prot · GB09122 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag vill till slut citeraAffärsvärlden från , där man säger: "Vid ett Fortsattvalutareglering, m. m. informellt mpte iTravemiindé enades de tolv finansministrarna om att ta det sista steget ikapitalliberalisering. - -t,- Detskall bU fritt fram att handla med oUka,typer av penningmarknadsinstrument.Samtliga medborgare inom EG skall få rätt att öppna baiikkonton var som helst ivilken valuta de vill. De skall också få ta lån i ett valfritt ochkunna köpa försäkringar var som helst inom Gemenskapen." Detdär är naturligtvis en vision som ännu inte är färdig i EG. Det är dock klartatt när vi skaU söka nära anslutningtill EG, då är det den här typen av frikapitalmarknad som vi måste anpassa oss till. Anf.155 BO (): * En springande punkt när man diskuterar valutaregleringar är fråganhuruvida internationella kapitalrörelser spelar en självständig roll eller omde inte gör det. Det är alldeles omöjligt att förneka att de spelar ensjälvständig roll. Det är en litet naiv inställning som har, attregleringar och kontroller alltid är av ondo. Att inte skadades avavregleringen när arbetslösheten steg från en till tre miljoner arbetslösa ärett fullständigt ohållbart påstående. LarsDe diskuterar på ett mycket mer nyanserat sätt. Han i nser att en marknadkan behöva övervakas och kontrolleras. För den som vill ha ett litet historisktperspektiv måste det ändå vara sant att under Bretton tid -dvs. under1950- och 1960-talen, då vi i princip hade.fasta växelkurser som byggde på ettintimt samarbete mellan världens ledande centralbanker, förutsatt att FörentaStaterna ålade sig att driva en restriktiv penningpolitik mot att andra ländergodtog dollarn som den ledande reseryvalutan - hade vi ett system som fungerademycket mer effektivt och mycket bättre än det system som vi har haft sedan1973.1970-talet är verkligen ett svart decennium för världsekonomin. denbakgrunden finns.det all anledning att verkligen se på det hela på ettnyanserat sätt. LarsDe sade att EG strävar mot frihet, mot avreglering och att vi kansketvingas anpassa oss till . Då skall vi komma ihåg att EGhar en mycket strikt övervakning av de inbördes valutorna genom det europeiskamonetära systemet. Det systemet kan vara bra för vissa länder, och det ärmöjligt att det är bra för , men det har sannerligen inte varit braför exempelvis . Det skulle enligt mitt förmenande ha varit fullständigtförödande för oss om vi hade fillhört det systemet under de senaste tio åren.Då skulle vi med all sannolikhet också haft en arbetslöshet som den danska,sannolikt också ha haft en utlandsskuld som den danska, dvs. en utlandsskuldsom skulle ha varit fyra gånger större per huvud räknat än den ändå ganskabetydande skuld till utlandet som vi trots allt har . Minaherrar, man måste säga att dessa ting är betydligt mer komplicerade. Det gårinte att påkalla någon principiell avreglering och tro att saker och ting blirbättre bara av det. Tvärtom kan vi säga att förnuftiga regleringar, förnuftigaspelregler och förnuffiga normer skulle hjälpa upp världseko- Vadvi alla skuUe kunna önska oss vore ett ökat internationellt samarbete inför1990-talet. Vikanske inte kan gå tillbaka hela vägen till Bretton eller till någon formav fasta kurser. Men jag tror att ett systemav styrda kurser skulle vara önskvärtbåde för de stora länderna, som ändå alltid klarar sig någorlunda hyggligt bl.a. därför att de relativt sett har en så begränsad utrikeshandel, och framförallt för de små länderna, länder som som är fullständigt integrerade idet internationella systemet. Om vi skulle lägga oss helt öppna, skulle detkunna få katastrofala konsekvenser för den svenska ekonomin. Sedanhör det naturligtvis till pjäsen att det alltid är så att omvi kan sköta vår inhemska ekonomi på ett skickligt sätt så är det den bästa förutsättningen för att vi också skall kunna klara oss i ett internationellt system. Att bortse från att det internationella systemet kan fungera på ett godtyckligt och stundom destruktivt sätt är att i själva verket bortse från den verklighet vi lever i. Det är att inte alls vilja ta till sig de historiska erfarenheter somvi fått som den västliga världen har levt med systemet av rörliga växelkurser. 