prot · GB0945 · 1987-12-31 00:00:00 — nämnde att man trots att man fått avslag påen ansökan om anstånd likväl kunde få bifall fill en ansökan om befrielse frånförseningsavgift. Det är högst osannolikt, enligt min mening. Det är klartbättre aft vara generösare när det gäller att medge anstånd. Det kan röra sigom anstånd eller . Det påverkar inte allstaxeringsnämndernas arbete eller möjligheterna till en likvärdig kontroll. 49 (); talade om riksskatteverketssamling av exempel på fall där man ej bör tillämpa dessa bestämmelser. Jagnämnde just detta. Det är just den som vi syftar på. Det handlar här om attkomma fram till bättre och enhetligare regler för när goda skäl för anståndföreligger. Jag anser inte att det kan vara riktigt att göra en bedömning frånfall till fall i detta sammanhang. När det gäller detta med muntligförhandling säger t. ö. m. utskottet självt att man för sin del understrykeratt ett behov av kompletterande regler finns i fråga om mål om särskild avgift.Jag tycker att det är skäl nog att bifalla reservation 1. 50OLLE (); ställde en fråga somgällde en person som hade haft goda skäl för att få anstånd men ändå fåttavslag. Jag har en uppgift frän säker källa att bestämmelserna i normala fallinte skall tillämpas på det sättet, utan man skall få anstånd om det finns godaskäl. Har en person med sådana skäl inte fått anstånd har myndigheten gjort enfeltolkning. I normalfallet får man anstånd om man har goda skäl. Men antalet anstånd har ökat betydligt under 1970-talefoch . gavs anstånd till 450 000 skattskyldiga. 1983 vardet ca 530 000 som hade fått anstånd. Det finns inga uppgifter från senare år,men man utgår från att antalet beviljade anstånd har ökat kraftigt under 1980-talet.Det är heltnaturligt, aft ju flera anstånd som lämnas och ju fler deklarationer som kommerin , desto svårare är det för taxeringsmyndigheternaatt göra en grundlig kontroll av deklarationen. Då blir det så som jag talade om i mittinledningsanförande, nämligen att de deklarationer som kommer in i början avperioden blir mer grundligt granskade och de som kommer in sent blir meröversiktligt granskade. Det kan innebära orättvisor i granskningarna, olikabedömningar av deklarationsunderlagen osv. Jag tycker således inte att det finns anledning att lättapå möjligheterna att ge anstånd. Det finns redan goda möjligheter. Jag har fått ett enda exempel på sådana skäl som ni anseratt man skall kunna åberopa. nämnde att hög arbetsbelastningskall kunna vara en anledning för att lätta pä möjligheter till anstånd. Det ärdet enda exemplet ni har gett. Jag tycker infe att hög arbetsbelastning skall varaett skäl till sådan lättnad. Hur skall man kunna bedöma detta? Hur skall mankunna gå ut till en företagare eller rörelseidkare och bedöma om han har högarbetsbelastning och därför skall ha anstånd? Det finns inget skäl därtill,menar jag. Åtgärder mot viss skatteplanering 51 (): Företagarna har kanske inte så stor nytta avde regler vi har föreslagit. De får i allmänhet anstånd genom sinabokföringsbyråer och liknande. Det är egenfiigen vanliga inkomsttagare, sominfe har förenklad självdeklaration, som skulle ha nytta av en förändring tillgenerösare ansfåndsregler. Men det var inte närmast för att säga detta som jagbegärde ordet utan för att ta upp de siffror som nämnde. Det ärlitet missvisande aft göra jämförelser med siffror . Det stårockså i utskotfsma-jorifetens skrivning. har vi fått en förenkladsjälvdeklaration och vi har ett helt annat deklarationsförfarande. Därför ärdet missvisande att använda sådana gamla siffror som ett belägg för att vi intekan ändra anståndsreglerna. Överläggningen i detta ärande var härmed avslutad. (Beslutfattades efter debatten om betänkande 18.) Kammaren övergick till attdebattera skatteutskottets betänkande 15 om åtgärder mot viss skatteplanering. 