prot · GB0938 · 1987-12-31 00:00:00 — 54 (): Jag tackarförsvarsministern för svaret. Jag vill inledningsvis bara säga att försvarsministern välmåste vara oroad över all den kritik som riktas mot denna verksamhet. Det äringen liten verksamhet, utan det är fråga om resor för 700 milj. kr. Det måstevara ett mål även för försvarsministern att verksamheten skall bedrivas sårationellt och effektivt som möjligt och till så låga kostnader som möjligt. Det finns många frågor att ställa om denna verksamhet, menjag har begränsat mig till principfrågan, nämligen om vinsten. Det framgår avanvisningarna för upphandlingen att den vinst som eventuellt uppstår skallbetalas tillbaka till kunden. Det är ett mycket märkligt förhållande. Det ärdetta som gör att det finns anledning att anta att det kan bli en monopolverksamhet. Försvarsministern säger visserligen att han har fått vetaatt det är flera resebyråer som har lämnat in seriösa anbud. Jag har ocksåvarit i kontakt med dem, och de är mycket förbryllade. De har lämnat in anbudför att vara med och sedan se hur det utvecklas. Det kan i slutändan bli så attbara en enda resebyrå får ta hand öm denna verksamhet, nämligen Försvaretsresebyrå. Detta är oroande. Mitt råd fill försvarsministern är- jag förstår att jag inte får något annat svar på mina frågor - att se tillatt denna verksamhet decentraliseras så som har uttalat. Låt dessutomde resebyråer i som har arbetat i mycket hård konkurrens fåkonkurrera även i detta fall! 55MARGARETA (): Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret på min fråga. Jag har försökt följa debatten om devärnpliktigas resor. Den allmänna värnplikten är en vikfig hörnpelare i det svenska försvaret. Just därför är det viktigt att värnpliktsutbildningen inte försvåras av enmassa kringliggande.faktorer. Hur man reser till och från sitt förband har en stor betydelse. ' Beslutet om ett lokalt kostnadsansvar kan vara en bramöjlighet för förbanden att använda sina medel på bästa sätt - om de får denmöjligheten. Problemet är ju att försvarets reseavdelning låser förbandensmöjligheter att själva avgöra vad som är det bästa sättet. Dagens debatt gäller upphandlingen av integreradreseverksamhet. Jag kan inte tycka att det är bra att en avdelning som detriktas så mycken krifik mot får skota en så viktig fråga. Riksrevisionsverkethar begärt ÖB:s synpunkter på vissa brister i bokföringen. ÖB har satt BohlinsRevisionsbyrå på att granska verksamheten. begärde centralavärnpliktsråd att hela reseavdelningen skall läggas ner. Dessutom är reseavdelningen en tillfällig lösning, ettförsök. Men hur många låsningar i verksamheten skall dennatillfälliga lösning få fatta beslut om? Av de underlagshandlingar som skickades ut framgår attsista datum för inlämnande av anbud var . Varför var det såbråttom med ett avtal som inte skall börja gälla förrän ?Varför måste beslutet fattas redan nu? Försvarsministern säger att kostnaderna förvärnpliktsresor minskade med 50 milj. kr. Ja, i så fall var min kritik av desiffror som tidigare redovisades riktig, då de har räknats upp i den bokföringsom har riktat kritik mot. Om lokaliseringen av den nya kustbevak ningen Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på fråga 1987/88:220 om lokaliseringen av dennya har frågat mig om jagavser att lokalisera den nya till . Frågan är ställd mot bakgrund av att avsesbrytas ut ur för att bli en egen civil myndighetinom försvaret. arbetar en organisationskommitté,kustbevakningskommittén, med att ta fram förslag till den nya myndighetensorganisation, ledning, lokalisering och arbetsformer. Enligt vad jag harerfarit räknar kommittén med att lämna förslag till lokalisering avkustbevakningens organisation . Jag är därför inte beredd att nu taställning till lokaliseringsfrågorna vad gäller den nyakustbevakningsorganisationen. 