prot · GB0993 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag får, medanknytning till én aktuell situation i , säga attuppenbarligen också motsatsen kan gälla: har man för mycket pengar så kan detleda till att jobb riskeras. Men det där känner ju ganska väl till. Slutligen vill jag säga att om , med sittintresse i denna fråga, är angelägen om att löntagarfonderna skallspela en aktiv roll när det gäller att skapa jobb, är jäg den första att hälsaErik Holmkvist välkommen. Anf.13 (): Genom att man på börsen köper aktier i de stora börsföretagenmenar statsrådet att utveckling och sysselsättning i Norrlandslänen stimuleras.Mina frågor skäll ses mot den bakgrunden. Företag och anställda iNorrlandslänen har genom skatter erlagt 600 milj. kr. till löntagarfonderna.Jag hävdar bestämt att detta faktum inte har skapat några nya jobb iNorrlandslänen. Eftersom löntagarfonderna nu existerar, vill jag med dennainterpellation peka på vad vi hävdat - redan innan fonderna bildades- nämligen att dessa fonder kommer att innebära en negativ utveckling förNorrlandslänen. Det är redan ett faktum att fonderna har inneburit en negativutveckling. Statsrådet nämner att han skulle välkomna en anslutningfrån min sida till löntagarfondssystemets möjligheter att engageras iföretagens utveckling. Nordfonden har gått ut med frågor till ca 2 000 företag.Den har därvid ställt riskkapital till förfogande för företag som varit villigaatt låta löntagarfonderna komma in i sin verksamhet genom aktieplaneringar.Nästan alla dessa 2 000 företag svarade nej. Företagen vill inte vara med omatt ha löntagarfonderna som affärspartner. Detta anser jag vara det mestanmärkningsvärda och avslöjande när det gäller fonderna och Norrlandsföretagen. Norrlandsföretagen behöver mycket pengar liksom alla andraföretag -men säger nej till löntagarfonderna. Detta har inte bara medekonomiska faktorer att göra, utan det har mera att göra med känslomässiga ochideologiska faktorer. Löntagarfonderna är och förblir en black om foten försvenskt näringsliv, för svensk utveckling och allra mest för företagsamhetenoch dess utveckling i Norrlandslänen. Den dag vi kan säga att det är stopp förfondernas utveckling och kan dra ett streck över dem, är jag övertygad om inom det norrländska näringslivet - inte bara där, men framför allt där -kommer att dra en lättnadens suck. Det norrländska näringslivet måste varje åravstå 200 till 300 milj. kr., som sedan inte får någon egentlig nyttaav. Löntagarfondernaär och förblir ett ont. I enbart två företag i harlöntagarfonderna tillsammans ett innehav av 650 milj. kr. Alltså kandet inte vara så att Norrlandsföretagen har undandragits summor av denstorleksordningen, när man enbart i två företag har ett innehav på650 milj.,kr. Jag tycker också att det är intressant med de 2 200företagarna, . Jag tror att ganska många av dessa företagarebehöver en ökning av sitt riskkapital och skulle tycka att löntagarfondernaspengar är lika goda som några andra. Men dessa företag har kanske dragitslutsatsen av den hetskampanj som har bedrivits mot företag som har varitengagerade i löntagarfonder, att löntagarfonder är något som de kan skadas av.Bördan för att ett ökat engagemang i riskkapital inte kommer till stånd fallerdå inte på löntagarfonderna utan på dem som bedriver denna hetskampanj, ErikHolmkvist. Att detta sker är mycket olyckligt. Jag vill slutligen påminna om att det intefanns några löntagarfonder när det gick som sämst för svensk ekonomi. Detfördes en ganska allmän och bred politisk debatt, där t. o. m. företrädare förErik Holmkvists eget parti medverkade, och slutsatsen drogs att detbehövdes ökade möjligheter till riskkapitalförsörjning i den svenska ekonomin.Nu är det en helt annan situation, dvs. det sker en tillförsel av riskkapitalsom är både bred och rik. Det kan möjligen sägas att löntagarfonderna harmedverkat till att situationen för svensk industri nu är gynnsammare, men detmåste vara ganska svårt att bevisa att de har skadat svenskt näringsliv, somErik Holmkvist fåfängt försöker göra. Om importen av utrotningshotade djur Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Meddelande om svar på interpellation 1987/88:220 Jag vill anmäla att Hans Daus interpellationom effekter för fiskevården inte kan besvaras inomföreskriven fid på grund av arbetsbelastning. Jag avser att besvarainterpellationen . 