottagande.Handikapporganisationerna, kritiserar det och menar att man genom lagstiftningbör säkra en rätt för personer med handikapp eller andra funktionsnedsättningaratt teckna försäkring till samma kostnader som andra. Många andraremissinstanser delar kommitténs åsikt att lagen inte bör bestämma vilka riskerförsäkringsbolagen skall försäkra. De förslag som kommittén har lagt fram skall nu övervägasinom . Inom ramen för det arbetet kommer även den frågasom har tagit upp att behandlas. Jag håller med om att frågan ärviktig, men jag kan inte nu ta ställning till vad som bör göras. Om diabetikers rätt att teckna visst slag av försäkringar 17 i (m): Jag tackar för svaret. Jag hoppas att den beredning som skall ske i departementetkommer att utfalla positivt, dvs. till diabetikernas fördel. Många diabetikeranser att det faktiskt är så, fru statsråd, att den bedömningsom försäkringsbolagen gör i sådana här fall baserar sig på gammal medicinskkunskap. Diabetiker lever och verkar numera precis som vi andra som kallasfullt friska. Diabetikerna anser att de är diskriminerade, och jag hoppas attdet arbete som är på gång i departementet kommer att innebära att dessamänniskor kan känna sig litet mer människovärdiga i vårt samhälle. En motion i detta ämne kommer attbehandlas av , och jag hoppas att det som framförs imotionen kan läggas in i det arbete som skall bedrivas i departementet. Överläggningen var härmed avslutad. Om finska språkets betydelse vid tjänstetillsättningar 7 § Svar på fråga 1987/88:309 om byggnadsplanerna förÖrebro polishus har frågat mig varförbyggnadsplanerna för tycks ha ändrats. Polisens lokaler i är inte bra. En om- ochtillbyggnad av polishuset har därför planerats. har tillregeringen redovisat ett byggnadsprogram och begärtprojekteringsuppdrag för en byggnad i . Byggnaden är avsedd inte bara förpolisen utan också för åklagarmyndigheten och häktet. Projektet har ännu intekommit i gång. I linje med önskemål från redovisasinvesteringar i byggnader i årets budgetproposition i en treårsplan. Regeringenföreslår också en ny anslagskonstruktion som skall öka möjligheterna att meralångsiktigt planera polisens lokalförsörjning. Regeringens planeririg ärredovisad i budgetbilaga och utgår i stort frånbyggnadsstyrelsens förslag. Polishuset i finns med i den planen. Det äralltså egentligen inte fråga öm några ändrade byggnadsplaner utan om ett annatsätt att redovisa prioriteringen'. 19 (): Tack,statsrådet , för svaret. En söndagsmorgon, , revs Nikolaiskolan iÖrebro. Det skedde på begäran av med anledning av att detplanerades en om- och tillbyggnad av polishuset, vilken skulle ta en stor delav kvartersmarken i anspråk. Det är nu detta skedde. Fortfarandegapar den obebyggda tomten som ett stort hål. har fortsattaförhandlingar pågått, och det har skett ändringar och justeringar iritningarna. Kommunen har anpassat sitt byggande, bl. a. det parkeringshus manplanerar, efter att ett polishus skulle komma till. som gått har också nuvarande polishus fåttförfalla ytterligare. Flera fönster har murknat, och det läcker in vatten påmånga ställen. Vi i är väldigt bekymrade över att bygget intetycks komma i gång heller. Vore det inte möjligt för statsrådet att göra enomprioritering, på det sätt som tycks ha skett beträffande , så attbyggandet av ett polishus i får starta under detta år? Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på fråga 1987/88:311 om finska språkets betydelse vid tjänstetillsättningar har frågat mig om jag ärmedveten om att regeringens beslut att upphäva kungörelsen från år1930 angående finska språket som merit vid tjänstetillsättningar i Norrbottenkan misstolkasoch att en precisering behövs för att klargöra finska språkets betydelse vidtjänstetillsättningar. Kunskaper i finska språket utgör naturligtvis fortfarandeen merit vid tillsättning av tjänster i , där finska sedangammalt är många människors modersmål. Detsamma gäller för övrigt också i andradelar av landet, t. ex. beträffande tjänster vid en arbetsförmedling med mångafinsktalande