57KARL-ANDERS (): Jag tackar försvarsministern för svaret, ävenom det inte var så särskilt upplysande om var den nya kustbevakningsmyndighetenkommer att lokaliseras. Jag hade hoppats att försvarsministern åtminstone skulleredovisa att myndigheten kommer att lokaliseras utanför de överhettadestorstadsområdena, där personalen har enorma svårigheter att uppbringaen bostad. Om ersättningen för skador vid jordskredet i Karlskronafinns det däremot bostäder, men inga jobb. Det har i olika sammanhang förutsatts att den hyakustbevakningen skall ha goda kontakter med marinen, och detta är väl ettmycket starkt skäl för en lokalisering till . Ytterligare skäl härför är att har förloratmånga statliga jobb . Vid marinen och har antaletanställda minskat med ca 3 000 personer , och ärytterligare 250 man varslade vid . Friställning av dessa sker iapril 1988, om inte statliga order snabbt kanaliseras till Kariskronavarvet. Deanställda vid varvet anser att många arbetstillfällen i stället styrs tillMuskö. I finns kunnig och stabil personal, som intehoppar från den ena arbetsplatsen till den andra. Staten bör ha stor skyldighetatt styra nya jobb till . örlogsskolor lär haft svårigheter attrekrytera kunniga instruktörer. Avgången från dessa tjänster har varitstor. Emellanåt har man nödgats flytta viss utbildning till på grundav brist på instruktörer. Stundom har kunnig personal fått pendla från Karlskronatill för att fylla vakanser. Detta visar att det finns god tillgång påkunnig personal. Det finns, herr försvarsminister, många goda skäl attlokalisera kustbevakningsmyndigheten till . Överläggningenvar härmed avslutad. 13 § Svar på fråga 1987/88:236 om ersättningen för skadorvid jordskredet i har frågat bostadsministern omhan är beredd medverka till att tio skadelidande, vars ersättning ännu intereglerats, får sina ersättningar i enlighet med vad som harbeslutat med anledning av en proposition i ämnet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall besvara frågan. Jordskredet berörde ca 150 fastigheter. Av de drabbadefastighetsägarna har två valt att inte godkänna ersättningen från staten. Deprocessar om detta. Målet pågår i högsta domstolen. Åtta andrafastighetsägare har godkänt och erhållit ersättning av staten och avförsäkringsbolagen. De har därefter av bolagen medgivits ytterligareersättning. Bolagen har dock inte betalat ut den ytterligare ersättningen iavvaktan på den rättsliga prövningen av statens åtaganden. Frågan gäller hanteringen av enskilda ärenden som ärberoende av en pågående juridisk process. Jag kan därför i detta sammanhanginte kommentera frågan ytterligare. Anf.59 (): Jag ber att fåtacka försvarsministern för svaret på min fråga. Det gjordes stora insatser från samhällets sida, inteminst från statens sida, för att lindra skadeverkningar i samband medkatastrofen. Men eftersom skaderegleringen efter katastrofen inte skedde striktefter försäkringsvillkoren, utan efter en schablonmodell som staten ochförsäkringsbolagen enats om, är det inte konstigt att somliga ansåg sigorättvist behandlade. Varje skadelidande fick ta ställning till ettersättningspaket i form av ett trepartsavtal mellan stat, försäkringsbolag ochförsäkringstagare. Det innefattade såväl ersättningen för den försäkradebyggnaden som den statliga ersättningen för marken. Det var 17 familjer somklagade, men ingen fick någon som helst ytterligare ersättning för hus ellertomt. Det var två fastighetsägare som orkade hålla emot och som vägradegodkänna paketerbjudandet. I de två skiljedomar som avgjorde deras tvist medbolagen vann de förkrossande segrar. Dessa två klienter tillförsäkradesersättning så att säga in natura, så att de kunde bygga likvärdiga hus istället för de som blev förstörda. Men det som är poängen, försvarsministern, är att de härtvå befann sig i en tvångssituation. Dessa två familjer valde att avstå frånatt skriva under. Då skall de straffas genom att inte få någon ersättning. Dehar inte fått någon som helst ersättning för marken, en av dem inteheller för sitt garage. Jag vill därför ställa en fråga till försvarsministern:Är det en rimlig handläggning och bedömning att människor inteskall ha fått någon som helst ersättning? Om innebörden av vbst uttalande om bistånd till Överläggningenvar härmed avslutad. 