prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — Svensktjordbruk har genomgått en snabb och smärtsam strukturomvandling.Ett stort animalieöverskott har tagits ner, och vi har i stort sett nåttbalans mellan vår inhemska produkfion och vår efterfrågan på det området. Vidras fortfarande med betydande spannmålsöverskott, men vi har trots alltlyckats bättre när det gäller att anpassa produktionen till vårt inhemska behovän vad man gjort inom den gemensamma marknaden. Vikan också konstatera att svenskt jordbruk har ett skydd mot importen som äruppbyggt på samma sätt som inom den gemensamma marknaden. Allt talar för attsvenskt jordbruk skulle klara sig mycket bra i en konkurrens med 6Riksdagens protokoll 1987/88:114 Prot.1987/88:114 . och den västeuropeiska integrationen jordbruketinom EG på lika villkor. Det finns väl också skäl att tro att en integration avsvenskt jordbruk med jordbruket inom EG där skulle upplevas som oproblematisk.Vi skulle sannolikt tillföra EG obetydliga överskott som frestarEG:s finansieringssystem och skulle i stället positivt få bidra till attfinansiera EG:s egna överskott. I ett visst läge skulle väl denna uppoffringkunna kompenseras av väsentliga fördelar på andra områden. Detta skulle kunna anföras som ett argument i den debattsom ibland förs om att vi skulle vilja plocka russinen ur kakan. Man skulleinom EG säkerligen inte uppleva en integration av. det.svenska jordbruket pädet sättet. Det svenska övergripande målet för jordbrukspolitiken omen god försörjningsberedskap i krigs- och krissituationer skulle vi givetvisinte släppa. Jag har med detta velat peka pä att jordbruket iförhandlingar med den gemensamma marknaden bör betraktas som en värdefulltillgäng. Att svensk jordbrukspolitik bör i olika avseenden görasmer likartad med EG:s för att vi skall kunna bibehålla hög handlingsberedskaptycker jag är naturUgt, När det gäller fisket tycker jag att det är bra att påpekaatt vi bör visa återhållsamhet i bilaterala åtaganden när det gäller attbevilja fiskerättigheter i svenska vatten. Denna fråga lär under morgondagensoch den därpå följande dagens överläggningar komma att fä prövas på ett kanskealltför handfast sätt, i varje fallatt döma av uttalanden som har gjorts frånolika håll - men de får väl ses som en del av förhandlingsspelet. I sådanaförhandlingar är det inte minst viktigt att svenska fiskare blir kompenserade,om resultatet blir att deras villkor försämras. På miljöpolitikens område är ett nära samarbete med dengemensamma marknaden avgörande. Miljöfrågorna blir mer och mer internationella. Våra egnaåtgärder för att bekämpa luftföroreningar och vattenföroreningar får begränsadverkan om vi inte kan få länder i vår omgivning att vidta liknande åtgärder.Vår möjlighet att påverka ökar självfallet om vi kan åstadkomma ett mycket närasamarbete med den gemensamma marknaden. EFTA:s och EG:s miljöministrar möttes i i Hollandi och diskuterade bl. a. luftburna föroreningar,klimatförändringar, kemiska miljörisker och föroreningar. Det finnsanledning att se mycket positivt på möjligheterna att fördjupa dettamiljösamarbete och ge det fastare former. Detta bör inte på något sätt uteslutaatt direkt med EG tar upp diskussioner och försöker påverkautvecklingen på miljöområdet inom organisationen. Det har ju tidigare berörts idebatten att EFTA är en bra väg att gå men att direkta kontakter är en absolutnödvändig komplettering, och detta gäller inte minst på det här området. Mankan tycka att processen inom miljöområdet är trög, att det händer få positivasaker på det här området. Men jag tror att miljöfrågorna får en successivt ökadtyngd inom organisationen. Och effekten av positiva miljöbeslut får ändå storbetydelse inom EG och även för vårt eget land. Jag tycker att Hädar Carsuttryckte det mycket väl. Ifråga om att medverka till en bättre miljö i tror jag att vägen gåröver en bred västeuropeisk samverkan, kanske en Marschallplan på miljövårdensområde. Om en sådan idé kopplas samman med förhandlingarna inom ESK kan detmöjligen bli en del i en utveckling mot ökad frihet i och en lägrerustningsnivå. Det finns förutsättningar för förhandlingar av den typen inomESK. Något mycket posifivt hade uppnåfts inom om det härförverkligades. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Sverigeoch den västeuropeiska integrationen 60 (): Jordbruket och livsmedelsindustrin är viktiga delar av det svenskanäringslivet. Det får vi naturligtvis inte glömma bort i en diskussion som rörett svenskt samarbete med övriga . Icenterpartiets partimotion framhålls att samarbetet på det här området börinriktas på att uppnå en ökad frihandel. Men det får inte kombineras medåtgärder som kan inverka negafivt på den regionala balansen och livsmedelsproduktioneni olika delar av vårt land. Eftersom jordbruket har stor betydelseregionalpolitiskt och för sysselsättningen i de här områdena, är det en mycketviktig aspekt i diskussionen. Detta är också viktigt för den miljö som vi villvidmakthålla och för landskapsbilden. Där är ett svenskt jordbruk av denomfattning som vi har en nödvändighet. Jordbruketoch livsmedelsindustrin är också mycket viktiga sett ur beredskapssynpunkt. Denåkerareal som vi har är i stort sett vad som krävs för att klara enförsörjning av det svenska folket i olika delar av vid en avspärrning.Detta måste ocksä tas med i bedömningen. Problemenmed de stora överskotten och priskrigen inom den internationellalivsmedelshandeln tillhör de mest svårlösta frågorna i den Uruguayrunda somför närvarande pågår inom . Resultaten där kommer att påverka möjligheternaatt vidta åtgärder inom det västeuropeiska samarbetet. EG har stora problemmed såväl överskott som kostnader för dessa överskott. Att man har försöktlägga ett lock på överskottskostnaderna hindrar inte att man fortfarande räknarmed en åriig produktionsökning på . Det bör påpekas att och desvenska jordbrukarna tagit ett betydligt större ansvar föröverskottsproduktionen än vad man gjort inom EG. Animalieöverskotten är i stortsett borta. Spannmålsöverskotten har vi kvar, men där ligger ett arbete framföross som jordbruket och staten gemensamt har tagit på sig. Det finns förnärvarande anledning att avvakta utvecklingen inom såväl som EG innannågra ytterligare åtgärder vidtas. Jagvill understryka värdet av att utrikesutskottet har instämt i jordbruksutskottetsyttrande, som i stort sett var enigt, enligt vad vi har hört tidigare. Att manhar gjort det på det här området innebär att kraven i den motion somcenterparfiet har lagt fram kunde tillgodoses. Men jag får samfidigt uttala denförhoppningen att inte, med anledning av den prisproposition somregeringen har lagt fram, kommer att fatta beslut som vänder upp och Prot;1987/88:114 och den västeuropeiska integrationen ner pä dennya situationen inom det svenska jordbruket. I den propositionen föreslåsnämligen att män skall ta bort tvåprissystemet på mjölk, en av de åtgärder somhar använts för att få ner produktionen till en nivå som överensstämmer med dennivå som konsumtionen har. En sådan åtgärd skulle kunna fä besvärandekonsekvenser för det svenska jordbruket och den svenske jordbrukaren. Urregionalpolitisk synpunkt skulle det slå hårdast mot de delar av landet som harstörst nytta av att det svenska jordbruket fungerar bra, nämligen glesbygdernaoch . I jordbruksutskottets yttrande framhålls även att frågorom livsmedelskvalitet och jordbrukets effekter på miljön är föremål för storuppmärksamhet i den svenska debatten. Vi behandlar ju i för närvarandepropositioner på det här området. betonar att reformarbetetpå dessa områden inte får förhindras eller fördröjas till följd av en sådanharmonisering med som avses i propositionen. Jag vill ocksä förkammaren understryka att jordbruksutskottet utgår ifrån att integrationsarbetetseffekter för den svenska produktionens konkurrenskraft beaktas. Att på olika sätt främja en positiv miljöpolitiskutveckling i hela måste givetvis vara den första utgångspunkten i vårarelationer med EG på det här området. föreligger