156 (): säger i predikoton att vi bör se på det hela på ett meranyanserat sätt än vad jag gör. Ja, hur är det med nyanserna, ?Utskottets majoritet skriver: "De minskade obalanserna i den svenska ekonomin under desenaste åren har' skapat förutsättningar för en målmedveten, successivliberalisering av valutaregleringen." Det är precis samma målsättning somden vi har; men vi tycker att det inte finns någon anledning att här utropafestina lente, dvs. skynda långsamt, utan det går att utan vidare ta det sistasteget. Utskottetsmajoritet hävdar också, och det är av stort värde, att det fortsattaliberaliseringsarbetet bör bedrivas med sikte på att så långt som möjligt deltai det västeuropeiska samarbetet för liberaUsering av kapitalrörelser. Detta,nota bene, ärade åhörare, innebär att om ökade obalanser på nytt skulle uppståfår inte en uppbromsning ske i Uberaliseringsprocessen. I stället bör andraåtgärder sättas in. Dettaär en utmärkt skrivning, men den tycks vara helt omedveten om, närhan står här och talarom att vi skall handla så förnuftigt, att vi skall varaså försiktiga och så nyanserade. Det har man hävdat när man försvaratvarje reglering vi har haft. Såvill ändå ha mer av internationellt samarbete. Men om vi skalluppnå detta måste vi ha mindre av svenska regleringar. Detär klart att kapitalrörelserna kan vara självständigt betingade', det betvivlarjag inte. Men det får man ta, och då gäller det att ha en god valutareserv ochen finanspolitik som klarar dessa påfrestningar. Utskottetskriver att hot mot destabiliseringar kan mötas endast med en konsekventekonomisk politik som tar sikte på att hålla nere inflationen för att värna denfulla sysselsättningen och den yttre balansen. Hur går det med detta?Inflationstakten är ju nu uppe i , . Då har man tydligeninte lyckats på det området heller trots alla regleringar! Jag skall inte citeraAffärsvärlden för , utan jag skall åberopa ett äldre arbete, nämligen enutmärkt lärobok i internationell ekonomi som har skrivit. Och vadsäger han där om valutaregleringar? Ja, inte för han något försvar förvalutaregleringar i den boken. Där vill han ha frihet på 1987/88:122 valutamarknaden, men här i skall han försvara finansutskottets Fortsatt valutareglering, m. m. betänkande 27 för dettabudgetår, och då har han lagt helt åt sidan alla sinaläroboksförfattaruppfattningar, och det tycker jag är konstigt. Varför kan BoSödersten inte vara lika mycket av frifräsare när det gäller valutaregleringensavskaffande som när det gäller bostadssubvenfioner och barnsomsorg osv. Anf.157 (): Omgiven av två läroboksutgivande professorer kanske jag borde inta ennågot lägre profil som bara är en enkel industriman. År1945 hade jag i en professor i nationalekonomi som sade: Det finns 200miljoner människor i och 200 miljoner i . Varför har vi dubbeltså hög levnadsstandard i som ni har i ? Jo, därför att 7 miljonermänniskor i är sysselsatta med att bevaka fullkomligt onödigagränser och ordna till en förfärlig massa pappersexercis och ställa tillkrångel med saker som i går fritt över statliga gränser. Jag respekterar i hög grad argumentnär han säger att världsekonomin och världens valutamarknader är någontingförfärligt bekymmersamt och att det kan finnas behov av en internationellreglering av valutamarknaden så att den inte är vild, som den är . Menändå håller jag med professor att man inte kan sluta på halva vägen.Har man bestämt sig för att få en fri ekonomi, som man har gjort i EG, måsteman löpa linan ut. Därför tror jag, med all respekt för argument,att vi inte har någonting annat att göra än att löpa linan ut, precis som manmåste göra om man skall ansluta sig till EG. Dit är vi ju på väg - inte genommedlemskap men med en anslutning så nära som möjligt. 