prot · GB0912 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag vill fråga hur länge hantror att vi kan förlita oss på vårdpersonalens sociala ansvarskänsla. är denvårdform som skall ha huvudansvaret för vården av äldre. Ochhemtjänsten skall också enligt planerna ta över en stor del av omsorgen ompsykiskt sjuka, utvecklingsstörda och människor med drogproblem. För atthemtjänsten rent kvantitativt skall klara sina uppgifter behöver 10 000vårdbiträden nyanställas fram enligt siffror frånäldreberedningen. Därtill kommer att vi måste ha ersättningsplatser för de av den nuvarande hemtjänstpersonalen som kommer att gå i pension underperioden. Det blir ungefär 30 000 fill. Dessutom vet vi att gymnasieskolan barahar kapacitet för ungefär 2 000 elever på sociala servicelinjen. Hurskall det gå ihop? Var skall vi hämta personal? Vi har inte längre en reserv avhemmafruar att förlita oss fill, vilket även tog upp. Jag har ställtdessa frågor fidigare i debatter till socialdemokraterna, men om det är någonfrån något annat parti som har svaren går det bra att svara. Jag brukar inte fånågot svar på dessa frågor. Utanrealistiska förutsättningar att anstäna tillräckligt många är det inte hellernågon idé att diskutera vilket innehåll och vilken kvalitet skallha. Kvaliteten och innehållet i är nämligen direkt avhängigapersonalens storlek. Vad är den egentliga avsikten med att ha en minskadinstitutionsvård och att människor i stället skall få vård i sina hem? Ärorsaken den att gamla och sjuka skall få ett värdigare och mänskligare liv? Ellerär orsaken den att en långvårdsplats kostar . , och atthemtjänsten kan ta hand om samma person för bara . Är det vårdideologiska skäl eller är det krasst ekonomiska skäl som ärorsaken? Vårdenav gamla och sjuka måste få kosta. Det är inte sant att vår svenska sjukvård ärför dyr. Vi har egentligen en oerhört billig vård, och orsaken till det är attstora delar av vårdpersonalen har dåligt betalt och ständigt är underbemannad. Omdet skall bli något av alla fina honnörsord i hälso- och sjukvårdslagen ochsocialtjänsflagen måste vi skjuta till mera pengar. Under en följd av år-förstunder den borgerliga regeringen och sedan under den socialdemokratiska - harvården och omsorgen fått stå tillbaka för att minska statens budgetunderskott.Kommunernas och landstingens kassakistor har tömts, och i stället harnäringslivets skattekistor blivit välfyllda. Statens finanser har ocksåförbättrats drastiskt. Är det nu inte dags att vi gör en omfördelning av tillgångarna?Hur skall vi annars kunna garantera en vård efter behov och drägligaarbetsförhållanden för vårdpersonalen? Hurskall det annars gå för - sjukhuset och människorna som bor där? Ochhur skall det bli i och ? Och hur skall det bli med sjukvården iövriga delar av landet? Innan jag går in på de för pensionärerna direkta plånboksfrågorna villjag gärna ställa en fråga till . Jag har alltsedan den förravalrörelsen hört plädera för eget rum i långvården för våra gamlaoch sjuka. Jag kan förstå detta krav, eftersom det är en myckettorftig och besvärlig miljö att dela rum med någon som man inte känner och intehar valt. Men ända sedan förra valrörelsen då jag har hört dessa frågor diskuterashar jag undrat varför inte gör någonting i länslandsfing, där ändå innehar sjukvårdslandstings-posten - just överhälso- och sjukvården - och där ni fillsammans med moderaternaoch har en total majoritet. Varför sätter ni inte i gång där och geralla människor i långvården ett eget rum? Redan1983 utlovade den dåvarande socialministern att pensionärernaskulle kompenseras för devalveringen när ekonomin så medgav. Vpk har alltsedandess genom motioner och andra initiativ krävt återbetalning av pensionärernaspengar. anser regeringen att man genom basbeloppshöjningen den 1 juli 1987har betalat igen av de som pensionärerna fått avstå ifrån. Medregeringens sätt att räkna har pensionärerna nu en fordran på , ochfinansministern har också lovat att dessa pengar skall betalas tillbakatni pensionärerna. Men