det en risk för attden europeiska integrationen kan skapa svårigheter för en mer långtgåendenationell miljöpolitik. De frågorna har vi från tagit upp i vårmotion, där vi har sagt att det för måste vara en självklarhet att integå med.på några restriktioner för våra möjligheter att ställa mer långtgåendemiljökrav än vad som kan vara accepterat i andra länder, även om dessa kravskulle kunna verka hämmande pä det fria varuflödet. Som svar på detta sägerjordbruksutskottet i sitt yttrande: "Utskottet utgår ocksä frän att enharmonisering på detta område inte får utgöra hinder mot en fortsatt högambitionsnivå i vårt eget miljövårdsarbete." Jag tycker det är viktigt att detta ligger till grund fördiskussionen och det arbete som skall utföras. Men vi får komma ihågatt det internationella miljöarbetet inte får stanna vid ett resonemang med EG,utan det måste ske en diskussion även med övriga och övriga världen.Luftföroreningarna kommer ju i stor utsträckning till inte från EG utanfrån . Det är oerhört viktigt att kunna ha en diskussion och fä tillstånd förbättringar också här. Koldioxidproblemet och ozonproblemet berör helavår värld, och då har det betydelse vad som sker i olika delar av världen. Jag vill än en gång med tillfredsställelse konstatera attvi i utskottsarbetet uppnått enighet om att en harmonisering.internationelltmed EG inte får utgöra hinder mot en fortsatt hög ambitionsnivå för vårt egetmiljövårdsarbete. Samma attityd gäller även i fråga om arbetsmiljön. EnligtLuxemburgdeklarationen är miljön ett lämpligt samarbetsområde för EFTA och EG.Genom konsultationsförfarandet kan ges en möjlighet att påverka EG imånga miljöfrågor. Ett sådant arbete är svårt men angeläget. Den internationella miljövårdsfond som påcenterinitiativ har beslutat om att verka för - regeringen har dock intehandlagt ärendet så snabbt och effektivt som vi hade hoppats på - kommer förmodligensnart upp fill ny behandUng i kammaren. Det är en rnycket angelägen fråga somkan visa vilka möjligheter ochvilket intresse det finns i och ute i världen för att gå oss till mötespå det här området. Dettaär några exempel i raden av åtgärder som är absolut nödvändiga. Jag har ingetannat yrkande än om bifall till utskottets hemställan, förutom bifall till denreservation där medverkar. Anf.61 (): Jag tänker i mitt anförande speciellt ta upp det nordiska samarbetetsbetydelse för arbetet med den västeuropeiska integrationen i svenska politiskaorgan samt därefter knyta några kommentarer till frågan hur svenskjordbrukspolitik och miljöpolitik kan komma att påverkas avintegrationssträvandena. Detvar mycket glädjande att utrikeshandelsministern i sin deklaration specielltunderströk att det i våra parlament i så väl förankrade nordiskasamarbetet har stor betydelse i det kommande integrationsarbetet, och att detpå flera områden kan tjäna som förebild. Det känns nästan som ett bifall tillden motion som några socialdemokratiska ledamöter av har väckt ianslutning till propositionen - därför att vi tyckte att man kanskeunderskattade möjligheterna att utnyttja de erfarenheter och kunskaper som endel nordiska samarbetslösningar har gett oss. Statsrådet sade: "Enutveckling av det nordiska samarbetet är nödvändig för att det fortsättningsvisskall kunna bidra positivt till den västeuropeiska integrationen. Detta höjerkraven på samarbetet inom som dess betydelse ökar." Jagvill gärna för statsrådet intyga att vi socialdemokrater i gärnaskall anta den utmaningen - och medverka fill detta. Jagtycker också att det var helt andra tongångar än den nattsvarta negativism somherr gav uttryck för i sitt anförande här när han sade attnärmaste vägen till går över , Man undrar verkligen vilka kartoroch färdbeskrivningar häller sig med. I ett tal vid den senastesessionen med sade bl. a. att vi bör söka anknyta deframgångar som vi har uppnått här i till det framväxande samarbetet,medan vi pä andra områden, där man i har kommit längre, bör överföradet västeuropeiska arbetets framsteg också