prot · GB09115 · 1987-12-31 00:00:00 — uppfylls.Riksdagen mäste naturligtvis vara beredd att vidta de åtgärder som behövs päolika samhällsområden sä att det inte bara blir vackra formuleringar somgäller för invandrarpolitiken. I motion Sf527 har vi från centerparfiets sida begärt enutvärdering av hur långt vi har kommit i fråga om uppfyllandet av målen för olika samhällssekto rer. Den invandrarpolitiska utredning sorn tillsattes av den föregående regeringen, under invandrarminister tid, hade i uppdrag att se över de invandrarpolitiska målen och även göra utvärderingar. Tyvärr kom efter regeringsskiftet den utredningens arbete att snävas in betydligt i och med att den fick ändrade direktiv. Eftersom det arbete som det var tänkt att utredningen skulle utföra aldrig kom att utföras och eftersom man heller inte fick lägga fram några förslag som kostade pengar , blev man på många punkter mycket otydlig och kunde inte komma med konkreta förslag om vad som skulle ske pä olika samhällsområden. När vi nu förnyar kravet på en utvärdering gör vi det därför med utgångspunkt i att det uppenbarligen är så, att även om vissa myndigheter har en skyldighet enligt sina direktiv att ta hänsyn till invandrarna, så sker det på ett sådant sättatt man ändå inte uppfyller de mål som finns uppställda. Då, menar vi, måste ingripa och genomföra en utvärdering. Vi förutsätter naturligtvis att en sådan utvärdering skall mynna ut i ett åtgärdsprogram som kan genomföras . Jag yrkar bifall tillreservation 18. Stora delar av det här betänkandet handlar omhur vi skall ta emot asylsökande och flyktingar. Flera av motionerna handlar omde två stora huvudproblem som vi brottas med när det gällerflyktingmottagandet. Det ena är de länga handläggningstiderna, det andra ärbristen pä kommunplatser. De länga handläggningstiderna är ett problem som delvisberor på att vi har en del underlåtenhetssyhder bakom oss. Det var ju så senare hälft hade långa handläggningstider, men detgjordes betydande förstärkningar hos invandrarverket för att få ned dem. Mankan säga att , runt 1983-1984, hade vi förhållandeviskorta handläggningstider, sett ur ett historiskt perspektiv. När den ökadeasylinvandringen kom , reagerade emellertid regeringen mycketsent på de signaler som kom från invandrarverket, och detta innebar att det komatt gå innan man fick de resurstillskott som behövdes. Underden tiden kom det därmed att samlas upp en balans hos invandrarverket, hospolisen och även i departementet, som sedan har kommit att hängamed som en följetong . när vi har debatterat detta sedan1984 har vi från sagt att det är beklagligt att man är så räddför att sätta in kraftfulla insatser och att de insatser som sker ofta kommerför sent och är för små och därmed inte löser problemen. Man gör punktinsatseri departementet och hos polisen, rnen rnan har inte tagit ett grepp ihela problemet. Sedan det skedde ett skifte pä invandrarministerpostén harvi ju fått en 22 markering om att det skall taskrafttag, och det har tillsatts ett stort antal utredningar som har fillsyfte att åstadkomma förändringar som gör det möjligt att förkortahandläggningsfiderna. Jag må säga att det har varit kraftfulla försök att kommatill rätta med problemet, men jag är htet orolig för att man i alltför.hög gradknyter stora förhoppningar till att en ny organisation skall lösa alla problem,om man går in i den med rester av den gamla organisationen med sig. Det somjagtycker är bekymmersamt är att man inte riktigt har klargjort att detviktigaste är att innan nian går in i en ny organisation ha ett rent bord. Därborde man lära sig en hel del av det som hände 1984-1985, när vi bytteorganisafion i och med att invandrarverket tog över hela flyktingmottagandetfrån AMS. Också då hade man rester kvar frän den gamla organisationen, somunder kom att ställa fill problem för invandrarverket och som ocksåskapade problem när det gällde utflyttningen till kommunerna. Därförär vi frän sida; som så hårt har drivit kravet