prot · GB0926 · 1987-12-31 00:00:00 — Det har också förekommit tidigareresolutioner i den här frågan, eftersom arbetsgruppen har funnits sedan 1980.De uttalanden som har gjort i anledning av att enarbetsgrupp har tillkommit har varit värdefulla och viktiga i arbetet. Vad det nu rör sig om är inte en resolution av dennakaraktär utan om att göra en förklaring - eller resolution - som skulle kunnavara ett första steg mot en konvention. Vid det seminarium jag talade om ladesdet fram ett utförligt förslag i den riktningen. Jag vill också nämna att FEDEFAM har tagit upp frågan ochanser att man fått en positiv respons från FN;s arbetsgrupp för en sådanförklaring, som mera i detalj gär in på de olika problemen som rör försvinnanden,men att en sådan förklaring inte har karaktären av en konvention. Det är inte främmande för att manarbetar på detta sätt. Många av de framsteg som har skett på de mänskligarätfigheternas område har börjat med en förklaring eller resolution för attdärefter, när tiden är mogen, övergå till konvention. Mänskliga rättigheter och rätten till självbestämmande Anf.9 (): Återigen ligger det på vårt bord en fempartimotion sombehandlar de mänskliga rättigheterna i . En fempartimotion är entung markering från vår riksdag och ett bevis för den utomordentliga vikt somvi i vårt land fäster vid respekten för de mänskliga rättigheterna, såvälenligt som enligt . Vi påminner i vår motion om det fredspris som utdelades avNorges nobelkommitté till 1975, vilket han dock inte självkunde ta emot vid ceremonin i . Det finns all anledning för oss att nu uttrycka vårtillfredsställelse över att man i ändrat uppfattning om Sacharov och atthan tillåtits återvända till . Sacharov har också haft modet att redan isamband med att förvisningen hävdes direkt till generalsekreteraren att hans kamp för de mänskliga rättigheterna skulle fortsätta. I slutdokumentet från erkänner deundertecknande staterna "'den allmänna betydelsen av de mänskligarättigheterna och grundläggande friheterna, vilkas respekterande är enväsentlig faktor för den fred, rättvisa och välfärd som är nödvändiga för attsäkerställa utvecklandet av vänskapliga förbindelser och samarbete mellan demliksom mellan alla stater". Jag vill också påminna om och understryka attde undertecknande staterna förklarar sig vara bundna av de internationellakonventionerna om mänskliga rättigheter. Vi hävdar i vår fempartimotion att en statsledning, somgör anspråk på att bli betraktad såsom aktivt arbetande för världsfred, måstevisa sin goda vilja bl. a. genom att förverkliga ingångna avtal om mänskligarättigheter. Vi är djupt oroade av det faktum att så mångasamvetsfångar fortfarande sitter i fängelser och läger, dömda för förtal avSovjetunionen, ligistfasoner, antisovjetisk agitation, våldsamt motstånd osv.Brottet är egentligen något annat, t. ex. brevväxling med utlandet, studium avhebreiska, anhållan om tillstånd att utvandra. Naturligtvis hälsar vi med djup tillfredsställelse att densenaste tidens "glasnost" och "perestrojka" lett tillfrigivning och utresetillstånd för ett större antal än , dåca 50 000 fick tillstånd att utvandra. Men detta är trots allt bara några få iförhållande till det antal som enligt konventionen skulle ha sin självklararätt att resa ut ur sitt land - lika väl som rätten att återvända tilldetsamma. Vi konstaterar således att några av dessa människor, vilkas namn vinämnt i en bilaga tin vår motion, är frigivna, t. ex. Yosif Begun, YosifBerenstein och . Vi villockså för framtiden ha goda relationer med . att viskall kunna uppfatta som trovärdigt i kampen för fred och mänskligarättigheter måste fortsätta på den förhoppningsvis fastlagda kursen motfrisläppande av samvetsfångar, mot beviljande av ansökningar omutresetillstånd. Man måste upphöra med att förfölja oliktänkande, upphöra medatt döma dessa till långvariga straff och/eller förvägra dem rätten attutvandra. Utskottet säger i detta sitt betänkande, 1987/88:4, attden "har tagit varje tillfälle i akt att