prot · GB0912 · 1987-12-31 00:00:00 — Men vi troratt det kan ge liv, ökad kraft och större mångfald åt systemet om vi får enförnyelse i den offentliga sektorn - inte bara inifrån, utan också utifrån-genom ideella och privata alternativ. På den punkten har vi uppenbarligenmycket svårt att få förståelse från socialdemokraterna. 32 ()replik: började med att undra vilka frågor som det kunde varavärt att ta upp i detta sammanhang. Jag tog i mitt anförande upp en rad frågorsom jag inte har fått något svar på från . Detsom jag framför allt kritiserar när det gäller vårdområdet är att man frånsocialdemokraternas och regeringens sida inte är benägen att se problemen i etthelhetsperspektiv. Man låter utvecklingen rulla på utan att fråga sig om manlångsikfigt kan klara av det hela på ett bra sätt eller om man över huvud tagetkan klara av den uppgift som samhället har åtagit sig. Man reagerar inte förränopinionstrycket blir överväldigande eller det uppstår akuta lägen. Ettexempel på det är-när man ville ställa föräldrakooperativen utanförstatsbidragssystemet. När parfikamraterna från kom och uppvaktadesocialutskottet och berättade hur illa det skulle slå mot barnomsorgen iUppsala, då tvingades man ta in föräldrakooperativen i den verksamhet som blevbidragsberättigad. Jagvill gärna konkretisera frågorna fill : Hur tror man att manskall kunna klara av att långsiktigt svara för en god äldreomsorg, om man inteär beredd att göra någonfing för anhörigvårdarna, som ju ändå har en mycketcentral funktion i detta sammanhang? Varhar man gjort av det betänkande som anhörigvårdskommittén lämnade 1983? Hurskall man klara av barnomsorgen långsikfigt, om man inte är beredd att släppain en större mångfald på det området och inte är beredd att ge föräldrarnastörre valfrihet, som vårdnadsersättningen skulle göra? Anf.33 MARGÖ (vpk) replik: Jag är övertygad om att , precis som alla andra politikersom sysslar med frågor om vård och omsorg och hemtjänst, inser problemen medatt klara och också känner en djup oro för hur det skallgå. Men det räcker inte att vi alla i tur och ordning från varje parti står härframme och uttalar vår oro och säger att vi är medvetna omrekryteringsproblemen. Vi måste fakfiskt också diskutera konkret: Vad skall vigöra? Sanningenär att vi fr. o. m. egentligen skulle behöva nyanställa minst 10 000personer till den kommunala och sedan minst 10 000 varje årfram 2.000. Hur skall vi få tag på dem? 10 000 är faktiskt av enhel årskull. Det innebär också att av de ungdomar som väljergymnasieutbildning skulle välja sociala servicelinjen. Det går inte heller, förden har bara kapacitet för av en årskull. Vad skall vi göra? Skall vi hastigt satsa påAMU-utbildning, alltså bristyrkesutbildning, och försöka få människor också iäldre åldrar att med betalning omskola sig till arbeteinom den sociala ? Ja, jag föreslår det. Jag har inte hört någraandra förslag. Hur skall vi göra för att få arbetet attraktivare? Kan vierbjuda hemtjänstpersonalen kortare arbetstid, sex timmars arbetsdag? Vi vetatt det bara är av dem som jobbar i som orkar arbeta påheltid. Det är alldeles för dåliga siffror, och de säger en hel del omarbetsmiljön. Kan vi erbjuda dem sex timmars arbetsdag med full lön? I så fallär redan det en bra löneökning. Eller skall vi erbjuda högre lön än den sombetalas ? Vi måste framför allt också öka personaltätheten. Vi utgåri dag från att man i skall jobba ensam. Kan vi kräva det av dem somjobbar i , när det blir allt fler senildementa ochmänniskor med drogproblem som skall vårdas hemma? Måste vi inte ha så mångaanställda att de kan gå två och två och på så sätt få en bättre arbetsmiljö. Vi måste diskutera konkret: Var får vi tagpå dessa människor, och vad kan vi erbjuda dem, så att de blir kvar ihemtjänsten? Det är bråttom med den diskussionen. 