14 § Svar på fråga 1987/88:152 om innebörden av visstuttalande om bistånd till i har frågat mig om regeringen kommer att föreslåatt u-landsbiståndet till återupptas. Svaret är nej. 61 i (m): Jag tackar för det mycket korta och klargörande svaret. Bakgrunden till frågan är en artikel i en större svenskdagstidning. Det framgår där att statsrådet uppträtt på ett sådant sätt att mankan misstänka att han har som ambition att återupprätta stödet till . Jagskulle vilja fråga statsrådet: den artikel som jag refererar till i minfråga helt felaktig? Är det ett falsarium av journalisten ? Omdem inte är det skulle jag vilja ställa en annan fråga till statsrådet: och vilka pengar ämnar statsrådet anvisa till matsalsbyggnaden på den iartikeln aktuella skolan på ? Om svenska protester mot vissa frihetsberövanden iTurkiet Artikeln är inte korrekt om man säger att jagskulle ha sagt att bjuder på den här matsalen. Det jag har sagt är attjag har lovat att undersöka möjligheterna att förse i en matsal. Det löftet kommer jag att hålla. Jag tror att jag har godamöjligheter att ordna det så att löftet uppfylls. 63 i (m): : säger statsrådet att artikeln inte ärkorrekt. Jag har sökt artiklar från som är från . Tyvärr är detlitet lång postgång mellan och , så de har ännu inte hunnitanlända. Visar det sig att de har samma uppfattning som den svenska tidningenåterkommer jag till statsrådet. : Vilka pengar är det statsrådet pratar om? Ärdet statliga pengar eller är det pengar från statsrådets parti som skallanvändas till matsalen? Överläggningen var härmed avslutad. 15§ Svar på fråga 1987/88:183 om svenska protester mot vissa frihetsberövanden iTurkiet har frågat mig om densvenska regeringen ämnar protestera mot anhållandena av de två turkiskakommunistledarna, . Katlu och Sargin, generalsekreterare för TurkietsKommunistiska parti resp. generalsekreterare för Turkiska ,anhölls då de återvände till efter att ha levt ilandsflykt sedan militärkuppen . Beslut om häktning av de båda anhållna skulle ha fattatsden , men har uppskjutits med motiveringen att åklagarenbehöver mer tid för att studera förhören i polisrapporterna och förberedaåtalet. Polisundersökningen avser misstankar om brott motartiklarna 140, 141 och 142 i strafflagen som rör förbud mot spridande avkommunistisk propaganda och antiturkisk verksamhet. Parallellt härmed haråklagaren påbörjat en utredning, som kan leda till åtal för förtal av denturkiska nationen, presidenten och andra statsorgan. Den turkiska grundlagenförbjuder i praktiken kommunistiska partier i . Den beklagar anhållandena. Vi har ävenframfört detta till den turkiska regeringen. En fullvärdig demokratiförutsätter möjlighet också för kommunistiska partier att arbeta fritt,förutsatt att de demokratiska spelreglerna beaktas. Enligt uttalanden från regeringshålli . finns tankar på att underlätta för landsflyktiga turkar att återvändatill sitt land och få tillbaka det turkiska medborgarskapet som de i många fallförlorat. Den turkiske premiärministern har före det hållna valetframfört att kan tänka sig att legalisera . ning, att den turkiskaregeringen och det nyvalda turkiska parlamentet skall besluta om sådanaändringar i strafflag och konstitution som ger möjlighet även för andra partierän de som tillåts, att delta i det politiska livet i . Anf.65 (vpk); Jag tackar utrikesministern för svaret på min fråga. Det är bra attregeringen beklagar detta anhållande, även om jag naturligtvis också tycker skulle kunna inta en mera hård och bestämd attityd i frågan. Det gäller härbara två personer, som visserligen har varit politiker och högt uppsattapersoner på vänsterkanten i det turkiska politiska livet, men som är symbolerför det turkiska förtrycket i stort. Jaghade tillfälle att besöka , och vi harlämnat en rappört från resan till talmanskonferensen. Jag vill gärna hänvisatill de slutsatser vi dragit där. De hänger ihop med de erfarenheter vi fickoch de kontakter vi hade med