påtala de sovjetiskajudarnas och samvetsfångarnas situation. Regeringen har i olika internationellasammanhang som t.ex. FN, ESK och kritiserat förbrotten mot de mänskliga rättigheterna, för förföljelsen och fängslandet avoliktänkande samt för att människor förvägrats rätten att emigrera." Vidare anser utskottet "att regeringen även ifortsättningen bör upprätthålla trycket på den sovjetiska ledningen att visarespekt för de mänskliga rättigheterna enligt överenskomna internationella principersamt att såväl judar som andra sovjetmedborgare ges sina grundlägganderättigheter vari inkluderas rätten att utvandra". Vi motionärer noterar att utskottet konstaterar attregeringen måste fortsätta trycket på . Som representant i vårriksdag för aktionskommittén för judar vill jag deklarera att såväl vihär i vår svenska riksdag som ledamöter i andra demokratiska parlament över vårvärld oförtrutet kommer att fortsätta arbetet för de sovjetiska judarnas rätt ialla de sammanhang där konventionerna om de mänskliga rättigheterna skallgälla. Vi som med djup inlevelse och medkännandevill bistå alla som slåss för rätten att tiflerkännas de självklara mänskligarättigheterna kommer inte att förtröttas i vårt arbete. Vi kommer oförtrutetatt verka för att de mänskliga rättigheterna skall erkännas över hela väriden -av alla nationer! Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om utbildningsutskottetsbetänkande 5.) Kammaren övergick till attdebattera utbildningsutskottets betänkande 5 om betygen i skolan. 10BIRGITTA RYDLE (m): Jag har åtskilliga gånger varit uppe i denhär talarstolen och talat om värdet av betyg. Det är bra att vi har ettsärbetänkande om betygen, nämligen Ub 1987/88:5 som vi alltså nu debatterar. Att betygen är föremål för stort intresse vittnar inteminst de många betygsmotioner som väckts här i om. Ett genomgående krav från oss moderater harvarit; Låt oss avskaffa det relativa - om än modifierade - betygssystemet ochersätta det med ett rättvist sådant. Mestfart tog betygsdebatten i samband med tumultet kring införandet av blockbetyg.Förvisso är den debatten inte slutförd. Varje ämne har sitt eget värde ochskall så ha fortsättningsvis - det kommer vi moderater att medverka till. Menden har också ett ursprung i resonemanget om att "femmorna är slut".Oavsett om detta resonemang har utgått från en felaktig uppfattning lokalt omvilka jämförelser som skall göras eller från att någon tillförlitlig rikslikareinte kunnat fastställas är vår slutsats: Systemet har inte fungerat. Därförkräver vi nu i vår reservation, som så , ett annatbetygssystem. Detär djupt beklagligt att utskottets majoritet - som i själva verket är ensocialdemokratisk minoritet - inte ställer upp på en absolut nödvändigförändring - för tilltron till ettbetygssystem, - för elevernas skull, - för deras möjligheter att visavad de verkligen kan och vad som är deras huvudinriktningar. Står inte den socialdemokratiska minoriteten iutskottet på elevernas sida? Har ni en så kollektivistisk syn på människor attni inte vill tillåta någon att finna sig själv och komma till sin rätt? Har nialdrig tänkt på att någon som är svag i ett ämne kan vara så mycket bättre iett annat och vill känna fillfredsställelse över att kunna visa det? - känd pedagog från - sade i en intervju om dagensgrundskola: "Den utgår ifrån att alla skall springa 100 m på sammatid." Jag undrar vad den socialdemokrafiske idrottsministern - ellerskolministern - säger om det. För är det så man tycker, skall man ju avskaffaallt vad skolungdomstävhngar heter, det må sedan gälla idrott, matematik ellernågot annat. En del kan springa fort, en del kan hoppa högt eller långt, andraär duktiga bollbehandlare - individuellt eller i lag. En del visar sig varaspråkinriktade, andra löser matematiska problem snabbt. Vad som förenar allaelever är att de accepterar att någon är bättre i något och inte ser någotförnedrande i det. Varoch en har sin specialitet. Det skall man ha rätt att få bevis på. Och när detgäller skolans