prot · GB09133 · 1987-12-31 00:00:00 — Den störstaorsaken till att många kommuner har svårt att ta emot fler flykfingar ärbristen på bostäder. Bristen på bostäder är ju inte enbart ett problem förflyktingar. Föratt inte förläggningstiderna skall bli alltför långa kommer regeringen att geinvandrarverket i uppdrag att bedriva en begränsad försöksverksamhet medkommunala mottagningscentra. Försöksverksamheten innebär att kommunernainrättar särskilda genomgångsbostäder för flyktingar. Vid dessamottagningscentra skulle flyktingar kunna tas emot terminsvis direkt från enförläggning. betänkande finns 17 reservafioner fogade. Några av dem skall jagkommentera. Reservationnr 13 gäller flyktingbarnens situation. Flyktingbarnen befinner sig i en svårsituation, och många bär på svåra upplevelser. Det är vikfigt atf gebarnfamiljerna bästa möjliga stöd. Enligt praxis prövas också ärenden där detfinns barn med förtur. Det är vikfigt att barnens situation uppmärksammas underutredningstiden och vid vistelse på förläggning. Socialstyrelsenhar gjort en kartläggning av barnens sociala, medicinska och psykologiskasituation. Utredningen är nu under beredning i regeringskansliet.Socialstyrelsen utreder också på uppdrag av regeringen behov av stödinsatserfrån och hälso- och sjukvården hos de flyktingbarn som fåttstanna i . Den utredningen kommer att överlämnas fill regeringen inom denärmaste dagarna. Regeringen vill göra en samlad bedömning av flyktingbarnenssituation och därefter föreslå åtgärder. Närdet gäller minderåriga barn. som kommer till utan sina föräldrar kommerde vanligtvis först till . Där har man ordnat ett särskilt mottagande,och man har också ett grupphem. En utredning görs bl. a. angåendesläktförhållanden. En del barn kan komma atf placeras hos släktingar i oUkadelar av landet. För de barn och ungdomar som inte har anhöriga atf flytta tillhar placering ordnats i ett kommunalt grupphem, familjehem eller på en folkhögskola. Jag yrkar avslag påreservation nr 13. Reservafionerna15, 16 och 17 gäller arbetstillstånd för asylsökande. En utlänning som haransökt om tillstånd att få stanna i har inte rätt att arbeta underfiden han väntar på besked. Problemen, som utskottet och även reservanterna serdet, är de långa handläggningstiderna och den därmed påtvingade sysslolösheten.Arbete pågår med att förkorta handläggningstiderna. Frånsocialdemokratiskt håll anser vi det som självklart att arbetskraftsinvandringenskall vara reglerad. Därför krävs arbetstillstånd innan någon utlänning harrätt att ta anställning - ett arbetstillstånd som prövas i förhållande tillarbetsmarknadens behov. Om asylsökande skulle ges arbets- Prot.1987/88:133 ' Flyktingpolitiken och flyklingin vandringen tillståndinnan de fått uppehållstillstånd, skulle man åsidosätta den regleradearbetskraftsinvandringen. Frågan om de asylsökandes sysslolöshet måste därförlösas på annat sätt än genom tillfälliga arbetstillstånd, först och främstgenom atf kraftigt förkorta handläggningsfiderna. De som redan har uppehålls- och arbetstillstånd har svårtaft få arbete. Regeringen har insett def och föreslår därför ikompletteringspropösitionen arbetsmarknadspolifiska åtgärder för aft komma fillrätta med problemen. När industrier på mänga håll i landet ropar efterarbetskraft är det oacceptabelt aft så många flyktingar och invandrare går utanarbete. Med detta, herr falman, yrkar jag avslag på samfligareservationer och bifall till utskottets hemställan. 