prot · GB0926 · 1987-12-31 00:00:00 — Om vi minskar kväveanvändningen, för det är i huvudsak detden debatt har handlat om som gällt övergödningen av haven, påverkar det inteett dugg kadmiuminnehållet i gödselmedlen, eftersom kadmium finns i fosforn.Användningen av fosfor kan man inte minska så där väldigt mycket, eftersom detär nödvändigt att tillföra lika mycket som man bortför i grödan. Det problemetkommer vi nog inte ifrån. Vi måste alltså ha en ganska hård attityd gentemot kadmiumför att bli av med det och inte fördärva våra jordar. Jag är ganskaövertygad om, utan att ha alldeles klart vetenskapligt belägg för det, attkadmium är betydligt farligare än små halter av arsenik. Låt mig sedan ställa en fråga till omkemikaliekontrollen. Det sägs att det är full fart på kemikalieinspektionen,och det tror jag i och för sig, men vi vet också att kemikalieinspektionen har,trots denna fulla fart - eller kanske just därför - brist på resurser för attpröva exempelvis ämnen som används inom jordbruket och som är godkända enligtnuvarande lagstiftning. Vi håller alltså på att använda en hel del ämnen sominte borde användas. När tänker socialdemokraterna och regeringen getillräckliga resurser till de myndigheter som man har tillsatt, så att de kanfylla sina uppgifter på ett snabbt och effektivt sätt? 51 ()replik: Med anledning av anförande tänkte jag fälla någrakommentarer om socialdemokraterna och kemikaliekontrollen. Närsocialdemokraterna var i opposition fanns inte jag här i , mendokumenten visar att då drev de mycket starkt behovet av en förbättradkemikaliekontroll. Man skulle ha starka myndigheter och en ingående prövning avkemikalierna. Närsocialdemokraterna sedan kom till makten, tillsatte de kemikaliekommissionen,där jag hade förmånen att vara med som ledamot. Med ordet kommission ville manväl ge intryck av att det var något mera kraftfullt än en vanlig utredning. Kommissionenarbetade flitigt och lämnade fram ett förslag som ledde till förändringar ilagstiftningen och inrättande av en myndighet med mycket begränsade resurser.Från sida ställde vi oss bakom det förslaget. Vi ansåg att det varså långt man kunde komma då. Men jag tror att det fanns en stor dissonansmellan förväntningarna som byggts upp och det resultat som uppnåddes. Medde krav och förväntningar som fanns och de resurser som ställdes till förfogandeblev det naturligtvis arbetsamt för dem som arbetar i den här myndigheten.Grethe sade här att kemikalieinspekfiönen är ansvarig förförhandsgranskning. Reellt sker förhandsgranskning bara av bekämpningsmedel,och inspektionen har svårt att hinna rned det, med de resurser den har. Det taråratal att vänta på prövning av nya bekämpningsmedel, och det beror inte pånågon slöhet hos myndigheten utan på att trycket på verksamheten är så stort. Därförtror jag att det är viktigt att diskutera det här mot bakgrund av de reellaförhållanden som råder och de resurser som står till förfogande. PCBhar vi en reservation om. Jag kan inte förvänta mig annat än attsocialdemokraterna menar att den användning av PCB i transformatorer somfortfarande förekommer skall få fortsätta. Därför är vår reservation synnerligenberättigad. Vi säger ju där att PCB bör komma bort ur hanteringen över huvudtaget i med hänsyn fill de stora risker och olägenheter som är förenademed användningen av detta material. 52 () replik; Det är väl rätt som sade här att samma ämnen kan varabåde livsfarliga och viktiga. För min del vill jag se det så, att är ämnenalivsfarliga skall man naturligtvis ingripa mot dem, oavsett om de är vikfigaeller inte. Det väsentliga är om de är farliga. Detär möjligt att en ökad kostnad för att använda olika ämnen kan avhällaproducenten från att använda dem, men helt säkert är det inte. Jag är ändålitet rädd för det förslag som föreligger om en kemikalieförsäkring. Som KarlErik också helt riktigt sade i sitt första anförande, kan det ju varasvårt att relatera skadorna till en viss användning. Om det är så, får manalltså inte i denna