prot · GB0961 · 1987-12-31 00:00:00 — Skattefrågan var ju den fråga som faktiskt spräckte enborgerlig regering. Energifrågan var den andra. I ingen av dessa frågor har deborgerliga partierna närmat sig varandra - ingen av de frågor som orsakade denstora splittringen 1976-1982, orsakade handlingsföriamning, kostnadsfördyringar,en politisk försvagning, en uppgivenhet och pessimism i hela det svenskasamhället. Eftersom man inte har löst demotsättningar som orsakade regeringskriserna , tror jag att många människormed mig drar slutsatsen att de borgerliga partierna behöver ytterligare tid påsig för att se om de, liksom när det gäller vårdnadsbidraget, ändå kan kommafram fill någon enighet. Jag vill, herr talman, inte utesluta det, menuppenbarligen räckte inte . Om väljarna vill vara vänliga mot de borgerliga partierna,skall de se till att dessa får fortsätta att gnugga med den här frågan, så fårvi återkomma 1991 och se om det ser litet bättre ut då. Men i inledningen tvingas 1987/88:613 februari 1988 vikonstatera: Det gick inte . Vi får se om det går på nio. Hur skulle förtroendeklyftan inom utrikespolitiken kunnaöverbryggas inom en borgerlig regering? Det är min femte fråga. Jag har inte velat söka sak i denna fråga. I själva verkethar jag varit mycket återhållsam när jag kommenterat moderatledarens skiftandeuttalanden i utrikespolitiska frågor . Jag har tycktatt det hade varit bra om kunnat tala med en röst, särskilt ibesvärliga och känsliga förhandlingar med andra länder. För mig är det viktigt att det finns en bred uppslutning iSveriges riksdag kring den utrikespolitiska linje som regeringen företräder.Det är bra för nationen, och det är bra för det svenska folket i dess helhet. De hårda orden har i själva verket utväxlats mellan deborgerliga partiledarna. har kritiserat för hansagerande vid mötet med den sovjetiske regeringschefen. har sagtatt fallit för frestelsen att göra partipolitik av Sverigesnationella intresse av ett gränsavtal med , och han har kallatdetta dålig moral. Folkpartiledarens och centerledarens uttalanden var enligtmin mening befogade. Men jag kan inte låta bli att konstatera att detråder en förtroendeklyfta mellan de borgerliga partierna när det gällerhanterandet av viktiga utrikespolitiska frågor. Tyvärr kan detta göra detsvårare för dessa partier att företräda en enhetlig utrikespolitik till gagnför landet. Fem områden har jag här berört som haravgörande betydelse för vårt lands framtid. Ändå är det svårt att få klarhet ivad ett borgerligt regeringsalternativ på dessa punkter skulle innebära. Det var en märklig upplevelse att lyssna på de borgerligapartiledarna när de kommenterade sina budgetalternativ i radio ochTV. Även när de redovisade klart motstridiga ståndpunkter påstod de införalltmer förbluffade journalister att i själva verket var de helt överens,åtminstone var färdriktningen densamma. Hur kan påstå att hans parti färdas i sammariktning som när det gäller skatterna? sade: Det gårinte att komma med förslag i som innebär att höginkomsttagare fårskattelättnader som betalas av normalinkömsttagare och låginkomsttagare. sade att genomför man inte de förändringar sommoderaterna föreslagit, kommer vi aldrig någonsin till rätta med problemen. Dågår vi rakt in i dimbanken, replikerade . Som ansvarig för det politiska ordet "dimbank"tvingas jag nu konstatera att vi har fått en tredje dimbank: det borgerligaregeringsalternativet. 1 denna dimbank irrar de borgerliga partiledarnaomkring, utropande: Vi färdas i samma riktning! Ett ord som mycket sällan dyker upp närborgerliga politiker lägger ut texten är "rättvisa". Ord som"jämlikhet" och "solidaritet" lyser med sin frånvaro. har sagt att problemet med högern är att denlovar alla vad bara en minoritet kan få. Det borgerliga valfrihetsbegreppetlider av samma svaghet. Utan rättvisa, jämlikhet och solidaritet blirvalfriheten en illusion för de flesta. I ett samhälle där känslan för rättvisaoch solidaritet urholkas riskerarhela livskvaliteten att förändras. Utvecklingen i västvärlden innehållermånga exempel på hur illa det kan gå när borgerliga, nyliberala lösningarprövas. Arbetslöshet, ekonomisk oro och ökade orättvisor och klyftor mellanmänniskor är resultatet. Välfärdsstatens kris- som det ibland talas om - är en krisfrämst i ländernas sysselsättnings- och fördelningspolitik. Det är i länder därarbetslösheten tillåtits stiga upp mot eller däröver, där man sänktskatten och sparat in på sociala nyttigheter, som välfärden knakar i sinafogar. 