31 () repUk: Jag beklagar att socialdemokraterna har en sästelbent syn på möjligheterna aft bevilja temporärt arbetstillstånd. Vid dekontakter jag har haft med asylsökande som väntar ute i förläggningarna påtalasofta all man verkligen lider av sysslolösheten. vill inget hellre än attfå någon form av arbete. Jag vet att många själva har skaffat sig arbete meninle har möjlighet att ta emot det. Det skulle verkUgen vara en humanitäråtgärd av stora mått, som jag ser det, om de kunde få arbetstillstånd. Jaghoppas aft socialdemokrafin tänker om på denna punkt. För övrigt delar jag helt den synpunkten atf det ärnödvändigt aff förkorta handläggningsfiderna avsevärt. Där kämpar vi alla ätsamma håll. 32 () replik: anförande var väldigtallmänt. Jag förstår det. För def första har vi diskuterat de här sakerna,precis som sade i sitt anförande, vid-mångä tillfällen undersenare tid, vilket gör att man känner aff man bara upprepar en massa saker. Fördef andra vet vi att det nu är mycket på gång. För det tredje ser jäg, och defvisste , atf invandrarministern skall tala efter MaudBjörnemalm, varför vi kan avvakta och se vad invandrarministern har atf kommamed. Vi är naturligtvis glada över aff def pågår utredningaroiti flyktingbarnens situation. Vi hoppas att det verkligen kommer enproposition snart och aft vi får se resultat. När def gäller arbetstillståndenförstår jag myckel väl situationen. Vi vet att det hela beror på de långabehandlingstiderna. Men nog tycker vi aft man skulle kunna ge kommunernamöjlighet att skaffa beredskapsarbete åt dem som får vänta ganska lång tid.Jag håller med om aft def är en otrolig situation som vi har.Jag tror också att vi skulle skapa mer förståelse för våra flykfingar ute ikommunerna, om vi hade dem i arbete i stället för atf de tvingas leva på defsätt de nu gör när de infe har arbete. Jag ber aft få återkomma litet . 33RUNE () replik: Jag delar uppfattning alt vimåste ha en reglerad arbetskraftsinvandring, vilket i sin tur innebär atl maninte kan ge temporära arbetsfillstånd . I så fall skulle manfå en ytteriigare omgång i ärendebehandlingen, och det vore inferafionellt. Det finns dock problem i detta sammanhang. Vi har allaambitionen att handläggningsfiderna skall avkortas, och man har dessutombeslutat aff inte flytta ut fill kommunerna flykfingar vilkas arbetstillståndinte är klara. Detta leder till aft flyktingar kommer atf sitta påförläggningarna. Till detta bidrar också bristen på platser ute i kommunerna. Under sådana förhållanden tycker jag aff det är rimligt,spm vi har skrivit i vår motion, att man får använda väntetiden till attförbereda sig för def svenska samhället, bl. a. méd hjälp av svenskundervisningoch arbefslivspraktik. Ett annat stort problem uppstår när flyktingen kommer uttill sin kommun. Staten har åtagit sig atf efter det attarbetstillstånd meddelats utbetala statsbidrag till kommunen för flyktingen.Man känner då inte något tryck på sig att snabbt slussa uf vederbörande påarbetsmarknaden. Komrnunen känner sig infe pressad att göra någonfing förräntreårsperioden har gått till ända. Jag upplever när jag träffar flyktingsamordnaren och andraberörda att situafionen är mycket passiviserande. Kommunen fårsitt bidrag, och det förflyter långa tider innan samhällets arbetsförmedlingsorgangör några direkta insatser. ropar industrin och den offentligasektorn efter arbetskraft. Def finns flykfingar som har utbildning och klaraarbetstillstånd, men man når inte varandra, eftersom det inle finns någrarikfiga styrmedel och inga väl upparbetade kontaktvägar. Vi vill mot denna bakgrund att regelsystemet för defekonomiska bidraget fill kommunerna skall förändras så, att komritunerna skullefå friare möjligheter att använda bidraget fill direkt sysselsättning. Detta ärtankegången i en motion som behandlas av arbetsmarknadsutskottet. Flyktingpolitiken och flyklingin vandringen 34ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik: Def faktum att def finns nära 10 000flykfingar som i olika förläggningar väntar på att placeras ut i olika kommunergör att hela diskussionen om arbetstillstånd för asylsökande är fullständigtmeningslös. Vad hjälper det om de får arbetsfillstånd när de inte kan placerasut i kommuner, där de kan skaffa sig ett jobb? 2 000 personer eller avdem som vänfar i förläggningar har redan arbetstillstånd, men de kan ändå inteplaceras ut i kommuner, eftersom inga kommuner vill ta emot dem. har vi den situationen att medan invandrarverketskickar folk fill orter i glesbygden - inte därför att det är lämpligt förflyktingar