till i dess helhet. Dettaarbete mäste förankras i , i den parlamentariska församlingen,ansåg . Jag hoppas att det inte är fler i den svenska änLars som har sä stora skygglappar för nordiskt samarbete att de enbartuppmärksammar de mörka skuggorna av brister i nordiskt samarbete men inte serde ljusa sidorna, som just i Europasamarbetet kan bli av stort värde. Viddet besök hos som presidium gjorde framhöll såväl ordförande som flera ledamöter avkommissionen att man ville lära av det nordiska arbetsmarknadssamarbetet,miljösamarbetet och samarbetet när det gäller hälsovård och socialpolitik. Medhänsyn till de stora uppgifter internt som EG står inför när det gäller att fämed de nya medlemsländerna i olika ekonomiska samarbetsarrangemang, kan mantänka sig att andra samarbets-mål måste få högre prioritet. Den europeiskavitbokens deklarationer om arbetsmiljö, om en social dimension i samarbetet ochom gemensamma Sverigeoch den västeuropeiska integrationen Prot.1987/88:114 , Sverigeoch den västeuropeiska integrationen miljövårdsinsatser tordeinte vara de första som kan komma att förverkligas. Därför tror jag i likhetmed att och måste utnyttjasin ställning och driva pä just i miljövårdssammanhang, t. ex. när det gällerarbetsmiljökrav och arbetets sociala villkor. Ettav de första numren av tidningen för ger vid närmarestudium klarhet om att inte är så stränga som t.ex. och att de skall gälla först . och har hären näraliggande uppgift - att medverka till harmonisering på mera nordiskavillkor. Detfinns alltså mycket att ta vara på i det nordiska samarbetet när det gäller denvästeuropeiska integrationen. Vid det kommande samarbetet på jordbrukspolitikens område bör Sverigeverka för att korhma till rätta med den hårda protektionism och brist påsmidighet som präglar handeln med jordbruksråvaror. Såväl inom EG som i Sverigeönskar man en anpassad liberalisering som går i samma takt. Med hänsyn tilltrovärdigheten i vår neutralitetspolitik bör dock både livsmedelsberedskap ochregional balans vara nödvändiga inslag i ett eventuellt kommande samarbetsavtalpå livsmedelspolitikens område. Ävenom vi vill slå vakt om utveckling av livsmedelskvaliteten och om strävandena att göra jordbruket mer miljövänligt bör det finnas goda möjligheter till samarbete, speciellt som både EG och mäste ta itu med vissa överskottsproblem, vilka delvis orsakas av produktionsmetoder som utsätter miljön för påfrestningar. Naturliga förutsättningar och kunska per när det gäller växt och produktion måste ändå vara vägledande för jordbrukspolitiken i . Isitt yttrande är jordbruksutskottet inte emot en gemensam reglering avfiskeripolitiken genom EFTA-EG-förhandlingar. Men utskottet varnar för att detfinns många bränningar och skär att klara när det gäller samarbete kring fiskeoch fiskevatten. Ifråga om miljöpolifiken har man i jordbruksutskottets yttrande varit mycketpositiv till det nya samarbete som har startat på EFTA-EG-omrädet. Det är vårförhoppning att det skall leda till att vi kan få gemensamma bestämmelser överhela . Jag vill dock gärna personligen säga att den positiva syn somkommer fram i utskottets betänkande har förmörkats något av rapporten från detministermöte som ägde rum mellan EFTA:s och EG:smiljöministrar och experter. Enligt rapporten kom man där inte särskilt långt.Därför skulle jag vilja vädja till statsrådet att försöka ge EFTA-organen enbättre uppsättning av experter och arbetskraft på miljöområdet. Det är oerhörtviktigt att miljöfrågorna, som ju.är vad vi kallar tvärsektoriella, får påverkaalla villkor och bestämmelser när det gäller handeln i . Jag har enkänsla av att vi på många områden inom miljöpolitiken skulle kunna nå mycketlångt. Men det krävs en Stor insats av arbetskraft och experter föratt detta samarbete skall bli litet mer aktivt än . Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag på allapunkter. 