att se fill attfä rent bord innan man går över i en ny organisation, glada över att vi harfått enighet i utskottstexten om detta. Det vi tar fasta på är att utskottetunderstryker vikten av att det sker en minimering av ärendebalanserna innan mangår in i den nya organisationen. Jag hoppas verkligen att regeringen tar åt sigav de här orden och också genomför de insatser som behövs. Det äruppenbarligen så att de långa handläggningsfiderna och de problem som ärförenade med dem skapar en misstro mot den svenska flyktingpolitiken ochinnebär en mycket svår situation för de asylsökande som sitter ute i landet ochväntar på ett besked om huruvida de skall fä stanna eller inte. Denandrå punkt som gäller flyktingmottagandet där vi vill höja ett varningens finger gäller kommunernas mottagande av flyktingar. Staten har ju det ekonomiska huvudansvaret för mottagandet och betalar kommunerna olika ersättningar för att de ställer upp och svarar för det prakfiskä genomförandet. Men det är bara att konstatera att på en hel del punkter får kommunerna tyvärr inte full kostnadstäckning, och det kan innebära att inte minst de nya kommuner som har kommit in i flyktingmottagandet blir försiktigare och skjuter upp besluten att ta emot flyktingar i nästa omgång. Det tycker vi är något oroande. Vi menar att det är viktigt att staten klart och tydligt tar hela det ekonomiska ansvaret för flykfingmottagandet. I ett särskilt yttrande har vi redovisat att vi förutsätter att så sker, eftersomdet finns ett beslut på det. Detta kräver återigen handlingskraft från regeringens sida och att regeringen i förhandlingar med löser de eventuella tekniska och ekonomiska problem- som kan finnas för vissa kommuner. ' Jag vill bara säga några ord om bosättningslånen. Vi hartillsammans med en reservation om detta. Jag vill säga att det kanvara ett sätt att öka förståelsen för flykfingmottagandet ute i kommunerna, utgår från att alla människor får ungefär likvärdiga möjligheter att byggaupp sitt liv. Det finns skillnader i fråga om hur man har behandlat människorgenom åren. Vi tycker att de bosättningslån som tidigare fanns hos AMS skullevara bra att äter införa. Jag yrkarbifall till reservationerna 4, 15 och 18. 17ALEXANDER CHRISOPOULOS (vpk): I det betänkandevi nu debatterar behandlas tre partimotioner från vänsterpartietkommunisterna: en om invandrarpolitiken, en om flyktingpolitiken och en omspeciella insatser i kampen mot rasismen. Vadgäller invandrarpolitiken har kommunisterna under en följd av årutförligt beskrivit den situation som invandraren befinner sig i. En radåtgärder har föreslagits som skulle kunna bidra till att uppfyllainvandrarpolitikens målsättningar. har många olika utredningar belystproblemområdet inom invandrarpolitiken och kommit med förslag till lösningar. Enomfattande organisationsstruktur har byggts upp. Den består avinvandrarorganisationer. De har möjliggjort invandrarnas egenak-tiviteter ochökat deras deltagande i samhällsarbetet. En lika omfattande organisation håller fortfarande på att utvecklas i olika kommunalaförvaltningar, skolor och institutioner som har till uppgift att förverkligabeslut på invandrarpoUtikens område. har det successivt samlats och värdefull erfarenhet hos dessa personer. De utgör en oerhörd tillgångför samhället. En stor och avgörande roll för denna utveckling harinvandrarverket spelat. Invandrarverkethar till uppgift dels att se till att de beslut som fattas av påområdet förverkligas, dels att övervaka invandrarpolitikens praktiskatillämpning i olika kommuner. Man kan säga att invandrarverkets verkställande,bevakande och undersökande verksamhet har varit en avgörande drivkraft förinvandrarpolifikens utveckling men också för invandrarnas egen organisering ochökande politisering. Men finns det uppenbara risker för att detta tålmodigaoch mödosamma uppbyggnadsarbete med motsvarande kunskaper och erfarenheterhåller på att raseras om ingenting görs. Invandrarverketsständigt otillräckliga resurser