34EVERT () replik: Jag tar det sista först. Ja, jag håller medom att det är bråttom när det gäller . Jag kan tala om att vi om entimme kommer att träffa socialdemokraterna i . Helt säkertkommer den här frågan att bli en huvudfråga vid det samtalet. Visst måste manbehandla dessa frågor med allvar. När jag valde att i mitt huvudanförande -taletiden är ju mycket kort - lägga så stor vikt vid - jag kunde juha tagit upp andra frågor - berodde det på att jag ville göra en markering påden här punkten. När det gäller skatten sade jag att man inte kan gå in fören skattesänkning. De sociala frågorna måste ha prioritet före enskattesänkning. Vad har sagt på den punkten är att vi skall haett oförändrat skatteuttag. Vad det också är fråga om är att vi har en tillväxti vårt samhälle - det finns möjlighet att ta ut skatt. när vi fått ekonominnågorlunda på fötter igen är utgångsläget mycket bättre. Man kan undra vad somhade hänt inom den sociala sektorn, om vi inte kommit till rätta medbudgetunderskottet. När jag poängterar att det är så viktigt att ha ekonominunder kontroll, att det är så värdefullt att ha en god ekonomi, gör jag dethelt enkelt utifrån sociala utgångspunkter. Den sociala sektorn brakar samman,om man inte klarar ekonomin. Det skall bli intressant att se vad som kommer att hända iMalmö, om det inte blir en annan regim där efter nästa val. Det moderatakommunalrådet där tror att han skall kunna sänka kommunalskatten med hälften. Detsom har skett - och ändå når man inte upp till de mål man hade före valet -visar att man måste ta ut högreavgifter för sociala tjänster, med syfte att minska efterfrågan på de socialatjänsterna. Jagvill säga följande till , och jag kan också vända mig fill RosaÖsth. Jag tror att vi tre skulle kunna komma överens när det gäller ideellaorganisationer, folkrörelserna, brukarmedverkan o. d. Vi utreder ju defrågorna. Vi diskuterar dem ständigt. Hur skall det bli möjligt att ökaengagemanget hos dem som är involverade i detta och har intresse för detta? Vadvi socialdemokrater vänder oss emot är - jag förstår inte att kan ge sig på den punkten - att man vill göra business av det hela inomvårdsektorn. De verksamheterna går inte att jämföra med glasmästeri,sopupphämtning och sådant. Det är faktiskt något annat att vårda människor. 35 ()replik; Jag är medveten om att socialdemokraterna inför vår partistämmaförsöker driva någon form av kampanj mot den borgerliga majoriteten i Malmö.Jag skall inte ta upp den debatten med . Det blir faktisktväljarna i som får avgöra vem som är bäst på att styra - deborgerliga eller socialdemokraterna. Personligen har jag en ganska godtillförsikt på den punkteii när det gäller , Malmös väljare och synen påvilken regim man skall ha där. Sedanvill jag säga till att detta med skatten är intressant. Stadgani uttalande när det gäller skatten varade inte särskilt länge.Det som han sade nu i talarstolen var något helt annat än det han sadetidigare, men det var egenfligen inte mycket bättre. Det finns inte något klartsamband mellan det absoliit höga skattetryck vi har i och en socialtrygghet. Då skulle det vara så, att ju mer man höjer skatten desto mer skulle'tryggheten öka. Det är faktiskt precis tvärtom. Fortsätter vi att höja skattenminskar tryggheten eftersom tillväxten minskar. sade själv att vi måste ha en stabil ekonomi. Ja, det måste vi ha. Jagdelar hans uppfattning på den punkten. Men då måste vi också ha en skatt, ettskattesystem och skattetryck som gör det möjligt att fortsätta med tillväxtenoch få en balansering i relationen mellan offentlig och privat verksamhet. säger att hemtjänstpersonalen har för litet betalt. Hemtjänstfrågan kommeratt bli den stora politiska frågan och den stora trygghetsfrågan. Jag delarhans uppfattning på den punkten. Jagvill med anledning av folkrörelsekommitténs betänkande "Ju mer vi ärtillsammans" ställa en fråga till . I det betänkandet tarman upp ett avskräckande exempel på alternativ verksamhet. Man skriver att viinte kan ha privat driven barnomsorg eftersom det då kan hända attförskollärare som blir anställda i ett privat företag eller i privat verksamhetpå barnomsorgsområdet får högre lön än motsvarande