prot · GB0933 · 1987-12-31 00:00:00 — Förslag att en broskall utföras i stål samt att beställning av en sådan skall göras vidKarlskronavarvet har ställts. Eftersom varvet har stora sysselsättningsproblemär man därifrån intresserad av att få en sådan beställning och också - medtanke på senare beställningar även från försvaret - att tillskapa en särskildbrobyggnadsavdelning. att berörda län vill ha bättre vägförbindelse tillArianda, landets riksflygplats, att en rad stora företag har framfört sammaönskemål, att vägen ur trafiksäkerhetssynpunkt borde åtgärdas , attför möjligheten till ytterligare bostadsbyggande inom iSigtuna kommun en bättre väg samt bro är en nödvändighet. Ett projekt av den typ som härskisserats är ovanligt och kräver samverkan mellan flera departement. Jag vill fråga bostadsministern omhan kan tänka sig att med tanke på behovet av bostäder i ett förverkligande av bro och väg så som skisserats i interpellationenoch om han är beredd att, eventuellt genom bostadsdelegationen, diskuteraarbetsmarknadsinsatser i sammanhanget. 1987/88:137av () till försvarsministern om sårbarheten' inomlivsmedelsberedskapen: . Att trygga en god beredskap i frågaom livsmedel har alltsedan utgjort en av grunderna i svenskjordbruks- och försvarspolitik. I jordbrukspolitiska beslutet fastslogsatt minimibehovet av livsmedel måste kunna tillgodoses med hög säkerhet ävenvid långvariga kriser. I beslutet förutsattes en treårig planeringshorisont fören omställning av jordbruket så att det därefter kan klara sig med enbartinhemska resurser. I vårens försvarspolitiska beslut varlivsmedelsförsörjningen av underordnad betydelse. Försvarsbeslutet innebardessutom att planeringshorisonten minskades till en krisperiod ochdärfill några månaders total isolering. Årets försvarsbeslut innebar i grundenatt någon långsiktig försörjningsförmåga inte längre kommer att finnas. Isjälva verket kommer' de fidigare otillräckliga lagren av produktionsmedel attminskas till en tredjedel. Möjligheterna att producera kvävegödsel inom landet kommerinom att vara obefintliga. Samfidigt pågår en omställningsprocess inom det fredstida jordbruket med en neddragning av antalet nötkreatur, speciellt mjölkkor. Möjligheterna att ge människorna protein genom nötkreaturen minskar med ett minskat antal kor. Den tidigare planerade fria tillgången till mjölk som en proteinbas i kriskosten hotas därmed. pågår dessutom en utförsäljning av halva krislager av proteinfoder för djur. Detta för att finansiera andra områden inom-livsmedelsberedskapen. Anslagen till krislagring räcker alltså inte ens till att klara den låga nivåsom förutsattes i försvarsbeslutet. Den tekniska utveckUngen har medfört att all produktionhar blivit mera specialiserad och komplicerad. Detta har också fört med sig attberoendet av internationell handel har ökat. Speciellt gäller det små ländermed liten andel egen handelsflotta. Jordbruket är beroende av import av viktiga varor.Det gäller maskiner, reservdelar, drivmedel och andra s. k. insatsvaror. Mot dennabakgrund framstår åkermarken som en trygghetsfaktor som blir allt viktigare jusämre beredskap vi har när det gäller lager och egen produktion. Den åkerarealvi har måste vi därför vara rädda om. Det senaste försvarsbeslutet ger tyvärringet stöd för en sådan ambition. Livsmedelsindustrin har centraliserats av politiska ochmarknadsekonomiska skäl. Det gäller även lantbrukskooperafionen. Sårbarhetenhar därmed ökat. Utvecklingen tycks fortsätta. Det finns beredskapsskäl för attsträva mot en mer decentraliserad livsmedelsindustri. Storstadslän som och och länhar en självförsörjningsgrad kring . I Norrlandslänen liggersjälvförsörjningsförmågan på mellan en tredjedel och hälften. ochmånga storstäder är underskottsområden. Blir de avskurna från övriga delar avlandet i en krigssituation kan stora problem med försörjningen uppstå. utgör också ett speciellt problem. Redan ifredstid behövs kontinuerlig daglig tillförsel motsvarande 50 långtradare perdygn. Allmänt sett är avsaknaden av produktionsresurser inom vissa glesbygderen nackdel från försvarssynpunkt ochkan leda till livsmedelsbrist. I jordbrukspolitiska beslutet betonades viktenav en geografiskt väl differenfierad jordbruksproduktion för att kunna tryggaförsörjningsberedskapen. Vi kan nu se hur utvecklingen går åt motsatt håll. Tekniskastödfunktioner i form av el och vatten är också nödvändiga inslag i enfungerande produktion och distribution även i kris och krig. Reservutrustningarför att klara elbehovet saknas i de flesta civila funkfioner. Detta gäller inteminst jordbruket och livsmedelsförsörjningen. Svåra störningar kommer, om ingetgörs, att uppstå. Ett sådant exempel är svårigheter vid mjölkning av korna.Därför är det viktigt att samhället stimulerar anskaffande av reservkraft. Risktagandetökar starkt när det gäller livsmedelsberedskapen. Detta intryck förstärks ocksåav det faktum att kommunikationerna kan