i kombination med den 300-400-procentigaarbetsmässiga volymökningen i form av ökad tillströmning av flyktingar och detnya systemet med det kommunala omhändertagandet av flyktingar har gjort attinvandrarverket inte kan uppfylla sina arbetsuppgifter. Detinvandrarpolitiska arbete som verket bedrev har nästan upphört tillförmån för akuta insatser inom flyktingmottagandet. Detgår lätt att konstatera att förverkligandet av de av fastställdamålsättningarna för invandrarpolitiken nu är mer avlägset än någonsin-åtminstone vad gäller frågor som,berör invandrarnas situation på arbetsmarknaden,dvs. hög arbetslöshet, utslagning och diskriminering, och frågor somrör andra generationen invandrare, kvinnors ställning samt återvändande. Samtidigthar vi en alltmer tilltagande segregation på arbetsmarknaden -dels som en följdav en alltmer näringslivsanpassad arbetsmarknadspolitik, dels som ett resultatav de nya och annorlunda krav som industrin ställer pä arbetskraften . Dettaskapar en växande grupp av människor som är kroniskt arbetslösa eller som ärhänvisade till lågavlönade serviceyrken. Till den gruppen hör större delen avinvandrarna, framför allt kvinnor och ungdomar. Därför är det helt nödvändigtatt invandrarverket får de resurser som verket så väl behöver för att kunnauppfylla sina arbetsuppgifter. Vidareskriver invandrarverket i sin anslagsframställning: "Det invandrarpolitiskaoch opinionsbildande arbetet mäste få stabiUseras på en nivå som är förenligmed statsmakternas mål och den aktuella utvecklingen på området." Vii vpk anser att det är ytterst viktigt att förutsättningar skapas, så attinvandrarverket kan uppfylla sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.Regeringens förslag i budgetpropositionen om fillförande av medel tillinvandrarverket är helt ofillräckligt. Vänsterpartietkommunisterna har i en rad mofioner utförligt motiverat behovet av ökadeinsatser på en hel del områden inom invandrarpolitiken. De områden som vi anserbör prioriteras anslagsmässigt är bl. a. organisationsstödet tillinvandrarorganisationernas verksamhet, stöd fill verksamhet blandinvandrarkvinnor, stöd till vissa avgörande projekt och svenskundervisning förinvandrare. Dessa krav återfinns i våra reservationer. Vadgäller flyktingpolitiken vill jag framhålla att flyktinginvandringen tillSverige och andra länder är en återspegling av förhållanden och händelser i våromvärld. De allt större klyftorna mellan rika och fattiga länder och ökningenav orättvisorna skapar ett växande antal sociala, ekonomiska och politiskakrissituationer. Människor tvingas fly undan förtryck, förföljelse och svåralidanden som de utsätts för i sina hemländer. Mankan konstatera att flyktingproblemen i världen är mycket stora och att deväxer. Bördan när det gäller flyktingströmmarna bärs huvudsakligen avfattiga och underutvecklade länder i tredje världen, medan de högtindustrialiserade länderna i anstränger sig att bygga upp vattentätamurar omkring sig för att skydda sig mot flyktingfillströmningen. Lägeti är allt annat än gott för flyktingarna . Tolkningen ochtillämpningen av flyktinglagstiftningen har skärpts i sä gott som alla västeuropeiskaländer. I vissa länder - bl. a. - har själva lagstiftningen skärpts.Också i håller man på att göra flyktingreglerna strängare. Vi har fåttsträngare visumregler, och i vissa länder har man överfört ansvaret för visum-och passgranskningen till flygbolagen osv. I många länder - bl. a. Frankrikeoch - sammankopplar man flyktingfrågan med terroristhotet.Förändringar har gjorts i polis- och terroristlagstiftningen osv. Vii vänsterparfiet kommunisterna anser att flyktingproblemet aldrig får görastill en arbetsmarknadsfråga. Detta arbete skall inte gå ut på att vi tar emotflyktingar bara när vi behöver dem som arbetskraft. Det får inte heller bli enfråga om välgörenhet - alltså att man delar ut smulor som blir över från denrike mannens bord, om det nu blir något över. Flyktingpolitiken är en fråga ominternationell