det finns inte någon tidsplan angiven, och inte hellernågot sagt om på vilket sätt återbetalningen skall ske. Jagvin redan nu säga att enligt vpk:s mening är det ur fördelningspolifisksynpunkt nu angelägnast att man höjer folkpensionens grundbelopp i stället föratt höja basbeloppet igen. En höjning av folkpensionen ger i reda pengar likaför alla, bortsett från skatteeffekten, och reellt sett mest tin de sämststända. En höjning av basbeloppet i procent räknat får motsatt effekt, dvs. denger mest till dem med högst pensioner. Desom förespråkar en basbeloppshöjning gör det alltid med motiveringen att de medde högsta pensionerna fick avstå mest vid devalveringen. I och för sig ärpåståendet riktigt, eftersom en utebliven höjning av basbeloppet givetvis gerett större inkomstbortfall för dem som har många basbelopp genom ATP. Jagvin ha svar på följande frågor: Har regeringen diskuterat någon tidsplan förhur återbetalningen till pensionärerna skall ske? Har regeringen diskuterat påvilket sätt det skall ske? Underdetta anförande övertog talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Anf.25 () replik: Margö misstar sig när hon säger att de borgerligaregeringarna drog pengar från den sociala sektorn. Det gjorde de inte. Under deborgerliga regeringarnas tid försvarades socialpolitiken mycket energiskt, ochde resurser som gick till olika sociala ändamål ökade relativt kraftigt. Vi kangå in på område efter område och konstatera att det skedde en stark upprustningoch utveckling . Sedanfrågade mig varför inte arbetar för egna rum åtpafienterna i långvården inom . Svaret på den fråganär att vi arbetar för denna möjlighet i alla landets landsting. Självfallet görvi det med störst framgång på de håll där vi också är en del i den politiskamajoriteten. Vi arbetar dessutom för detta mål i . väckte viett förslag här i kammaren om att det under loppet av skulle gesbetydande statsbidrag för att stimulera utbyggnaden av eget rum i långvården.Då fick vi tyvärr inte stöd från Margö parti. 26MARGÖ (vpk) replik: Den borgerliga regeringen började så gott somomedelbart att sprida skräckpropaganda om det stora statligabudgetunderskottet. efteråt när vi har facit i hand kan vi förstå att dennaskräckpropaganda om budgetunderskottet tjänade till att man kunde förberedaindragningar av kommunernas och landstingens pengar för att på så sätt minskapå den offentliga servicen. Jag måste tyvärr erkänna att socialdemokraterna hardragit in mera pengar från kommuner och landsting än vad de borgerligaregeringarna gjorde . Tyvärr fortsatte socialdemokraterna där deborgerliga hade börjat och bredde t. o. m.på ännu mera när det gällde talet omde fasor som skulle drabba oss om vi hade ett stort statligt budgetunderskott. går det inte med den typen av argumentation längre, förnu har vi ett budgetunderskott som ligger på . Ingenkan påstå att det är någonting som hotar vår framtid. Tvärtom har vi alltså enväldigt god ekonomi. Det finns enligt vår mening ett stort utrymme för attåterställa vad som rivits ner när det gäller den sociala servicen under entioårsperiod . Så till detta med eget rum. säger attfolkpartiet inte satsar speciellt i de landsting där man själv har makten, utanman försöker i alla landsfing. Min fråga gällde just detta: Vore det inte enidé att verkligen åstadkomma någonting i det landsting där man har makten? Dåtänkte jag på . Såvitt jag vet har ni inte åstadkommitett enda eget rum på långvården inom institutioner. Det ärnaturligtvis mycket lättare att tala om andra landsting än om det landstingdär man. själv sitter och bestämmer. 