1 har vi gått en annan väg - den tredje vägensekonomiska politik. Tack vare den har så många människor arbete att vi harlyckats bygga den svenska ekonomin stark igen. Tack vare att människor hararbete har vi råd att behålla och förstärka vår välfärd. Tredje vägens ekonomiska politik har fungerat som en dröm,säger , den ansedda engelska ekonomitidskriften, och det tror jagsäger mer än den kritik som pliktskyldigt borgerliga partiledare framförde häri dag. Men vi får inte slå oss till ro med vad vi uppnått.Världsekonomin befinner sig i ett osäkert läge. Det kan ge utslag i ökadarbetslöshet också i vårt land, om vi inte ser upp. Och även om arbetslösheteni är mycket låg, finns det fortfarande grupper som har problem. Därförmåste vi hålla fast vid en ekonomisk politik som har full sysselsättning somsitt främsta mål. Det är det första. Det andra är att vi måste se till att den trygghet som vii långa stycken vant oss vid och tar för given inte urholkas. Vi socialdemokrater menar att alla som lever i detta landskall veta att de har vissa grundläggande rättigheter. Utbildning, vård, enmänniskovärdig tillvaro i alla livets skiften, trygghet på äldre dar skall varaen självklarhet, en medborgerlig rättighet. Det gagnar oss som enskildamänniskor och det är bra för vårt land, både ekonomiskt och socialt. Den tredje viktiga uppgiften är att se till att vårt sättatt leva inte föröder vår miljö och utarmar vår natur. Det har betydelse intebara för vår hälsa och vårt välbefinnande utan för hela vår överlevnad. Hänsynen till miljön måste finnas med i alla beslut; de vifattar här i och i kommunerna, de som tas ute i företagen och det vimänniskor bestämmer själva i vår vardag. Vi måste få till stånd ett samspel därflera goda krafter drar åt samma håll. Som alltid när det krävs enkraftansträngning -och det gör det om vi skall kunna stoppa miljöförstöringen -måste den ske gemensamt. Vi socialdemokrater är inte beredda att överlämna åt de s.k. marknadskrafterna att avgöra hur många människor som skall ha arbete ellervem som skall ha råd med utbildning, sjukvård och service på ålderdomen. Och viär inte beredda att låta kortsiktiga vinstintressen motverka utvecklingen motrenare luft, friskare vatten och oförstörda skogar. Det finns givetvis många förklaringar till att Sverigeframstår som ett land som ligger i frontlinjen, alltifrån satsningar påforskning och utveckling till låg arbetslöshet och väl utvecklad välfärd. Dettaär ett resultat av gemensamma insatser, från forskaren i sitt laboratorium,förskolläraren i barnstugan,fabriksarbetaren vid sin maskin, städerskan på bygget, långtradarchaufförenute på vägarna - människor i samverkan, fackliga organisationer och företag.Men där finns också de politiska insatserna. Vår uppgift och vårt ansvar sompolitiker är folkets gemensamma angelägenheter. Visst har vi olika uppfattningar om var gränserna går,vilken utveckling som är önskvärd och vilka avvägningar som är de bästa. Menjag tror ändå att vi förenas i uppfattningen att uppgiften är viktig ochansvaret är stort. Under de som gått - då många menade attallt var politik -har intresset för politik förändrats. skulle -i nyliberalismens-tecken - kapitalägarna och marknaden lösa alla problem. Frånatt ha varit problemet blev kapitalismen lösningen. Från att ha varit lösningenblev politiken problemet. har pendeln åter börjat svänga. Höstens börskraschavslöjade den internationella kapitalismens sårbarhet. Den kvardröjandemassarbetslösheten har klarlagt dess oförmåga att lösa viktiga mänskliga ochsamhälleliga problem. Maktlösheten inför framtidens stora utmaning -miljöfrågorna -avslöjar dess begränsning. Därför är det förståeligt och glädjande att de ungasintresse för politik nu -av många tecken.att döma - åter håller på att öka. Vimärker det när vi är ute i skolorna. Vi hör det när våra barn diskuterar medsina kamrater. I vår rörelse ser vi hur det socialdemokratiskaungdomsförbundets medlemsantal ökar. Kanske, herr talman, är detta en del av den framtidstro vialla saknat och efterlyst. 