olika personer om vad man kallar demokrati iTurkiet och som vi inte kan godkänna som demokrati. Detvore bra om och den svenske utrikesministern något skärptehållningen till den turkiska regimen av . Det är inte tillräckligt attgenomföra val, som visserligen är framsteg men som dock långt ifrån kan sägasvara demokratiska eller fria. Vi har alla noga kunnat följa manipulationen avvaUagarna och annat. Dettalas också i svaret om de paragrafer i strafflagen som absolut inte kanbetraktas som något utslag av demokrafi, och det är bra. De är, som alla vet,direkt lånade från och har gällt sedan långt före militärkuppeni . Mot sådant bör varje stat, även den svenska, protestera, och vibör hårt fördöma sådan lagstiftning. Jag hoppas på en hårdare attityd frånSverige i fortsättningen. Omsvenska åtgärder för att hjälpa viss lettisk regimkritiker Överläggningenvar härmed avslutad. 16 § Svar på fråga1987/88:238 om svenska åtgärder för att hjälpa viss. har frågat mig vilka konkreta åtgärder regeringen ärberedd att vidta för att hjälpa den i fängslade regimkritikern . Låtmig först säga att frågor rörande mänskliga rättigheter intar en framskjutenplats i de bilaterala diskussioner som vi för med . Det är därviden fastlagd svensk politik att i första hand ta upp fall med anknytning tillSverige, såväl familjeåterföreningsfall som andra typer av humanitära fall. Därutöverförsummar vi inte att understryka den stora vikt som regeringen och opinionen iSverige fäster vid respekten för mänskliga rättigheter. Detta sker bl. a. vidmötet i inom ramen för Konferensen för säkerhet och samarbete i (ESK), där frågor av detta slag kan tas upp direkt meUan Om svenska åtgärder för att hjälpa viss lettisk regimkritiker 1987/88:38 berördadelegationer. Dessutom tas ett antal andra humanitära fall upp i 4 december1987 separata bilaterala överläggningar med . Senast skedde dettai , då ett antal baltiska fall togs upp med det sovjetiskautrikesministeriet. Vi har i vissa avseenden kunnat konstatera enviss positiv attitydförändring på sovjetisk sida i dessa frågor. Jag vill i dettasammanhang erinra om att frågor rörande mänskliga rättigheter inte är attbetrakta som staters "interna angelägenheter": En stat kan hos enannan påtala vad som måste betraktas som övergrepp mot medborgarnas rättighetereller åsidosättande av internationellt gjorda åtaganden. Jag ser inget hindermot att också detta fall tas upp på sådant sätt. 67 (): Jag tackarutrikesministern för svaret, som jag tycker är positivt och inger vissaförhoppningar. Det är bra att tagit del av de oroanderapporterna som kommit om mycket svåra situation. LinardsGrantins var initiativtagare till bildandet av den lettiskaHelgingforsgruppen "-86" som uppmanade till två storademonstrationer som genomfördes i . "" har tydliga beröringspunkter med Solidaritet i . Gruppens kritikhar sin utgångspunkt i vardagliga missförhållanden, som förtrycket av detlettiska språket och den lettiska kulturen. Gruppen förespråkar en konsekventicke-våldslinje. Grantinshar suttit anhållen och dömts till fängelse för att han kämpat för de för osssjälvklara rättigheterna att kunna protestera när det lettiska folkets språkoch kultur blir förtryckta. Enligtmycket oroande rapporter senast har Grantins misshandlats svårtav sina medfångar, enligt känt KGB-mönster. Han har klagat över svåra smärtor ibröstet och är så svag att han behöver hjälp för att förflytta sig. Han fruktarsjälv att han inte ens kommer att överleva fram till då hansstrafftid löper ut. kämpar för demokrati och mänskliga rättigheter iLettland. Det är värden som hyllas av alla demokratiska partier här iriksdagen. Trots att ibland talar om demokratiska rättigheter ärdetta inget som har slagit igenom på djupet. KGB fortsätter som förut med sittförtryck. Det är viktigt, utrikesministern, att vi som lever i ett fritt landständigt fortsätter att protestera mot de regimer som trampar på människovärdet.Vi får aldrig glömma de enskilda människorna på andra sidan , somkränkts på det grymma sätt som gäller Grantins. Jagvill till slut fråga utrikesministern: regeringen vidta ytterligareåtgärder för att hjälpa ? Överläggningenvar härmed avslutad. 