27DANIEL TARSCHYS (fp) replik: Margö tror att budgetunderskottetär någonting man bara talar om och hotar med. Hon borde ställa sig frågan hurdet stora budgetunderskottet uppstod. Det uppstod just därför att de borgerligaregeringarna akfivt försvarade det sociala reformverket, förde en aktivarbetsmarknadspolitik, gav pensionärerna bättre villkor, gav de handikappade avsevärtbättre villkor, byggde ut familjepolitiken och på en lång rad olika områden sågfill att socialpolitiken försvarades i av väldigt svåra ekonomiskamotgångar, inte bara för ekonomi utan för hela världsekonomin. Margö Invardsson är på fel spår när hon försöker beskyllade borgerliga regeringarna för en snäv socialpolitik. Just genom att manförsvarade socialpolitiken uppstod dessa stora budgetunderskott. Det är möjligt att jag uttalade mig otydligt, eller ocksåbefann sig Margö på vandring mellan talarstolen och sin bänk ochhörde mig inte riktigt. Vad jag sade var precis motsatsen till vad hon hörde,nämligen att just i de landsting där vi fillhör majoriteten har vi självfalletde största möjligheterna att förverkliga löftet om ett eget rum. Det gör vi ilandsting efter landsting, även i . 28 (vpk) replik: Ett statligt budgetunderskotts storlek har ingenting att göra medvälfärden i landet. Det säger heller ingenfing om välfärden. Ett stortbudgetunderskott kan användas till att ge människor arbete, till att satsa påservice inom den offentliga sektorn. Frågan är alltså inte hur stort ellerlitet budgetunderskottet är, utan det angelägna och viktiga är hur pengarnaanvänds. Däremot kan alltså ett budgetunderskott användas till att skrämmamänniskor och förbereda neddragningar inom den offentliga sektorn. Det ärprecis vad som har hänt i det här landet, för den borgerliga regeringen börjaderedan 1976 att tala om det stora statliga budgetunderskottet som någonting somskulle hota vår kommande välfärd. På så sätt förberedde man de neddragningarinom den offentliga sektorn som vi nu alla fått uppleva. Tyvärr bröt inte densocialdemokrafiska regeringen denna utveckling utan spädde på när det gälldetalet om budgetunderskottets fasor, och man fortsatte att dra in pengar frånden kommunala sektorn. Så ligger det till med budgetunderskottet. DanielTarschys upprepade att man försöker arbeta för eget rum inom långvården i allalandsting. Han tillade att man givetvis har störst möjlighet i de landsting därman ingår i majoriteten. Då måste folkparfiets möjligheter vara allra störst iStockholm, där man också innehar den direkta makten över och kan påverka hälso-och sjukvården eftersom en folkpartist har posten som sjukvårdslandstingsråd.Jag måste upprepa min fråga; Varför har man inte åstadkommit några egna rum i långvårdeni , som ändå är det län där man har de största möjligheterna attpröva sin egen politik? Jag har ännu inte fått svar på min fråga. Det ärmöjligt, , att idén ändå är ogenomförbar. Talmannenanmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik: 29 (): Först beklagar jag också att ingen av socialministrarna är här. Det varredan tidigt klart att skulle vara i FN där han deltar i enhandikappkonferens. , som jag talade med i går, var inställdpå att vara här, men det är faktiskt regeringssammanträde påtorsdagsförmiddagarna. Därför har denna olyckliga omständighet inträtt. Jagskulle också gärna vilja, med talmannens benägna medverkan, framöver få fillstånd en generaldebatt i socialpolitiska frågor. Jag tror att det skulle varabra. Vi skulle i och för sig kunna ha den debatten , men vi ser att vi inteär så många i denna kammare. Vilkafrågor på det sociala fältet är särskilt viktiga att lösa? Jag tycker vi skallställa den frågan när vi har en debatt i sociala frågor. Förstoch främst tycker jag att fördelningsfrågorna ligger i botten. Om dessa hör manväldigt litet från de borgerliga partierna - jag skulle kunna undantacenterparfiet som ibland återkommer till denna fråga. Inom LO pågår debatten omfördelningspolitiken intensivt. Det är kanske inte heller så underligt eftersomLO-kollektivet har de lägsta lönerna, den kortaste semestern, de flesta ochsvåraste arbetsskadorna och de lägsta pensionerna. Vi vetockså att kvinnorna drabbas mest. När säger att kvinnorna harlitet att vinna på ytterligare marginalskattesänkningar träffar honnaturligtvis rätt. Generellt är andra frågor viktigare förlåginkomstta-gargrupperna i vårt samhälle. Vi kan t.ex. fråga dem som arbetarinom . Fördelningsfrågorna