9 § Svar på interpellation 1987/88:194 om importen av.utrotningshotade , djur har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att, intill situationen klarlagts, stoppaall import av Washingtonlistornas utrotningshotade djur, med undantag av djurför utställnings- och forskningsändamål. 7 protokoll 1987/88:91 - 93 Prot.1987/88:93 5aprill988 Omimporten av utrotningshotade djur ElisabethFleetwood har vidare frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för attuppnå överensstämmelse mellan svenska bestämmelser och den s. k.Washingtonkonventionen. Den25 februari svarade jag här i kammaren på frågor som rörde handeln medutrotningshotade eller eljest sårbara djurarter. Somframgår av det svar jag då lämnade förekommer i princip ingen import avdjurarter upptagna i bilaga I till Washingtonkonventionen. Enligt konventionengäller att det skall finnas såväl export- som importtillstånd för att import avsådana' djurarter skall få ske. Lantbruksstyrelsen lämnar importtillstånd barai undantagsfall, t. ex. när import sker för vetenskapligt ändamål. Närdet gäller djurarter upptagna i bilaga II till Washingtonkonventionen StäUerkonventionen inte upp något krav på importtillstånd för att import skall fåske. Om det land från vilket utförsel skall ske lämnat exporttillstånd kundeSverige tidigare inte hindra sådan import av naturvårds- eller djurskyddsskälenligt då gällande regler. Av smittskyddsskäl krävs dock nu liksom tidigare attimporttillstånd utfärdas av lantbruksstyrelsen. Washingtonkonventionenställer inte heller upp något krav på införseltillstånd när det gällerdjurarter upptagna i bilaga III till konventionen, dvs. arter som i sittursprungsland är skyddade av inhemsk lagstiftning och där landet i fråga önskarinternationell medverkan för kontroll av handeln. Frånden har regeringen ett bemyndigande att meddela föreskrifter omin- och utförsel till skydd för utrotningshotade eller sällsynta arter av djur.Jag framhöll att regeringen avsåg att använda bemyndigandet föratt stoppa import av sårbara arter. rapport från den svenska sektionen av Världsnaturfonden som publicerades ifebruari föreslås ett stopp för bl. a. all import av levande fåglar, grod- ochkräldjur i avvaktan på att vissa praktiska och administrativa åtgärder vidtasför att få en förbättrad kontroll av importen. Jag utgår från att det är dettasom syftar på i sin första fråga när hon talar om vilkaåtgärder jag är beredd att vidta "intill situationen klarlagts". Regeringenhar sänt Världsnaturfondens rapport på remiss, och remissvar har kommit in frånlantbruksstyrelsen, generaltullstyrelsen och . Regeringen harmot bakgrund av den samlade redovisningen ansett att våra svenska regler omimport av djurarter som är upptagna på listorna II och III tillWashingtonkonventionen måste skärpas. Regeringenhar därför beslutat att ändra förordningen om tillämpning avWashingtonkonventionen. Ändringen innebär att det införs importrestriktionerför djur upptagna i bilagorna II och III till konventionen. För att fåinförseltillstånd skall vissa villkor vara uppfyllda. Villkoren är utformadeså, att utrotningshotet, djurskyddet vid transporter och möjligheterna atthålla djuret i fångenskap i kan beaktas. Ett villkor för import ärvidare att importen sker direkt från det land där djuret är fångat elleruppfött. Närdet gäller andra fråga om överensstämmelse mellan svenskabestämmelser och Washingtonkonventionen är svaret att sådan överensstämmelseredan föreligger. Genom de åtgärder jag redogjorde för blir dock desvenska reglerna dessutom strängare än Washingtonkonventionens när det gällerimport av djurarter upptagna i bilagorna II och III till konventionen. Anf.17 (): Prot. Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på min 5 april1988 interpellationangående ormar och utrotningshotade djur samt import av "" '. ö OJ f Om importen av sådana. . > , j j- ,............................................................................ .................... utrotningshotade d/ur Mellan den1 juh och hade vi en fn import. medfördeganska förödande konsekvenser. Vi fick i radio höra och i TV se hur denhär importen gick till. Det har nämnts att 60 000 djur importerades under denhär tiden. Det var vattensköldpaddor, strumpebandssnokar, pytonormar,krokodiler, boaormar, ödlor och andra arter. Förutom att dessa djur till stor del är främmande för vårmiljö och vårt klimat var transporterna under all kritik. Det är vi eniga om.Det var särskilt , således efter närimportstoppet hävdes, som de:n katastrofalt dåliga ordningen rådde. Djurenbuntades ihop och när de kom fram hade i många fall sköldpaddornas skalkrossats. Många djur var döda och förruttnade. De hade skadat varandra,sköldpaddor utan huvuden, utan ben osv. Detta upprörde mångamänniskor över hela vårt land. De föreskrifter som fanns för transporternaföljdes uppenbarligen inte. Jag skall här inte uppta kammarens tid med att talaom hur djuren borde ha transporterats. Det räcker med att konstatera attföreskrifterna icke följdes. säger jordbruksministern i sitt svar, och det är jagglad för, att våra regler skall skärpas. Men säger att de svenska bestämmelserna och Washingtonkonvenfionen stämmer överens.Förordningen skall skärpas - det är det viktiga. Det kan inte få fortsätta somdet har varit. Jag hade tydligen rätt utgångspunkt både för en motion som jaghar skrivit och som jag hoppas skall bifallas och för deninterpellation jag har riktat till . Vi måste skärpa föreskrifternaoch se,till att A-, B- och C-listorna följs. När det gäller A-listan är saken klar; det finns intenågon risk för större import av de där upptagna djurarterna. Men i kontakt medveterinärer och andra har jag fått veta att på den s. k. B-listan, eller bilagaII, finns det arter som kan vara utrotningshotade. Administrationen, byråkratinoch bristande kontakt mellan export- resp. importland och eventuellttransitland kan innebära att vi riskerar en import till av djur som irealiteten är utrotningshotade, även om de ännu inte har tagits upp på denlistan. Respekten för djur, för djurskyddet och för faunan överhuvud taget gör att vi måste kräva kunskap på det här området. Jag skulle viljautvidga min interpellation, om jag tillåts göra det, , och frågaom en auktorisafion av djurhandlare kunde vara en möjlig väg att gå. Vi kanalla konstatera att djurhandlarna inte har tagit sitt fulla ansvar. Derapporter som har kommit från djurskyddsorganisationer finns det all anledningför oss här i att uppmärksamma. Med detta och i förhoppning om ett tilläggssvar ber jag änen gång att få tacka för svaret. 18 Jordbruksminister : Herr talman! Jag vill egentligen bara helt kort säga att jag delar bedömning när det gäller det orimliga som hände beträffande vissa djur som reptiler och sköldpaddor. Om importen av utrotningshotade djur stoppadeju denna handel . De förhållanden under vilka djurentransporterades var ju fullständigt otillständiga. Då hade inte Sverigemöjlighet att gå längre än vad Washingtonkonventionen direkt föreskriver ochgenom egna bemyndiganden - på grund av de oacceptabla transporterna eller detförhållandet att djuren var utrotningshotade enligt B- eller C-listan -stoppaimporten. kunde vi bara ingripa av smittskyddsskäl. Man kan påstå att har så att säga haftsvagare egna bemyndiganden än vissa andra länder, t.ex. . Enligtmångas mening har detta lett till att i viss mån har blivit ettgenomgångsland för oseriös handel. stoppas oseriös handel på flera olika sätt. Regeringenfick alltså ett bemyndigande, och med den förordning somträder i kraft och som jag beskrev fångar vi upp de problem somElisabeth berörde beträffande B-listedjuren; oklarheter