förskollärare i kommunaltjänst. Således säger man att den kommunala lönen är riktmärket för vad som ärsocialt acceptabelt. Delar uppfattningen att den som arbetar ialternativ hemtjänst med en högre lön än den som arbetar i hemtjänstär en social profitör? Jag tycker hela detta resonemang visar hur ohållbaraargument socialdemokraterna har på den här punkten. En människa som utbildarsig i och som vill ägna sitt liv åt att vårda gamla går inte attjämföra med den som ägnar sig åt att tillverka stolar eller maskiner, eftersomde har valt olika yrken. Ambitionen hos dem som har valt det sociala yrketsjunker givetvis inte om de får en alternativ arbetsgivare. 36 () replik: När i en socialpolitisk debatt säger att vi har fåttekonomin på fötter, finns det anledning att erinra om att detta har skett fillstor del genom neddragningar inom den sociala sektorn. Regeringen har under desenaste fem åren sett fill att det skett besparingar på en rad socialautgifter. Manhar sparat genom att svika löftena till pensionärerna. Man har sparat genom atthålla igen på statsbidragen fill barnomsorgen. Man har sparat genom att dra nedstatsbidragen till sjukvården. På en rad andra socialpolitiska områden har manknappat in på de statliga bidragen. Straxföre förra valet besökte en delegation från för att studerabudgetpolitiken. En rapport skrevs om vad som hänt inom socialpolifiken. Irapporten konstaterades att den andel av BNP som gick till sociala utgifterhade sjunkit med - vill jag minnas - , från 31 tHl . Denekonomiska saneringen har alltså i stor utsträckningskett genom besparingar inom den sociala sektorn. På samma sätt var det genomen ytterligt generös och expansiv socialpolitik som försvagningar av denekonomiska balansen skedde under de borgerliga regeringsåren. Jag tror det ärviktigt att komma ihåg detta när vi diskuterar frågan om sociala nedskärningaroch återhållsamhet på det sociala fältet. Vihar fortfarande svårt att komma överens om var gränserna skall gå förmarknadsekonomi och offentlig sektor. Vi är självfallet inne på tanken att deti ett industrisamhälle behövs en stor offentlig sektor. Men ett industri-ochvälfärdssamhälle måste också ha en stark marknadsekonomisk bas. Vi måste haeffektivitet. Vi måste ha möjlighet till olika verksamhetsformer. Därför har vihela tiden hävdat att de kriser och problem vi har inom stora delar av denoffentliga serviceproduktionen bäst kan attackeras om vi både skapar förnyelseinom den offentliga sektorn och tillåter alternativa verksamhetsformer,tillåter egna initiativ, fillåter kreativitet, tillåter en större grad avmångfald att komma fram i systemet. Isjälva verket är socialdemokraterna också inne på den linjen när de accepterarprivata familjehem, privata sjukhem, privata alternativ inom missbrukarvårdenoch många andra sociala områden. Men av någon egendomlig och för utomståendehelt obegriplig anledning har man valt att just kring barnomsorgen sätta uppett staket och säga; Just här får det under inga omständigheter förekomma någrasom helst privata alternativ. Man har dessutom försämrat villkoren för dekooperativa och ideella alternafiven inom barnomsorgen genom destatsbidragsbestämmelser som majoriteten trumfade igenom här . 37 () replik: Om viskall komma överens, , ärdet först och främst nödvändigt att socialdemokraterna överger sitt hårdnackademotstånd mot en vårdnadsersättning. En höjning och förlängning av enföräldraförsäkring är naturiigtvis bra för dem som kan få del av det, dvs. omförsäkringen blir ett faktum och när den i så fall blir det. Men det saknarhelt och hållet fördelningspolitisk finess, eftersom den räcker fill alltför fåunder alltför . Jag undrar naturligtvis varför inte villtillkännage sin uppfattning om anhörigvården och dess betydelse. Om man villräkna bort den resursen hamnar och hemsjukvården i ett ännu merprekärt läge än vad som är fallet . 