är således fortfarande centrala när vivill skapa ett rättvisare . En annan fråga är , som fleratalare berört. Vi behöver, som sagts här, bortåt 100 000 nya årsarbetare framtill , och dit är det bara . Antalet åldringar ökar starkt, medan vi för övrigt kanglädja oss åt att de äldre blir allt friskare i vårt samhälle. Men när deriktigt gamla bland de äldre blir allt fler, ställer detta större krav påvården - det är helt klart. Detta var också en av huvudfrågorna vid den stora mässasom anordnade i . Hemtjänstenöverskuggar alla andra problem, sade bl. a. ordförande . Utbildningen är eftersatt. Han tog särskilt i när han talade omdetta. Vi har försummat utbildningen, sade han. Lönen är som bekant låg och arbetsförhållandena svåra. Vikanske också skall säga att uppskattningen är för liten. Ingen tycks orka medatt arbeta på heltid. Det är kanske inte för mycket sagt att vi här står infören fråga som är svårlöst och som vi måste ägna mycket omtanke åt. Vi måsteockså ställa resurser till förfogande. Det är naturligtvis en riktig utveckling att vi gör detlättare för äldre människor att bo kvar i sina hem. Men då krävs det också enväl fungerande hemtjänst. När dessutom allt fler skrivs ut från vårainstitufioner, blir arbetet i hemmet också allt tyngre. När vi var merangelägna om att folk skulle bo på institution fanns det hemmafruar attanställa på deltid, men när vi nu vill att folk skall vara i hemmen, hållerdessa hemmafruar på att ta slut som arbetskraftsreserv. Jag tror att vi måste gå varsamt fram när det gällerfrågan om hur människor skall bo och vilken vård de skall ha. Vi har påpekatdetta i socialutskottet. har i sitt senaste nummer beskrivningar,bl. a. från , som borde få många att ta sig för pannan. Man beskriverförhållanden som jag vill beteckna som förnedrande för välfärdssamhället. Det pågår en privafiseringsdebatt. Inläggefter inlägg i denna kammare från bl. a. gäller denna fråga, precissom om vi skulle få bättre vård om vi fick en massa vinstgivande företag på detsociala området. Vården av gamla och sjuka är ingenting för bolag medaktieutdelningar. Den skall hållas utanför marknadskrafterna i traditionellmening. Man får ett intryck av att moderater och iblandfolkpartister är mer intresserade av business än av vård. Därmed lämnar man enlinje spm jag tror har varit gemensam för politiker . Som jaguppfattar det är detta en ny debatt under det här decenniet. Jag vill, herr talman, göra en bestämd distinktion, somför övrigt också gjordes av de deltagande socialdemokraterna vid mässan iGöteborg. Bolagisering av vårdsektorn är något helt annat än när LP-stiftelsendriver 4 protokoll 1987/88:12 Venngarnoch Åsbrohemmet för alkoholskadade, när daghem drivs kooperafivt eller när enfolkrörelse tar upp den kamratstödjande verksamheten. " Människorsintresse för utslagna eller för att ordna daghem för sina egna barn är någotfullt legitimt. Det innebär inte heller någon privat verksamhet med vinsten förögonen. Man gör ju detta för att tjäna och inte för att förtjäna. Vad gör - jag tar inte upp , förderas linje är så självklar - är att man använder ideella intressen som en plogför att andra skall så pengar i myllan och skörda vinst. Jag måste säga: Jagtycker att den idén är stötande. På andra håll i världen har man också sagt inte går med på sådant. reser fill för att avhålla sinstämma. Man kanske kan säga: Ni åker till ert . I har moderaternaregerat , och resultatet börjar visa sig. Som sagt: Vad moderaternavill, det vet vi. Det är faktiskt mer intressant att veta vad folkpartietgör. De talar mycket om det glömda folket, de svaga grupperna och de utslagna.Men här spelar de med i en social nedrustning, t.o.m. med hjälp av detrasistiska Skåneparfiet. Man sänker skatten och höjer avgifterna.Barnfamiljerna och pensionärerna får betala. Socialbidragsnormerna skall sänkasoch naturaförmåner införas i större utsträckning. Flerbarnstillägget, som viinförde tillsammans, skall dras av från socialbidraget. I ärtendensen densamma: skattesänkningar