ämnen skall betyget vara kvittot på vad man har inhämtat i deolika ämnena i förhållande fill de krav läroplanen ställer. Densocialdemokratiska minoritetens argument för bibehållande av nuvarandebetygssystem är rent ut sagt erbarmliga. De innehåller inte något som helstförsvar - att det är bra. På s. 3 i betänkandet står: "Utskottet finnerinte att det föreligger skäl för att uttala sig för förändringar i "Allt som står i övrigt i betänkandet är referat, och man anför inga som helstsynpunkter. Ivår reservation framför vi punktvis flera anledningar fill att betygssyste metmåste förändras och anger vilka krav som ett riktigt betygssystem måsteuppfylla. Vi kräver att regeringen senast lägger fram ett samlatförslag som uppfyller våra krav. Fördet första gäller vad jag redan har sagt - läroplanens krav på kunskaper ochfärdigheter skall vara utgångspunkten för betygsättningen. skallrelateras till kursernas innehåll och inte till vad klasskamraterna eller årskurskamraternai riket kan. För det andra skall naturligtvis eleverna inför val avämnen och individuella satsningar få en klar redovisning från skolan vad dessabetyder. På så vis blir betygen en för eleverna att satsa på det desjälva tycker är viktigt och intressant. Skolans information skall också göra klartför eleverna vilka grundkunskaper de måste ha för vidare studier. Utan deninformationen lurar skolan eleverna och kan åsamka dem en skada, som kanskealdrig går att reparera. För det tredje är det odiskutabelt att inget annat systemän betyg gerelever och föräldrar den mest objektiva informationen omskolresultaten, förutsatt att betygssystemet är rätt utformat. För det fjärde är det otillständigt att elever går 14terminer i skolan innan de får det första skriftliga beviset på sina kunskaper.Betyg skall ingå som en naturlig del av skolarbetet och inte vara någotdramatiskt som inträffar i årskurs 8. Därför skall betyg ges även i tidigareårskurser. För det femte behöver den nuvarande femgradigabetygsskalan ses över. Eftersom en av betygsfunktionerna är att vara instrumentför urval till högre studier bör systemet omfatta fler betygssteg än . För det sjätte måste det också skapas likvärdighet mellanbetyg givna i ungdomsskolan och betyg inom den statliga och kommunalavuxenutbildningen. För det sjunde skall elever ha möjlighet att efterkompletterande studier förbättra sitt slutbetyg i ett eller flera ämnen och fåtillgodoräkna sig detta när de söker vidare utbildning. Jag har inte minst häri kammaren talat för att orättvisor skall rättas till. Den största orättvisajag har upplevt på skolans område är just denna: Ditt en gång givna slutbetyggäller när du söker vidare utbildning. Det är det som gäller, oberoende av hurmycket kunskap du efteråt skaffat dig inom skilda ämnen. Vad du egentligen kanfår inte räknas dig till godo, även om du tenterat för och fått ett högrebetyg. Det är, herr talman, ett stort underkännande av vårt helt omöjliga,modifierade relativa betygssystem. Jag yrkarbifall till reservation 1 och även till reservation 4. 11YLVA (): "Utskottet finner inte att detföreligger några skäl för att uttala sig för förändringar ibetygssystemet." Så summariskt avfärdar utskottet en fråga sorn engagerarde allra flesta elever och föräldrar i vårt land . Trots att en mängd motioner redovisar de problem som detnuvarande betygssystemet fortfarande orsakar, nöjer man sig med att endastbeskriva de regler som gäHer och ger inga argument för att man avstår frånåtgärder. besöktes av en stormängd ungdomar, som ville öppna en dialog med politikerna. Ungdomarna bådelyssnade och gav en mängd intressanta synpunkter. En ganska stor grupp av ungdomarna besökteutbildningsutskottet. En av de frågor de tog upp var just problemen med detrelativa betygssystemet, som fortfarandeger upphov till alla de misstolkningar som utskottsmajoriteten uppenbarligentror är ett passerat stadium. Nej, fortfarande får elever höra att"femmorna tyvärr är slut". Feltolkningarna av betygssystemet är tyvärr seglivade