prot · GB09129 · 1987-12-31 00:00:00 — Nära hälften av lektoraten vid våra gymnasier stod således ulan innehavare.Situafionen har blivit allt besvärligare .' Låt mig bara tanågra exempel. utlystes 445 lektorsljänster. Endast 131 tjänstertillsattes, dvs. , 1988, har 630 tjänster utlysts. Manräknar med aff kommer att bli besalta. Situationen är värre i vissa ämnen. Del gäller dock kanskeinle de ämnen som man i förstone skulle kunna tro. För t. ex. de tekniskaämnena är situationen bättre än för de allmänna ämnena. Del hänger sannoliktsamman med. fru talman, atl doktorsexamen inle krävs för behörighet filllektorat i tekniska och ekonomiska ämnen. Man kan naturligtvis också tänka sigatf marknadslönefilläggen spelat en viss roll. Till dettakommer också att medelåldern hos våra lektorer i gymnasierna Om lärarrekryteringen tid gymnasieskolan Prot.1987/88:129 Ugger . Vi kan således förutsätta attinom det närmaste decenniet två tredjedelarav dem som är verksamma som I lektorer kommer att ha avgått urtjänst. Hur skall vi kunna fylla dessa luckor? Omlärarrekryteringen ygifrån skall vi få fram kandidater? Hur ser situationen utbland dem som tdlgymnasieskolan disputerar och hur många är de? Densituationen är ytterst besvärlig. tar vi in ungefär 2 200 studerande iforskarutbildning . Bara 900 avlägger emellertid examen, dvs. En undersökning som relaterats visar atf situationen är i detnärmaste katastrofal på den humanistiska och samhällsvetenskapliga sidan. Bara15 % av dem som 1972/73 påbörjade sin forskarutbildning på humanistisk fakultethade avlagt examen . Siffran för den samhällsvetenskapliga sidanär . Varifrån skall vi fortsättningsvis kunna rekrytera lektorer? Det finns630 lediga tjänster . Totalt kommer 900 att disputera i landet. I densiffran ingår emellerfid alla medicinare, tekniker osv. Det finns då inte såförfärligt mycket att ta av. Det rör sig om så låga fal attrekryteringsunderlag saknas. Vi kan bara konstatera aft forskarutbildningen icke ärattraktiv i . Jag har i andra sammanhang, och många med mig på denborgerliga sidan, efterlyst att man skall ställa upp krav på doktorsexamen förolika statliga befattningar, åtminstone på museer, vetenskapliga bibliotek osv.Socialdemokraterna har emellertid alltid avvisat detta förslag. Det är bra aft utbildningsministern har gett UHÄ i uppdragatf föreslå lösningar när det gäUer den praktisk-pedagogiska utbildningen. Jagtror att man helt enkelt får göra specialarrangemang. Man kanske t. ex. kanordna det så att ett par månaders prakfisk-pedagogisk utbildning får räcka. Förden som har disputerat och kanske har saft av för sina doktorandstudierär det naturligtvis inte attraktivt att sätta av förpedagogiska studier som gör att man drar på sig ytterligare studieskulder. Jagär övertygad om atf utbildningsministern i en sådan situafion, liksom jagsjälv, inte skulle tänka på att sätta av ytteriigare och betalaför att få en prakfisk-pedagogisk utbildning. En utväg kan vara att förenkla fillsäftningsförfarandef.Jag tror dock inte att det är det mest centrala. Två andra utvägar har intenämnts i detta sammanhang. Den första är atf sänka de pedagogiska kraven,vilket jag var inne på. Den andra hänger samman med atl vi paradoxalt nog förnärvarande har 284 ämneslärare i teoretiska ämnen som går arbetslösa. Många avdem är resignerade och förbittrade. Skulle vi inte pä något sätt kunna dra indem och intressera dem så att de skulle kunna ägna sig åt forskarutbildning? Viskulle då slå två flugor i en smäll. Många av lärarna skulle säkert vara bådelämpade för och intresserade av att ägna sig åt denna form av utbildning. Jag är facksam över aft utbildningsministern villprioritera denna fråga. Jag hoppas vi skall få goda lösningar - och det snabbt,för det brådskar. Jag delar i mycket väsentliga avseenden de synpunkter som BirgerHagård här har fört fram. De åtgärder som har nämnt tycker jagockså kan ha sitt värde. Däremot ställer jag mig frågande tiU.om ett 12 införande av höjda