beträffandeursprungslandet, hantering där, transporterna som kan vara förfärliga medtanke på våra djurskyddsvärderingar, osv. Här får vi en möjlighet att ingripa,eftersom importören måste kunna visa hur transporterna sker. Det måste, somElisabeth sade, vara helt klarlagt att det sker en import direkt frånursprungslandet. Man måste också vara på det klara med huruvida djuret i frågaär utrotningshotat, dvs. ärett B-listedjur, i det land varifrån det kommer. Meddenna förordning får man alltså ett instrument, som man inte har hafti , att kunna ingripa mot oseriös handel. När djuren väl har kommit till blir det en annansak. Då gäller vår djurskyddslag. har strängatransportbestämmelser gällt. Men blir de ännu strängare, om det förslag tillny djurskyddslag som vi har lagt fram för antas av . Likasåtogs i förslaget till djurskyddslag, i lagrådsremissen , upp fråganom huruvida man inte skulle kunna förbjuda att människor i sin bostad har djursom är direkt olämpliga att ha inomhus. lagförslaget blir detäven på denna punkt möjligt att ingripa och hindra att folk i sina hem har djursom det enligt våra djurskyddsvärderingar inte är lämpligt att ha inomhus. Med de här nämnda åtgärderna tror jag att vi skall kunnaingripa på ett sätt som gör att vi - med tanke på som jag delar och med tanke på den oro som jag och många andrakänner- med större rätt skall kunna säga att våra värderingar beträffande ett starktdjurskydd i står i samklang med det sätt på vilket vi hanterar importenav utrotningshotade djur. Anf.19 (); Jag är ledsen om jag när jag var på väg tillbaka till minbänk inte uppfattade om sade någonting om auktorisation avdjurhandlare. Det är möjligt att sade någonting, innan jag komfram till bänken. För den händelse inte sade någonting vill jagän en gång fråga: Skulle en auktorisation kunna vara till nytta i detta läge?Det har framförts åsikter i den riktningen från djurskyddshåll och frånveterinärvetenskapligt håll. Jag skulleockså vilja understryka att som har ratificerat Washing- tonkonventionenockså har ratificerat den s. k. Bernkonvenfionenjsom gäller alla europeiskaländer och där det uppställts minimikrav för handeln. Här finns det alltsåytterligare en bestämmelse som skulle kunna försäkra oss om att handeln sker påett vettigt sätt och enligt givna regler. Det här med utrotningshotade djur är ju enbedömningsfråga. Minskar antalet djur når man ju en gång en punkt där de ärutrotningshotade. Det är den gränsen - mellan I och II eller A eller B, vad vinu vill kalla det för - som jag anser bör bevakas så noggrant att vi inte låterhandeln, export eller import, fortskrida så långt att djuren kommer attfillhöra den utrotningshotade kategorin. Prot.1987/88:93 . Om importen av utrotningshotade djur fråga kan jag besvaramed att säga att jag har samma syn. Det är just för att kunna bevaka denövergången som den nya förordning vi nu har beslutat om gör det möjligt förlantbruksstyrelsen att se fill att det exporttillstånd som har lämnats frånursprungslandet verkligen stämmer med vad man vet om djurets ställning idetlandet. B-listade djur kan ju vara utrotningshotade i ett land och inte iett annat. Det finns också goda möjligheter att använda den forskningsexpertisi som inte utnyttjats till sin fulla potential för den härtypen av frågor, eftersom vi inte har haft det strängare lagskydd vi nu har.Svaret på frågan är alltså att jag delar oro när detgäller den här övergången, och det problemet skall vi kunna lösa med den nyaförordningen, genom anlitande av forskare som kan bedöma detta och genom dekontakter mellan lantbruksstyrelsen och som enligt den nyaförordningen skall ske i varje sådant här ärende. Den första frågan omfattades inte av interpellationen -interpellationen handlade ju om handeln, om import och export av djur. Denförsta frågan gällde hur vi sedan i bör stärka skyddet för denna typ avdjur när djuren väl finns här. Som jag sade kommer beslut då detgäller den nya djurskyddslagen att bli viktigt för att ge möjlighet att kanskeförbjuda vissa typer av djur som hålls i hemmen och som måhända inte allspassar i vårt klimat och under våra förhållanden. Det finns inget förslag om auktorisation, men det ären fråga som diskuteras mellan de olika departement som är berörda. Den sakenkan bli aktuell i ett senare skede, men i första hand måste sägas att deföretag som finns på området har haft att leva med en betydligtsvagare lagstiftning än den vi nu inför. Det viktigaste ärdärför att stärka lagskyddet. Behöver vi sedan vidta ytterligare åtgärder iSverige kan vi självfallet förbereda det också. 