soUdaritet, vilket innebär att man skall kunna dela med sig närdet är nödvändigt, även om det egna landet har små resurser. Vem som helst kanvara solidarisk när det inte kostar någonting. är det viktigare ännågonsin att slå vakt om de värderingar av humanism, medmänsklighet ochsolidaritet som ligger till grund för en human flyktingpolitik och som i dagprövas genom en generös flykfingpolitik. Ibedömningen av flyktingpolifiken bör vi alltid utgå från att de som kommer ochknackar på vår dörr inte i första hand är palestinier, libaneser, kurder,iranier, indier eller greker. De är i första hand människor med problem, människor somförföljs. Men de är ocksä människor med känslor, idéer, skaparkraft, kreativ förmåga,erfarenhet och yrkesutbildning. Därför är de en tillgång för landet i lika storutsträckning som arbetarklassen i övrigt, i den mån man lyckas frigöra dessskaparkraft. flyktingpolitiska bedömningen bör vi också utgå från att flykfingar inte ärdetsamma som problerh. Människor skall inte uppfattas som ett problem. Vi i vpkkommer aldrig att acceptera att människan uppfattas som ett problem. Därför ärvi för en human och generös flyktingpolitik. Detär en förutsättning för att vi skall bibehålla vår självrespekt. Det är ocksäen förutsättning för att vi skall bibehålla vår uppfattning om människovärdet.Vidare är det en förutsättning för en solidarisk samhällsutveckling, sominnebär att människor kan leva i harmoni. Närriksdagen 1984 behandlade frågan om det kommunalaflyktingmottagandet, rådde det stor enighet bland riksdagspartierna om attinvandrarverket i sina frivilliga överenskommelser med de olika kommunerna förutplacering av flykfingar skulle utgå från vissa pä förhand bestämda kriterier. Invandrarverketskulle alltså överväga utplaceringar mellan olika komrriu-ner beroende påtillgång till bostäder, en god arbetsmarknadssituation, utveckladeservicerutiner i den kommunala administrationen och en rad andra kriterier. Avolika skäl har den här ideala situationen aldrig funnits. Vi mäste konstateraatt vi befinner oss i en krissituation, där invandrarverket till varjepris - och utan hänsyn till några kriterier - mäste placera flykfingar i olikakommuner, även om lämpligheten beträffande vissa utplaceringar starkt kanifrågasättas. Nära 10 000 flyktingar väntar nämligen iflyktingförläggningar pä att bli placerade i olika kommuner. Deproblem som finns i fråga om det kommunala flyktingmottagandet är mycketstora. Det finns en uppenbar risk att själva systemet med det kommunalaflyktingmottagandet och de svårigheter som detta i sig möter kan utgöra etthinder för förverkligandet av den humana och generösa flyktingpolitik somriksdagen har fattat beslut om. Denav invandrarverket-praktiserade hela- Sverige-strategin, som går ut på att man placerar flyktingar i så många kommuner som möjligt, har medfört stora svårigheter. Denbristande, eller obefintliga, hänsynen fill de fidigare nämnda kriterierna förutplacering, som i sig utgjorde förutsättningar för ett harmoniskt, rationelltoch effektivt kommunalt omhändertagande, har medfört att sekundäromflyttningenfrån små kommuner har blivit mycket stor. Vii vpk anser att det är nödvändigt med en översyn av det nuvarande systemet medkommunalt omhändertagande av flyktingar. Det finns mycket som talar för att manborde överge den s. k. hela-Sverige-strategin och koncentrera sig på ett mindreantal kommuner som uppfyller de av fastställda kriterierna och somframför allt har en bra arbetsmarknadssituation. Dådet gäller bostadssituationen för flykfingar bör regeringen lägga framförslag för om statliga bostadslån för s. k. genomgångsbostäder.Självfallet skall flyktingar ha sainma rätfigheter till fullvärdig bostad som För att akutabostadsproblem skall kunna lösas kan emellertid vissa möjligheter till avstegfrån kraven göras, ungefär som för olika typer av kollektiva boendeformer.Vissa minimikrav, som exempelvis gäller för bostadslån fill ombyggnad avålderdomshem, bör emellertid