52KNUT (): Den proposition, nr 62, som vi nu skallbehandla, innehåller tre förslag till åtgärder mot, som det heter, vissskatteplanering. Avdragsrätt för förskottsränfor slopas helt, avdragsrätt förräntekompensation vid köp av obligafioner m. m. begränsas till detbeskattningsår då räntan i fråga förfaller till betalning, och slutligenskall infe eventuell realisationsförlust vid försäljning av fasfighettill närstående fill underpris vara avdragsgill. För alla tre delarna avpropositionen skulle ikraftträdandet ske . Omproposifionen finns.förvisso ganska mycket att säga. Grundorsaken tillpropositionen är naturligtvis att finna i vårt världshögsta skattetryck som,och det är nog de flesta medvetna om, orsakar minskad fillväxt och därmed ocksåminskat välstånd i vårt land. För aft skydda sig mot vad många anser vara ettotillbörligt högt skattetryck finner människor på ständigt nya metoder för attminimera skatten. Proposifionentäpper nu till ett par tre hål, men man kan med ganska stor visshet förmoda attnya förslag och idéer kommer i de gamlas ställe. Det just nu aktuella bildandetav kommanditbolag är ett sådant exempel. Frånmoderata samlingspartiets sida har vi haft anledning att yrka avslag påpropositionen. I och för sig har vi förståelse för att vissa förskottsränforkan betraktas som ett icke acceptabelt uppskjutande av skaft. När förbudet motförskottsräntor infördes , hade vi inget att invända,då åtgärden delvis motiverades av att förskottsränfebetalning framåt itiden var ett alltför grovt utnyttjande av möjligheterna tillskatteflyktsliknande arrangemang. Marknaden reagerade inte heller. Vigår mot begränsningen i avdragsrätten för förskottsräntor ochräntebetalningen vid obligationsförvärv därför att den nya lagen vållar onödigaproblem, som gör att en del skattskyldiga oförskyllt kommer i kläm. Ochpropositionen belyser inte heller det andra ledet av transaktionen, nämligenreglerna för dem som mottar räntebetalningen. Viefterlyser också övergångsregler så att de infe kommer i kläm som exempelvis igod tro köpt obligafioner med inbakad upplupen ränta före det aktuellagränsdatum men enligt reglerna inte behövt betala köpet förränefter . Vadslutligen beträffar den minskade avdragsgillheten vid eventuellrealisationsförlust vid försäljning fill underpris av fasfighet tillnärstående, innebär förslaget blott ett uppskjutande av eventuellrealisationsvinstskatt, eftersom köparen får ett lägre ingångsvärde påfasfighefen än vad fallet skulle bli med nuvarande regler. Sammanfattningsvisanser vi att propositionen inte är fillräckligt genomarbetad, varför vi motdenna bakgrund yrkar att avslår propositionen. Jag yrkar alltså, herrtalman, bifall till moderatreservationerna.. 53 (): Den proposition som vi nu skall behandla är infe genomarbetad. Deåtgärder som proposifionen föreslår bygger på att bankers och finansbolagsnettoutlåning regelmässigt stiger . Dessutom åberopas attden extra långivningen över /87 skulle, jämfört ,ha ökat kraftigt. I propositionen sägs: "Detfinns inga säkra uppgifter omi vilken utsträckning denna långivning används förtransaktioner i syfte att undgå eller skjuta upp skatt." Trots denna skrivningfortsätter texten i proposifionen; "Enbetydande del av dessa kortfristiga låri används dock tveklöst förskatteplaneringsåtgärder." Denna slutsats dras utan någon som helst analys av vad somingår i den nettoutlåning som det talas om. Mot dessa skrivningar iproposifionen kan påpekas att det förhållandet att utlåningen ökat /87 i stor utsträckning beror på att kreditrestriktionernaavskaffades . Därtill kommer att regeringen den 1 januari 1986givit tillstånd till tolv utländska banker att etablera sig i . Det finns med andra ord mycket perigar att låna ut förnärvarande. Det är t. o. m. så att banker och finansbolag har bjudit ut pengartill lån. Att långivningen då ökar kreditrestriktioner ärknappast ägnat att förvåna. har också oroats över de ökadekonsumtionskrediterna, som blev resultatet av avregleringen, och har därförunder 1986 infört ett amorteringskrav på , dvs. lånen skallbetalas av . Vidare har kommit överens med affärsbankerna omatt de inte skall få göra reklam för sina konsumtionskrediter