prot · GB0911 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag troratt en väg som borde prövas för att komma till rätta med detta är att utformaskatter och avgifter på ett sätt som får gynnsamma regionalpolifiska effekter.Jag har inga direkta förslag att komma med på avgiftssidan, men man kan jutänka sig att införa etableringsavgifter i de mest gynnade delarna av landetoch överföra de medlen till de svaga regionerna. Tillväxten är när detgäller administration och service alltför koncentrerad till storstadsområdena.På något sätt måste vi försöka bryta den utvecklingen. Den utvecklingen innebär stora problem, både i de regionersom får ta del av de nya arbetstillfällena och som växer för fort och i deregioner som inte expanderar. Det råder nog rätt stör enighet om detta och omatt vi måste hitta nya instrument för att få till stånd en bättre fördelning. I det sammanhanget är det också vikfigt att nämna att denuvarande regionalpolitiska insatserna bör förstärkas. Exempelvislänsstyrelsens ekonomi är mycket ansträngd. Risken är stor att denna viktigainstans i länet drabbas av nedskärningar. Jag hoppas därför på en positivbehandling av de framställningar i den frågan som har gjorts i samband medregeringsuppvaktningar. När det gäller skatterna är det lättare att komma medförslag till åtgärder. I och övriga skogslän har vi länge efterlystett nytt kommunalt skatteutjämningssystem. Under vårriksdagen fick vi tyvärruppleva att ett från vår synpunkt och inte minst solidariskt sett bättre systemröstades ned här i kammaren av en allians bestående av de borgerliga partiernaoch vpk. Detsamma hände för övrigt med förslaget om ytterligare 300 milj. kr.till regionalpolitiska insatser. Hårt drabbade regioner hade pengar inom räckhållsom gick upp i rök på grund av rent partipolitiska ställningstaganden. Detkostade skogslänen mycket pengar. Den ojämna uttaxeringen av kommunalskatt och även avlandstingsskatt är en av de stora orsakerna till den regionala obalansen. mellanden högsta och den lägsta uttaxeringen i kommunerna i landet. Det är intenormala skillnader, men det finns ett klart mönster i det. Tillväxtkommuner med normal befolkningsstruktur klarar sigmed lägre uttaxering än kommuner som har avtappats påbefolkning i produktiv ålder. Den sista kategorin är kraftigt överrepresenteradi skogslänen. För en familj kan det skilja åtskilliga tusenlappar efterskatt beroende på i vilken typ av kommun familjen bor. Det kan säkert bli mellan5 000 och . för en normal familj, även om man inte går tillytterlighetskommunerna. Risken är också stor att de stora skillnaderna ökarunder . En ogynnsam åldersutveckling i en kommun eller ett landstingfår sådana följder, om man vill hålla en i varje fall rimlig nivå på densociala servicen. Ett flertal värmländska kommuner har aviseratskattehöjningar. Orsaken är inte expansion - tvärtom. Trots skattehöjning kanman ändå bli tvingad att dra ned på servicen på vissa områden. Vill vi leva uppfill målsättningen att ha exempelvis en bra skola för ett glesnande antalelever och en trygghet på ålderdomen för en ökande andel äldre - och denmålsättningen skall vi leva upp till - blir det dyrare för kommunerna.Kostnaderna för KBT ökar dramatiskt i kommunerna, för att nämna ett område. Jagskulle kunna göra en lång uppräkning av sådana nödvändiga områden, som vi måstevärna. Jag vet att det finns förståelse för dessa problem inomregeringen. Det såg vi under vårriksdagen. Jag har ändå velat säga detta idebatten för att om möjligt hjälpa till att sprida denna insikt i vidarekretsar här i . Jag är givetvis medveten om de ekonomiskabegränsningarna och att allt skall betalas. Min förhoppning är dock att vi fårett nytt skatteutjämningssystem så fort som möjligt. Det brådskar faktiskt. Detär också min förhoppning att förståelsen för dessa problem här i kammaren blirså stor att vi kan få majoritet för nödvändiga åtgärder. Den för dagen mest aktuella frågan i Värmlandär givetvis den stora översvämningen i och de ersättningar som kanutgå för skadorna i samband med den. Den senare frågan kommer attbehandlas i ett särskilt betänkande, varför jag avstår från att gå närmare inpå den . 54INGA (vpk) replik: Vpk har anklagats för att inte vilja ha ettmer rättvist skatteutjämningssystem. Vi vill få till stånd enskatteutjämningsreform, som innebär ökade resurser till de kommuner som harbehov av medel för att kunna ge invånarna en god service. De regionalaorättvisorna måste bort, menar vi. Regeringen sade att man ville skapa ett rättvisareskatteutjämningssystem. Men i sin iver lät man en indragning på 1,5 miljarderkronor från kommunerna gå före införandet av ett rättvist skattesystem. BoFinnkvist vet väl att det förhöll sig så. Ett nytt skatteutjämningssystem är enligt vpk viktigt, mendet får absolut inte kopplas till ytterligare nedskärningar riktade motkommunerna. För att minska orättvisorna vill vi påminna om vårt gamla krav påen progressiv statskommunal enhetsskatt. Det skulle vara en rättvisereform, somdess- utom eliminerade de enormaorättvisor som finns beroende på i vilken kommun man bor. DagensIndustri har granskat kommunerna ur invånarnas perspektiv och bl. a.kommit fram till att det för en vanlig tvåbarnsfamilj skiljer . ikommunalskatt mellan billigaste och dyraste kommun. Det är i kommunermed höginkomsttagare som skatterna och avgifterna är lägst. ärföljdriktigt den billigaste kommunen och den dyraste. Äveni