ochfinns överallt i skolorna. Det relativa betygssystemet motverkar allt samarbetesom vi försöker lära eleverna och utan vilket inga arbetsplatser i samhälletkan fungera. Tyvärr är det en realitet att eleverna inte hjälper varandra,därför att deras eget betyg då kan sättas på spel. Allt detta redovisade debesökande eleverna, och majoriteten av dem var utan tvivel för betyg. Det finns ingen skola utan kunskapskontroll. På något sättmåste läraren alltid ta reda på om inlärningen av ett moment har fungerat ochfinna ett instn:ment med vilket resultat kan mätas. Både eleven och föräldrarnamåste också få information om hur eleven har klarat olika moment. En genomfördkunskapskontroll ger eleven ett mål att arbeta för och understryker att detarbete som utförs är vikfigt. I diskussionerna om betygen har rollen somurvalsinstrument en avgörande betydelse. Många har menat att motivation förskolarbetet kan skapas på andra, bättre sätt och att bättre information tillföräldrar och elever kan ges vid samtal. Vår utgångspunkt är i stället att betygens informerandeoch motiverande roll skall betonas. Urvalet till högre studier bör kompletterasmed andra metoder. Vi menar att en god undervisning innebär att eleverna finnermotivation i arbetet på många olika sätt. Betygen är en del i detta.Kontakterna mellan hem och skola måste intensifieras. Betygens roll att geinformation till föräldrarna skall ses som ett komplement till annat samarbete. Vi anser att det främsta syftet med betyg i skolan skallvara att ge ett instrument för utvärdering av undervisning, motivera eleven ochge information till eleven och föräldrarna. Målrelaterade betyg skulle uppnåmycket av detta. Sådana betyg skulle ge varje elev möjlighet att sätta upp målför sig själv. Han eller hon skulle veta vilket betyg vissa kunskapermotsvarade. Betygen skulle informera om vilka kunskaper eleven hade, interelationen till klasskamraterna. Sådana betyg skulle därmed minska risken förstress och konkurrens i klassen. Diskussionerna i betygsfrågan har till stor del handlat omi vilka årskurser betyg skall ges. Detta är i och för sig en angelägen fråga.Lärare, elever och föräldrar upplever att betygen kommer in alltför senti - i åttonde klass. Detta tillfälle ligger alltför näraantagningen till gymnasiet. Därmed dramatiseras betygsättningen i onödan. Betygen får dock, enligt vår mening, aldrig ersättapersonliga kontakter mellan föräldrar, lärare och elever. Det som kallaskvartssamtal måste utvecklas. Betygen är bara ett sätt bland andra att hållakontakten med hemmet. Betygen skall kunna överklagas och prövas av en högreinstans. De skall inte heller vara definitiva. Den som vill förbättra ett betygskall kunna göra det, om man är bättre motiverad. Vår grundsyn på betygen hindrar inte att vi anser att detskall vara tillåtet för skolor att pröva både fler och färre betygstillfällen,liksom helt andra betygsformer.Elever som,har gått i skolor med andra betygsformer än de vanliga får lita tillatt de kan antas till högre utbildning genom t.ex. antagningsprov. Vi anser alltså att betygens roll vid antagning till högrestudier bör kompletteras med t. ex. antagningsprov som ordnas vid någratillfällen inför terminsstarten. I speciella fall kan anlags- ochlämplighetstester komma i fråga. Till många utbildningsvägar skulle annat än betyg kanskebli helt avgörande. Till andra linjer återigen skulle betygen fortfarande speladen största rollen. I sådana sammanhang bör man också överväga att ge betygen iutbildningens karaktärsämnen en högre vikt jämfört med betyg i andra ämnen,alltså viktade betyg. På samma sätt som betyg skall kunna höjas för att geeleven en andra chans, måste också prov och tester kunna erbjudas vid fleratillfällen och kunna upprepas. I reservation 1, som är gemensam förfolkparfiet och , sammanfattas de krav som man kan ställa på ett brabetygssystem. Det skall utgå från läroplanens krav och inte från enjämförelse mellan eleverna. Betygenskall fungera som en . De skallge information om den