17 § Svar på fråga1987/88:249 om beredningen av nedrustningspolitiska initiativ har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta medanledning av beslut i fråga om beredningen av nedrustningspolitiskainitiativ. Jagutgår från att syftar på det faktum att avslagityrkande 8 i moderata samlingspartiets partimotion om nedrustningspolitiken(motion 1986/87 :U410). Motionärernayrkade att av regeringen skulle begära en bättre anpassning avnedrustningspolitiken och dess arbetsformer till säkerhetspolitikens krav.Motionen innehöll i detta sammanhang en hänvisning till överväganden som gjortsav försvarskommitténs arbetsgrupp för nedrustningsfrågor. Utrikesutskottetgjorde vid sin behandling av denna motion den sammanfattande bedömningen, attden svenska nedrustningspolitiken ligger väl i linje med långsiktigasäkerhetspolitiska intressen. Arbetsformerna är, heter det vidare iutskottsbetänkandet, också i huvudsak anpassade till de krav som kan ställas,vilket självfallet inte utesluter att frågan kontinueriigt diskuteras, bl. a.inom ramen för nedrustningsdelegationen. Motdenna bakgrund föranleder beslut inte i sig några åtgärder från minsida. Jag tolkar beslutet så, att samrådet mellan olika myndigheter och mellanpolitiker och experter även framgent förväntas spela en central roll vidnedrustningspolitikens utformning. Arbetsformerna torde, liksom , kunnadiskuteras löpande, inte minst i det drygt tiotal fora där nedrustningspoUtisktsamråd bedrivs. Av särskild betydelse i detta sammanhang ärnedrustningsdelegationen, vari såväl parlamentariker som experter ingår. Anf.69 (): Att jag ställde denna fråga beror på att jag faktiskt behöver hjälp medatt tolka vad riksdagsmajoriteten egentligen har beslutat. På grundval avdirektiv från den nu sittande regeringen och inspirerad av en gammalsocialdemokratisk partimotion från oppositionstiden uttalade en enhälligförsvarskommitté klart formulerade önskemål om säkerhetspolitisk beredning ochbedömning av olika initiativ på det nedrustningspolitiska området. Vi lade framett moderat motionsyrkande i enlighet med detta, eftersom vi varrädda för att just behandlingen av denna lilla del av försvarskommitténsöverväganden skulle falla mellan två stolar vid behandlingen avförsvarsbeslutet. Detbehövdes alltså ett riksdagsbeslut på detta område. Men det moderata yrkandetavslogs. Det är obegripligt att det avslogs, eftersom det fanns en enhälligparlamentarisk bedömning bakom det hela. Riksdagsdebatten om detta bidrog inteheller till klarhet. De tre socialdemokratiska företrädarna uppträddeokoordinerat och motsägelsefullt. NedrustningsambassadörMaj Britt , som står UD närmast, sade bl. a. att "som motionen ärskriven är det fråga om att nedrustningspolitiken Om de politiska förhållandena i och dessarbetsformer ska ha en bättre anpassning till den svenska säkerhetspolitikenskrav i enlighet med de riktlinjer som anförs i motionen. De riktlinjerna harutskottet med kraft tiUbakavisat." Så säger alltså UD:s företrädare. Vilka är deriktlinjerna? Jo, i den moderata reservationen står "enligt de intentionersom kommit till enhälligt uttryck under beredningen av 1987 årsförsvarsbeslut". vice ordförande citeradeprecis samma utdrag ur försvarskommitténs betänkande som jag gjorde. Han tyckteatt det var bra. Men han tyckte ändå att det hela kunde avslås. Jag vill då fråga utrikesministern: bedrivas i enlighet med försvarskommitténs önskemål omriktlinjer, eller ej? Jag bara konstaterar att har fattatett beslut i denna fråga som jag inte tycker är särskilt svårt att tolka. finner det mycket besvärligt atttolka riksdagsmajoritetens beslut. Orsaken fill detta behöver ju intenödvändigtvis ligga hos riksdagsmajoriteten. Men jag vill ändå hänvisa till denför ett klarläggande. För min egen del tycker jag att det hela är ganska klart. 