arbetssökande. När kungörelsen kom till rådde andra förhållanden då detgäller finska språkets utbredning både i och i övriga delar avlandet. Kungörelsen upphävdes, eftersom den inte längre var något verksamtinstrument för att förstärka finska språkets ställning i . Jag trorinte att upphävandet kan misstolkas. gäller nya lagregler om meritvärdering.Skickligheten skall numera sättas främst. Det betyder att all erfarenhet som ärrelevant för den lediga tjänsten skall beaktas. Språkkunskaper nämns därviduttryckligen i-lagmotiven. Särskilda informations- och utbildningsinsatser görs,också med jämna mellanrum'både inom departementen och inorri övriga myndigheternär det gäller de statliga myndigheternas rekrytering av personal. Därkommer-självfallet olika preciseringar i fråga om meritvärdering till uttryck,liksom i regeringens praxis i tillsättningsärenden. Om finska språkets betydelse vid tjänstetillsättningar Anf.21 (): Jag tackarcivilministern för svaret. När folk började ringa till mig och frågadeom orsaken till att regeringen har avskaffat kungörelsen beträffande meritvärdetav kunskaper i finska språket vid tillsättande av tjänster blev jag glad - inteåt åtgärden som sådan utan över att det har funnits en bestämmelse ända sedan1930 som ger meriter åt den som är finskspråkig. Man har ju fått lära sig attskolöverstyrelsen först utfärdade rekommendationerriktade mot bestämmelser i skolor i vilka förbjöd eleverna att talafinska i skolans omgivning. har man ju mycket effektivt utarmatdet finska språket, som faktiskt var och är modersmålet för många,kanske de flesta, i . till frågan: Jag är givetvis relativt nöjd med svaret.Visserligen står det talat om språkkunskaper i lagtexten, men om jag skall,bedöma alla de reaktioner som jag har mött och ,undrar jag om det inte skulle behövas ett tillägg i lagen. Jag förstår att maninte kan göra ett sådant tillägg , men om man skulle finna bevis för attfinska språket inte längre gäller som merit i kanske det blirnödvändigt med ett tillägg. Min fråga till statsrådet blir därför: Eftersom finskaspråket, som jag uppfattat det, har medvind i , är statsrådet redo attta en titt på lagstiftningen om det skulle ha blivit negativa effekter avregeringens beslut? Om finska språkets betydelse vid tjänstetillsättningar Först vill jag för att finska gäller som merit vid tjänstetillsättningar i ,liksom i landet i övrigt. Jag är angelägen att vi på olika sätt sprider detta,så att man inte får den föreställningen att i och med att vi har upphävt den gamlabestämmelsen så skulle finska inte längre vara en merit. Jag vill alltsåunderstryka att finska fortfarande gäller som merit i , liksom ilandet i övrigt. Får jag också säga att vi här givit vår personalmyndighetSIPRI i uppgift att gå ut till myndigheterna i sin utbildningsverksamhet ochinformera om de bestämmelser som gäller vid tjänstetillsättningar. Det varsärskilt viktigt att få ut den informationen när vi vände på det här medförtjänst och skicklighet så att skickligheten sattes före. Det krävs enordentlig information ut till verkschefer och andra för att få genomslag för ensådan förändring. Jag har hitintills inte mött några problem i den meningenatt vi skulle ha fått in överklaganden för att myndigheterna inte följerbestämmelsen, t. ex. inte tar hänsyn till tvåspråkighet eller kunskaper ifinska. Därför är det min förhoppning att den information som vihar gått ut med skall ha nätt alla myndigheter. Om det skulle visa sig att detfinns brister i informationen, är naturligtvis jag och regeringen beredda attöverväga olika insatser som kan erfordras för att få ut en korrekt information. 23 (): Det var ett glädjande besked om informationen. Vid det härtillfället är det onödigt att fortsätta debatten. Vi får i stället vara nöjdamed statsrådets svar och se tiden an. Jag vill bara att alla skall förståvarför jag har framställt min fråga. Man har varit uppriktigt oroad för att detaktuella beslutet skulle innebära én försämring av finska språkets ställning iSverige. Överläggningen var härmed avslutad.