gälla. k. genomgångsbostäderna skall emellertid kunna utnyttjas inte bara avflyktingar utan av alla som är i behov av en bostad. Bostadssökandesom erhåller "tillfällighetsbostad" skall inte förlora sin plats iordinarie bostadskö. Tillskapandet av flera s. k. genomgångsbostäder skall sessom en tillfällig, konstruktiv lösning tillsammans med andra initiativ för attupplåta lägenheter, . Alla resurser måste fillvaratas ochutnyttjas i avvaktan på att ett ökat bostadsbyggande kommer i fatt efterfrågan,vilket torde dröja något eller , i varje fall i storstadsregionerna. Vad gäller kampen mot rasismen anser vpk att det krävs åtgärder somsyftar till att öka informafionen till det svenska folket om invandringenshistoriska orsaker, klassmässiga aspekter och inte minst samhällsekonomiskaeffekter. Detkrävs åtgärder som främjar allsidiga kontakter och ökar förståelse och toleransmellan invandrare och svenskar, exempelvis i form av gemensamma politiska,sociala och kulturella arrangemang, såsom de politiska parfiernas manifestationmot rasismen . Vpkanser att det är nödvändigt att bemöta rasismens och nationalchauvi-nismenstarvliga och enfaldiga exploatering av nationalkänsla och patriotism i en brettupplagd idédebatt. Anledningen fill detta är vår övertygelse om att det interäcker med allmänna fördömanden eller avståndstaganden från invandrarfientligayttringar. Överalltdyker det upp en rad pseudopatrioter, som återigeri, såsom har skett tidigare ihistorien, spekulerar i patriotismen. Dessa väljer ut en del av vad de kallarsvenskhet och försöker bevara den genom att "skydda" den motflyktingar och yttre påverkan, genom att mumifiera den, förpuppa den ochisolera den från verkligheten. Dettaär den såväl gamla som kända stockkonservafismen, som när den övergår tillnationalchauvinism prisar döda och mumifierade nationella symboler för attuppnå sina utvecklingsfientliga och antiintellektuella syften. Denhär sortens pseudopatriotism, som breder ut sig i landet och som sägeratt svenskhet är att ha blå ögon och blont hår, behöver bemötas av någon. Ävenom mänga tror att argument av typen "blont hår och blå ögon" är säuppenbart enfaldiga att de inte behöver bemötas, råder det faktiskt en rätt såstor osäkerhet hos mänga människor kring dessa frågeställningar. Meddet, herr talman, yrkar jag bifall till samtliga vpk-reservafioner i dettabetänkande. 18 (): I socialförsäkringsutskottets betänkande nr 21 behandlas de anslag somrör invandrar- och flyktingpolitik samt en rad motioner från den allmännamotionstiden. I motionerna behandlas till stor del frågor sorri tas upp i deutredningar som jag skall lämna en kort redogörelse för. Vi vet att de långahandläggningstiderna är ett stort problem, och i utskottetfinns en samstämmighet om att åtgärder mäste vidtas för att förkortahandläggningsfiderna. Regeringeninledde ett översynsarbete när det gäller invandrar- ochflyktingpolifiken. Arbetet syftar bl. a. till att förkorta handläggningsfidernaoch få fill stånd en effektivare flykfingmottagning. Arbetet är, kan man säga,uppdelat i fyra delar: En teknisk översyn avutlänningslagstiftningen. Utredning om nya rufiner förhandläggning av asylärenden. Ny lag för bistånd åt deasylsökande . Översyn av organisationen . Detfinns flera starka skäl för att minska väntetiderna i asylärenden. Detförsta och kanske viktigaste skälet är humanitärt. För många är det påfrestandeoch ångestskapande att under lång fid få vänta på beslut. Detandra skälet gäller rättssäkerheten. De långa väntetiderna är knappastförenliga med kravet på rättssäkerhet. Dettredje skälet är ekonomiskt. Kortare väntetider minskar kostnader för bl. a.bostäder och ekonomisk hjälp. Detfjärde skälet är invandrarpolifiskt. Långa väntetider motverkar en braintegration för den som får stanna i landet. Regeringentillsatte två utredningar med bl. a. syftet att kraftigtförkorta handläggningsfiderna för asylsökande. Enligt direktiven börmålsättningen vara en handläggningstid som inte överstiger frånansökningsdagen