158 BO (): Svenska företag har ändå en stor likviditet. Vi har kanske 200miljarder kronor som ligger där. Dessa pengar kan röra sig någorlunda frittöver gränserna , men de kan ändå inte portföljinvesteras. Mot detta ståren valutareserv om kanske en fjärdedel av det beloppet. Jag tycker inte att mankan bortse från att det skulle kunna medföra risker, om vi hade en totalt frimarknad och inte hade någon valutareglering. HugoHegeland säger, att om man vill ha en allmän förskola, måste man också vara fören avreglering av valutamarknaden. Jag kanske inte riktigt kan se parallellernahär, utan de får nog förklaras för mig. Detheter också, att om man skall kunna kontrollera ekonomin och eventuellt gåvidare i avreglerande riktning, måste man ha en sund ekonomi. Det håller jagmed om. Det är klart att om vi hade en mycket stark svensk ekonomi och ständigaöverskott i bytesbalansen i stället för tendenser fill ganska kontinuerligaunderskott, så skulle saker och ting vara lättare. Vi ser att de senaste årenshistoriska utveckling är ett levande bevis för detta. Vi hade trots allt borgerliga regeringar. Ni hade alla möjligheter att avskaffavalutaregleringen under dessa år. Vad gjorde ni? Inte ett dyft! Alla de stegsom har tagits i avreglerande riktning har tagits av oss. Jo, därföratt man behöver en någorlunda stark ekonomi för att kunna gå i en avregleranderiktning. Märkvärdigare än så är det inte. frågar sig omvi inte borde löpa linan ut och om vi inte måste göra det, om vi skall närma oss EG. Det är möjligt att vikanske behöver löpa linan ut och att vi kommer att göra det. Men enförutsättning för det är att vi har en stark ekonomi. UtveckUngen på det härområdet och utvecklingen' mot avreglering på det internationella fältet belyserytterligare en tes som är generell: De borgeriiga kan prata om en god ekonomisom skall fungera bra, men det är trots allt socialdemokratin som ser till attekonomin fungerar. Fortsatt valutareglering, m.m. 159 (): hade svårt att se sambandetmellan kravet på en fri allmän förskola, fria daghem, fri barnomsorg och kravetpå en fri valutamarknad: Han ville att jäg skulle förklara dét sambandet. Jaghar aldrig fått en så lätt uppgift av en professor i nationalekonomi. Sambandetuppstår, , av den enkla anledningen att vi vill ha frihet på allaområden. Så enkelt är det. Det är inga djupsinnigheter som ligger bakom, utandet är faktiskt självklarheter. Tack vare att vi hade frihet att köpa fransk valuta, hadeBo Södersten möjlighet att resa ner till och studera just den utmärktaförskolan där. Hade det funnits regleringar som talat om att endast så mångafrancs får mah ta med sig, kanske de aldrig hade räckt till några sådanastudier. Det är ett exempel på värdet av frihet, inte bara på ett område, t.ex. valutarriarkna-dens, utan på alla områden. 160 (): valde att göra parallellermellan de sex borgerliga regeringsåren och de sex nu tilländalupna åren avsocialdemokratiskt regeringsinnehav. Låt mig påminna om att åren före 1976gick räntorna upp från , oljan gick upp perbarrel och löneexplosionen 1974-1975 höjde företagens kostnader . Déhär tre faktorerna orsakade den längsta och djupaste lågkonjunkturen efterkriget. I motsats till den konjunkturen har socialdemokraterna regerat av den längsta högkonjunktur som har förekommit efter kriget. har vi också fått se räntorna falla väsentligt, oljan falla till hälftenosv. Alla paralleller mellan sexårsperioderna 1976-1982 och 1982-1988 måstealltså göras med hänsyn tagen till de helt olika internationellakonjunkturlägen som rådde. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 15 §Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1987/88:27 om . Beträffandedetta betänkande konstaterade tredje vice talmannen att ingen talare var anmäld. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 11 protokoll 1987/88:122 1987/88:122 16 §Föredrogs " ; ' 1987/88:28 om . Anf.161 (): Det är ingen tillfällighet att länder som , , ellerAngola är länder som präglas av våld, förtryck, stagnation och ekonomiskahaverier. Diktaturen ger inte den fredliga utvecklingen några möjligheter. Detär ingen större principiell skillnad meUan denna typ av diktatur och diktaturersom , eller , innan det landet tog steget över tilldemokrati. Diktaturen bygger på att man anser sig ha rätt att använda våld motsina medmänniskor och förtrampa demokratiska fri- och rättigheter. Närdet gäller måste ansvar vara, inte att stödja en viss regim,utan att stödja demokratin, eftersom den är förutsättningen för. måste stödja möjligheterna till en nationell försoning, förså länge ett krig pågår finns inget utrymme för den utveckling mot välfärd ochmot mänskliga fri- och rättigheter som är nödvändig. Angolaär, herr talman, ett exempel på den afrikanska socialismens tragiskamisslyckande. Men det är också ett exempel på hur demokratiska nationer iblandhar tillåtit den socialistiska illusionen att stå i vägen för en UtveckUng motdemokrati och välfärd. Den angolanska regimen satte sig över den överenskommelsesom slöts inför självständigheten, tog ensidigt makten och utropade enenpartistat. Därigenom lades grunden till det inbördeskrig som hardrabbat landet. Maktenhar etablerats genom kubanska legosoldater: Landets ekonomi har urholkats med sammasocialistiska ekonomiska politik som havererat i så många andra av den tredjevärldens länder. De har urholkat sitt lands finanser och dåligt utnyttjat demöjligheter som det utländska biståndet skulle kunnat ge, detta genom den soldde i hårdvaluta betalat till de kubanska legosoldaterna. Dessa pengar harfinansierat ett krig, vars syfte inte har varit något annat än att ge regimenmöjlighet att sätta sig över kravet på och överenskommelsen om fria val. Det ärett krig som har syftat till att slå vakt om en marxistisk enpartistat. Det ärett krig som har en särskilt tragisk dimension genom att det har gettapartheidregimen i en förevändning att intervenera och att därigenomförsvaga frontstaternas möjligheter att motverka apartheidregimen i . Det finns en möjlighet i en fredsprocess som faktiskt ställer särskilda krav på , som genom sina kontakter med borde kunna göra någonting. Fyra av de inblandade parterna, , , som visserligen inte själva är inblandade, den angolanska regimen och , har träffats vid två olika tillfällen i och Brazzaville. Enligt uppgift kommer de att träffas också i . Det finns uppgifter om att de har kommit överens om ett hemdragande av ufländska trupper. Det är i detta perspektiv viktigt att inte reducerar sin roll till att ensidigt stödjaen 162 regim i ett inbördeskrig. Vi måste stödja dennaprocess och framföra att det ärvårt krav att man i skall förverkliga fria val. Det är dén endamöjligheten att få i gång en fredlig utveckling. Vi måste framföra deträttmätiga kravet att alla utländska trupper skall dras tillbaka från Angolaoch även framföra som vår syn att den här konflikteri inte går att lösa om interegimen i accepterar att UNITA är en part som man måste förhandla med. Det handlar i detta fall inte om att vi skall stödja vare sig UNITAeller MPLA, såsom det ibland framställs i den vulgära propagandan. Det handlarom att skall verka för att det svenska biståndet och välfärdensutveckling skall få en möjlighet i , genom att de får en nationellförsörjning, genom att vi stödjer demokratin. Det är mot den bakgrunden som jagber att få yrka bifall till den moderata reservationen. Anf.162 (): Föreliggande betänkande om har orsakats av två skilda moderatamotioner. I dem ställs krav på att skall medverka till, resp. tainitiativ till en fredlig lösning av konflikten i samt verka för attutländsk trupp skall lämna landet. Dessamotionskrav är naturligtvis inte avstyrkta i utrikesutskottet. De är besvarademed hänvisning till att vi självfallet - på lämpligt sätt och efter måttet avvår förmåga - precis som vi har gjort, skall stödja fred och försoningi . Med detta konstaterande borde allt vara frid och fröjd ochmotionärerna nöjda. Men i det här fallet är det tydligen inte