utan därför att de är de enda ställen där def över huvud taget finnsbostäder - finns det ur arbetsmarknadssynpunkt överhettade regioner, därefterfrågan på arbetskraft är så stor att def ställs krav på import avarbetskraft. Samfidigt sitter alltså ungefär 2 000 flykfingar och väntararbetslösa i förläggningar. Den här ekvationen måste vi lösa. Det är bostadsfrågan somär flaskhalsen. Kan ni inte från de övriga partierna lägga fram ett endakonstruktivt förslag fill hur vi skulle kunna lösa detta problem? Placeraflykfingar i de kommuner som bevisligen har en efterfrågan på arbetskraft ochsom bevisligen har en fillfredsställande arbetsmarknadssituation! munalarufiner för flyktingmottagandet! Def enda som de här flykfingarna inte har ärbostäder. Om man inte kan komma fram till något konkret förslag föratt lösa detta problem ekar det falskt om de allmäna deklarationerna omhumaniteten i flyktingpolitiken. 35 () replik: Som jag sade tidigare får man försöka kommatiU rätta med denna påtvingade sysslolöshet på flera olika sätt, men defeffektivaste är naturligfyis aft förkorta handläggningsfiderna. Jag tror infeatt man löser problemet genom att ge tillfälUga arbetstillstånd. Då kommer juen hel del andra problem i släptåg. Under sådana förhållanden skulle människorkunna söka polifisk asyl för att få tillfälligt arbetsfillstånd. Jag tycker atf arbetslösheten förde många flyktingar och invandrare som redan har fått uppehållstillstånd är ettbetydligt större problem. Regeringen har också, som jag sade tidigare, insettdetta och har lagt fram förslag till åtgärder i kompletteringspropositionen.Det stora problemet är flyktingarnas och invandrarnas bristande kunskaper isvenska. De som vistas ute på förläggningarna har dock redan efter två månaderi rätt att delta i svenskundervisningen, och många gör det. Iåtskilliga kommuner har man börjat kombinera svenskundervisningen medpraoperioder för atf ge flyktingarna en inblick i hur def svenska samhälletfungerar. Jag vill först uttrycka min uppskattning överden i grunden breda polifiska enighet som råder när det gäller vårflyktingpolifik. Det är en stor styrka vid bedrivandet av vår flyktingpolitik,och på . Behov av insatser för flyktingar kommer ju att finnasinte bara ulan framöver. Därför är det viktigt att värna omflyktingpolifiken och att vi gör klart för oss vad den egenfligen innebär. Detär också viktigt för atf vi skall kunna bemästra de tendenser tillfrämlingsfientlighet som finns i vårt samhälle - sådana finns ju, om också dessbättre i ganska ringa grad. Vi ser med stor oro på utvecklingen i vissa andra länder.Frankrike och även och har ju fått politiska grupperingar somdriver klart främlingsfientliga, för aff inte säga rasistiska uppfattningar. Enav de åtgärder som vi vidtar för att komma till rätta med detta ärfillsättandet av kommissioner mot främUngsfientUghet och rasism, vilka får vältilltagna resurser. Del är ingen som i den här debatten har talat för enrestriktivare praxis i vår flyktingpolitik, tvärtom. De som har uttalat sig fören förändring vill ha en liberalare praxis. Men vi måste ju i den härförsamlingen också visa en insikt i problemen, och sådana finns. Man kan intebara med vackra ord förverkliga en flykfingpolitik. Det gäller inte bara aft gearbetsfillstånd utan också att bereda flyktingarna en värdig tillvaro i vårtland. I det avseendet tycker jag att det i viss utsträckning brister i dendebatt som här förts från oppositionens sida. Def finns ett starkt engagemang ute i kommunerna, och defär vår stora fillgång i dagens flyktingpolitik. Det är unikt i världen attpraktiskt taget alla kommunerställer upp för att ta emot flykfingar. Hade vi inte lyckats på den punkten,skulle vi infe ha kunnat bedriva en flykfingpolitik på den höga nivå som vi kan upprätthålla. Men när det är sagt måste det också konstateras attinsatserna från kommunerna inte räcker. Därför ökar antalet flyktingar ochasylsökande på förläggningarna, och tiderna för deras vistelse där förlängsalltmer. Detta