21 (): Jag ber att få tacka för det tillägget tilljordbruksministerns svar. Jag har full förståelse för att det är svårt förjordbruksministern att uttala sig om huruvida det skall varaauktorisation eller icke. Min uppfattning är att vi steg för steg kommt atttvingas att gå åt det hållet, eftersom det finns Prot.1987/88:93' Om handeln med skogsfastigheter vissaföreträdare för branschen som inte tar de hänsyn då det gäller djurens skyddsom vi andra tycker att det är självklart att ta. Överläggningen var härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1987/88:202 om handeln med skogsfastigheter har frågat mig om regeringen avseratt komma med förslag om omprövning av jordförvärvslagen, avseendeprisprövningen, och om regeringen i väntan på eventuell omprövning avser att gelantbruksnämnderna nya direktiv vad gäller anvisningarna tilljordförvärvslagens kapitalplaceringsparagraf så att denna paragraf kan åberopasredan vid en lägre nivå på överenskommen köpeskilling. besvarade jag en interpellation avKarl om villkoren för förvärv av jordbruksfastigheter. Jag villinledningsvis hänvisa till protokollet från den debatten. Ändringarnai jordförvärvslagens prisprövningsregel gjordes mot bl. a. denbakgrunden att de reala priserna på jordbruksfastigheter fallit kraftigt under1980-talet. tillstyrkte regeringens förslag i proposition1986/87:122 och ansåg att övervägande skäl talade för en uppmjukning avdåvarande bestämmelser om priskontroll. Föratt motverka förvärv som görs ikapitalplaceringssyfte och för aft motverka en osund allmän prisstegring bordedet finnas möjlighet att avslå en förvärvsansökan om det är uppenbart att detavtalade priset överstiger egendomens marknadsvärde-Ändringarna tillstyrktesav jordbruksutskottet. Utskottet påpekade att begreppet "egendomensmarknadsvärde" för de minsta jordbruksfastigheterna kan vara merberoeride av t. ex. villapriserna på orten och mindre av jordbruks- ellerskogsdelens avkastningsvärde. När det gäller större enheter såsomfamiljejordbruken måste enligt utskottets mening fastighetens avkastningsvärdei betydligt högre grad påverka bedömningen av marknadsvärdet. Av motiveringen ipropositionen framgår att även den reviderade priskon-trollbestämmelsen äravsedd att motverka köp som görs i kapitalplaceringssyfte. Utskottetkonstaterade dels att det framlagda lagförslaget inte innebär någon ändrad synpå förvärv i kapitalplaceringssyfte, dels att jordförvärvslagen även framgentger möjlighet att förhindra sådana förvärv. beslutade i enlighet medutskottet. Regeringen följer givetvis beslut. Vad gäller den aktuella utvecklingen av priserna påjordbruksfastigheter följs denna kontinuerligt av regeringen genom denköpeskillingsstatistik som tas fram av och bearbetasav lantbruksstyrelsen. Statistik för har kunnatfärdigställas och redovisas av lantbruksstyrelsen. Den visar att priserna påjordbruksfastigheter ökat jämfört med . Prisändringarnavarierar i olika delar av landet. , ochÖstergötland, är uppgången , och i skogsbygder, ,delar av och är uppgången . I Svealandsslättbygder, främst , är uppgången också , men något lägre iskogsbygderna, . I har priserna gått upp något mindre, med10-20 %'. Prisernavarierar också beroende på ägoslag. Av olika fastighetstyper uppvisarskogsfastigheterna den största prisökningen. Där taxeringsvärdet till mer äntvå tredjedelar består av skogsbruksvärde, är prisökningen förfastigheter som köpts av någon som