utan bara lämnainformation till dem som efterfrågar sådana. Dessutom finns det många legala skäl fill att dentraditionella utlåningen ökar. är det mångasom lånar pengar för att köpa kapital- och pensionsförsäkringar, och densektorn har ökat. Vidare är en stor del av den utlåning som sker vid årsskiftetlån dels fill företag som vid slutet av året upptäcker att de just detta år harråd med investeringar som de tänkt göra, dels till företag som helt enkelt villgöra investeringar för att reglera sitt resultat. Eftersom det är högkonjunkturoch företagen drivs med fullt kapacitetsutnyttjande, torde också den sektorn haökat. Beträffande privatkonsumtionen kan koristateras att denallfid ökar fill jul, men kan dessutom kapitalvaror som inköps till julfinansieras via lån. Den här korta genomgången är bara några exempel som jagtagit för att visa att det är tveksamt om man kan dra slutsatsen att ökadnettoutlåning är detsamma som ökad skatteplanering. I proposifionen om åtgärder mot vissskatteplanering föreslår regeringen tre åtgärder i syfte att förhindraskatteplaneringen - de har redan nämnts av : för det förstaatt avdragsrätten för förskottsränfor skall slopas, för det andra attavdragsrätten för räntekompensafion vid förvärv av andelar och andra skuldebrevsamt andelar i avkastningsfonder skall tas bort och för det tredje attrealisationsförluster som uppstår vid försäljning av fasfigheter tillnärstående inte skall vara avdragsgilla. De nya reglerna föreslås träda i kraftden . Det är rikfigt att de här uppräknade åtgärderna i vissutsträckning används i skatteplanerande syfte. Enligt vår uppfattning är detockså riktigt att motverka just den här sortens skatteplanering. Men samfidigtmåste man ändå konstatera att det finns fall då åtgärderna inte primärt användsi skatteplaneringssyfte. Om vi först filtar på förskottsräntor, finns det skäl aftpåminna om att det huvudsakligen är privatpersoner som utnyttjar detinstrumentet. Det kan vara privatpersoner som haft en extrainkomst och därförmed hjälp av förskottsränta vill jämna ut inkomsten just detta år. Många av dehär personerna lånar inte ens till räntan. Dessutom skall man komma ihåg attden här privatpersonen inte har några ränteavdrag att göra påföljande år. Å tgärder mot viss skatteplanering alltså en skaftekredit,men långt ifrån alla gör några större affärer på detta. Närdet sedan gäller avdragsrätten för räntekompensation har Svenska bankföreningenoch i skrivelse till utskottet pekat på olikatransaktioner som inte är skafteplaneringsåtgärder men som på ett olyckligtsätt drabbas av propositionens förslag. Som exempel anger de obligationsköp somi banksammanhang räknas som konfantaffärer. Detta har redangått igenom, och jag tänker inte upprepa det. Bankföreningenhar också påtalat att vissa terminsaffärer kommer att drabbas retroakfivt, ochdet är därför olyckligt att lagrådet inte har hörts. Vidarekan man konstatera att propositionen täpper igen ett hål men lämnar andraöppna. Ett instrument som förmodligen nu kommer att användas i störreutsträckning är växeln. Den innehåller i sig avdragsrätt förräntekompensafion när den diskonteras, men det förbjuds inte. Vi i folkparfiet anser det angeläget att statsmakterna eftersträvarstabila spelregler. Både privatpersoner och företag planerar sina ekonomiskatransaktioner som regel på årsbasis. Av det skälet borde skattereglerna normaltinte ändras under löpande taxeringsår. Vid all omläggning av skatteregler måsteman därför ge den skatfskyldige rådrum att anpassa sig till de nya reglerna. Detframgår av propositionen att regeringen väl kände till att det sker enökning av nettoutlåningen . Eftersom regeringen uppenbarligen menaratt det är den nettoutlåningen som är bakgrunden till förslaget iproposifionen, undrar man varför regeringen då inte lade fram proposifionentidigt . Om proposifionen lagts tidigt, hade såväl företag somprivatpersoner vetat vad som gällt och därigenom kunnat anpassasig till de nya reglerna. Någonanalys av vilka konsekvenserna blir om man genomför proposifionens förslag medverkan redan från finns infe. Inte heller har propositionenvarit föremål för lagrådsgranskning. Somjag här försökt åskådliggöra, är det en dåligt underbyggd proposifion. Vi haremellertid accepterat tankarna i den. Men eftersom vi i menar attomläggning av skatteregler bör ske i samband med ett årsskifte och helst så attskattskyldiga får visst rådrum att anpassa sig fill de nya reglerna, föreslårvi att ikraftträdandet skall ske . Med det vill jag yrkabifall till reservationerna 2 och 4. 