Ifompetenskravför tjänster på bibliotek och museer skullevara befordrande för tillgången på lektorer. Jag inser också situationens allvar. Om vi inte får enförbättring fill stånd inom loppet av , måste man ställa frågan om maninte på flera områden, också på de humanistiska fakulteterna, bör återinföralicentiatexamen, vilket är möjligt. Det har skett i ett par ämnen. På detekniska fakulteterna och vid de tekniska högskolorna har man införtlicenfiatex-amen. Av de 46 doktorer som promoverades i hadenäsfan samfliga avlagt licenfiatexamen. Jag har noterat atl antalet tekniskalicentiatexamina /83 fill 1985/86 stigit från 90 till 179, utan aftskada antalet disputerade doktorer. Meningarna är dock delade i forskarsamhället. Det finns desom tror att om vi inför licentiatexamen med syfte aff vi härmed skall kunna fåen ytterligare fillströmning av lektorer till gymnasiet, skulle det kunna skadarekryteringen till doktorandstudier. Def här tål atf noga studera. Det ärnämligen alldeles klart att de som vikarierar på dessa många hundra vakantalektorstjänster som med rätta talar om har en betydligt lägrekompetens än de lektorer skulle ha som avlagt licentiatexamen. En betydandeandel av dem som avlagt licentiatexamen kommer dessutom sannolikt atf bestämmasig för aft fortsätta med ett avhandlingsarbete för doktorsexamen. Denna fråga är mycket svår. Jag vill inte uttala någonbestämd mening , men jag anser liksom aft def är angelägetatt ta krafttag för att lösa frågan om fillgången på lektorer i gymnasiet. 22 (): När jag nämnde dert betydelse som ett krav pådoktorsexamen för olika statliga tjänster skulle kunna ha, så ifrågasätterutbildningsministern om det skulle ha någon effekt på lektorsfillgången. Jagtror aft dét skulle vara till hjälp, därför aff om man ställde upp sådana kravskulle det bli attrakfivt att över huvud taget ägna sig åt forskarutbildning.Naturligtvis skulle då alternativa yrkesmöjligheter kunna finnas för i förstahand humanister och samhällsvetare. Jag tror aft def allmänt gäller att någotöka låt oss säga statusen på forskarutbildningen. Det skall naturligtvis ocksåsägas att ingalunda ens humanister lever av status, ibland det enda de i såfall har att leva pä för övrigt. Vi har väl både utbildningsministern och jagtassat i filttofflor kring ett avgörande problem, nämligen lönesättningen. Detär uppenbart att det med den lönesättning som råder för lektorerinte alls lönar sig att satsa pä doktorsexamen. Man kommer att få verka underlång tid innan man kan uppnå en lönesättning som kompenserar den tid som manhar lagt ut på dokforandsfudier. Här måste alltså ske en ändring, men def är,får vi hoppas, någonfing som arbetsmarknadens parter kan uppnå. Det är klartaff det med regeringens liksom tryck i ryggen naturligtvis kan händasaker. Sedan har också utbildningsministern talat omlicenfiatexamen. Ja, den gamla licenfiatexamen var förvisso fillräcklig. Menjag ifrågasätter om den nya licentiatexamen, som förutsätter bara studier,är tillräcklig. Del är inle minst på avhandlingssidan som de stora bristerna nuligger. Successivt har kvaliteten försämrats inom grundutbildningen. När detvar aktuellt för Om lärarrekryteringen till gymnasieskolan Om beslut om huvudmannaskapet för statliga myndigheter utbildningsministernoch mig, fick man först skriva en tvåbetygsuppsafs, sedan en trebetygsuppsatsoch därpå avhandlingen. hör det till sällsynlhe-terna att man skriver någratvåbetygsuppsalser, vilket alltså gör atl trebetygsuppsatsen blir imotsvarande grad av lägre kvalitet. Jag är inle säker på att sänktakompetenskrav i detta hänseende löser problemen. Jag vill säga somutbildningsministern att jag inte har någon absolut bestämd mening utan ärövertygad om att det här behövs brandkårsutryckningar under den allra närmastefiden. Jag tycker all varje förslag som kommer upp i detta sammanhang är välvärt att diskutera. Jag hoppas på en fortsatt dialog mellan alla goda krafterför att lösa defta problem, som ter sig så besvärande och blir än värre iframfiden. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1987/88:256 om beslut om huvudmannaskapet för statligamyndigheter 23Socialminister : Fru talman! 1. på vilkagrunder regeringen har bedömt alt den själv kan besluta atl en myndighet skallavvecklas och dess verksamhet överföras lill ell företag samt 2. om det ärregeringens bedömning alt liknande huvudmannaskapsförändringarfortsättningsvis skall kunna genomföras ulan prövning. Interpellationen är föranledd avregeringens proposition 1987/88:161 om överföring av verksamheten vid statensgiftinformationscentral fill . I propositionen föreslås vissalagändringar angående tystnadsplikt i syfte atl skydda uppgifter som lämnaslill giflinformalionscenlralen. Överföringen sker enligt ettavtal med Apoteksbolaget, som regeringen godkänt . Regeringenger tillfälle all ta del av vad som anförts i propositionen omöverlämnandet av huvudmannaansvaret för verksamheten vid giflinformalionscenlralentill Apoteksbolaget. Låt mig genast säga att regeringen inle avsett atl genomsitt beslut i denna fråga stadfästa någon allmän princip. I ärendet om statensgiftinformationscentral finns emellertid en rad särskilda omständigheter somföranlett regeringens handlande. Giftinformalionscenlralen tillkom i slutet av 1950-ialelgenom initiativ från bl. a. miliiärapoteket, Apofekarsocieteten, öch Svenska röda korset. Dåvarande medicinalstyrelsen föreslog allverksamheten skulle ges fastare former under styrelsens överinseende och fåstatliga anslag. Giftinformationscentralen var redan från början förlagd tillKarolinska sjukhuset. Enligt ett uttalande fill istatsverksproposifionen 1962 (bil. 13) ankom det på Kungl. Maj:l all pågrundval av förslag från centralen fastställa riktlinjer fcir den fortsattaverksamheten och för medels-dispositionen. Medel anvisades först från anslagetVissa kostnader för allmän hälso- och sjukvård och senare från anslagetEpidemiberedskap m.m. Fr. o. m. /67 inordnadesgiffinformationscenfralen organisatoriskt i sjukhusetsbarnkliniker. När landsfing övertog sjukhusetden , ville emellerfid inte övertagiftinformafioriscent-ralen. Statsrådet framhöll i propositionen1980/81:95 om ändrat huvudmannaskap för m.m. att frågan omden framtida organisationen och inriktningen av giflinformationscentralensverksamhet liksom finansieringsfrågan behövde övervägas ytterligare avregeringen. I avvaktan på resultatet av nämnda överväganden föreslog hon attdet i statsbudgeten fördes upp ett nytt anslag avseende kostnaderna förcentralens verksamhet. I årets budgetproposifion finns anslaget upptaget genomatt ett förslagsanslag av . föreslås för oförufsebara övergångskostnaderi samband med överförandet av verksamheten vid giftinformationscentralen fillApoteksbolaget. Regeringen uppdrog ål statensförhandlingsnämnd alt förhandla om sjukvårdshuvudmännens deltagande ikostnaderna för giffin-formafionscentralens verksamhet och åt statskontoret atti samråd med se över organisationen för centralen. Statskontoret konstaterade i sin översyn att den heltdominerande delen av centralens verksamhet var en del av samhällets hälso- ochsjukvårdssystem och att centralen därför borde överföras tilllandsfingskommunalt huvudmannaskap. Regeringen gav förhandlingsnämnden etttilläggsuppdrag aft förhandla om ett landstingskommunalf huvudmannaskap. ' Avprincipiella skäl bör staten inte ombesörja konkreta uppgifter inom hälso- ochsjukvården. Det har emellertid inte varit möjligt att få till stånd enuppgörelse om landstingskommunalf övertagande av verksamheten eller ömhuvudmännens deltagande i kostnaderna. I det läget har regeringen sökt efter en annanfillfredsställande organisatorisk lösriing, vilken den funnit i form av ettöverlämnande till Apoteksbolaget. Av min beskrivning framgår atf avsikten redan från börjanhar varit atl verksamheten skulle infogas organisatoriskt i samhällets hälso-och sjukvårdssystem. Enligt min mening har regeringen infe överskridit sinabefogenheter genom sitt förfarande i