behandlingen avhemställan som är viktigast, utan texteri. Moderaternahar nämligen reserverat sig till förmån för en helt egen text. Ja, helautskottstexten har de faktiskt skrivit om till en egen. textblottlägger djupgående skillnader mellan och samtliga övrigapartiers syn på orsakerna till kriget i . Moderaternagör gällande att hela orsaken till kriget ligger däri att den angolanskaregeringen inte har inbjudit UNITA att ingå i regeringen och att detta i sintur har tvingat UNITA till väpnat våld. Detta är en verklighetsbeskrivning sombara tror på. Sanningenär den att rasistregimen i , förutom att den har gjort en militärinmarsch i , också har verkat genom UNITA i sinadestabilise-ringssträvanden, att , UNITA:s ledare, själv genomsina nära och vänskapliga relationer till P. W. personifierar dettaförhällande, att inte har haft fred en enda dag sedansjälvständighetsförklaringen , att detta självfallet harförhindrat att fria val har kunnat hållas samt att kriget har kostat summoi- - pengar som skulle ha behövts för landets utveckling ochuppbyggnad. var kostnaderna uppskattningsvis . Men,herr talman, förhoppningsvis håller något på att hända som kanske kan få ettslut på kriget, precis sorii antydde. De samtal som harhållits mellan , , och i och kan snartkomma att leda fill reella framgångar för fred, försoning,trupptillbakadraganden och frihet för grannstaten . har gjortflera eftergifter beträffande de kubanska soldaternas närvaro i förhållandetill ursprungsbudet. verkar intresse för UNITA ha svalnat. Prot.1987/88:122 , Detstörsta problemet är nu ovilja att upphöra med sin olagligaockupation av . Om så sker kan fria val hållas i , och Angolassödra gräns kan på det sättet säkras. Dethar också skett politiska och ekonomiska förändringar, på så sätt att t.ex. har sökt inträde i , med allt vad det innebär. Denangolanska regeringen har ett starkt och växande stöd i världen. Så sent som , , samlades en i för att diskutera Angola.Rapporter därifrån talar om ett uttalat förtroende för att fortsätta påden inslagna vägen i ansträngningarna för aft nå fredsöverenskommelser. Blandde stödjande länderna fanns , och de övriga nordiska länderna.Det,var inte bara ett muntUgt moraliskt stöd, utan fick ocksåett ekonomiskt stöd på av begärda 110. Det som händer i väcker förhoppningar om fred, och vi har allanledning att understödja dessa strävanden. Meddetta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets hemställan i desshelhet. Anf.163 (): Det viktiga är att utskottsmajoriteten i sin skrivning försökerförtränga den roll som MPLA-regimen själv har haft i det inbördeskrig sompågått . UNITA hade från början stöd från och ett antal andraländer och tar emot stöd från . Det avgörande är dock att det harskapats en grogrund för detta väpnade våld, detta inbördeskrig, genom attregimen inte har accepterat att alla delar av det angolanska folket har rättatt i fria yal påverka sin framtid. Mankan möjligtvis, som gör, ursäkta diktaturen och finna olikaundanflykter för att fria val inte har hållits eller för att befolkningen harförvägrats mänskliga fri- och rättigheter. Men det är en underlig situation,när en ledamot och företrädare för socialdemokratiska parti iriksdagen faktiskt söker undanflykter för att försvara att en regim inte harerbjudit sitt folk det självklara i fria val, som en gång var överenskommet. Det kanske inte finns någon anledning att föra enlängre debatt här , herr talman, men det är notabelt att den hållningsom intar, översatt fill att på motsvarande sätt förklaravarför andra diktaturer har förvägrat sina medborgare rätten till fria val,framstår som en tråkig bild. 164 (): Beträffande möjligheten att hålla fria val i trodde jag att detframgick av mitt inledningsanförande att landet har varit i krig alltsedansjälvständigheten och alltså inte haft en enda dag av fred. Under sådanaomständigheter kan man inte begära att fria val skall kunna hållas. Förövrigt kan jag mycket väl förstå om det känns litet försmädligt attutvecklingen har sprungit ifrån . De står kvar och stampar med sammaargument om den angolanska regeringens fel och brister, oförmögna att se vadstora delar av världen redan har insett, nämligen att en positiv utvecklingär i gång. Vi kan konstatera, herr talman, att verkligheten förändras, menmoderaterna står sfilla. 