inte äger jordbruksfastighet förut. Gör handet och följaktligen köper till mera skog är prisökningen lägre, 20-30 %.Priserna på fastigheter som saknar skog har gått upp när det ärfråga om tillköp. Priset på självständiga brukningsenheter här gått upp . Orsaken till uppgången på skogsfastigheter är framför allt att söka i ökadevirkespriser, ändrade ransoneringsregler i skogsvårdslagen samt attköparkretsen har vidgats genom ändringarna i jordförvärvslagen. Dessutom harprisnivån legat i stort sett stilla i absoluta tal , vilket medförtatt realvärdet sjunkit . och fram till slutet av 1987 harpriserna stigit med i löpande penningvärde. Realvärdet har under sammatid minskat . Omregeringen vid tillämpningen av jordförvärvslagen, i överklagande-elleransökningsärenden, konstaterar att det pågår en osund allmän prisstegringkommer regeringen givetvis att använda sig av de möjhgheter att ingripa somjordförvärvslagens nuvarande prisprövningsregel ger, dvs. vägra förvärvstillståndom det är uppenbart att köpeskillingen eller annan ersättning avsevärtöverstiger egendomens marknadsvärde. Regeringen har ännu inte funnit anledningatt, i de ärenden som förts upp till regeringens prövning, vägraförvärvstillstånd med stöd av jordförvärvslagens nuvarande prisprövningsregel.Så har skett hos lantbruksnämnderna i sex fall enligtden redovisning som lantbruksstyrelsen har lämnat. Regeringenavser inte att föreslå några ändringar i jordförvärvslagen medanledning av prisutvecklingen. Den utformning lagen har ger tillräckligamöjligheter att vid allmänt osund prisutveckling ingripa genom att vägraförvärvstillstånd. Arbetetmed att utforma allmänna råd till jordförvärvslagen pågår hoslantbruksstyrelsen. Som underlag används bl. a. förarbetena till lagen, i vilkade utskottsuttalanden ingår som jag redovisade. Jagkommer naturligtvis att noga följa utvecklingen på området och vidta deåtgärder som kan vara motiverade. Prot.1987/88:93 5apri!1988 23 (); Jag tackar jordbruksministern för svaret på min interpellation. Svaretär utförligt, och jag uppfattar det som positivt när det gällerjordbruksministerns intresse av att följa utvecklingen av priserna på skogsfastigheter.Det är bra. Men det behövs också åtgärder om det blir en annan utveckling änden lagstiftaren hade avsett. Närdet gäller den praktiska tillämpningen av lagen blir jag däremot någotfundersam, kanske förvånad. Lagen trädde i kraft . redovisarstatsrådet att arbetet med att utforma allmänna råd till jordför- Prot, 1987/88:93 Om handeln med . värvslagenpågår hos lantbruksstyrelsen. De enskilda lantbruksnämnderna skall självfalletkunna tillämpa jordförvärvslagen - med hjälp både av lagtexten och förarbetena.Men för att tillämpning skall bli likvärdig och för att den skall underlättas är det bra om just sådanaföreskrifter som allmänna råd kunde komma ut . Jag måste då fråga; När kan man räkna med att dessa allmännaanvisningar från lantbruksstyrelsen kommer ut till lantbruksnämnderna? Hiir har prisprövningsregeln tillämpats i olika län? Denfrågan måste man också ställa. Hur har utvecklingen varit när det gällerhandeln med jordbruksfastigheter? Jag vill påstå att utvecklingen på detområdet i långa stycken är avgörande för landsbygdens framtid. Just nu är juden frågan utomordentligt aktuell i 90, som ifolkrörelsesammanhang också betitlas "Hela skall leva". Idetta stora panorama är det självklart att jordförvärsvlagen och tillämpningenav denna blir en synnerligen central fråga för hela utvecklingen. De arealanäringarna och deras framtid är ju i stora delar av landet grunden när detgäller en aktiv regionalpolitik och många olika inslag i en sådanregionalpolitik. Att människorskall bruka jord och skog i såstorutsträckning som möjligt, själva äga produktionsresurserna och vara bosatta påfastigheterna och i närheten av den skog sorn brukas - det tycker jag är denbästa garantin för en positiv utveckling. I glesbygderna behövs, som jag antydde, mångakombinationer för att uppnå underlag för en rimlig utkomst.