38EVERT () replik: hade vi kommit i den situationen attbudgetunderskottet och skulderna var så stora att något måste göras. Det varju också vad den borgerliga regeringen gick in för. Men på vilka punkter?Karensdagarna är ett känt exempel. Om man tittar på hur pensionerna skulle ha utvecklatsefter den omdaning som den borgerliga regeringen föreslog finner man att dessaskulle ha sänkts till av ursprungliga nivån om . Det var deuträkningar vi. hade vid det fillfället. Visst stod vi inför problem med att klara av ekonomin. Vikan nu konstatera att vi har en god ekonomi. Det är väsentligt när man skallbygga vidare på den sociala sektorn. Jag tror att vi kan mycket väl semänniskor i ögonen när det gäller den sociala utvecklingen under de år som gåttsedan 1982. Självfallet vill vi ha en förnyelse inom den offentliga sektorn ochvi vill ha de alternativ som finns. Var gränsen går har vi talat om så mycketatt jag inte behöver upprepa det. När det gäller vårdnadsersättningen, , får vi välse vad som kommer ut av de överläggningar som skall ske inom de borgerligapartierna. Jag såg en uppgift i tidningen att man hade kommitöverens om . Den föräldraförsäkring som det finnsgarantibidrag för med . Vi är nuberedda att bygga ut föräldraförsäkringen med detta garantibidrag i botten. Jaganser att det är viktigt med detta garantibidrag. Bidraget utgör en säkerhetför dem som inte har kommit in i arbetslivet eller som av andra skäl inte haren ordentlig grund för ersättningen. Det är viktigt för den som stannar hemmaatt hon eller han får ersättning efter den arbetsförtjänst som man har haft menockså att det finns ett garantibidrag i botten. Talmannen anmälde att DanielTarschys, och anhållit att till protokollet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 39BARBRO (): undrade här tidigare vilkafrågor som är viktiga inom den sociala sektorn. Jag tänker beröra ett sådantområde, nämligen handikappområdet. Även jag beklagar - gjordedet - att varken socialministern eller biträdandesocialministern har kunnat vara närvarande. bor de flesta barn med svåra handikapp i sin familj.Det är en rikfig utveckling. Men får familjerna det stöd som krävs för att allaskall kunna leva ett normalt liv? Ett barns handikapp gör att en familj kommer i kontakt meden rad experter och att den som regel blir beroende av samhällets olikainsatser på ett sätt som man inte har varit van vid fidigare. Många har svårtatt finna sig i detta beroende. Det är förödmjukande att tvingas be om ochkämpa för sina rättigheter. I sägs det; "Man måste ofta krävarätt omsorg för sitt barn,och man måste kunna stå på sig." En människa med handikapp är hänvisad till en radolika instanser, som tillhör olika huvudmän, för att få hjälp och stöd i skildaformer. De olika insatserna måste samordnas. Ingen skall behöva ägna en stordel av sin dag åt att springa mellan olika myndigheter eller passa hopplösatelefonfider. Därför harvi i arbetat för en samordnad barnhabilitéring. Vidare tycker vi att alla barn, oavsett typ av handikapp,skall ha samma lagliga rättigheter. Jag vill fråga ; Vad händermed Ansgarut-redningen? När blir den klar? Enligt har föräldrarna ansvaret för sinabarn. Det är självklart, och det gäller också barn med svåra handikapp. Mensamhället har ansvar för att lindra och förebygga effekterna av handikappet. Omdet inte sker, kan hela familjen bli handikappad. Det sker, om inte servicenanpassas efter de behov som familjen har. Varje familj är unik. Därför kan samhällets stöd intestöpas i en och samma form. Insatserna måste knytas fill den enskilda familjen.Valfriheten är en viktig utgångspunkt för våra förslag om hur stödet börutformas . Valfriheten stärker den enskilda familjens integritet. Detär familjens behov som skall vara styrande. Familjen skall inte behöva kännasig prisgiven åt myndigheternas godtycke. När det gäller åtgärderna från stat och kommun måsteinriktningen vara den att familjer med ett handikappat barn skall kunna levaett så normalt liv som möjligt. Båda föräldrarna skall, om de vill, kunna hakvar sitt förvärvsarbete. De skall ha samma möjligheter som föräldrar i andrafamiljer att ha