detta särskilda fall. Ovissheten om framtiden har på grund av olyckligaomständigheter varit långvarig för personalen vid giftinformalionscenlralen.Desto angelägnare har det varit att, när nu möjligheten till en god lösningyppade sig, åstadkomma omorganisationen snabbt. Regeringen har därför sett detsom en fördel aft den kunnat godkänna avtalet och därigenom skapaklarhet om framtiden. Om beslut om huvudmannaskapet för statliga myndigheter 24DANIEL TARSCHYS (fp): Det är inte så vanligt att regeringen på egenhand träffar avtal om att en statlig myndighet skall avvecklas och att dessverksamhet överföras till ett frislående företag. Det var mot den bakgrundensom jag frågade socialministern varför regeringen har agerat på det viset ifråga om den statliga giffinformafionscentralen. Jag ber nuaft få tacka socialministern för det utförliga svaret på min Om beslut om huvudmannaskapet för statliga myndigheter interpellafion.Hon säger att det fanns "särskilda omständigheter" som motiveraderegeringens handlande i detta speciella ärende. Av svaret är det~emellerfid rätt svårt att förstå vaddetta skulle vara för särskilda omständigheter. I slutet av sitt anförandepekade socialministern på två saker. Den ena var alt avsikten redan längeskulle ha varit att infoga den här verksamheten i något som kallas samhälletshälso- och sjukvårdssystem, vad nu det skall betyda, och den andra var atthänsyn till personalen har krävt ett snabbt agerande. Får jagkommentera dessa två punkter. Def är rikfigt att regeringen har försöktöverföra GIC fill landsfingen eller fill landstingskommunal finansiering, menriksdagen har såvitt jag vet aldrig tagit ställning till den frågan. Denlösning som valts innebär ju inte heller att GIC infogas i "samhälletshälso- och sjukvårdssystem", utan i Apoteksbolaget. En sådan överföringhar aldrig prövats av . Sedan säger socialministern att den här förändringen måstegenomföras snabbt av hänsyn fill personalen. Ja, enligt avtalet skall dengenomföras . Hade fått tillfälle att pröva saken -vilket regeringen faktiskt ställde i utsikt i årets budgetproposifion - hadeväl överföringen fortfarande kunnat ske . Jag tycker följaktligen aff det är ganska funna argumentsom anför för aft ställa åt sidan. Inte nog med attfrågan har undandragits prövning, hon har också i den propositionsom nu behandlats gett en ytterst summarisk och i mitt tycke närmast vilseledandebeskrivning av bakgrunden fill regeringens beslut. Det ges i proposifionen inget som helst motiv för attApoteksbolaget skulle vara en lämplig huvudman för den här verksamheten. Istället pekar föredragande statsrådet på en organisationsutredning som statskontoretgjort. Läsaren får av sammanhanget, av det förhållandel alt del.är den endabakgrundsfaktor som nämns, intrycket atf denna utredning skulle ha föreslagitdet som har blivit regeringens handlande. Först när vi under utskottsberedningen närmare bekantadeoss med statskontorets utredning upptäckte vi atf detta inte alls varinnebörden av dess förslag. I första hand förordade statskontoret i stället ettlandstingskom-munah huvudmannaskap för centralen och i andra hand pekade man påfyra olika statliga myndigheter som bedrev näraliggande verksamhet. Apoteksbolagetnämndes över huvud taget inte i denna rapport annat än i en kort passus där mankonstaterade aft Apoteksbolaget inte hade någon speciell expertis på områdetakuta förgiftningar. Infe heller nämns i proposifionen något om def motståndsom förslaget om att överföra GIC till Apoteksbolaget har väckt. En rad tungaleverantörsor-ganisalioner har i skrivelser till regeringen ochförhandlingsnämnden protesterat mot regeringens planer. Om defta finns inte enandeviskning i propositionen. Jag tycker mot den här bakgrunden atlregeringen har brustit i omdöme när den inte låtit pröva frågan. Denhar också brustit i uppriktighet när den gett en så ofullständig redovisning avärendet i propositionen. Om regeringen därtill har brustit mot grundlagen villjag låta vara