165 (): gör våld påverklighetsbeskrivningen -verkligheten har inte alls sprungit oss moderaterförbi. I själva verket handlar den process som är i gång öm att uppfyllajust den typen av krav som vi vill att skall ge regeringen tillkänna. Det är däremot en utveckling som har skett den socialdemokratiskaregeringen i förutan. Det är tragiskt, därför att det har lett till attSverige inte här utnyttjat sin roll och inte medverkat till att göra fredsprocessenså snabb som den förhoppningsvis skulle kunna vara. Jag konstaterar bara dettaoch avser inte att gå vidare i debatten. Prot.1987/88:122 - 166 (): säger att den utveckling somnii är på gång har skett förutan. Ja, dét kan, från moderaternassynpunkt, tyckas att vi borde ha medverkat på ett mera aktivt sätt. Jag tyckeratt vi på många olika sätt, genom vårt bistånd och genom stödjande samtal, harstött denna utveckling. Icke desto mindre har det senaste initiativet omfredsförhandlingar kommit inifrån och från , och det är inte något somviskall beklaga, utan på alla sätt understödja. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendetskulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:10om (prop. 1987/88:100 bil. 6 och 1987/88:142). 167 (): I försvarsutskottets betänkande 10 behandlasbl. ä. regeringens förslag till lokalisering av den nya självständigamyndigheten . Myndigheten skall självständigt lyda underregeringen och hänföras fill försvarsdepartementet. Den nya ordningen skallmöjliggöra en ökad samordning med försvarets olika övervakningsorgan och därmedge vissa samordningsvinster. Mot denna bakgrund har regeringen föreslagit att såväl dencentrala som den regionala lednirigen av skall lokaliseras tillorter där en sådan samordning skall underlättas. Utskottet är enigt omförslaget utom på en punkt, där vi moderater har en reservation. Det råder alltså enighet om att den centrala ledningenskall lokaliseras till Kariskrona. En lokalisering till skullesjälvfallet ge mycket goda arbetsmöjligheter och underlätta samordningen med dei centralt belägna militära myndigheterna liksom medrikspolisstyrelsen. samhetssynpunkt vore detalltså en fördel att vara kvar i . Avregionalpolitiska skäl har regeringen emellertid valt somlokaliseringsort för den centrala ledningen. Vi moderater har inte velatmotsätta oss denna lokalisering. Skall någon statlig myndighet lokaliseras tillKarlskrona syns vara lämplig. och är alltsåatt gratulera till att ha fått den nya centrala myndigheten, dessutom på en dagnär man har en eriksgata på gång. Det är att hoppas att man där kommer att fåtillräckligt med kvalificerade människor som kan verka i den centralaledningen. Ifråga om den regionala ledningen föreslås lokalisering till för dennorra regionen, för den västra och /för den östra. Härär utskottet också enigt. Ifråga om den södra regionen föreslås en lokalisering i ett senare skede tillKarlskrona och att ett principbeslut fattas . På denna punkt har vimoderater en annan uppfattning. IMalmö finns en väl fungerande kustbevakningsledning, samordnad medtullen och med bevakningsområde. Eftersom det även ifortsättningen måste avdelas resurser för övervakning av ochför ledning av denna verksamhet, är det enligt vår mening felaktigt och ettslöseri med resurser att flytta den regionala ledningen för den södra regionenfrån . Jag tycker inte jag behöver hänvisa till några som helstprofessorer i nationalekonomi, de må vara läroboksförfattare eller icke, utandet är rent sunt förnuft att hävda att det är resursslöseri att flytta bortledningen från . Jag yrkar därför bifalltill den moderata reservationen. Anf.168 (vpk): har tillhört tullen . Fr. o. m. den 1 juliär det slut med den samhörigheten.