62 (): Lät mig börja med vad man skulle kunna kalla för litet positivförstärkning. Jag vill gärna ge en eloge till statsrådet , som hela dagenhar följt den här debatten. Jag tycker att det känns mycket bra att statsrådetGradin engagerar sig sä i detta ärende att hon vill följa debatten till dessslut. När EG:s och EFTA:s ministrar i den s.k. Luxemburgdeklarationen ladefast ett långsiktigt mål för både EG:s och EFTA:s övergripande Europautveckling- det som brukar kallas Europeän Economic Space -skedde det mot bakgrund avEG:s redan då manifesterade vilja att till skapa den inremarknaden inom EG. Idokumentet från uttrycks den tanken att för att nå målet EES skulleEFTA-staternas förhandlingar med EG ske parallellt med EG:s inre förhandlingaroch beslutsprocesser om den inre marknaden. Redan då lades grunderna för denuppläggning av förhandlingarna som gäller och som bekräftas i det betänkandevi nu diskuterar. Fördet första: skall söka sin närhet till EG i första hand genom EFTA, menbilaterala förhandlingar på vissa områden utesluts inte. Tanken bakom detta ärnaturligtvis att EFTA-staterna tillsammans, om de sä att säga kan hållavarandra i händerna, representerar en större styrka gentemot EG än om varje landförhandlar för sig. Detta förutsätter dock en betydande samordning och enighetinom EFTA. Fördet andra: EFTA skall uppnå parallellitet i sina överenskommelser med EG -parallellitet med EG:s inre arbete på att skapa den inre marknaden. Även om vi alla - utom vpk - tror pä den här uppläggningen och ärberedda att arbeta för den, så får vi inte bortse från att den inrymmer bådeproblem och vissa svagheter. Detförsta problemet har redan berörts tidigare i debatten-det är det s. k.Bangemann-mötet. Innebörden av detta är att parallelliteten inte prioriteras avEG, utan inom EG prioriteras dess eget arbete på att nå den inre marknaden. Ibästa fall kan detta innebära endast tidsmässiga förskjutningar iförhandlingsarbetet men i sämsta fall att de av EG uppnådda inre lösningarna ipraktiken inte blir förhandlingsbara gentemot EFTA utan att EFTA måsteacceptera det som EG har nått fram till. Enviktig fråga är: Hur skall vi inom EFTA hantera ett sådant perspekfiv? Någotbra svar på den frågan finns inte, men jag tycker att frågan bör- om jag fåruttrycka mig så - hänga i luften. Naturligtvis mäste vi alla, inte minstregeringen, ta oss en ordentligt funderare på detta problem. Detandra problemet är att EFTA som förhandlingsorganisation - det har berörtstidigare i debatten, bl. a. av - alls inte är dimensionerat för ensådan kraftinsats som förestår. Jag tror att nämnde hur enormtmänga områden det nu skall förhandlas om . Helt klartär att EFTA mäste förstärkas förhandlingsmässigt, expertmässigt och på mångaandra sätt för att denna kraftinsats skall kunna av. Från svensk sidamåste alltså kraftiga framstötar göras för att förstärka EFTA. Detta är alls inteokomplicerat. Även om vi vet att det finns inre och den västeuropeiska integrationen spänningarinom EG, måste vi inse att det finns spänningar också inom EFTA. Erfarenheterna från arbetet med att skapa ett EFTA-kontori , en fråga som drevs inte minst frän svensk sida, pekar pä attEFTA-staterna ser, om jag uttrycker mig försiktigt, något olika på resursprioriteringar. Jag har velat beröra några av de problem somfinns med den förhandlingsuppläggning som vi har valt. Jag tror inte att manskall bortse från de problemen, men jag är naturligtvis angelägen om att vialla sluter upp kring ett kraftfullt arbete för att skapa en slagkraftigEFTA-förhandling gentemot EG. Låt mig också säga några ord omneutralitetspolitiken. Även om kunskaperna om de särskilda säkerhetspolitiskalösningar som valts i och kunskaperna om att dessa lösningar samladeutgör ett kraftfullt bidrag till stabilitet och fred i är goda hos mängaav de ledande politikerna i EG, och även om man nere i EG har all respekt förvåra lösningar, så måste vi vara medvetna om att kunskapen om och förståelsen förinnebörden i de nordiska säkerhetspolitiska lösningarna och kunskapen om svenskneutralitetspolitik på en del håll är ytlig och ibland saknas. Vi märkte dettainte minst vid