osagt- reglerna om och regeringens befogenheter i sådana här frågor ärinte alldeles glasklara. Men med tanke på att privatiseringsfrå-gor diskuterasrätt livligt i den polifiska debatten är det inför framfiden intressant aftnotera att det enligt den nuvarande regeringens uppfattning inte finns någrakonstitufionella hinder för att en regering på egen hand och utan att frågariksdagen om lov överlåter statliga förvaltningsuppgifter till friståendeföretag och därefter meddelar att denna myndighet nu inte längrebehövs. Om beslut om huvudmannaskapet för statliga myndigheter När jag lyssnar på undrar jagvarför denna interpellation har väckts egentligen. Jag tyckte mig höra DanielTarschys säga att även om hade fått möjlighet att ta ställning innanregeringen fattade sitt beslut hade denna överföring ändå kunnat ske den 1 juU1988. Def finns fördelar med att Apoteksbolaget tar över ochadministrerar giffinformafionscentralen, . Den övervägande delenav personalen vid giftinformationscentralen är apotekare. Apoteksbolaget kanalltså ordna möjlighet för olika tjänstgöringar och utbildningar för apotekarnainom den sammanlagda verksamheten. Apoteksbolaget har också lång erfarenhet närdet gäller atf organisera dygnet-runt-service. Apoteksbolaget har också närakontakter med sjukvården, särskilt när det gäller utvärdering avläkemedelseffekter men också på annat sätt. Jag vill också säga att staten ju äger ett bestämmandeinflytande över Apoteksbolaget. Staten har därför särskilda möjligheter alttillse atf avtalet om giftinformationscentralen kommer att efterlevas. 26 (): Ja, just sådana här sakargument haderegeringen bort framföra till då man underställt frågan riksdagensprövning. Hade prövning resulterat i att regeringen hade rätt - ochjag utesluter inle alls detta - hade förändringen kunnat genomföras precis Ukafort som är fallet. Hade i sin prövning till äventyrs kommit fillslutsatsen aft en sådan förändring vore en oklok åtgärd, hade den självfalletinte genomförts så snabbt, men det hade väl då, socialministern, bara varitbra, om det fanns en majoritet i svenska emot den. Argumentet att överförandet av hänsyn till personalenmåste ske genom ett ensidigt beslut av regeringen, håller fakfiskt inte förnågon närmare prövning. Jag vill understryka att jag i sakfrågan inte har uttalatnågon uppfattning. Jag kan se argument för och också en hél del argument emotden form av huvudmannaskap som regeringen har valt, men regeringen har alltsåinfe underställt frågan prövning, och någon sådan prövning har infeheller skett. Vad vi diskuterat här är vilka befogenheterregeringen resp. har. Jag har hävdat aft det är ytterst ovanligt -för att inte säga rent av första gången - som regeringen, genom att träffaavtal med ett fristående företag på egen hand avvecklar en myndighet ochdärefter underrättar 2 protokoll 1987/88:129 Om minskning av alkoholkonsumtionen i riksdagenom aft så har skett. Jag har noterat aff det tydligen är regeringensuppfattning att det ingår i regeringens befogenheter att hantera statiigverksamhet på det sättet. Överläggningen var härmed avslutad. 8§ Svar på interpellation 1987/88:257 om minskning av alkoholkonsumtionen iSverige har frågat mig vilka åtgärderregeringen avser att vidta när del gäller att minska skador ochdödsfall på grund av alkoholbruk. har vidare frågat om regeringenavser att vidta särskilda åtgärder för att uppnå de fastställdaalkoholpolitiska målen och förverkliga uppmaning atfkraffigt minska alkoholkonsumtionen. Alkoholmissbruk är ett av de största medicinska ochsociala problemen i vårt land. Alkoholen är en av de viktigaste orsakerna bakomsjukdom, olyckor av olika slag och för tidig död. Det råder bred enighet om aftdel är nödvändigt att försöka pressa tillbaka alkoholbruket och därmed deskador som alkoholen ger upphoy fill. Alkoholkonsumtionen är högre och understörre . Detta gör det nödvändigt att samhället också gör särskiltintensiva insatser för att då minska missbrukels konsekvenser och för att sålångt