54 BO (): Det går bra för . ekonomi har ständigt förbättratsunder senare år. Sysselsättningen är hög. Industrinoch företagen gör vinster. Många gör t. o. m. mycket stora vinster. Ochidérikedomen är stor när det gäller att skjuta på inbetalningarna av skatt påvinsterna. Det är av den anledningen har förelagts en proposition omåtgärder mot viss skatteplanering. Inledningsvisvill jag säga att jag tycker att det är klädsamt att inte har lockatsin i och folkparfiets reservationskör. Somredan sagts behandlar betänkandet avdragsrätten för räntor som erlagts iförskott. I propositionen föreslås att förskottsräntorna begränsas genom attavdrag inte längre skall medges som avser fid efter det aktuellabeskattningsåret. Nya regler föreslås också när det gäller avdragsräften förräntekompensafion som betalas vid förvärv av obligationer. Även här föreslåsatt sådant avdrag inte medges förrän under det år räntan betalas ut. föreslås ett stopp för möjligheterna att kvittabort realisationsvinster mot förluster som framkallas genom att fastighetersäljs till underpris fill närstående. Jag tycker att det är bra att regeringen harlagt fram en proposifion om åtgärder mot den här typen av skatteplanering. Ominte staten ingriper mot skatteplanerandet och ser till att skaft betalassolidariskt, hur kan man då förvänta sig att människor i gemen ställer uppsolidariskt och betalar sin del av skattebördan? Att kalla detta för retroakfiv lagstiftning är felaktigt,vill jag påstå. Och att sedan hävda att tiden fram till ikraftträdandet harvarit för kort eller att lagrådet borde ha fått yttra sig, anser jag vara barasvepskäl. I så fall hade otaliga propositioner under de borgerligaregeringarnas tid kunnat kritiseras för att lagrådet infe givits möjlighet attyttra sig över dem. ondgjorde sig över att propositionentäpper fill ett par tre hål. Han sade också att man kan förvänta sig attytterligare förslag kommer, och därför vill han att avslårpropositionen. Men är det inte bra att man täpper till hål och om det kommerfler förslag, ? Erfarenheterna av begränsningen av avdragsrätten förförskottsräntorna visar klart att det som har gjorts inte ärfillräckligt. Möjligheten att åtnjuta avdrag för ränta som belöper på fid efterdet aktuella beskattningsåret har utnyttjats på ett sätt som jag inte tyckerbör godtas. Det kan väl vara så, , attskatteplaneringen utförs främst av de välbeställda grupperna, som harekonomiska och kunskapsmäs-siga möjligheter att utnyttja skattesystemet fillsin fördel. Det visar sig också att personer med förhållandevis högbruttoinkomst betalar förhållandevis låg andel av inkomsten i skatt. Till vill jag säga: Ni påstår att ni ogillarskatteplanering, men när det nu föreligger förslag om att täppa till ett hål,då hittar ni på alla upptänkliga argument för att försvaraskatteundandragandet. . Att vara liberal är att vara kluven har någon sagt, ochdet tycker jag stämmer mycket bra. säger också att det finns många legala skältill utlåning. Ja, det är inget tvivel om att man har stor ekonomisk nytta avdenna typ av transaktioner och planering. Det har man månad, omman besökt banken . Det är naturligtvis därför man tyckeratt detta är en betydande och väsentlig ekonomisk verksamhet. Dessutom har detgått att göra så under lagliga former. Till siståberopade bankerna, som har skrivit till utskottet. Jag kan tillviss del sympatisera med deras argument. Men generella övergångsbestämmelserskulle onekligen ge