enskilde elevens uppnådda resultat. Betygenbör ges tidigare än . Betygen skall vara användbara för urval till högrestudier, och det skall kunna finnas flera betygssteg än vad som finns . Vidare skall det råda likvärdighet mellan betyg iungdomsskolan och inom komvux. Elever skall kunna förbättra sina slutbetyg i ett ellerflera ämnen, om de senare finner att de är bättre motiverade att göra godaresultat. I reservafionen krävs att regeringen senast under 1989lägger fram ett samlat förslag till ett nytt betygssystem som fillfredsställerde krav jag här har redovisat. Jag yrkar bifall fill de reservationer därfolkparfiet är representerat. 12LARZ (): Frågan om betygen i skolan har tagits upp iinte mindre än 13 motioner som behandlas i det här betänkandet. Bara antaletmofioner är ett belägg för att det finns många uppfattningar om betygen,förvisso många skilda uppfattningar också. När man diskuterar betygens roll i skolan, tycker jag också skall erinra sig bakgrunden till det system som vi har . Isamband med beslutet om läroplanen träffades här i en bredkompromiss om betygens roll och utformning, en kompromiss som praktiskt tagethelt och hållet också moderata samlingspartiet ställde sig bakom. Man skall också komma ihåg att det ursprungliga förslageti samband med läroplanen lades fram av den dåvarande folkpartistiskaskolministern, som föreslog en helt betygsfri grundskola. blev det såsmåningom denna breda kompromisssom har lett till det betygssystem som vi har . Som jag sade inledningsvis, kan man ha olika uppfattningarom det här med betyg, och det har vi förvisso, men om en sak torde vi ändåkunna vara överens, och det är att det nuvarande betygssystemet uppvisar mångabrister i förhållande till målsättningarna söm fanns när besluten fattades. Vihar pekat på en del av det i centermofionen. Det finns anledning att sätta många frågetecken kringbetygen, deras roll som mätare av kunskaper, som informationsgivare, somstimulansfaktor för eleverna och som urvalsinstruinent till högre studier. Dethar, som tidigare påpekats, också förts många diskussioner om huruvida betygenskall vara relativa eller kurs- eller målrelaterade eller vad man vill kalladem. har vi också fått många exempel på andrabrister i det här systemet. a. är de ganska ofta florerande taktikvalen iskolan ett utslag av betygssystemets brister. Det sker taktikval redan igrundskolan och det sker till och med i gymnasieskolan, vilket sedan leder tillproblem på högskolan. För sedan kunde vi läsa en rapport om de blivandelärarnas dåliga matematikkunskaper. Den var förvisso alarmerande och gav ocksåstora rubriker, men det var ganska få som gjorde sig tid till att fundera överde bakomliggande orsakerna och varför man kunde få de här resultaten. Jag skall inte göra någon grundlig analys utan bara nämnaatt man kunde konstatera att av de lärarstuderande som klarade matematikprovensämst hade de flesta fyror och femmor i betyg i matematik, medan däremot de somklarade matematikproven ganska bra ofta hade tvåor och treor i betyg. Det varbara det att de hade förvärvat betygen på olika gymnasielinjer, tvååriga resp.treåriga, och med helt olika kunskapskrav bakom. Det är då ett belägg för betygens ofullkomlighet. Detfinns många andra exempel på hur snett betygen slår när man använder dem somurvalsinstrument. Av och till har vi kunnat konstatera att det ofta till deyrkesförberedan-de linjerna i gymnasieskolan, de mycket praktiskautbildningarna, krävs betydligt högre betygsmedeltal för att komma in än vadsom varit fallet på många av de studieförberedande, teoretiska linjerna. Sedan har det över tiden skiftat vilka utbildningar somför tillfället har råkat vara mest populära, och hur den tilltänktaarbetsmarknaden har sett ut har också gjort att det har varierat, men tendensenhar vi ändå kunnat se ganska klart. Jag skulle kunna ge många sådana här exempel,men vi har behandlat detta ganska utförligt i våra motioner och föregåendeår. Det har lett oss i fram till att det är rimligt att göra