störas, att landet kan komma att delasvid en partiell ockupation. Ett annat hot är att radioaktivt nedfall kan slå uten del områden för livsmedelsproduktion. Tjernobyl och dess konsekvenser visaratt spridningen av det radioaktiva nedfallet kan få omfattande effekter. Svåraförsörjningsproblem kan uppstå. Mot denna bakgrund villjag ställa följande frågor till försvarsministern: Vilka åtgärder avser regeringen vidta för atttrygga försörjningen av livsmedel vid ? Vilka åtgärder avser regeringen vidta för attförstärka livsmedelsberedskapen i storstadsområdena? Vilka åtgärder avser regeringen vidta för attförstärka livsmedelsberedskapen i ? Avser regeringen att förstärka resurserna tillansvariga myndigheter så att en lagring av proteinfoder kan ske i enlighet medriksdagens försvarsbeslut? 1987/88:138 av Karl-GöstaSvenson (m) till industriministern om statliga beställningar av stålbroar: Väg 263, vilken leder genom , mellan orter iMälardalen och med trafik från Bergslagen mot har blivit alltintensivare trafikerad. Ur trafiksäkerhets- och framkomlighetssynpunkt är enförbättring av vägen absolut nödvändig. Den är nu helt oacceptabel. Avsnittetmellan Tullen vid gamla E 4 mot vägutfarten norr om har en extremt högolyckskvot. Genom gamla går en stor andel tung trafik med såväl bussarsom lastbilar mot och vidare mot . De skakningar som uppkommeri samband med denna tunga trafik utgör ett allvariigt hot mot bebyggelsen.Vägens livslängd är begränsad. Vägbanan glider på sina ställen sakta men säkertned mot . Enförutsättning för utbyggnad av bostäder inom kommun är att väg 263läggs om och att vägen får en rakare sträckning och bro över Garnsviken.Önskemål om ökat bostadsbyggande i har som bekant framförtsfrån statsmakterna, som också filisatt en särskild delegation för att främjabostadsbyggandet. Frånberörda län, och , har framförts önskemål fillkommunen om en förbättring av väg 263 och en bro över Från berördakommuner och försvarsföreträdare har samma synpunkter framförts liksom från enrad stora företag - ASEA, Bahco m. fl. vars anställda ofta tvingas att färdaspå den dåliga vägen mot . Ennyckelfråga i sammanhanget är bron. Det finns förslag om att uppföra enstålbro. Denna skulle med fördel kunna bestäUas på . Enligtinhämtad uppgift har resurser och kunnande att klara en sådanbeställning. är också intresserat av att tillverka broar förarméns räkning. Med beaktande av de sysselsättningsproblem som har uppstått påvarvet vore en beställning av en stålbro över till stor fördel forKarlskronavarvet. Av det anförda framgår att berörda län vill ha bättre vägförbindelse tillArlanda - landets riksflygplats, att en rad stora företaghar framfört samma önskemål, att vägen ur trafiksäkerhetssynpunktomedelbart borde åtgärdas, att för möjligheten till ytterligarebostadsbyggande inom i kommun är en bättre väg samtbro en nödvändighet. Ettprojekt av den typ som här skisserats kräver samverkan mellan flera departement. Med hänvisning tillovanstående vill jag fråga: Är industriministern beredd att prioriteraKarlskronavarvet vid statliga beställningar av olika typer av stålbroar? 38§ Meddelande om frågor Meddelades att följande frågor framställts den 26november 1987/88:223 av BlendaLittmarck (m) till statsrådet om handläggningen av visst slagav utvisningsärenden: En invandrare har bott i med fruoch barn och levt här under ordnade förhållanden. På initiativ av hustrun ärmakarna numera skilda. Efter skilsmässan utvisades mannen. Invandrarverketanser att han på grund av skilsmässan inte längre har någon anknytning tillSverige. Ändå har mannen ett barn med sin f. d. hustru. Verkställsutvisningsbeslutet förlorar mannen kontakten med sitt barn - och barnet med sinfar. Ärendet ligger nu hos regeringen för avgörande. Jagvill erinra om att genom undertecknandet av Helsingforsavta-let,Europakonvenfionen och förklaring om de mänskligarätfigheterna folkrättsligt förbundit sig att förena, respektera och skyddafamiljen. Min fråga tillinvandrarministern är: Är inte faderskapet fill ett svenskt barntillräcklig anknytning för att en invandrare skall få stanna här? 1987/88:33 den27 november 27november 1987 ,, jj , ; 1987/88:224av () till utbildningsministern om riksinterna- Meddelande om frågor ... , ,,, , Ingen torde ifrågasätta värdet av fortbildning förskolans personal. Det var därför helt naturligt att utbildningsutskottet i sittbetänkande 1985/86:13 ansåg det finnas skäl att vidta åtgärder i huvudsakligöverensstämmelse med vad som förordades i den mofion som låg fill grund föruttalandet, innebärande rätt för lärare vid riksinternaten till statiiga medelför fortbildning. Någrasådana medel har inte utgått under innevarande budgetår, och jag önskar ställaföljande fråga till utbildningsministern: Har utbildningsministern inte tagit hänsyn tillriksdagens uttalande eller kommer medel till riksinternatens lärarfortbildningatt utgå under innevarande budgetår? 39§ Kammaren åtskildes kl, 13,52.