möjligheter till olika skatteundandraganden och medförabetydande kontrollproblem. Det vill vi inte vara med om. Jag vill framhålla attde nya reglerna inte innebär några beloppsmässiga Åtgärder mot viss skatteplanering 6 protokoll 1987/88:45 Prot;1987/88:45: Åtgärder mot viss skatteplanering förändringar i denavdragsrätt som föreligger, utan endast att avdragsrätten förskjuts tillett senare beskattningsår. Jag tycker reservationerna är dåligt underbyggda. Det kan väl ändå intevara så att man anser att det är en demokratisk rättighet att skjuta skattenframför sig? Jagvill också avslutningsvis säga att vi i detta land har ett mycketföretagsvänligt klimat. Vi har en företagsbeskattning som väl kan mäta sig medden som finns i de allra flesta jämförbara industriländer. Därför tycker jagatt reservationerna är onödiga. Jag yrkar bifall till hemställan i skatteutskottets betänkande ochavslag på reservationerna. Anf.55 (): "Det går bra för ", inledde sittanförande. Jag trodde först att han i hastigheten fick fatt i ett manuskriptsom gällde finansdebatten , men så kom han in på det riktigaämnet. Jagondgjorde mig inte över att ett antal hål täpps till. Jag bara konstaterade attdet höga skattetrycket medfört att välbeställda såväl som icke välbeställdaständigt tänker på behovet och nödvändigheten av att minimera skatten. Den nyabestämmelsen drabbar en rad transaktioner som är helt affärsmässiga, inte minstterminsaffärer, som kan gälla såväl räntebärande papper som statsobligafioner.Dessa drabbas , trots att de absolut inte har med skatteplanering att göra. Beträffandeövergångsbestämmelserna övervägde faktiskt utskottsmajoriteten att gåmarknaden till mötes, i detta fall och , närdessa insfitut påpekade hur de bristande övergångsbestämmelserna medförde attmånga drabbades trots att de varit i god tro. Jag beklagar attutskottsmajoriteten till slut avvisade förslaget att avtal som träffats föreden inte skulle drabbas. Varför så bråttom med den nya lagstiftningen, BoForslund? Kontrollproblem är orsaken, sade . Men kontrollproblemkommer också att uppstå när det gäller att göra en räntefördelning förinnevarande, år och . Jag tycker att propositionen hade vunnit påatt man inte haft så bråttom. 56 (): Bo Forslundskjuter över målet. Låtmig börja.med terminsaffärerna. Jag sade att då det gäller terminsaffärer kanman ifrågasätta om inte bestämmelserna innebär retroaktiv lagstiftning. Därförborde man ha låtit lagrådet granska förslaget. Enterminsaffär är en affär som både privatpersoner och många företag har som endel av sin cash management, i sitt hanterande av pengar. I samband med enterminsaffär gör man ett avtal i vilket bestäms en ränta,, och den räntan drarman av det år då affären görs upp. Det kan då vara så att terminsaffärenbetalas först påföljande år. Detta har varit fasta spelregler för företagen.När man nu ändrar bestämmelserna betyder det att för terminsaffärer slutnaföre men som skall betalas 1988 har spelreglerna Jag vill höraBo Forslund utveckla på vilket sätt han är så säker på att detta inte är enretroaktiv lagstiftning. Det skall bli intressant att höra. Dådet gäller vårt förslag har vi sagt att vi vill att förslaget skall genomförasden . Vi har godtagit proposifionens argument så till vida att vimenar att det riu förekommer ökad skatteplanering på detta område. Vi är inteför detta, men vi är för att det skall finnas fasta spelregler, oavsett om viogillar dem eller inte. Medborgare och företag i har rätt att i förvägveta hur de skall lägga upp sin ekonomi. Detskulle vara intressant att höra om inte är av samma åsikt, utantycker att man kan rucka på reglerna hit och dit alltefter eget tyckande. 