prot · GB0965 · 1987-12-31 00:00:00 — Det finnsirigentingsom kanrättfärdiggöraden. Det år ingenting som har hänt tidigare. Det är en självklarhet att vi ställer de krav på PLO somjag har redovisat och som har framförts , dvs. att erkännaIsraels existens och dess rätt att finnas inom säkra garanterade gränser. Min uppfattning om ockupation är den som står att läsa iden svenska telefonkatalogen, s. 1751, den röda delen. Där talas det om hursvenska folket skall agera under ockupation. Eftersom jag inte är säker på attkammarens ledamöter har kommit till s. 1751. skall jag be att få läsa upp vadsom står: "Ingen del av vårt land ska ges upp utan hårt motstånd. Skullefienden ändå lyckas ta någon del av vårt land och upprätta en egen styrelse där,så är området fortfarande svenskt. Befolkningen inom området lyder fortfarandeunder . Svensk lag fortsätter att gälla. Motståndetska fortsätta inom det ockuperade området. En inkräktare ska aldrig känna sigsäker! Kampen ska fortsätta tills hela landet är befriat. Svenska militära förband, som hamnat bakom fiendenslinjer, ska fortsätta motståndet. Civila kan frivilligt gå med imotståndsrörelse för att försvåra fiendens verksamhet. En motståridsrörelse kanverka genom väpnad kamp och sabotage. Alla kan göra passivtmotstånd."" Det är vad folkrätten säger. Det gäller det svenskafolket, det gäller det palestiriska folkets ockupatiori av ett folk ocharinektering av främmande territorium kan aldrig rättfärdigas. Det är vad derisvenska hållningen bygger på. Det innebär inte att vi utan att ställa kravaccepterar det PLO säger eller kräver. Vad vi tillvaratar är både detpalesfinska folkets och det israeliska folkets rätt att existera i fred ochinom säkra gränser. vice talmannen anmälde attGuririar , Kerstiri Ekmari, och anhållit atttill protokollet få aritecknat att de inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1987/88:149 om utvecklingen beträffande mänskliga fri-och rättigheter i har i en interpellation dels tagitupp sju konkreta fall avseende i fängslade personer, delsefterlyst regeringens bedömning av läget och utvecklingen beträffande demänskliga fri- och rättigheterria i i stort. Lät niig först kommentera de enskilda falleri: Somframgått av uppgifter i bl. a. västliga nyhetsmedier har ledaren för den s. k.jazz-sektioriCri, , frisläppts deri 2 jariuari i är. Andra uppgifterger vid handen att ytterligare en person, . skall ha frigivits imitten av . Det finns även anledning tro att ytterligare ettantal av de i interpellationen omnämnda personerna kommer att friges under1988. Läget för de mänskliga fri- och rättigheterna iTjeckoslovakien inger dock fortfararide oro. Visserligen har myndigheternastryck på den aktiva kärnan inom inedborgarrättsrörelsen Charta 77 och kommitténför försvar av orättvist förföljda (VONS) minskat något under det senastehalvåret. Särskilt gäller detta de internationellt kända representanterna fördessa organisationer, vilka vid personliga kontakter med utländska besökareeller genom telefonkontakter med bl. a. västmedier kunnat kritiskt kommenterautvecklingen i landet utan att detta föranlett ingripanden från myndigheternassida. Å andra sidan synes myndigheternas inställning till övriga oliktänkandemedborgare - som ej heller är lika kända utanför landets gränser - inte haförändrats. Det kan inte uteslutas att man från myndigheternas sida sökerisolera de ""etablerade"" kritikerna och förhindra att nyaoliktänkande söker kontakt med dessa. Det ansträngda förhållandet mellan myndigheterna och olikareligiösa samfund, främst den romersk-katolska kyrkan, är likaledes oförändrat. Den stora vikt som såväl regeringen som opinionen iSverige fäster vid respekten för mänskliga rättigheter är väl känd. Ingrepp imedborgarnas rättigheter, något som ofta innebär ett åsidosättande avinternationellt gjorda åtaganden, tas upp i en rad fora, bl. a. vid mötet iWien iriom ramen för Konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK). Jagvill i detta sammanhang även erinra om att brott mot mänskliga rättigheter inteär att betrakta som ""inre angelägenheter", utan att .