enny betygsutredning. Om skall fatta nya beslut om betygen och betygensutformning, är det rimligt att försöka göra det med sä bred enighet sommöjligt. Det är förutsättningen för att ett betygssystem, hur det sedan än ärutformat, skall få acceptans ute i skolväsendet. Vi har alltså föreslagit att det borde göras enparlamentarisk översyn. Jag höll nästan på att säga, herr talman, att det ärknappt att utskottsmajoriteten ens avvisar det förslaget. Man konstaterar barahelt frankt att utskottet finner inte att det föreligger skäl för attuttala sig för förändringar i betygssystemet. Jag kanhålla nried om att utskottet kanske inte har skäl för att säga att precis såhär skall det se ut, och det och det skall vi ändra på. Men man borde välåtminstone våga ge sig på en översyn av det nuvarande systemet. Eller är det så, , om jag nu fårställa en rak och mycket konkret fråga, att ni som företräder utskottsmajoriteteni alla stycken är helt nöjda med det nuvarande betygssystemet? Tycker ni attdet är så bra att man över huvud taget inte skall fundera över någraförändringar? Den frågan går det mycket lätt att svara ja eller nej på.Om man inte kategoriskt svarar ja, borde man rimligen bifalla centermotionensutredningskrav. Eller vågar man sig in ens på att utreda frågan? Jag låter den frågan stå öppen, och jag hoppas att jag fårett klart och tydligt svar av . När det gäller de övriga partiernas agerande är det klartatt vi är besvikna också på dem. Vi tycker att det hade varit rimligt, om manhar de ambitioner som man säger sig ha, att man då också hade anslutit sig tillvårt utredningskrav. Jag lade märke till att när argumenteradeför vissa förändringar sade hon: "Det kommer vi moderater att medverkatill." Jag ber om ursäkt, , men jag tror inte på det. Jagtror inte att ni har någon ambition att försöka medverka till några förändringar,utan ni vill väldigt gärna ha den situationen bestående, så att ni kan säga;"Å ena sidan vill socialdemokraterna och vpk avskaffa betygen helt ochhållet, medan vi å andra sidan är de yttersta försvararna av betygssystemet ochdess fullkomlighet." Det är förvånande att man låter detta politiskt-taktiskaavvägande vara avgörande för hur man agerar, för det är kanske htet väloptimistiskt att tro att moderata samlingspartiet kan diktera: "Så och såskall ett nytt betygssystem se ut. begär vi att den socialdemokratiskaregeringen lägger fram ett sådant förslag." Det är medförlov sagt väl optimistiskt. Jag tror inte att det är ett uttryck för att manverkligen vill ha en förändring till stånd. När det gäller agerande måste jag erkänna attjag inte riktigt vet vad egentligen vill. När vi behandlade den härfrågan i utskottet argumenterade mycket skickligt förcenterkravet på en utredning och anslöt sig också till detta, men när vi någonvecka senare kom till justeringstillfället företräddes av någonannan representant, som raskt anslöt sig till den moderata reservationen istället. På bara någon vecka svängde uppfattningarna ganska klart. Men även vpk;s inställning förvånade mig litet grand. Jagkan ha respekt för att vpk som politiskt parti hävdar kravet på en betygsfriskola, men det måste rimligen också innebära att man tror att det är någontingsom vore bra. Om man tror på någonting, skall man väl åtminstone våga prövasina teorier i en förutsättningslös utredning, men inte ens det vågar vpk utanställer sig också vid sidan av kravet på en förutsättningslös utredning. Med detta har jag argumenterat för att om manvill ha förändringar i det nuvarande betygssystemet, måste man vara beredd frånolika sidor att ganska förutsättningslöst pröva hur ett sådant system skullekunna förändras och på vilket sätt man skulle kunna åstadkomma att det blirbättre. Har man inte den ambitionen, är det naturligtvis enklast att stå fast vidsina ursprungliga ståndpunkter och bara reservera sig för dem, och så kan densocialdemokratiska minoriteten i utskottet bestämma att ingenting skall hända.Det kan väl ändå inte vara att föra betygsfrågan framåt?