6CARL BILDT (m) replik: Först några ord om det som statsministernhade att säga om utrikespolitiken. Låt mig bara upprepa vad jag sade i mittinledande anförande: Vi kan inte, och vi kommer inte, att acceptera atttalesmän för regeringen säger att regeringen eftersträvar en socialdemokratiskhegemoni på det säkerhetspolitiska området. Vi förbehåller oss friheten - denkommer vi att ta - att alltid vara det parti som säger vad vi tycker, som sägersom det är och som redovisar den sanning som faktiskt är uppenbar för deflesta. Så till den ekonomiska situationen. Jag blir egentligenlika förvånad varje gång när jag hör företrädare för regeringen diskutera detallmänpolitiska läget utan att ens med ett ord antyda att faktiskt ärpå väg in i mycket allvarliga ekonomiska problem. I dagens anförande frånstatsministern hörde vi inte talas om den tredje vägens ekonomiska politiksstrålande framgångar, och detta är alltid någonfing. Men vi fick inga besked omvad det är för ekonomisk politik som socialdemokratin vill driva efter detmisslyckande som är uppenbart. Underskotten gentemot utlandet ökar . Får viinte stopp på detta, innebär det ett hot mot just den sysselsättning som IngvarCarlsson, talade om. Låt mig vad gäller sysselsättningen säga att det intefinns någon markant tydlig skillnad mellan hur vi klarade sysselsättningen iSverige under sex borgerliga år och hur man klarat det under sex socialdemokratiskaår. Vi har alltid varit stolta över att ha klarat den bättre än man gjort imånga länder med större problem. Men är vi på väg in i en allvarligsituafion. Jag taladeom den dimbank som råder vad gäller ekonomin efter valet, där socialdemokraternainte vill ge besked. När man ser en dimbank torna upp sig framför en, är detbra att man i alla fall har en kompass så att man vet hur man skall ta sigigenom denna dimma. Vi har i våra motioner angett riktlinjerna för denekonomiska politiken, men socialdemokratin står - som en gammal medarbetaretill formulerade det i en artikel - faktisktkompasslös inför de problem som tornar upp sig. Så till familjepolitiken. ville ganskalätt gå förbi det som har inträffat och de förslag som lagts fram och i ställetstötta sig på några mycket diffusa uppgifter från TCO-ekonomerna, som även jagsåg i TV i går. Självfallet kommer dagisavgifterna att höjas med ungefär 12 000kr. Detta kan småbarnsfamiljerna betala med det vårdnadsbidrag de får på 15 000kr. Det blir t. o. m. Mer än så behöver inte dagisavgifternahöjas. Där kan jag säga att våra kommunala politiker - det gäller säkert ocksåfolkpartiets och - kommer att se till att det inte blir mer än så. Omdagisavgifterna höjs mer, är det socialdemokratiska kommunalpolitiker som ägnarsig åt okynneshöjningar. Detta lär oss att det är viktigt att rösta rätt iriksdagsvalet, men det är faktiskt viktigt att rösta rätt även i kommunalvaletför att hindra den här typen av politik. Med vår familjepolitik blir det bättreför alla, men framför allt innebär det den valfrihet som socialdemokratin villförvägra småbarnsfamiljerna bland andra grupper. Så kort om skattepolitiken. Det är riktigt IngvarCarlsson, att det nu finns en utredning. Det innebär att vi alla måste ha ettvisst utrymme för att diskutera exakt hur det kommer att se ut säg 1991 eller1992. är det rimligt att vi när vi går fram till ett viktigt val ärberedda att redovisa för väljarna vart vi vill nå. Det har vi gjort med stortydlighet. Det tycker vi är någonting som vi kan känna stolthet över. Att gömmasig bakom en utredning