övergreppkan påtalas av en annan stat. Frågor rörande mänskliga rättigheter tas även uppbilateralt. Det är därvid en fast svensk praxis att i första hand ta upp fallmed anknytning till . Lät mig, herr talman, avslutningsvis betona att vifortsatt kommer att aktivt driva arbetet för en ökad respekt för de mänskligarättigheterna, både multilateralt och i våra bilaterala kontakter med berördaländer. Om utvecklingen beträffande mänskliga fri- ochrättigheter i 43HÄDAR (): Jag tackar utrikesministern för svaret. var Tjeckoslovakieri ett av världerisledande industriländer. Mycket har raserats genom krigetshärjningar och till följd av den socialistiska plariekonomin i landet. Bland desocialistiska länderna är ändå ett av dem som har den bättreekonomin. Där finns livsmedel sä att det räcker för alla, och där finns ocksåett utbud av andra varor. Vänder vi däremot blicken mot de förhållanden som råder ifråga om respekten för medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter, ärbilden fortfarande mörk. Husaks avgåug som gerieralsekreterare i detkommuriistis-ka partiet och utnämningen av Jakec till hans efterträdare har ivarje fall inte ännu ändrat den bilden. Tjecker som öppet tillstår att deraspolitiska åsikter Prof. 1987/88:65 Om utvecklingen beträffande mänskliga fri- ochrättigheter i inteöverensstämmer med det kommunistiska partiets riskerar i hög grad att utsättasför trakasserier och repressalier av ofta hårdhänt slag, bl. a. arresteringar,konfiskation av ägodelar, uppsägningar från arbeteri och fängelsestraff medolika motiveringar. Denna kammare vet att de tjeckoslovakiska myndigheternasförfarande mot regimkritiker strider mot åtagandena enligt slutakten frånHelsingfors, som också har skrivit under. Jag vill liksouiutrikesministern understryka att det i detta dokument klart uttalas att brottmot mänskliga rättigheter inte är att betrakta som inre angelägenheter, utanatt övergrepp kan påtalas av varje annan stat. Av utrikesministerns svar på mininterpellation, vilken framställdes . framgår att fem avde sju politiska fångar som jag har nanirigett alltjämt hålls färigslade. Jagvågar utgå från att utrikesministern delar min uppfattning att detta inte äracceptabelt. Det är min förhoppning att utrikesministern vill klargöra sinståndpunkt beträffande dessa fem - både här i kammaren och till företrädareför den tjeckoslovakiska regeringen. Utrikesministerri anger att de tjeckoslovakiskamyndigheternas inställning till oliktänkande under senare är t.o.m. kan hahårdnat. Jag kan ge ytterligare exempel på detta. En rättslig prövning sominleddes mot tjeckoslovakiska medborgare, som ett årtidigare hade ställt sig bakom ett upprop från Charta 77 med krav på detpolitiska ledarskapets och samhällets demokratisering, föregicks avhusundersökning hos bl. a. , , och . Hundratals böcker, radioapparater, videoband och skrivmaskinerbeslagtogs. Händelsen är dess värre inte uriik. Charta 77 ville sä sent som idecember göra en demoristratiori på de märiskliga rättigheternas dag. Man söktetillstånd, men fick inte något sådant. Då offentliggjorde man förbudet, och detblev eri spontan demonstration. Enligt de uppgifter jag har, uppskattade medlemmarnasjälva att ca 2 000 personer deltog. Ett trettiotal av dessa undersöktes, mennågot åtal lär inte väckas mot dem. Ledarna för Charta 77 fick den dagen intelämna sina hem. Det är också värt att notera att liknande utegångsförbud hardrabbat dem i samband med ettöverenskommet styrelsesammanträde. De hämtades och sattes i förvar till dessatt tidpunkten för det utannonserade mötet var passerad. Utrikesministernsäger vidare i svaret att trycket pä den aktiva kärnan skulle ha minskat. Jagvill därför fästa hans uppmärksamhet på att den nuvarande talesmannen förCharta 77, - som utrikesministern säkert känner till, byterman ju talesman varje är - på olika sätt har trakasserats. Han har berövatssitt arbete i jordbrukskooperativet , där han arbetade somprovningstekniker. Han har varit hårdbevakad. Han är ofta uppehållen under sinaförsök att ta sig mellan olika platser. Han har förhiridratsatt lämna lägenheten och han harockså arresterats . Jag vill fråga:Är utrikesministern medveten om att det förhåller sig på detta sätt när detgäller en av de nuvarande talesmännen? Jag är tacksam för eventuellakommentarer från utrikesministern med anledning av den information som jag härhar gett. Jag vill slutligen understryka att mitt syfte med att interpellera om de mänskliga rättigheterna iTjeckoslovakien inte är att uttala mig nedsättande om landet eller om de mål detjeckoslovakiska myndigheterria har för sitt larids och siria medborgaresekonomiska utveckling. Jag tror emellerfid att det, i ordets bästa mening, ärav ett samfällt europeiskt intresse att vi, var helst det förekommer, tar uppoch påtalar när människor förtrycks på grund av sina åsikter. Detta har jagvelat göra här också när det gäller . Jag har tolkatutrikesministerns svar så, att vi på den punkten inte nödvändigtvis skulle haskiljaktiga uppfattningar. Överläggningen var härmed avslutad. 4 §Meddelande om svar på interpellation 1987/88:157 Jag vill meddela att jag inte kommer attkunna svara inom den föreskrivna tiden på i Malmöinterpellation om brottsbekämpningen i . Anledningen är att förhindrad att ta emot svaret det var planerat. Jag har kommit överens med om attinterpellationen skall besvaras . 5 § Svar på interpellation 1987/88:158 omåtgärder på narkotikaområdet har frågat mig vilka åtgärder,utöver de ordinära, som jag tänker vidta för att hejda och tränga tillbakanarkotikabruket i vårt land. Bakgrunden är vissa uppgifter om gjorda beslag avnarkotika. En av de första åtgärder som den nytillträddasocialdemokratiska regeringen vidtog var att genom en skaffa underlag för en bred offensiv mot narkotikamissbrukoch illegal narkotikahandel. Målet var och är fortfarande ett narkotikafrittsamhälle. För att nå varaktiga framgångar i kampen mot narkotikan krävs ettlångsiktigt och tålmodigt arbete på såväl det nationella som detinternationella området. Det är den inriktning som regeringens narkotikapolitikhar. En genomtänkt narkofikapolitik kräver också goda kunskaperom narkotikamissbrukets omfattning, utveckling och struktur. Tyvärr ger denofferitliga statistiken om exempelvis antalet anmälda brott, domar och beslagen bristfällig bild i dessa hänseenden. Förändringar som inträffar beror oftapå andra faktorer än brotts- och missbruksutvecklingen. I syfte att få ettbättre underlag för bedömningen av missbruksutvecklingen fick Centralförbundetför alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) i uppdrag att följautvecklingen av narkotikamissbruket. Detta sker bl. a. genom ett särskiltregionalt rapporteringssystem. CAN redovisar regelbundet sina resultat tillregeringens särskilda samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK). SAMNARKföljer också utvecklingen genom fortlöpande kontakter med olika berördamyndigheter. 4 protokoll 1987/88:65-67 Prot.1987/88:65 Även om missbrukssituationen i.stort förefaller stabil, har det under 1988 senare tid förekommit,uppgifter somger anledning till oro. a. har utbudet ----------------------- avamfetamin ökat, och det finns tecken på att missbruket spritt sig till delvis Omåtgärder på narko- .o.j, kategorier. tikaomractet Denna utveckling har en uppenbarinternationell bakgrund. polisensom inom tullen sker dock en kontinuerlig utveckling av det nordiska ochinternationella samarbetet. Av stor betydelse är de nordiskanarkotika-sambandsmän som finns utplacerade runt om i världen. Jag vill ävennämna att de nordiska justitieministrarna beslöt att permanenta detsärskilda nordiska polis- och tullsamarbetet. a. inom ramen för ,det internationella tullsamarbetsrådet (CCC) och s. k.Pompi-dougrupp förekommer erfarenhetsutbyte mellan brottsbekämpande myndigheteri olika länder. Av stor betydelse är också det arbete som pågår inom FN.Förra året anordnade FN en