57 BO (): Det går bra för , , och det är en anledningtill att företagen har genererat stora vinster. Även löntagare har faktisktfått en betydligt bättre standard än . Det är klart att orn manhar mycket pengar är man angelägen om att planera och placera dem på ett såekonomiskt fördelaktigt sätt som möjligt. har man kunnat utnyttjadetta instrument för den saken, men det har tagit en sådan omfattning attdet finns skäl att göra någonting. Det är därför också jag hälsat propositionenmed största tillfredsställelse. Jagtycker inte alls att regeringen haft alltför bråttom. Den här ändringen harkommit på en absolut lämplig fidpunkt. vet folk när de planerar för nästa årvilka regler som kommer att gälla. BrittaBjelle kommer tillbaka till frågan om lagrädsremiss, som också återfinns ireservafionerna. Det är ett ganska typiskt sätt att åberopa lagrådet. När detgäller frågor som rör vanliga löntagare, då behövs inte lagrådsremissen, mennär det angår kapitalstarka personer, då är den angelägen. Dettatycker jag visade sig också när det gäller de propositioner under denborgerliga fiden som inte behandlades av lagrådet. Jag har tagit framproposifionsförteckningen för . Det är ganska vanligt att deborgerliga företrädarna arbetade på det sättet. åberopadeden proposition som behandlades vid 1981/. Denna proposifionundertecknades av herrarna . Vi var då helt eniga om att manskulle gå snabbt fram med ett förslag när det gällde den begränsningen. Jagskall citera vad som stod i den propositionen och som ett eriigt utskott tycktevar riktigt. "Denya reglerna föreslås träda i kraft omgående och bli tillämpliga påränteutbetalningar som skett efter ." Imotivtexten'till denna proposition, när det gäller frågan om lagrådets hörande,säger regeringen: "Denya reglerna bör träda i kraft . Författningar bör finnasutfärdade i så god tid som möjligt före deklarationstidpunkten . Det ärdärför angeläget att en proposition kan behandlas av . Medhänsyn härtill bör lagrådets yttrande inte inhämtas över det aktuella förslaget." Dåvar vi överens om att det inte fanns något skäl att höra lagrådet. befinnerni er i opposition, och då är det mer intressant och angeläget att Åtgärder mot viss skatteplanering skrika omlagrådets hörande. Ån en gång tycker jag att det är ett bra förslag somregeringen har lagt på bord och som vi snart skall fatta beslut om. 58 (): Vi moderater var faktiskt i opposition 1981också. Jag tog upp 1981/proposition i mitt inledningsanförande för attpåpeka de skillnader som rådde när det gällde att sätta stopp förförskottsräntebetalning för fyra av de fem åren som var godkända. Detvar ett alltför grovt instrument för möjlighet till skatteplanering. Därom varvi alla ense den gången. Den här gången ligger det litet annorlunda till. Slutligen: Vårt världshöga skattetryck gör att vi ständigtfår nya kryphål. Om alla dessa kryphål skall täppas till, vad blir då kvar islutändan? Jo, det blir ett kontrollsamhälle, som jag inte tror att vare sig BoForslund eller jag vill ha. 59BRITTA BJELLE (fp): hänvisade till skatteutskottetsbetänkande /82:27. Men den gången var det en helt annan situation. Dåskulle man genomföra en skattereform, som innebar att rätten till avdragavsevärt skulle begränsas. Om man då inte gjorde något kunde man förutse att väldigtmånga människor direkt skulle gå och betala förskottslån för att inte drabbasav den förändrade skattereform som skulle införas. Man tog den gången bara uppförskottsräntorna, och man gjorde begränsningar i hur länge detta skulle löpa.Situationen då är inte jämförbar med dagens. Då talade man om förskottsräntor.I dag talar man inte enbart om förskottsräntor utan även om räntekompensation. Jag frågade hur han anser att man skallbetrakta frågan om terminsaffärer. Skulle inte en lagstiftning om dessa vara pågränsen till retroaktiv lagstiftning? Detta var icke aktuellt 1981/82. Därförfinns det skäl att nu höra lagrådet. påstår också att vi inte anser att lagrådetskall höras när det gäller något som har med löntagare att göra. Nej, vi harinte behövt påtala det av det enkla skälet att regeringen i dessa sammanhangförmodligen redan har hört lagrådet. Om man låter bli att lyssna på och i ställetläser i propositionen, finner man att nettoutlåningen ökar ,och ökade de kraftigare än den brukar. Det äranledningen till att denna proposition lades fram.