försäkring några större krav på skadeersättningar, och dåkommer premien att bli för liten, så att den inte kommer att avhålla frånanvändning. Inom försäkringsbranschen - som jag själv har varit i en gång-arbetar man med premiereserver. Det kommer alltså inte att bli något störretryck på Kemikaliekontroll m. m. dennapremiereserv, och därför är det troligt att premien inte blir så stor att denkommer att avhålla från användning. För den skull tror jag att det är bättremed ett avgiftssystem, som av myndigheterna mycket enklare kananpassas till de skaderisker som finns. Därmed kan man också pressa nedanvändningen av de farliga kemikalierna. När det gäller kadmium i handelsgödsel är jag, som jagsade tidigare, verkligen också för att få bort kadmium. Men man håller på meddenna anläggning för rening, och jag hoppas att man där skall lyckas kommadithän. Lösningen med den norrländska antraciten har man fått ge upp en smulapå grund av att det finns andra giftiga ämnen i denna råvara. På anmärkningar om kemikaliekontroll ochlag och myndigheter vill jag gärna svara, att det ändå har blivit en kraftigförstärkning. Vi som arbetade med miljöfrågorna vet ju attproduktkontrollen hos inte fick så stora satsningar som vi häri hade önskat. har det alltså kommit ett speciellt nytt verk med,såvitt jag har förstått, 65 personers personal, och det är en stor ökning. Jagtycker att vi skall låta dem få litet arbetsro , så att deverkligen kan komma i gång. Det besök vi fick i utskottet och de skrifter vifick gav oss ändå en klar bild av att man håller på med förhandsgranskning ochgår noga fill verket. Man kräver bestämda besked och man är också beredd att,om det är nödvändigt, föreslå förbud och klara begränsningar. Jag yrkarfortfarande bifall till utskottets förslag. 53 () replik: säger att hon inte tror attdet skulle vara en fördel med en försäkring, utan att det är bättre att ha enavgift från en myndighet, från en byråkrati i samhället. Det egendomliga är attpå områden som är vittutbredda använder vi försäkringssystemet. Jag togtidigare upp jämförelsen med bilförsäkringen, som är lagstadgad.Försäkringsbolagen har olika för olika bilar, beroende påskadefrekvensen, och på olika håll i landet, beroende på riskmomentet.Naturligtvis finns det en kapacitet inom försäkringsbolagen för att bedömarisker av väldigt skilda slag. Men det är möjligt att hellreskulle önska att bilförsäkringen hade varit inkluderad i bilskatten ochadministrerad via samhället. Sedan förstår jag mycket väl att viskall ge kemikalieinspektionen den arbetsro den behöver. Jag ställde emellertidi min förra replik en fråga om resurstilldelningen. Jag upplever det så, attarbetsron inte skadas av tillräckliga resurser. På den frågan gav GretheLundblad inget svar, och därför vill jag gärna återkomma till den. 54LARS () replik: Också jag sade i mitt inledningsanförande attdet är rimligt att avvakta och låta kemikalieinspektionen få den utvärderingsom myndigheten vni ha. Jag sade också att myndigheten arbetar väl med deresurser som finns. säger att det ändå rör sig om 65tjänster. Det är inte riktigt på det sättet, för näsfan samtliga av dessatjänster kom någon annanstans ifrån. Tjänsteinnehavarna i det gamlaproduktregistret och en del befattningshavarefrån och från andra myndigheter fördes samman till den härmyndigheten. Nettoförstärkningen var alltså inte särskilt stor. Det är därförjag menar att socialdemokraterna har blåst upp förväntningarna på den härmyndigheten för högt. får vi låta den arbeta så gott den kan - den jobbarsäkert bra - men vi skall inte inge några falska förhoppningar om att denklarar mer än den gör. Därför är det fel att säga att myndigheten ansvarar förall förhandsgranskning, när den bara har resurser för att förhandsgranskabekämpningsmedel. 