är en ohållbar situation. De som pläderar för en liberalarepraxis i tillämpningen av vår utlänningslag måste rimligtvis också ta ettansvar för att göra denna tillämpning möjlig. Det kan inte bara vara en frågaom aff ge arbetstillstånd, utan vi måste också ta de praktiska konsekvensernaav defta, om vi vill liberalisera vår flyktingpolitik. Jag vill säga några ord om vissa vilseledande inslag idebatten, vilken jag tycker är ganska besvärande. De har också smugit sig inhär i kammaren, men def är framför allt i den allmänna massmediedebatten som dekommer till uttryck. Man skiljer inte meUan asylsökande och flyktingar. När man i debatten talar om dem som kommer tiU ochsöker en , kallar man dem alla flyktingar. När någon drabbas avutvisning säger man allmänt att regeringen och invandrarverket har utvisatflykfingar. Regeringen utvisar infe flyktingar. Def är asylsökande sombedöms infe ha flyktingskäl och inte heller andra starka humanitära skäl affanföra som drabbas av utvisning. Det finns flera orsaker fill detta. Den inledandeparagrafen som gäller flyktingpolifiken lyder: en flykting skall infe utansynnerliga skäl vägras i , om han behöver sådant skydd. "Där stannar de flesta som läser och skriver om flykfingpolitiken. "Enflykfing skall inte utan synnerliga skälvägras " står det. Detta är också vad som tillämpas. asylsökandeär inte allfid en flykfing. När vi konstaterat att en asylsökande är flyktingutvisas han inte, om han inte har begått grova brott. En flykting kan utvisas isamband med grov kriminalitet, men inte i andra sammanhang. Den som inte ärflykting kan inte göra anspråk på uppehålls- och arbetstillstånd i inomramen för reglerad invandring. Denna grundläggande kunskap måste vi hjälpas åtatt föra ut, om vi skall få ordning och balans i debatten. De som nuprotesterar, strejkar och deltar i andra akfioner framträder alla somflykfingar. Men def är de inte. Alla är inte flyktingar. Det talas om hårdnande flykfingpolitik i . Påståendet har inte någon grund i verkligheten. Vpk talar i enreservafion om atf bedömningen vid mottagandet av fiykfingar från infeskall grundas på uppgifter enbart från turkiska myndigheter. Vi grundar intevår bedömning på uppgifter från myndigheter i det land varifrån den asylsökandekommit. Ett sådant påstående är grovt vilseledande. Vi grundar vår bedömning påinformation från våra egna ambassader, från oppositionspartier, frivilligaorganisafioner, den allmänna kunskap vi har om landet och naturligtvis framförallt på vad den asylsökande själv har sagt. Men vi går inte fill den regimvarifrån vederbörande har flytt för att få uppgifter om personen. Det vore juförfärligt om så skulle ske, och fill stor skada för den asylsökande. Det talasom att vi bryter mot utlänningslagen. Def gör vi inte. Prot,1987/88:133 fionsutskotfet hargranskat detta och konstaterat aft det infe finns anledning aft göra någraerinringar. är ledande i på detta område. Låt oss vara glada ochstolta över det, även om vi känner till bristerna i vår flykfingpolitik. Detkommer alltid atf finnas brister i fiykfingpolifiken. Def finns ingenfullkomlig flyktingpolifik. Dettalas om de långa handläggningsfiderna. Dessa är ett stort problem. Men talainte om de långa handläggningstiderna som om alla fick vänta ! Så ärdet inte. Många får besked snabbt. Jag känner tiU fall där man fått besked . Jag träffade en rumän i som fått sitttillstånd och ett arbete. Han var ute i arbetslivet. I klara fall, där def äruppenbart att vederbörande är flykting, tar handläggningen i allmänhet inte sålång fid. Den kan ta för lång fid, men aldrig så långa fider som def brukarfalas om. Def är om vederbörande infe har skäl eller uppgett oriktiga uppgifteroch det gång på gång krävs utredningar som handläggningstiderna blir långa. Närnågon säger atf han har väntat här och infe fått besked, är det aldrigsant. I så fall skall def vara något alldeles speciellt. Den asylsökande harvanligtvis fått besked från invandrarverket. Men han tycker atf han har fåttfel