världskonferens vid vilken en omfattande idékatalogför nationellt och internationellt arbete mot narkotikautarbetades. taraktiv del i arbetet på en särskild mot illegal narkotikahandel. Ikonventionen behandlas bl. a. straffbestämmelser, förverkande av tillgångarsom kommer från narkotikahandel, internationell rättshjälp och polissamarbete. Inom pågår ett metodutvecklingsarbete hos polisoch tull. Insatserna koncentreras även pä missbrukarledet och inte endast på destörre leverantörerna. I det senaste regleringsbrevet för polisväsendet harregeringen också understrukit att det är av grundläggande vikt att satsningenpä att beivra gatulangningen fortsätter' med oförminskad styrka och att det vidpolismyndigheterna i , och skall finnas särskiltavdelad personal, s. k. gatulängningsgrupper, för denna verksamhet. Jag vill också framhålla den satsning som efter SAMNARK:sinitiativ nu sker på samarbete mellan polis och socialtjänst. När det gäller lagstiftning vill jag påminna om denproposition som överlämnatstill med förslag att också själva bruketav narkotika skall kriminaliseras.' Den föreslagna lagändringen bör kunna fåpositiva effekter inte minst när det gäller det förebyggande arbetet. På påföljdssidan sker särskilda satsningar i samarbete mellankriminalvården och . Med hjälp av statliga medel har etthundratal utvecklingsprojekt initierats iriom detta område under det senasteåret. Jag har också stora förhoppriingar på den nya lagstiftnirig om s. k.kontraktsvård som trädde i kraft -. I kampen mot narkotikamissbruket är det nödvändigt att viutnyttjar och utvecklar olika åtgärder inom rättsväsendets ram. Det utesluterinte att tyngdpunkten i samhällets insatser måste ligga på förebyggandeåtgärder och insatser som syftar till vård och rehabilitering. Utan en sådaninriktning kan vi inte vänta oss att nå mer påtagliga och bestående resultat.Det pågår också ett omfattande utvecklingsarbete på det området. Eftersomfrågan, har riktats till mig och inte till socialministern skall jag dock härinte gå in närmare på detta. Låt mig slutligen endast säga att jag inte vet vilka"extraordinära"" åtgärder 50 som kan ha i åtanke.För mig och för regeringen står det emellertidklart att kampen mot narkotikan inte kan bygga på spektakulära punktinsatser.Vad vi behöver är effektiva och flexibla verktyg som vi kan anpassatill nya situatiorier. I det ligger att vi också måste vara beredda att "" » .. , I '. f > "" Om åtgärderpanarko- omprövaoch utveckla våra åtgärder mot riarkotikamissbruket. ,-; =j Då , som framställtinterpellationen, har tjänstledigt från , tar hans ersättare emot svaret. Anf.47 (): Först vill jag tacka justitieministern för svaret påinterpellationen. Anledningen till att den här interpellationen skrevs varuppgifter om att beslagen av narkotika i ökat kraffigt på senare tid.Under 1986 beslagtogs cannabis och amfetamin. beslagtogs cannabis och amfetamin. Det innebäi" alltså att mängdenpåträffad cannabis ökat och mängden påträffad amfetamin ökat . Det beräknas att tull och polis lyckas beslagta avden narkotika som distribueras och försäljs i landet. Justitieministern säger i sitt svar att hon inte vet vilkaåtgärder som , som har skrivit interpellationen, kari ha haft iåtanke när han frågade vilka åtgärder justitieministern ämnar vidta utöyer deordinära för att hejda och tränga tillbaka narkofikabruket. Jag kanske har missuppfattat interpellationsinstitutet.Jag trodde inte att avsikten var att vi som ledamöter i första hand skullepresentera våra egna förslag till åtgärder, utan att avsikten i stället var attvi kunde fråga regeringen vad den har för avsikt att göra. I interpellationenpåpekades att mängden beslagtagen narkotika ökat kraftigt. Om inga åtgärderförutom de. nuvarande, de ordinära, vidtas - jag vill gärna säga att dessa harintensifierats och internationaliserats-, kommer av allt att döma utvecklingenatt fortsätta mot en ökning av narkotikabruket. Jag anser inte. att en sådanutveckling skulle vara acceptabel, och jusfitieministerns