och säga att socialdemokraterna inte har någonskattepolitik därför att den skall avgöras ay en utredning ärotillfredsställande, om jag uttrycker saken med en viss försiktighet. Statsministern sade inledningsvis att vi var eniga omålderdomshemmen. Ja, vi har varit eniga om ålderdomshemmen när vi har pressatsocialdemokraterna i ord, för de retirerar . Men vi är inte enigavad gäller den faktiska utvecklingen. Faktum är att nedläggningen avålderdomshemmen nu sker i ökad takt. Faktum är att-regeringen ochsocialdepartementet accepterar detta. Faktum är att socialdemokraterna i dennariksdag har avslagit de förslag som vi lagt fram för att stoppa dennautveckling. Men det är inte bara fråga om ord utan också handling. Där är viinte eniga. Jag hoppas att vi kan bli det. Allra sist: Statsministern citerade ochåtergav vad han som en ledande västeuropeisk socialdemokrat såg som problemetmed högern. Det var, om jag förstod det hela rätt, att vi, den s. k. högern,vill ge till alla vad bara få har . Jag har ingenting emot att vi får vårpolitik beskriven på detta sätt. Socialdemokraterna kan uppleva det som ett hotatt vi på den borgerliga kanten vill åstadkomma vad bara få har i form avt. ex. valfrihet, vård och omsorg. Från vår sida ser vi det närmast som ettlöfte. 7BENGT () replik: Får jag först ta upp sysselsättningen. sade att han först hade gått ut och anklagat för attapplådera ökad arbetslöshet. hade han hittat ett citat av mig som hantyckte stämde in på den här bilden. Jag har försökt att spåra detta citat; dethar inte varit helt lätt att veta varifrån det kom. Uttalandet gjordesemellertid då jag ganska utförligt utvecklade mina tankar omsysselsättningsfrågorna i en artikel i . Av den artikelnframgår mycket tydligt att skälet till att jag ansåg att de två sistaborgerliga regeringsåren var mer framgångsrika än de fyra första var attregeringen då var inriktad på att skapa en yttre balans med motiveringen att ensådan "ger utrymme för sysselsättningsfrämjande stimulanspolitik i tiderav internationell nedgång". Innebörden var alltså rakt motsatt den som . Det hade lätt kunnat kontrollera, om han inte i vanligordning bara hade litat på medarbetarna. Dessutom är det i sakfrågan så, att arbetslöshetsrekordetför , , har slagitsunder socialdemokratisk regering. Vad socialdemokraterna gjorde efterregeringsskiftet var att förverkliga den politik som hade uttalat sig för och som är så kritisk mot,nämligen att först öka arbetslösheten för att sedan i ett bättrekonjunkturskede låta den gå ner. Under de år då vi medverkade i regeringsställning var vifrån sida hårt engagerade i att hålla tillbaka arbetslösheten.Varje internationell jämförelse och dessutom varje historisk jämförelse visaratt den kampen var utomordentligt framgångsrik. När det så gäller ålderdomshemmen är det riktigt attriksdagen fattade ett beslut om att man skulle tillåta statligabostadslån vid ombyggnad av ålderdomshem. Problemet var att det beslutet inteföljdes upp av något regleringsbrev från regeringen och att det därför inteskedde någon ändring i praxis, utan att man fortsatte att lägga nerålderdomshem år . Det var först efter en hård debatt här i riksdagenförra våren, efter den debatt vi hade i TV, som socialdemokraterna upprepadedetta i bostadsutskottet. Beslutet kom inte förrän efter vår debatt, och detråder ingen tvekan om att debatten tjänade som en påtryckning. Jag tycker attdet var bra att intog den ställning som han gjorde, men kominte och säg att den inställningen var väl känd inom socialdemokratiska ledinnan den uttalades i TV-debatten! Det var ju bra att den kom fram i alla fall. När det gäller tekorestriktionerna säger han inte vill medverka till att tiotusentals tekoarbetare blir arbetslösa.Man kan fråga sig vad det ligger för internationell solidaritet i att säga attvi skall resa handelshinder mot för att upprätthållasysselsättningen här hemma och skapa arbetslöshet i , för det måsteju vara den konkreta innebörden av ett sådant uttalande, om harrätt. Men det är