skall betalas med höjd barnomsorgstaxaoch höjd hemtjänsttaxa. Den politiska debatten domineras avskattefrågorna. vill sänka skatten. Andra inom borgerlighetentalar sig varma för sociala reformer och utgiftsökningar. Men vi borde lära ossen sak; inkomster och utgifter hör faktiskt ihop. Det går inte att sänkadet totala skattetrycket utan att det får konsekvenser inom den socialasektorn. I varje fall måste man säkra den sociala sektorn innan man görnågonting sådant. Om vi skall kunna ha en stark ekonomi, behålla och byggaut äldreomsorgen, stärka barnfamiljernas ekonomiska situation, t.ex. bygga utföräldraförsäkringen, och förbättra för de handikappade, krävs det faktisktpengar i statens, landstingens och kommunernas kassor. Annars står vi inför ennedrustning. Man kan inte, , trolla på det här området. Det harockså varit inne på. Om man sänker skatten får det socialakonsekvenser - så är det. Jag vill till slut ta upp alkoholpolifiken. Jag ser dettafrämst som en hälsovårdsfråga. Kostnaderna för sjukvård är också mycket storainom detta område. Målet, som har ställt upp och somär att sänka den totala alkoholkonsumtionen fram , ärett viktigt mål, och det har ställt sig bakom. Vi kommer senare att fåen debatt i denna fråga. Jag skall se om jag nu kan svara på några av alla defrågor som har ställts här. En fråga gällde ålderdomshemmen och vad partikongressensade i det avseendet. Jag citerar: "Detta kan ske antingen genom ombyggnadav vanliga bostäder, upprustning av ålderdomshem och sjukhem eller genomnybyggnafion." Jag tycker att vi borde ha diskuterat den här fråganfärdigt. Det var faktiskt 1985 som vi klarade ut detta. till en standardsom vi inte har på de flesta ålderdomshem var vi överens om. På denpunkten är det helt klart. En annan fråga är hur man skall ha det med statsbidraget.Vi har sagt ; befinner sig i densvåraste situationen, och därför måste vi i första hand se till att statsbidragutgår till den. tog upp detta med ett eget rum inomlångvården. Jag känner inte till att vi har någonting emot det. Det är bara enkostnadsfråga. Jag kanske också skall tillägga att det är en fråga om hur degamla vill ha det. Men det får ju inte bli så, somenligt vad jag har hört blevfallet i en kommun, att man på ett hem fick 50 platser i stället för 100samtidigt som man inte kunde bygga på ett annat ställe. Då uppstår det jusådana här svåra situationer, men så får man inte lösa dessa problem. Vi haremellertid ingenting emot att de äldre har ett eget rum i den mån detefterfrågas. Vi kan tänka oss detta om de äldre också vill ha det så. Slutligen detta om att visionerna saknas. sin taletid till att tala om socialdemokraterna och mindre om vad somhänder där styr. Jag tror att vi får erfarenheter frånMalmö som kommer att tala om för oss vilka visioner är när detgäller den sociala omvårdnaden. Men är det inte en vision, när vi säger att vivill ha en välfärdsstat, att vi vill ha god omvårdnad? På partikongressen slogvi fast att äldreomsorgen måste prioriteras. Låt mig också ta familjepolitiken som exempel. Vi byggerut barnomsorgen till full behovstäckning . Det är ett stort mål.Vi har sagt att vi skall bygga ut föräldraförsäkringen till att gälla tillsbarnet är . Detta medför stora kostnader. Vi har vidaresagt att vi skall minska arbetstiden för i första hand barnfamiljerna. Inomramen för de ekonomiska möjligheter vi har - och dessa måste man ju ändå tahänsyn till - är detta en vision så god som någon för våra barnfamiljer. 