EFTA-parlamentarikernas första möte med tidigare i är. Varifrån dessa felaktiga föreställningar om svenskutrikes- och säkerhetspolitik kommer skall jag låta vara osagt, men helt klartär att alla vi som möter och samtalar med EG :s politiker på alla nivåer och iolika roller har en skyldighet att söka bidra med information. Neutralitetspolitiken är inte en rituell besvärjelse, mendet finns hos en del inom EG föreställningar om att vi använder oss avneutralitetspolitiken för att tillskansa oss fördelar. Neutralitetspolitiken är ett medel, inte ett mål. Den ärett medel för att skall kunna överleva som en självständig och frination, men neutralitetspolitiken fungerar inte i ett lufttomt rum. Denfungerar i en poUtisk, militärpolitisk och geografisk miljö, som den ärberoende av och som den själv påverkar. Neutralitetspolitiken måste alltså vara rationell,pragmatisk och realistisk - inte idealistisk, ödesbestämd eller helig. har inte någon närmare analys gjortsav det faktum att flertalet EFTA-stater för en neutral utrikespolitik, låt varai olika politiska miljöer och med olika formella förtecken. Inom har vi informellt ochinofficiellt börjat föra en diskussion om vilka fördelar och möjligheter deolika neutralitetspolitiska lösningarna inom EFTA kan ge för det vidareEuropasamarbetet och hur dessa uppfattas och bör uppfattas inom EG. Dennadiskussion är viktig och mäste föras vidare. Häri kan kanske ligga en nyckeltill lösning av EFTA:s och EG:s roller, till samarbete och integrering i endjupare förståelse på båda sidor för att dessa roller är en förutsättning förett framgångsrikt och fredligt . 63 (): Den enighet i EG-frågan som vi arbetat ossfram till i utrikesutskottet åren enighet bakom den svenskaneutralitetspolifiken. Den enighet jag talar om kan man ta del av på s. 14-22 iutrikesutskottets betänkande. Där har bara vpk en annan uppfattning. Inget avde fyra stora partierna vill nu kasta oss in i en poUtisk strid om vårutrikespolitiska huvudlinje. Det är bra. Det har sagts här idagens debatt att den enighet vi nu demonstrerar stärker våra möjligheter atthävda de svenska intressena i de många olika EG-förhandlingar som förestår. demonstrerar sin Europa-eufori men avstår frånatt gå sin egen väg. Kanske utövar den gamla hederliga patriotismen fortfarandeett visst inflytande över de moderna högermännen. Deras avslagsyrkande päpropositionen har dragits tillbaka. Vi har blivit överens om att ansökan omsvenskt EG-medlemskap inte står på dagordningen . EG är för övrigt inte intresserat av några nya medlemmarföre 1992. Jag tror därför at vi kan se dagens enighet om EG-strategisom ett uppskov i medlemskapsdebatten snarare än som en slutpunktför den. Vad vi nu närmast har framför oss är en mängdförändringar, främst på det ekonomiska planet, som kommer att göra vår svenskavardag mer europeisk. Utskottets samskrivning är politisk klokskap ochsamtidigt sakligt mycket väl motiverad. Eftersom det är vår neutralitetspolitik som är detavgörande hindret för ett svenskt EG-medlemskap finns det skäl att närmarestudera och analysera vilket innehåll vi vill ge denna neutralitetspolitikinför 90-talet. Sedan nya gränser för den svenska neutralitetspolitikendrogs upp av har inte särskilt mycken mödaägnats ät att fördjupa och finjustera det svenska neutralitetsbegreppet.Neutralitetspolitiken har rituellt målats med grova penseldrag: stårutanför militära och politiska allianser. Neutralitetspolitikens innehållbestämmer vi själva. Den stöds av en säkerhetspolitik där en aktivutrikespolitik och ett starkt totalförsvar är huvudinstrument. Neutralitetspolitikenskall vara trovärdig i den berörda omvärldens ögon. Vi har lätt för att glömma att denna efterkrigsneutralitetskapades i ett debattklimat där många helst hade sett att "tagitsitt ansvar för den fria världens försvar" och anslutit sig till Atlantpakten.Det fanns utöver traditionell ryss-skräck ett element av dåligt samvete bakomdessa åsikter. Det neutrala var inte särskilt populärt blandsegermakterna.