71 (); Om jag nu är så obegåvad att jag inte kanförstå vad man menar när man avslår en reservation som vill hänvisa tillförsvarskommittén och i stället säger att frågan kan diskuteras konfinuerligt inedrustningsdelegationen, vill jag ändå gärna att utrikesministern svarar jaeller nej på min fråga. Skall nedrustningspoUtiken bedrivas i enlighet medförsvarskommitténs önskemål om säkerhetspolifisk beredning och uppföljning avdet hela? Utrikesministern uppehåller sig vid arbetsformerna. Förmig är kanske arbetsformerna tillfredsställande och mindre väsentliga. Detväsentliga är en säkerhetspolitiskt grundad prioritering av vad vi skall göra.Skall man tolka riksdagsbeslutet så att denna prioritering skall göras inedrustningsdelegationen? Är utrikesministern i så fall beredd att genedrustningsdelegationen sådana arbetsformer att det framåtsyftande arbetet kangöras där, dvs. så att man kan delta i den säkerhetspolitiska prioriteringen idenna delegation? Överläggningen var härmed avslutad. 18§ Svar på interpellation 1987/88:92 om de politiska förhållandena i har frågat hur regeringen serpå ett antal förslag som har framlagts av Demokratiska FolkrepublikenKoreas regering. För det första har frågat hur regeringenser på förslaget om att göra koreanska halvön till en kärnvapenfri zon. Regeringenser positivt på strävanden att upprätta kärnvapenfria zoner i olika delar av världen.Sådana strävanden kan gynnsamt inverka på det politiska klimatet och säkerheteni den berörda regionen. De kan också bidra till att förhindra ytterligarespridning av kärnvapen. Upprättandetav en kärnvapenfri zon får inte minska säkerheten för någon stat eller rubbaden militära stabiliteten i den berörda regionen. Initiativet till att skapa enzon bör i första hand dryftas inom den grupp stater som är tänkta atttillsammans utgöra denna zon. Om målsättningen delas av dessa stater är det pådem det ankommer att inbördes förhandla fram en konkret zonöverenskommelse. Stödfrån kärnvapenmakterna är en väsentlig faktor eftersom dessa förväntas åta sigatt inte anfalla eller hota anfalla mål inom zonen med kärnvapen, liksom attrespektera zonens status. Avvad som här sagts torde framgå, att regeringen anser att förslaget om attupprätta en kärnvapenfri zon på den koreanska halvön i första hand är enangelägenhet för de direkt berörda staterna, dvs. Republiken ochDemokratiska , eller och som vi brukarsäga i dagligt tal. En positiv faktor i sammanhanget är att båda länderna ärfördragsparter till icke-spridningsavtalet. anslutning skedde 1975,medan anslöt sig 1985. Fördet andra har frågat om regeringens syn på förslaget frånNordkoreas regering om en s. k. massiv stegvis miUtärreducering. Sverigehar med uppmärksamhet följt de förslag som på framförts avbåda de koreanska staterna om ett återupptagande av den politiska dialogenmellan dem och om olika åtgärder för att minska den militära spänningen påkoreanska halvön. Demilitära manövrer som och genomfört åriigen och demilitära manövrer som vi utgår ifrån att även bedriver, utgör en deli det existerande militära mönstret. I den mån parterna kunde komma överens omformerna för en reduktion av den militära aktiviteten på ömse sidor vore dettasjälvfallet välkommet. Fortsatta samtal mellan parterna kan måhända leda framtill överenskommelser bl. a. i en sådan riktning. Sverigekan bäst bidra till en sådan process genom att på olika sätt uppmuntra parternaatt fortsätta sina samtal. Jag kan försäkra att vi inteförsitter några tillfällen att göra detta. Slutligenhar frågat hur regeringen ser på förslaget om att utöka denneutrala mandat för att garantera en miUtärnedskärning på koreanska halvön. Detallmänna mandatet för övervakningskommissiohen definieras istille-ståndsavtalet. Den svenska representanten i kommissionen har att verkainom ramen för detta mandat. Kommissionens ursprungliga övervakningsuppgifthar som bekant för länge sedan upphört. Dess övervakningsverksamhet begränsasnumera till att behandla rapporter om utbyte av militär personal och materielsamt vad parterna i övrigt tar upp enligt avtalet.