30GÖTE () replik: sade att man inte kan sänkaskatten utan att det får sociala konsekvenser. Det var ett rätt fantastiskt uttalande!Statsministern sade här i går att skatternas andel av BNP skulle minskas frånnuvarande till den enligt socialdemokratins syn mer normala andelen 51eller . Vilka sociala konsekvenser skall denna justering få, EvertSvensson? Skattesänkning kan få och får sociala konsekvenser. Men omman genomför den på ett riktigt sätt kan den få positiva sociala konsekvenser.Om det vore så som säger, skulle man höja skatten till ochvi skulle leva i det socialt totalt utvecklade välfärdssamhället. Så förhållerdet sig ju inte. Bara för att man sänker skatten, , får man juinte negativa sociala konsekvenser. Vi menar att man i stället får positivasociala konsekvenser. Det är ju de enskilda människorna som bäst vet att tahand om sina egna pengar. Det är inte bara och mina pengar detgäller, utan det handlar om varje svensks pengar. Men den är mycket typisk för det socialdemokratiska sättet att tänka. Detta medprivatiseringsdebatten är också märkligt. Vad vi har sagt är att det skall finnasalternativ - inte att vi skall privatisera all sjukvård, barnomsorg ochäldreomsorg.Evert säger nu att man inte skall bolagisera hemtjänsten.Men vem har sagt att vi skall bolagisera ? Jagfrågade vad det är för fel i att den gamle hellre vill ha hjälpav sin granne än av den kommunala . Och vad är det för fel om manvill ha diakonen i kyrkan att utföra hemtjänst i stället för den kommunalahemtjänsten? Blir den kommunala sämre genom att dessa alternativfinns? Det blir den givetvis inte. Den kommunala blir precis likabra och fungerar kanske bättre om det finns olika alternativ, eftersom man dåhar möjhghet att klara det totala behovet. Detta gäller också beträffandebarnomsorgen och sjukvården i olika sammanhang. Här saknar jag socialdemokratinsvisioner. Hemtjänstenär ju en av de viktiga sociala frågorna . Om vi inte också satsar påflexibilitet, löser vi inte frågan. Det blir de gamla människorna i vårt landsom drabbas på grund av en stelbent syn när det gäller att tillgodose det totalabehovet. 31 () replik: sade att socialdemokraterna inte har någonting emot erbjuder gamla ett eget rum. Det var tacknämligt. Men för aft åstadkommadenna möjlighet krävs det ju resurser. Socialdemokraterna har emellerfid här iriksdagen inte velat vara med om att satsa resurser på en sådan utveckling. Vihar föreslagit ett stimulansprogram för att se fill att detta också blirverklighet . Men socialdemokraterna har inte haft någotannat att säga än nej. Jagär också överraskad över att åter få höra dessa värderingar av privatföretagsamhet och av offentlig sysselsättning. säger att detsnarare handlar om ett intresse för business än om vård. Han menar att ideellaintressen skall fungera som en plogbil för profifintresset, som man finnerstötande. säger att det är fel att tjäna pengar på vård. Men,noga räknat, den som arbetar inom vården - sjukvårdsbiträdet, förskolläraren,sjuksköterskan - hon eller han tjänar väl också pengar på vård? Att få pengar ilönekuvertet, det är också att tjäna pengar. Det är klart att den som har ettlitet företag tjänar pengar på annat sätt. Pånågot vis tycks det vara så, att för socialdemokraterna är löneinkomsteracceptabla och fina, medan inkomster som landets företagare har inte äracceptabla. Sådana inkomster är misstänkta, skumma. Om två glasmästare villöppna en egen liten bufik tror jag inte att har någrainvändningar emot detta, även om jag inte är riktigt säker. Men om tvåförskollärare vill starta ett daghem, då menar att det är skummaprofitintressen som är framme och härjar. Jag tycker att detta är enogenomtänkt hållning. Jag har en känsla av att ni i princip tycker illa omprivat företagsamhet. Det råkar vara så att av befolkningen i i privata företag. Jag tycker att den hållning ni intar, att sådanverksamhet är felakfig och misstänkt, leder fill att man fakfiskt måste tro attdet inom socialdemokrafin finns ett slags principiell uppfattning att offentligverksamhet är fint men att privat verksamhet inte är fullt så fint. märkvärdigt att ni frånsocialdemokraternas sida vidhåller denna ståndpunkt, att man inte får haprivata komplement och privata alternativ även inom vården. Vihar inte sagt annat än att vi självfallet måste ha kvar en stark offentligsektor. Vi måste ha en omfattande vård. Och det är alldeles givet atttyngdpunkten i det svenska vårdsystemet och långt framöver, kanske förall framtid, ligger och kommer att ligga på den offenfliga sektorn.