till dess invandrarverket fattar beslut och förregeringen att pröva ärendet. Denena utredningen skall göra en teknisk översyn av utlänningslagen, men detunderströks också i direktiven att det inte var aktuellt att ändragrundprinciperna för vår invandrar- och flyktingpolitik. Utredarens huvuduppgiftvar att föreslå sådana ändringar av reglerna som kan bidra till att förkortahandläggningstiderna. andra utredningen, asylärendeutredningen, skall utredaren undersöka ochlämna förslag på vilka organisatoriska och administrativa förändringar somkrävs för att förkorta handläggningstiderna. Asylärendeutredningenföreslår åtgärder som skall medföra att en asylutredning normalt bör kunnagenomföras inorn tvä veckor från ansökan. Därefter bör beslut kunna fattas iklara bifallsärenden. Utredaren säger också att det bör vara möjligt attinvandrarverket fattar beslut från ansökan medan vissa ärendenkan ta . Det kan t. ex. gälla ärenden som kräver en kompletterandeutredning från en utlandsmyndighet. Vidöverklagandet bör i de flesta fall frän invandrarverketsbeslut till dess överklagande kommer in till regeringen vara tillräcklig ochhandläggningen hos regeringen vara möjlig att klara . Dennormala tiden från ansökan om asyl fill ett slutgiltigt beslut från regeringenskall alltså inte behöva överstiga . Förslagengår i första hand ut pä att asylutredningarna i så stor utsträckning sommöjligt koncentreras till utredningsslussar där de asylsökande skall stannatills utredningen är genomförd. Motiven är bl. a. att ett fullständigt förhör med den asylsökandekan hållas kort efter ansökan. Grundutredningenkan bU komplett redan från början genom att utredarna är specialiserade på denuppgiften. Det ger också möjlighet att sortera ärendena i klara bifallsärendenoch ärenden där offentligt biträde skall förordnas. Asylärendeutredningenframhåller också att det krävs välutbildad personal för en snabb ochrättssaker handläggning. Ijanuari redovisade utredarna sina arbeten. Betänkandena harremissbehandlats och bearbetas nu i . Regeringenhar också inlett en översyn av invandrarverkets organisation.Arbetsbelastningen i verket har ökat i takt med att antalet flyktingar ochasylsökande har ökat. Även om mindre organisafionsändringar har genomförts ochbåde permanenta och fillfälliga personalförstärkningar har gjorts är stommen iverkets organisafion i stort sett densamma som vid verkets fillkomst 1969. Detfinns inte anledning att nu närmare gå in på invandrarverkets organisation.Regeringen har lämnat en proposition om principerna för en ny organisafion förstatens invandrarverk som får ta ställning till . betänkande har fogats ett antal reservationer, där flera av deförslag som behandlas i utredningarna tas upp. Ireservation 1 anförs att det invandrarpoUfiska arbete som invandrarverkettidigare bedrev nu har försvunnit på grund av akuta insatser för flyktingar.Det är inte helt riktigt. Visserligen är invandrarverket hårt belastat, men dethar också tillförts medel för att klara sin verksamhet.Organisafionen vid invandrarverket är inte avpassad för den situation som nuråder, och därför har regeringen också föreslagit en ny organisation. Meninvandrarpolitik bedrivs inte enbart av statens invandrarverk utan framförallt av och i landets kommuner. Jag yrkar avslag på reservationen. Ireservafion 2 föreslås att fler än en handläggare bör delta i beslutet vare sigdet innebär bifall eller avslag på en ansökan. Men som självsade är den frågan delvis överspelad, eftersom den behandlats av de utredningarvars betänkanden nu bereds i . Reservafionerna7, 8 och 9 tar upp frågan om flykfingkvoten. I proposifionen föresläs attflykfingkvoten liksom skall vara 1 250 personer. Men statsrådetförutsätter att regeringen liksom fidigare kan besluta om ytterligareöverföring och övriga åtgärder som kan bli nödvändiga under budgetåret. Jagyrkar därför avslag på reservationerna 7, 8 och 9. Som jag sagt råder det enighet i utskottet om invandrar- ochflyktingpolitiken.