kvar sina vänner och att odla intressen utanför hemmet. Därför har i rapporten föreslagit följande: Människor med svåra handikapp bör ha rätt till enpersonlig vårdare eller assistent, en människa som man lär känna och kan haförtroende för. Assistenten skall kunna anställas direkt av kommunen eller avden handikappade själv eller dennes familj. Det måste i så fall vara påfamiljens eget initiativ. Det s. k. är en viktig förebild idetta sammanhang. anser också att vi måste vara generösa medavlösning när det gäller familjer med handikappade barn. En del av denavlösningen sker genom verksamheten iförskolan, i skolan, i dagcenter etc. Familjerna bör också vara berättigadetill hjälp några nätter eller kvällar samt under ett par imånaden. familj med ett svårt handikappat barn kan sällan båda föräldrarnaförvärvsarbeta på heltid. En av dem, oftast mamman, avstår från egenförsörjning, sjukförsäkring och ATP och hamnar därigenom utanför trygghetssystemet.Det är en mycket stor uppoffring, som t.o.m. kan göra föräldern mer utsatt änbarnet. Barnet får ju när det vuxit upp förtidspension och handikappersättning. Barnetsfunktionshinder kan leda fill att föräldern blir utslagen när det gällertryggheten och välfärden. Därför föreslår vi att de föräldrar som tvingas avståfrån förvärvsarbete skall få möjlighet till avtalsenlig lön och socialarättigheter, motsvarande vad som gäller för anställning som vårdbiträde inomsjukvården. Vårdlönen bör utgå efter individuell bedömning. Förvärvsarbetandeföräldrar till svårt handikappade barn har varken rätt att fåledigt eller rätt till ersättning när det vuxna barnet är sjukt. Denna typ avanhörigvård måste utformas så, att dessa föräldrar får möjlighet att stannahemma vid barnets sjukdom, om de så vill. Ivåras behandlade socialförsäkringsutskottet ett motionsyrkande från folkpartietom slopandet av 60-dagarsgränsen för tillfällig föräldrapenning för vård avsjukt handikappat barn. Första skrivningen var positiv. Tyvärr ändrade sigsedan utskottets majoritet - bestående av socialdemokrater ochmoderater. Det var beklagligt. Men det är väl så, att ni inte känner någraföräldrar med gravt handikappade barn. Nuhar i en rapport till regeringen bl. a. föreslagit attett särskilt vårdbidrag skall utgå till förälder som bor länge på sjukhus medsitt barn. Förslaget är bra, men det löser inte problemen för föräldrar somredan har vårdbidrag. Jag känner en ensamstående mamma i som hartvå gravt handikappade barn. Hon blir nekad fillfällig föräldrapenning närhennes barn blir sjuka, just med hänvisning till att hon har vårdbidrag. Menockså hon förlorar ju arbetsinkomst när hon måste vara hemma. Ingen tror välatt man kan leva på vårdbidrag. förslag hjälper inte dehär föräldrarna. Om nu hör på detta vill jag ställa följandefråga: När tänker och hans partikamrater gå med på folkpartietsförslag? NärBengt presenterade budgetpropositionen sade han bl. a.: Denkanske enskilt största delen av våra medel går till en bilstödsre-form. Vi harpengarna, men av flera orsaker kan den inte genomföras före . berörde också den här reformen med en halv rad iregeringsförklaringen. Han sade: "Förslag till nytt bilstöd förhandikappade läggs fram." Men någon proposition finns inte anmäld, såvittjag kunnat se av propositionsförteckningen för hösten. Inte är handikappadehjälpta av att regeringen säger sig avsätta pengar i budgeten, om man intesamtidigt ser till att förslag blir godkända i denna kammare som handlar om hurmedlen skall användas. De handikappade börjar bli otåliga. Utredandet måsteleda fram till en lösning. avsatte i sin partimotion 70milj. för detta ändamål. Vi sade också att vi ansåg att reformen skullevara genomförd fill den 1 juh 1987. nyårsintervju 1985 sade civilministern bl.a.: "Vi står inför ettsystembyte på den offentliga sektorn. Det myndighetstänkande som finns inomoffentlig service ska arbetas bort. Myndighetskulturen ska ersättas medservicekultur." Jaghar mött många föräldrar som beskriver fillvaron som en kamp och