55 () replik: Till vill jag säga att närdet gäller bilförsäkring går skadan ändå väldigt lätt att hänföra fill en vissförsäkrad eller en viss grupp av försäkrade. Inom miljöområdet är det däremotmycket svårt att på samma sätt beräkna skadans storlek i relation till någonviss försäkrad. Hur skulle det t.ex. vara, om alla jordbrukare skulle ta enkeinikalieförsäkring- skulle den ersätta fiskarnas förlust i sin yrkesutövningnär fisken dör? Jag tror, som sagt, att det är mycket svårt attförsäkringsvägen lösa dessa problem. Det måste vara enklare att stoppamiljöfarliga kemikalier redan vid försäljningen. Det bästa sättet att klaradetta på är att vi hjälps åt att begränsa användningen av kemikalier i ställetför att enbart gå ut och ersätta skadorna. Vi måste på detta område komma inmed förebyggande verksamhet. I längden kan vi inte räkna med att bara sopaundan skadorna. Kemikalieinspektionen tycker jag ändå har fått ettnettofillskott. Det är möjligt att det långt ifrån gäller alla tjänster, menett nettotillskott har den fått. Med anledning av vad både och har sagt måste jag betona, att jag med stor spänning väntar påcenterns och budgetalternativ. Det måste ju komma miljontals nyakronor till miljövården från dessa parfier. Jag skall med glädje se de förslagsom kommer och också se på vilka andra områden man skall strypa verksamheten. 56ALF (): Jag vill göra några kommentarer medutgångspunkt i motionen Jo802, som jag har väckt. Gifterna i vår miljö oroar människorna, det vet vi alla.Den största oron har nog många känt när de på sin fritid ofrivilligt kommer ikontakt med giftspridningen. Det har gällt skogsbesprutning med flyg, där mångahelt ofrivilligt i samband med strövtåg eller bärplockning kommit att vistas påmarker som utsatts för besprutning. har vi genom lagstiftningen i de flestafall kommit till rätta med just detta. Ett annat område där allmänheten kommer i kontakt medbekämpningsmedel är när grannen i villaträdgärden sprutar eller när detsprutas på mark. På båda dessa områden kan det tyckas onödigt attgifter används. Störa kvantiteter kemiska bekämpningsmedel används i privataträdgårdar, parker och liknande. Giftmängden här har varit större än inom helaträdgårdsnäringen och skogsbruket. I varje fall gäller det den inköpta 5 protokoll 1987/88:26 Kemikaliekontroll m. m. giftmängden;en del pytsar och burkar har väl blivit stående oanvända. Det har varit någotmärkligt, med hänsyn till att det har rått en samfälld övertygelse om attgiftspridning i naturen skall begränsas så mycket som möjligt, att man privathar använt så stora mängder. Användningen här har inte kunnat motiveras utifrånföretagets ekonorriiska lönsamhetsaspekter. Till dels kanske detta kan bero på denraffinerade reklamen och annonseringen. Vi har ju väldigt strama bestämmelsernär det gäller annonser för tobak och alkohol. Där vet vi hur människan fysisktdrabbas. Men när det gäller de här gifterna och kemikalierna känner vi intetill det, och då är det tydligen lätt att med skickligt utförda annonser locka.Några invändningar mot denna annonsering hör man knappast. Med tanke på att små barn ofta vistas på dehär ytorna - i trädgårdar och på kommunala ytor, i parker och liknande - bordegifter inte användas vare sig i trädgårdar eller i allmänna parker och pålekytor. Från kristdemokratiska samhällspartiets sida har vi under många årkrävt förbud mot kemiska bekämpningsmedel i privata trädgårdar, parker ochliknande. Förbudet skall även omfatta mark som nyttjas av allmänheten. Som framgår av utskottets skrivning väckte vi en liknandemotion . Då fanns det en reservation till förmån för vår motion. Såär inte fallet , och det torde bero på att det hänt en hel del på det härområdet sedan motionen väcktes. Det framgår av att utskottet erfarit attytterligare ett sextiotal ämnen kommer att klassificeras som bekämpningsmedelfr. o. m. , vilket innebär att såväl tillståndsprövning somökade krav på utbildning och hantering kommer att gälla för en betydligt störregrupp kemikalier än . Jag har också med tillfredsställelsenoterat kemikalieinspektionens åtgärd att drastiskt reducera de ca 400 ämnensom tidigare kunnat användas i trädgårdar till ett fyrtiotal. Det måste tolkassom att motionskravet nu till