inte så, att ett avskaffande av dessa handelshinder skulle gåut över i första hand svensk tekoindustri. Det vi gör är att vi köperdyrare från och från än vad vi skulle behöva göra. Det äralltså framför allt tekoföretag i som konkurrerar med tekoföretageni de väl utvecklade länderna. Det är där vi gynnar påbekostnad av tekoföretag. Det är, tycker jag, ett mycket dåligtuttryck för internationell solidaritet. Mot den bakgrunden vill jag upprepa minfråga till : Är ni beredda att avskaffatekorestriktionerna? sade om knarket att vi nog är eniga, omfolkpartiet inte menar att man skall kasta 16-åringar i fängelse för att de harknarkat första gången. borde veta, eftersom han påstår sig havarit engagerad i dessa frågor , att det aldrig bliraktuellt att kasta någon 16-åring i fängelse som har begått brott över huvudtaget, utan att det är någonting som inträffar . Det vi vill ärnaturligtvis inte detta. En förstagångsmissbrukare skall vi försöka hjälpa påannat sätt. Vad det handlar om är att vi måste ha möjligheter att ta prov föratt konstatera om narkotikamissbruk har förekommit och att vi när det gällerlitet äldre ungdomar skall kunna använda skyddstillsyn och kontraktsvård,vilket inte är möjligt som lagen nu är skriven. Det är därför vi tycker att detär så viktigt att lagen får en annan utformning än den som socialdemokraternahar föreslagit. Så till Göteborgsskolorna. O.K. vill inteuttala sig om de här skolorna. Men tala då om för mig, kammaren och alla andrasom lyssnar på den här debatten: Gäller de principer som i en artikel i också Göteborgsskolorna? Ettuttalande på den punkten skulle underlätta för fackministraratt ta ställning till själva sakfrågan. När det gäller skatterna är det ju tacknämligt attsocialdemokraterna inte har rivit upp det beslut som fattades undermittenregeringens tid och som ni medverkade till. Faktum är attefter det beslutet har ingenting hänt på detta område, utan läget har i dagförvärrats. Det är fler personer som har marginalskatt än vadvi var överens om när beslutet fattades 1982. Det är därför beklagligt attingenting har hänt, och det är därför oerhört angeläget att det händernågonting . Jag måste än en gång be att ge besked påden punkten. Är socialdemokraterna beredda att medverka till att vi tar detförsta steget i en angelägen marginalskattereform ? Och är regeringenberedd att uppmana sina kamrater här i kammaren att stödja förslagom höjd alkohol-och tobaksskatt? Jag skall be att få återkomma till några aspekter pårättvisa i min avslutande replik. Låt mig bara säga att jag inte har lovatIngvar någon oerhörd ordning och reda, om det blir en borgerligregering, bara att det skall bli bättre än vad det är . 8OLOF () replik: Jag konstaterar att alla numera är överens omatt bevara ålderdomshemmen. Det är verkligen en förändring ochinnebär en anslutning till den linje som alltid har företrätt ochdrivit. För de äldres skull, för deras valfrihet och för deras gemenskap är viglada över denna politiska framgång. Men då utgår vi också från attsocialdemokratiska kommunalpolitiker lyssnar på vad säger, ävenom det inte är han som bestämmer, och rättar sig efter dessa nya tongångar. En fråga är ändå befogad: Är ni från socialdemokratiskthåll beredda att stoppa den nedläggning av ålderdomshem som ni hittillspåskyndat ute i kommunerna? tog upp skatterna. Jag skall helt kortpåvisa för honom att han misstolkar mitt uttalande. Han lyfte fram den isolerade statliga inkomstskatteskala som CarlBildt och har lagt fram. Så ställde han den mot uttalandet om attskattesystemet måste ha en fördelningspolitiskt rättvis profil. Skattesystemetinnehåller som bekant olika komponenter: Det är därför vi förordardifferentierade mervärdeskatter med sänkt skatt på mat. Det är därför viförordar en helt annan och rättvisare skatteutjämning. Det är därför viförordar ett generöst grundavdrag. Dessa komponenter måste ses tillsammans.Sedan är det bara att bekräfta att vi trots detta kan ha inriktningengemensamt. Alla är nämligen överens om att vi, inte