som inte harmött någon serviceanda. Vad har hänt i prakfiken, , när det gäller att förbättra villkoren för familjer med handikappademedlemmar? Biträdandesocialminister sade att det är oacceptabelt att mer än2 000 unga handikappade förtidspensioneras . Det håller jag med om. MenBengt visste inte hur man skall komma till rätta med detta problem.Han hoppades att rehabiliteringsberedningen skall kunna lämna förslag . Folkpartiethar redan lämnat förslag i mofioner i , men socialdemokraterna haravvisat dem. Vi anser t. ex. att resurser skall föras över frånsocialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolifiska åtgärder. Vi vill ha flerlönebidragsanställningar och också ändrade regler. Detsärskilda lönebidraget trappas ner enligt dagens regler. anser attdet borde kunna få utgå permanent med det högre beloppet för gravthandikappade, som annars inte kan få någon sysselsättning. Det skulle ocksåkunna göras en ändring så att ett lågt lönebidrag utgår från början och sedantrappas upp om den handikappade blir sämre. är en handikappad med lönebidragsanställning närmast livegen om han villfortsätta att arbeta. En handikappad skall vara tacksam för att ha fått enanställning. Men det kan finnas många olika anledningar fill att man behöverbyta arbetsplats. Den serviceanda som civilministern talade om 1985 ärverkligen efterlängtad men har lyst med sin frånvaro. Dehär förslagen kostar enligt min uppfattning inte något för samhället. Kontotför förtidspensionering är obegränsat - alla handikappade som inte får arbetemåste få pension. Men socialdemokraterna vill att antaletlönebidragsanställningar skall minska. Om ville lyssna skullehan märka att har svaret på hans frågor. Anf.40 (): För exakt stod folkpartiledaren i kammaren och pläderade för s. k. privata alternativ inom barnomsorgen,och han tog bl. a. min hemkommun i som exempel på hur enligt hansuppfattning privata lösningar är överlägsna kommunala inom vård- ochomsorgssektorn. Jagtillåter mig citera något av vad anförde i den debatten,eftersom det är av stort principiellt intresse också för dagens debatt och fören saklig granskning av den moderatstämma som börjar och därprivatiseringens höga visa kommer att sjungas i borgerlighetens experimentverkstadMalmö, där en ganska omfattande privatisering av omsorgsverksamhet med delvisförödande resultat har kunnat genomföras enbart med stöd av det rasistiskaSkånepartiet. Så här sade : "Låt mig, herrtalman, ge ett konkret exempel. I i finns ett privat dagis som heterBullerbyn. Det har startats av två tidigare arbetslösa förskollärare, KarinHansson och . Kostnaden per plats ligger . lägreän på jämförbara kommunala dagis i . Följdriktigt har socialdemokraternagjort allt vad som stått i deras makt för att stoppa Bullerbyn, men de hargudskelov misslyckats." BengtWesterberg fortsatte: "Om alla dagis i skulle vara som Bullerbyn,skulle kapaciteten öka . Vi skulle få tre platser för likamycket pengar som vi betalar för två." Låtoss granska sanningshalten i påståenden, som han framfört vidflera olika tillfällen , och argument som också i sakåterfanns i hans inlägg i gårdagens debatt. Fördet första: Initiativet till handelsbolaget , sedermera det skenbaraföräldrakooperativet , kom inte från och ,som vilken dag som helst hade kunnat få arbete inom den kommunala barnomsorgen,utan från en lärjunge till privafiseringsprofessor i , nämligen detmoderata kommunalrådet i . Fördet andra: Enligt föreningens ordförande ombildades handelsbolaget till ideellförening enbart i syfte att man skulle få statsbidrag till verksamheten. Fördet tredje: Kostnaden per plats är inte . lägre i detta s. k. privatadaghem än i kommunens egna daghem - det är ett direkt sakfel. Trots attBullerbyn erhållit exakt samma statsbidrag som de kommunala daghemmen harkommunen tvingats gå in med omfattande kommunala bidrag för att täckaförluster i verksamheten. Kommunenhar köpt inventarier fill det ursprungligen privata företag som satte en ära iatt kunna stå på egna ben.