svar ger intryck avatt inte heller hon anser det. Frågan är då om jusfitieministern med alla deresurser, personella och andra, som regeringen har till förfogande har förslag,idéer, tankar föranledda av utvecklingen på narkotikaområdet. Statsrådets svar är långt och innehåller engenomgång av alla kända åtgärder som redan nu vidtas, men det är svårt atthitta löften om ett trendbrott i det som har aviserats i interpellationssvaret. Målet för samhällets narkofikapolitik måste vara ettsamhälle helt fritt från narkotikabruk. Narkotikabruket medför många mänskligatragedier och för fidiga dödsfall. En mycket stor del av egendoms- ochvåldsbrotten harockså ett direkt samband med bruket av narkotika. Justitieministern betonade i sitt anförande vikten avförebyggande åtgärder. Det är något som jag gärna vill instämma i. Vi kan intenog värdera betydelsen av fungerande och trygga familjemiljöer. Skolan har härockså en viktig roll att spela för att skapa harmoniska och trygga barn ochdessutom för att informera - ja, jag drar mig inte för att säga indoktrinera -barnen och Om åtgärder på narkotikaområdet ungdomarnanär det gäller drogernas negativa effekter. Eftersom det finns ett klart samband mellan alkohol- ochnarkotikabruk, speglar samhällets syn på och åtgärder mot alkoholen också hurstor kraft man vill lägga vid att komma till rätta med narkotikabruket. Kdsverkar för en restriktiv alkoholpolitik och föreslår bl. a. ett treårigtvetenskapligt försök med inköpsbegränsning av alkohol. Detta gör vi inte föratt försvåra eller krångla till det för vanliga konsumenter, utan för att kommaåt den omfattande uugdomslarigriingen och för att hjälpa den grupp svåra missbrukare- det rör sig om av konsumenterna - som svarar för avalkoholkonsumtionen. Det är mycket positivt att det krav som vi kristdemokraterhar drivit under en lång följd av år, nämligen kravet på kontraktsvård, riukommer att tillgodoses i sauiband med . Jag tror att arbetet mot narkotikabruketmåste drivas på flera olika fronter, förutom de ovan nämnda förebyggande.Åtgärder måste vidtas för att fånga upp missbrukare och för att motivera demtill vård och rehabilitering. Det måste då självfallet också finnas tillgångtill behandlingshem. Kds har i sin ekonomiska motion föreslagit ytterligare 5milj. till detta ändamål. Genom en satsning på rehabilitering kan så attsäga korisumentledét i distributionskedjan för knarket minska. Det sägs för övrigt-jag vet inte om justitieministern villkommentera den uppgiften - att under jakten pä mördare haråtminstone tidigare de s. k. gatulangningsgrupperna i varit i stortsett osynliga. Det krävs fler poliser, bl. a. för att bekämpa knarkhandeln.pågator och torg. Från kds sida har vi föreslagit 200 polistjänster, utöverregeringens förslag. Jag vill fråga justitieministern om hon motbakgrund av den allvarligt förvärrade situationen, inte minst när det gällerspridningen av HIV-smitta och aids bland sprutnarkomarierna, är beredd attvidta ytterligare åtgärder?. Finns det numera gatulangnirigsgrupper i tjäristi iririerstad? Ja, det finns poliser i tjänst igatulangningsgruppen i . När det gäller interpellation vände jag migemot att man skulle ta till åtgärder utöver de ordinarie. Jag förstod nämligeninte vad han åsyftade. Jag har uppfattningen, vilket jag också har försöktredovisa på regeringens vägnar, att detta är mycket svårt. Det krävs väldigtmycket insatser över väldigt många olika politiska områden. Socialtjänstensinsatser och övrigt arbete som görs inom de myndigheter som hör undersocialdepartementets verksamhetsområde är naturligtvis de allra viktigaste. Detarbete som hör under rättsvården och kriminalvården, liksom polisens ochtullens arbete, spelar en mycket stor roll. Insatser inom skolan och inom mångaandra områden måste också till. Detta kräver ett brett upplagt arbete, och detkräver framför allt tålamod. Det har visat sig att de som handlar med narkotika harblivit alltmer förslagna, allt skickligare och allt längsiktigare i sinverksamhet. naturligtvis