minst av samhällsekonomiskaskäl, måste få ned marginalskatterna. Sedan kan vi ha olika uppfattning om hurmycket som är möjligt att klara med enfördelningspolitiskt acceptabel profil.Men inriktningen är densamma. gjorde sig också skyldig till en falskhistorieskrivning när det gäller familjepolitiken. Det har inte varit en totaloenighet ända fram till dess att tog initiativet till att vi skulleförsöka skriva oss samman även om utformningen av ett vårdnadsbidrag. Vi harhaft gemensamma reservationer i socialutskottet , där vi har angivitprinciperna. har vi också utformat ett alternativ. sade: Utan rättvisa ingen valfrihet. Mennär stöd skall ges till barnfamiljerna, då gäller plötsligt helt andraprinciper än rättvisa. Då får drygt hälften av familjerna allt och resten ingetstöd. Då får den välavlönade genom föräldraförsäkringen åtta gånger så stortstöd som den lågavlönade. Den som dragit en vinstlott i daghemslotteriet harsamhällets fulla stöd. Den som däremot dragit en nitlott, dvs. inte får någondaghemsplats, får inte något stöd alls. Jag kallar inte detta för rättvisa utanorättvisa. Totalt kostar stödet till barnomsorgen statskassan drygt 9 miljarderkronor. går till stöd till de av föräldrarna somhar barnen på daghem. går till familjedaghemmen, somtar hand om av barnen. Men de föräldrar som av intresse, ellernödtvång, svarar för barnomsorgen i hemmen får O kr. Hur länge kansocialdemokraterna försvara ett sådant system? Det är obegripligt attsocialdemokraterna inte nu tar chansen, när de har en hel partikongress bakomsig, att lägga fram sitt alternativ i den budgetproposition som är den sistaföre ett val, i vilket familjepolitiken måste bli en dominerande fråga. Den handlarbåde om rättvisa och om ökad valfrihet för barnfamiljerna. hänvisar till för att stärkasjälvförtroendet när det gäller den ekonomiska situafionen i . Menvarför inte hänvisa till , som kom med en rapport, vilken ikort sammanfattning innebar att har sjunkande sparkvot när det gällerhushållen, långsammare exporttillväxt och ökande import, förlorademarknadsandelar på export, minskande konkurrenskraft och sjunkande BNP-tillväxtatt se fram emot. Socialdemokraterna brukar ju i andra sammanhang åberopa . Låt migtill sist upprepa en fråga som inte svarade på. fick till min bänk det senaste numret av tidningen . Där står det,vilket jag inte visste när jag formulerade mitt anförande: Kärnkraftenbordlagd. Seg kamp inom socialdemokratin. Var det därför, , somjag inte fick något svar på de tre frågor som jag ställde när det gällde arbetetmed energipropositionen i ? Om ni anser att regeringenbestämmer kollektivt är det ju viktigt att vi får reda på hur situationen är idetta kollektiv och om har lyckats stoppa detta arbeteframöver. 9LARS (vpk) replik: Det är ju intressant att höra framför allt deborgerliga partiledarna tala , Visserligen kritiserar de regeringen, mennog är väl kritiken mycket stillsammare än vanligt, trots att det är valår? Deborgerliga partiledarna är ju i stort sett nöjda med det som regeringen kallarden tredje vägens ekonomiska politik. Detta stöd för regeringens ekonomiskapolitik borde i stället göra regeringen besvärad och stämma den tilleftertanke. När huvudlinjen är att hålla tillbaka lönerna ochatt uppmuntra arbetsgivarna att hålla lönetaket nere, blir rättmätiga lönekravhuvudsaken för fyra partier. Då bortser ni från att företagen gör storavinster, och det är för er inget problem. Vierkännerochsägeröppet att vi frånvårt parti haren annan uppfattning. Vi ser nämligen de växande ekonomiskaklyftorna, vi ser vinsterna, och vi ser spekulationerna i aktier och i bostädersom de största problemen. Därför stöder vi löntagarna i deras rättmätiga kravpå högre reallöner. Det är möjligt att vi är ensamma i om detta . Men vi utgör en del av ett utbrett missnöje över regeringensekonomiska politik och över.regeringens fördelningspolitik. Innan jag tar upp några av fem frågorskulle jag vilja ta upp ett par frågor som de tre borgerliga partiledarna, bl.a. , berörde.