tillmötesgåtts. Jag hoppas att detta också utgör en signal till miljö- ochhälsoskyddsnämnderna ute i kommunerna att införa motsvarande restriktioner närdet gäller tillstånd eller, som vi vill, att meddela förbud mot användning avgifter och bekämpningsmedel på mark som nyttjas av allmänheten. Tyvärranvänds gifter till synesslentrianmässigt på flera områden än dem vi har tagitupp i vår motion. senast kommer larm om att bekämpningsmedelsanvändningenpå golfbanor förorsakar stora problem för omgivningen. Användningen av kemiskabekämpningsmedel på golfbanor har varit ett föga, uppmärksammat, om över huvudtaget uppmärksammat, miljöproblem. Men i takt med ökade insikter om riskernamed bekämpningsmedel och det ökade antalet golfbanor i landet växer problemen.Det torde därför finnas fog för att kemikalieinspektionen fortsätter sittarbete med att eliminera gifterna i vår närmiljö. 57GÖRAN (): Kadmium är farligt för allt levande. Det ärden insikten som är bakgrunden till min motion Jo728. Jag yrkar i motionen atten högsta tillåtna gräns för kadmium i handelsgödsel skall fastställas och attapatit från bl. a. Bergslagen skall användas vid produktion av handelsgödsel,eftersom det medför en låg kadmiumhalt. I jordbruksutskottets betänkande nr 6 behandlas min motionliksom en med liknande innehåll av m.fl. Utskottsmajoritetenyrkar avslag på båda motionerna. Samfidigt måste jag konstatera att utskottetdelar min oro för kadmiumproblemet. Utskottets ställningstagande grundas pånaturvårdsverkets arbete för att begränsa kadmiumhalten bl. a. i våraåkerjordar. utmärkta skrift kanföljande fakta återfinnas: De direkta utsläppen av kadmium från fabriker iSverige till luft och vatten är ca . Det totala nedfallet överSverige - huvudsakligen från ufiandet - uppgår till ca . Genomspridning av handelsgödsel filiförs åkermarken ungefär . Det ärsåledes en långt ifrån oväsentlig del av den totala tillförseln som sker genomanvändningen av handelsgödseln. Att gödsla åkermarken kommer alltid att varanödvändigt, varför den korrekta åtgärden, enligt min mening, är att minska -och helst eliminera - halten av kadmium i handelsgödsel. Det är viktigt att gåden vägen, eftersom varje förekomst av kadmium är onödig och skadlig. Under dentidigare debatten här i kammaren har man diskuterat giftiga men nödvändigaeller värdefulla medel. När det gäller kadmium kan man konstatera att det äroerhört giftigt men saknar varje positiv betydelse för natur och människa. Ytterligareett par förhållanden är angelägna att uppmärksamma beträf-.-fande kadmium, delsatt den naturliga borfförseln är långt mindre än fillförseln, vilket innebäratt kadmium ackumuleras i åkerjorden, dels att kadmiumhalten i en gröda ökargenom försurningen, särskilt om pH-värdet sjunker under 6. Kadmiumhalternai svensk åkerjord har tidigare uppskattats öka med . Den nuvarandeökningstakten bedöms till . Ökningstakten har alltså minskat,men med hänsyn till kadmiumets farlighet är ökningstakten självfallet alldelesför hög. Kadmiumhalternai åkerjorden har särskilt stor betydelse för människan, eftersom nästan helavårt kadmiumintag kommer via maten. Av hela intaget finns tre fjärdedelar ivegetabilier - exempelvis bröd, rotfrukter och grönsaker. Man kan på godagrunder antaga att det kadmium som finns i djurfoder leder till en ökning avmänniskans kadmiumintag också genom animaliska livsmedel. Även där har såledeskadmiumhalten i åkerjorden stor betydelse. beräknar man attgenomsnittssvensken får en daglig dos av kadmium på . Det ären fjärdedel av vad rekommenderar som daglig högstados. Kroppens förmåga att utsöndra kadmium är mycket liten, varför det sker enlagring i kroppen - främst i njurarna - . Jag har velat ge kammaren denna bakgrund. Mot den är det väl i och försig inte svårt att vara överens om att vi på allt sätt måste motverka fortsattspridning av tungmetallen kadmium. Somjag har sagt är utskottet väl medvetet om problemet. Det är därförsvårförståeligt att utskottet utan närmare diskussion avvisar tanken på enhögsta