besked, och så har han överklagat. Sedan har han fått ett besked frånregeringen som han inte heller är nöjd med. Därefter har han lämnat nyauppgifter till polisen, och ärendet har gått fill invandrarverket igen. Då fardef lång fid. AlexanderChrisopoulos säger att det allfid är myndigheternas fel närhandläggningstiderna blir långa. Så är det inte. Det är fakfiskt inte alltidmyndigheternas fel. Vi skall ta på oss vår skuld och invandrarverket får fa påsig sin. Men def är ofta den asylsökandes eget fel, genom att han har fördröjtoch förhalat handläggningen och kommit med olika uppgifter. Jag skulle kunnanämna rader av exempel på detta. a. ett fall med en asylsökande, som av regeringen fick avslag på sinansökan . Den asylsökande gick sedan fUl polisen och anfördehelt nya skäl, som gjorde att polisen måste överlämna ärendet tillinvandrarverket. måste i sin tur överlämna def hela fillambassaden i def land som den asylsökande kom från, för aft kontrollerauppgifter och göra en utredning. Efter allt detta utredande finner män atf denya uppgifterna är helt falska. Skall vi då säga att det nu har gått så långfid, på grund av ai:t den asylsökande lämnat falska uppgifter, atf denasylsökande måste få stanna i ? Jag meiiar atf def vore helt fel med ensådan hantering. Det kan infe premieras att man förlänger handläggningstidernagenom atf lämna oriktiga uppgifter. Jag tycker att man skall tala klarspråkockså om detta. Nuställs krav på vad man kallar allmän amnesfi. Detta är i och för sig ettoriktigt uttryck, men vi vef vad som menas. Det menas att alla asylsökande somkommit exempelvis före skall få stanna. Vi måste säga nejtill det. Det vore orättvist mot alla vilkas fall prövats enligt utlänningslagendessförinnan och mot dem vars fall prövas . Vi kan inte införaspecialbesfämmelser för dem som kommit . Det vore ett avstegfrån vår flyktingpolifik. Alla dessa asylsökande är inte flyktingar, det vefvi. Det kanske vikfigasteskälet som talar emot en sådan åtgärd är aft det vore att gealldeles fel information fill människor i länder som t. ex. . Mångamänniskor kommer till från utan aff ha flyktingpolitiskaskäl.. De kommer av sociala och ekonomiska skäl, som i och för sig ärbegripliga men inte gruridar rätt till uppehållstillstånd. Om vi nu skuUé sägaalt alla som kommit från får stanna, skulle detta innebära en tydligsignal fill människorna i : Åk fill ! Du får stanna'där, oavsettvilka skäl du har. Antalet asylsökande från var 1983 ungefär 400. 1986var antalet asylsökande 2 000 och 1987 över 4 000. Denna utveckling kannaturligtvis försätta om vi inte ger tydliga signaler om vad sorii gäller,nämligen atf man får stanna i öm man riskerar förföljelse i sitthemland. Vi skall upprätthålla den politiken. Det finns hos flyktingar en oroför aft vi så att säga utplånar vår flyktingpolitik med en allmänfillsfåndsgivning, så aff de som har behov av skydd i framfiden inte kommer attha någon plats i vårt land. Jag skall ta upp ännu en fråga ufifrån de reservafionersom har fogats till betänkandet. Jag noterar aff och kräverett absolut förbud mot alt ta barn i förvar. Ni vet att vi har skärptbestämmelserna. En översyn av lagen pågår, och vi får återkomma fill defta ihöst. Ni kräver emellertid ett absolut förbud mot att ta barn i förvar.Folkparfiet kräver ett vidgat rådrum inför verkställigheten. ochcentern vill helt undvika familjesplittring i varje enskilt fall. Min fråga är:Innebär detta att ni är beredda atf avstå från möjligheten aff tvångsvis utvisabarnfamiljer? Skall en barnfamilj aldrig kunna utvisas utan att vederbörandefrivilligt lämnar landet? Def blir konsekvensen av dessa krav, när man läggersamman dem. Jag vill också ställa en fråga till , somenligt vad jag har noterat var med i invandrarverkets styrelse när styrelsenyttrade sig över den lagöversyn som gjorts. säger aftman kan ansluta sig till utredningens precisering av väd som gäller förvaringav utlänningar under . Det innebär inget-förbud mot atf fa barn i förvar.Detta har anslutit sig