det är möjligt hålla nere konsumtionen. Det sker också, bl. a. genomökade informationsinsatser och ökad kontroll av att de restriktioner som finnsefterlevs. Som exempel kan nämnas att trafiksäkerhetsövervakningen ochsjötrafikbevakningen hälls på en hög nivå . Systembolaget har isamarbete med genomfört en kampanj förtrafiknykter-het. Totalt satsades 3 milj. kr. på affischer, annonser och filmersom inslag på biografer och på TV:s anslagstavla. Även i Systembolagefs butikerfick kampanjen stort utrymme. Vad gäller sjösäkerheten genomför Systernbolagetregelbundet kampanjer för att motverka alkoholkonsumtion i sambandmed båtlivet. I detta sammanhang, vill jag också.-nämna vad som anförtsi den trafikpolifiska propositionen Trafik inför 90-talet (prop. 1987/88:50).Där anförs aff sådan utbildning och information som är inriktad på atfförebygga att alkoholpåverkade personer framför fordon bör intensifieras.Vidare övervägs införande av en utbyggd lämplighetsprövning innan körkortåterlämnas eller körkortsfillstånd medges för personer som begåtttrafiknyk-ferhetsbroff. Frågan om sänkt promillegräns för frafiknykferhetsbroftövervägs inom . Detsamma gäller frågan omaft fa i bruk en ny mätutrustning som i hög grad kommer att göra polisarbetet ikampen för frafiknykterheten effektivare. Vidare vill jag nämna att såväl somrikspolisstyrelsen har redovisat regeringsuppdrag beträffande insatser för atfförebygga sociala problemoch ordningsproblem i samband med större och andra allmänna festdagar.Missbruk av alkohol utgör en viktig orsak till dessa problem. Socialstyrelsensbedömning är att kommunerna ökat sina ansträngningar för alt fåett lugnare helg- och festfirande. På många håll görs också ambitiösa ochgedigna insatser. Samverkan mellan berörda myndigheter och organisationer lyftsfram som särskilt vikfig i sammanhanget. redovisar atf även de lokalapolismyndigheterna lagt ned mycket arbete på att få till stånd en ökadsamverkan med andra myndigheter, organisafioner och enskilda. Mångapolismyndigheter har tagit initiativ till diskussioner med campirigvärdar,idrottsorganisationer, nykter-hetsorganisafioner, turistbyråer, sjukvårdensorgan, kyrkliga samfund och massmedierna för atf i samarbete försöka skapaförutsättningar för en bättre ordningssiluation. Också de mer renodlade poiisåtgärdernahar utvecklats i flera avseenden i syfte att förbättra ordningslaget. Det är viktigt atf myndigheterna även i fortsättningenföljer utvecklingen och att eii nära samordning sker såväl centralt som lokall. Vad gäller frågan om regeringen avser atl vidta särskildaåtgärder för atf uppnå WHO-målet om sänkning av alkoholkonsumtionen vill jagerinra om all arbetar méd att ta fram en plan för hur arbetetför alt nå WHO-målet kan bedrivas på ett mer systematiskt sätt. Styrelsenkommer att redovisa en första version av denna plan detta år. Om minskning av alkoholkonsumtionen i 28ELVER (): Jag tackar fru statsrådet för svaret. Eftersom detta förmodligen är den sista alkohölpoiitiskadebatten , har jag läst svaret med särskilt intresse:Något socialpolitiskt testamente som kunde vara vägledande framåt blev svarettyvärr inte. På den punkten är jag alltså besviken. Statsrådet svar är snällt, på gränsen fillintetsägande. Tyvärr speglar svaret regeringens brist på handlingskraft i detsom är "ett av de största medicinska och sociala problemen i vårtland", som statsrådet uttrycker det i sitt interpellationssvar. Jag har inga invändningar mot analysen av läget. Den är iallt väsentligt korrekt. Jag uppskattar socialministerns klara bekännelse till1977 års alkoholpolitiska beslut. Men efter att defta är sagt framträderbristerna . Socialministern säger att trafiksäkerhetsövervakningenhålls på en hög nivå. Det är fel! Den nuvarande regeringen har minskat dentrafiköver-vakande polisstyrkan med nära en tredjedel. Atf i semestertider dåpåstå ätt övervakningen hålls på en hög nivå är att ge ett felaktigt intryck.Sjötrafikbe-väkningen sägs också hallas på en hög nivå.