tillåtna gräns för kadmium i handelsgödsel. Enligtmin uppfattning skulle ett sådant gränsvärde verksamt bidra till att minskamänniskans intag av kadmium. På betyder det väldigt mycket förfolkhälsan. Jagnämnde tidigare skrift om kadmium i miljön. Av skriftenframgår att verket anser: attåkerjordens kvalitet måste bevaras för framtida generationer, att fillförseln av kadmiumtill åkerjorden måste minskas - till en sådan nivå attkadmiumhalterna i åkerjorden upphör att stiga, att vart och ett avnuvarande flöden av kadmium till åkerjorden måste minskas i den takt det ärtekniskt och ekonomiskt möjligt, att några nya tillflödenav betydelse inte kan accepteras och att åkerjorden måstekalkas så att dess pH-värde hålls över 6. Dettaär ett alldeles utmärkt program, som också synes vara mycket väl underbyggt.För att sätta mer kraft bakom programmet anser jag att ett gränsvärde - satt sålågt som det är praktiskt och tekniskt möjligt - skulle vara av utomordentligtstor betydelse. Jagvill därför, herr talman, yrka bifall till motion Jo728 vad det gäller bådegränsvärde och användningen av apatit. Låtmig då något också beröra frågan om apatiten. Sådan finns bl. a. i Grängesbergi Bergslagen och i malmfälten. Den innehåller låga halter av kadmium.Handelsgödselproduktion med apatit som råvara skulle alltså automatiskt ledatill en kraftig minskning av kadmiumtillförseln till de svenska åkrarna.Eftersom det genom tekniskt utvecklingsarbete är - eller torde bli - möjligtatt reducera kadmiumhalten även i svensktillverkad handeLsgödsel där importeradråfosfat används skulle ett lågt svenskt gränsvärde snabbt leda till att ävenimporterad handelsgödsel anpassas till de skärpta svenska miljökraven. Enviktig faktor är också att man genom försäljning av apatiten kan förbättra lönsamheteninom svensk gruvnäring. Enligt uppgift sker nu en viss export av apatit tillNorsk Hydro i . Genomden import av handelsgödsel som, enligt min mening, i alltför stor utsträckningsker från kan man väl förmoda att de lägre kadmiumhalter somapatitanvändningen där skulle leda till också kommer till del. Meneftersom Supra har två handelsgödselfabriker i förefaller det mig somom importen av större mängder handelsgödsel är onödig. Utanatt behöva bli beskylld för provinsialism - vare sig inom eller iEuropa - anser jag att man med fog kan hävda att det är bra om större delen ävlandets behov av handelsgödsel kan produceras på hemmaplan och nära marknaden. Medförden svenska produktionen dessutom att vi får miljövänligare produkter är det juså mycket bättre. Skulle den svenska produktionen ge utrymme för export så ärdet åtminstone angeläget ur miljösynpunkt -kadmium är ett större problem iEuropa i övrigt än i . Utskottet har inte närmare motiverat sin inställning till svensk apatitsom råvara vid handelsgödselproduktion utan yrkar avslag på motionerna. Jagvill gärna ytterligare understryka apatitens betydelse i detta sammanhang, settbåde från miljösynpunkt och ur näringspolitiska aspekter. Jag yrkar avslutningsvisän en gäng bifall till motion Jo728, 58GRETHE () replik; Jag delar uppfattning att viskall sträva efter att minimera halten av kadmium - eller helst ta bort alltkadmium - i handelsgödsel. Men intresset för metoden att använda dennorrländska apatiten, som vi från början fann så tilltalande, har minskat sedanvi av fått veta att vi med denna metod ökar föroreningen medarsenik. Det bör ju inte vara så att vi ersätter ett giftigt ämne med ettannat. Helst vill man i stället försöka få fram ett handelsgödsel helt utanfarliga gifter. Om det nu är så, som påstår, att den endaproducenten i av handelsgödsel tillsammans med naturvårdsmyndigheternai en pilotanläggning aktivt arbetar för att utveckla en teknik för rening avhandelsgödsel från kadmium, anser jag att vi bör se tiden an och hoppas attdessa försök på Supra skall ge ett sådant resultat att man får fram etthandelsgödsel utan kadmium. Jag anser alltså att vi i det läget inte bör övergåtill andra råvaror, om vilkas innehåll av