till i invandrarverkefs styrelse. Iutskottet och här i kammaren rekommenderar han ett absolut förbud. Jag voretacksam om jag finge en förklaring hur det här hänger ihop och vad som gäller. Får jag allra sist säga att kraven på ett ökatinternationellt samarbete är berättigade, och vi arbetar intensivt på deområdena. Jag har personligen tagit initiafiv till en nordisk samrådsgrupp somträffas regelbundet. Vi delfar också i en räd europeiska sammanhang, därflykfingpolitiken diskuteras. Men det beklagliga är aft def infe finnssamarbetspartner när det gäller att liberalisera flyktingpolifiken. Desamarbetspartner som står fill buds är företrädesvis för införande avrestriktioner: Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 37ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk) replik; Först några ord om reservationen angåendeförhållandena i Turkiel. Även om regeringen infe enbart får information från deturkiska myndigheterna för att göra en bedömning av situationen i , såhar vi en stark känsla av att regeringenövervärderar den skendemokratiska utvecklingen i det landet och inte inser attde flesta parfier där är förbjudna, att fackföreningsrörelsen är förbjuden, attfolk som verkar för en demokratisk utveckling - bl. a, genom att försöka byggaupp fackföreningar i -förföljs. Ur den synpunkten är alltså behandUngenav kurder och turkar, som söker politiisk asyl i , onödigt restriktiv. Vadsäger sedan invandrarministern? Jo, han säger att alla som väntar, behöver intevänta . Och detta är självklart. Invandrarministern nämnde en rumän somfått sin poUtiska asyl beviljad inom en månad. Det är kännetecknande, alla somkommer från det hållet får mycket snabbare än andra politiisk asyl. Det är ingasom helst betänkligheter inför om de skall få poUtisk asyl eller inte. Annat ärdet med behandUngen av chilenare m.fl. Mendet finns alltså personer som får vänta . Och sägerinvandrarministern: Det är inte myndigheternas fel - det är ju deras eget fel.Och varför är det deras eget fel? Jo, därför att de utnyttjar sin lagliga rättatt överklaga invandrarverkets beslut och på så sätt förlänger väntetiderna. Detvå eller t. o. m. - det finns sådana exempel också - som dessa personerfår vänta, det gör att de förankras i det svenska samhället. Deras barn går iskolan, och de får harmonisk kontakt med sin omgivning. På så sätt befinner desig i en ny situation. Vianser därför att de personer som vistats här i landet , och förvilka väntetiderna är så långa som , borde man av humanitära skäl- inteav politiska skäl, det är ointressant numera om de är politiska flyktingareller inte - låta få stanna. Attha en positiv särbehandling av en viss grupp människor, det är infe detsammasom att åsidosätta lagstiftningen. Det är fullt möjligt att göra på detta sätt.Ingen lagstiftning inskränker möjligheterna att göra en positiv tolkning ellerha en särbehandling av vissa personer. Och om det inte finns skäl att göia pådetta vis när det gäller personer vilka har kommit - som invandrarministernsäger - , så kan det som invandrarministern uttalattolkas som att det finns skäl att förfara så här när det gäller personer somhar väntat . 38 ()repUk: När det gäller invandrarministerns redovisning av orsakerna till delånga handläggningstiderna, så tycker jag att det kan finnas anledning att göranågra kommentarer. Attdet blir långa handläggningstider i fråga om övérklagandeärenden harunderliggande orsaker, som skapar tidsförskjutningen. Vi har ju en situation därett antal asylsökande får vänta innan de ens genomgår detförsta förhöret. Därutöver har vi en situation som innebär att det, när ansökanväl kommer till invandrarverket, tar innan man får det förstabeslutet. Detär så att säga det här första skedet i hanteringen av de asylsökandes ärendensom leder till tidsförskjutningen, innan man kommer fram till överprövningen,som utgör rättssäkerheten här - dvs. att man kan gå tillbaka och få sitt ärendeomprövat hos invandrarverket samt överklaga till regeringen och anföra nyaskäl.