att polisen också måste bli allt skickligare.Polisens samarbete med tullen och polisens samarbete över gränserna blir alltviktigare. Jag har i mitt interpellationssvar försökt redovisa att vi arbetarpå detta sätt. Det är också viktigt att vi har tålamod och att vi hållerut långsiktigt i våra åtgärder. Vi vet som jag sade att de som handlar mednarkotika t. ex. har en långsiktig planering. Extraordiriära irisatser - ommari med det menar kortsiktiga, tillfälliga insatser- är därför inte särskiltmycket värda i det långa loppet. Jag sade i interpellationssvaret att vi tyvärr har ettdelvis bristfälligt underiag när det gäller att bedöma omfattningen avnarkotikaproblemet i samhället. Siffrorna för ökade beslag kari mari emellertidinte tolka som en motsvarande kraftig ökning av tillgången på narkotika ilandet. Det beror också på hur skicklig polisen och tullen är när det gälleratt göra beslag. Om man bara skulle tolka siffror, skulle mari lätt kuuna fallai mycket farliga gropar. Man skulle dä t. ex. kunna läsa siffrorna över denarkotikabrott som har kommit till polisens kännedom och draden slutsatsen att allt nu håller på att rätta till sig. Vi kan här dra enlättnadens suck. Om man läser de siffrorna får man en mycket positiv bild avutvecklingen. De brott mot narkotikastrafflagen som kom till polisens kännedomvar således omkring 70 1982, över 50 1983, drygt 40 1984och knappt 40 1985. Sifftan för var ungefär 35 000, Vi kan konstatera att vi har haft en positiv utveckling idetta land. Det finns speciellt anledriirig att tro att eri del av deallvarliga problem som vi har haft tidigare riär det gäller ungdomar i vissafall har minskat. Vi kan dock vara helt övertygade om att hälsan inte alls ärså god som tycks framgå av de siffror som jag läste upp. Det är viktigtatt vi försöker förbättra statistiken. Det är också viktigt att vi inser attstatistik av detta slag inte alls visar hela bilden. En del av den utveckling som vi tidigare befarade har viundgått. Men vi har stora problem . Vi har också fått en del nya problem.Som jag sade i interpellafionssvaret finns det stora problem inte minst när detgäller amfetamin. Vi vet att många av dem som missbrukar tung riarkotika farmycket illa. Dödligheteri är mycket hög bland missbrukarna av tung narkotika.Utvecklingen av HIV-smitta och aids är mycket stor bland heroinmissbrukarna. Vivet att många, och allt fler, av de kvinnor som missbrukar tung narkotika ägnarsig åt prostitution. Vi vet att brottsligheten bland dem som missbrukar tungnarkotika är mycket omfattande och tycks ha ökat. Det finns således all anledning att se mycket allvarligtpå den situation vi har . Vi måste arbeta över ett brett fält. Inom regeringenfinns bl. a. en grupp för samarbete mellan olika departement, som träffas varfjortonde dag och går igenom den senaste utvecklingen för att ständigt försökakomma fram till nya åtgärder. Jag tror att det arbetet är en mycket viktigfaktor för att vi hela fiden skall kunna hålla oss ä jour med vad som händer,för att vi skall kunna förbättra våra åtgärder och för att vi skallkunna utnyttja våra kunskajaer. Oi7t åtgärder pä narkotikaområdet Prot.1987/88:65 Anf. 49 (): 9 februari1988 '' talman! Jag tror inte heller påett absolut linjärt samband mellan de ----------------------- upptäcktakvantiteterna narkotika och konsumtionens omfattning. Meddelande om frågor gkså medjustitieministern om att det krävs ett brett och tålmodigt arbete, utan inslagav spektakulära och tillfälliga insatser. Det var inte heller det som AlfSvensson åsyftade. Jag tror också, som justitieministern sade,-att de somhandlar med narkotika blir alltmer förslagna och allt skickligare.Justitieministern säger då att polisen måste bli skickligare. Frågan äremellertid om poliserna inte också måste bli flera. Det är väl sådant som inuvarande budgetläge får vara en extraordinär insats. Vad säger de berördamyndigheterna i sina anslagsframställningar till årets budget? Vad sägerpolisen, tullmyndigheterna och övriga inblandade?