gifter vi vet alldeles för litet ochav vilka vi i varje fall riskerar att få andra föroreningar. Jag yrkar alltså bifall till utskottets hemställan. Jaghoppas att jag därmed också medverkar till att man vid denna pilotanläggningarbetar effektivt för att få fram ett handelsgödsel fritt från kadmium. Kemikaliekontroll m. m. 59 () replik; Jag vill gärna understryka att det i sak interåder någon oenighet om målet när det gäller frågan om kadmium i handelsgödsel.Det är väl i fråga om vägarna att nå det målet som uppfattningarnaskiljer sig. Jag vidhåller uppfattningen att ett lågt satt gränsvärde skulle gede rätta signalerna till handelsgödsélmarknaden. På det sättet skulle vi bidratill att man snabbare kan minimera eller eliminera kadmiumproblemet. Det är riktigt som att den svenska apatiten innehåller en viss mängd arsenik. tycks manemellertid vara av den uppfattningen att arsenik ur giftighetssynpunkt är ettmindre problem än vad kadmium är. Dessutom är det så att Supras anläggning, därman arbetar för att reducera halten av kadmium i råfosfaten och därmed islutprodukten handelsgödsel, också kan användas för att reducera arsenikhalteni den svenska apatiten, om man nu skulle finna det angeläget. Det är säkerligenockså så att man pa grund av arsenikproblemet inte utan vidare kan användaapatiten. Men jag anser att det ur många synpunkter vore värdefullt om man påfullt allvar finge pröva frågan om användning av apatit från Bergslagen ochmalmfälten i den svenska handelsgödselproduktionen. 60INGRID (): När min motion om miljömärkning av varorskrevs var en sådan märkning någonting ganska okänt häri landet. Men under det år som gått har frågan blivit alltmer aktuell. För entid sedan aviserade miljö- och energiminister att ettmiljömärkningssystem förbereds i . Med detta anser ett enigt utskottatt syftet med motionen nu är tillgodosett. Men fp-ledamöterna i utskottet harvelat understryka frågans vikt genom att avge ett särskilt yttrande. Kemikaliekontroll m. m. påvisavilket värdefullt hjälpmedel en sådan här märkning kan vara i strävandena attåstadkomma miljövänliga produkter. Det är viktigt att konsumenterna snabbare lär sig attvälja produkter som skadar naturen så litet som möjligt. En del producenterförsöker med olika kemiska sammansättningar att skapa sådanaprodukter, men det är svårt för konsumenterna att skilja den ena kemiskabeteckningen från den andra. Ett lätt igenkännligt märke - helst deninternationella symbolen från United Nations Environment Programme, - kansnabbare leda konsumenterna i dagens varuflöde mot mindre skadliga tvättmedeloch batterier, mot oblekt papper, för att ta några exempel, och mot de mindrefarliga bekämpningsriiedel som talade om. Det är emellertid inte bara inom området kemiska produktersom miljömärkning kan vara till nytta vid köpbeslut. Vattenbesparande kranar,tystgående gräsklippare eller - som i - biljetter till tunnelbanankan märkas och ge konsumenten en puff mot ett miljövänligare levnadssätt. Detär ju sist och slutligen vi konsumenter som genom vårt agerande direkt kanpåverka miljön. De energisnålare maskiner som chefen för statensenergiverk ser framför sig som ett led i framtidens energihushållning bordeockså vara lämpliga produkter för en sådan här märkning. Eftersom det finns åtminstone ett land, nämligenVästtyskland, där ett sådant här system fungerar bra , borde detinte vara svårt att skapa också ett svenskt system. Jag hoppas därför att vi nästa gång denna fråga kommer uppi får säga ett klart ja till förslaget om detta nya steg imiljövårdsarbetet. Jag yrkar bifall till reservation 3 och iövrigt till utskottets hemställan. 61 () replik: Vid kemikalieinspektionens besök hosutskottet fick vi se prov på den märkning av farliga kemiska produkter somskall införas. Det är här frågan om en s.k. negativ märkning med åtta olikamärken från dödskallemärket till ett utropstecken, allt i fallande skala. Jagtycker att detta är ett utmärkt sätt att tala om för konsumenterna hur de börvälja kemiska produkter.