fråga om daghemsavgifterna är skillnaderna stora. Skillnaden lär vara22 . mellan den dyraste och den billigaste kommunen i . Skillnadeni socialbidrag till tvåbarnsfamiljer är . mellan den dyrasteoch billigaste kommunen. Det är alltså stora orättvisor, som det gäller att kommatill rätta med genom ett just och rättvist skattesystem. Vpkkommer givetvis att stödja alla förslag som minskar orättvisorna. Men vi kanaldrig gå med på att skära ytteriigare i statsbidragen till kommunerna,eftersom effekten blir just höjda kommunala skatter och avgifter. Det blirockså en ökad privatisering och en försämring av den service som kommunernaytterst har ansvar för. Det vore alltså att göra kommunerna en björntjänst, omman drog in medel från dem och därmed försämrade deras möjligheter till en godservice åt medborgarna. Dessutom skulle de tvingas att höja avgifterna ochtaxorna för att få verksamheten att gå ihop. Anf.55 BO FINNKVIST (s) replik: Vi verkar vara ganska överens om att det behövs ett bättre kommunaltskatteutjämningssystem. Sedan kan man alltid diskutera hur det skall utformas.I frågan om hur det skall finansieras tycker jag att vi skall vara ärliga ochtala om att staten inte har något överskott att ta av. Det måste alltså skeomfördelningar, och det gäller att ha mod att säga det. Jag är inte expert på det nuvarandeskatteutjämningssystemet, men jag vet att det är ett krångligt system. Däremotträffar jag mycket kommunalfolk som känner fill effekterna av det som harskett. Framför mig har jag en handling med informativa tabeller, som jag gärnaskall visa . Dokumentet är framställt i . beslut ivåras innebar i praktiken att kommun förlorade 8,5 milj. kr. iinkomster, vilket motsvarar i kommunalskatt. 56 INGA (vpk)replik: Kommunerna har till följd av regeringens politik fått10-13 miljarder kronor i minskade inkomster, och det är klart att det känns.Jag upprepar min fråga till om hur socialdemokraterna tänkervärna om den offentliga sektorn. Det gäller främst barnomsorgen ochäldreomsorgen. Det behöver byggas mellan 45 000 och 75 000 platser inombarnomsorgen för att infria regeringens löfte om att alla barn skall haplats inom barnomsorgen . Till behöver det anställas 25 000människor inom barnomsorgen. Hur skall dessa två saker finansieras? Vi vet att antalet äldreökar i vårt samhälle. anställas 50 000-60 000människor för att få att fungera och för att vården av äldre människorskall bli bra. Hur skall detta kunna finansieras med det ekonomiska system somsocialdemokraterna håller fast vid? Är det inte på fiden att föra en helt nyekonomisk polifik och ta till vara de pengar som finns. Bo Finnkvist sade attstaten inte har några pengar att ta av, men det finns ju pengar i det svenskasamhället. Det har den senaste tidens utveckling visat, trots börsfallet desenaste dagarna: I det stora hela finns det oerhörda resurser i vårt samhälle.Det gäller att våga angripa kapitalet. Det är en fråga om makt och vilja samten fråga om vad man vill satsa pengar på. Anf.57 BO FINNKVIST (s) replik: Jag argumenterar egentligen för att den ekonomiska sektorn skallskyddas. Det är min övertygelse att finansieringsgraden måste höjas. Det harjag också sagt i debatten, och det är något som vi tydligen är överens om.Sedan kan man alltid diskutera hur det skall gå till. Andrevice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt fill ytteriigare replik. 58 (m): Vi har kommit fram till det ställe i talarlistan där talarnasvittnesbörd och utskottshemvist tyder på att vi får en regionalpolitisk runda.Visserligen har närvaron i kammaren de senaste minuterna ökat med nästan 100 %.Vi är nu sju åtta ledamöter här men inget statsråd finns här. Från moderatasamlingspartiets utgångspunkt kan det tolkas som att det polifiker-na kan görainte är så mycket som man kanske har trott, utan det är andra kraftersorn i huvudsak påverkar den regionala utvecklingen i landet. Dethade, herr talman, varit klädsamt om hade bevärdi-gatkammaren den uppmärksamheten att låta ett av de områden som regeringen självsäger vara högprioriterat i årets budgetproposition röna ett något störreintresse. Men ord är en sak och handling en annan. Underde har det skett en glädjande nyorientering i den regionalpolitiskadebatten. Den framåtsyftande debatten har handlat allt mindre om stöd ochsubventionspolitik och mer om helhetens betydelse samt om olikasamhällssektorers ömsesidiga betydelse och påverkan på den regionalautvecklingen. Dengenerella politikens betydelse har alltmer kommit i fokus. Tilltron till"paketpolitikens" undergörande effekter har påtagligt minskat. Vidarehar insikten om vissa strategiska faktorers betydelse för en gynnsam regionalutveckling ökat alltmer. Inte minst gäller detta vikten av att akfivt angeklara och långsiktiga spelregler för hur de välståndsskapande krafterna skallfå de mest gynnsamma utvecklingsbetingelserna. Det är med glädje som jag och vi i moderata samlingspartiet noterardenna intresseförskjutning i den framåtsyftande regionalpolitiska debatten.Förhoppningsvis har några av de inlägg som vi moderater framfört i dennakammare bidragit till den utvecklingen. Menpaketpolitiken är inte död. Den gör då och då försök att på nytt komma ihändelsernas centrum. Vissa politiker älskar den. Den blir, herr talman,någon form av synligt bevis för regionalpolitisk handlingskraft, graderad efterhur många hundra miljoner på si eller som den eller den regionenkan erhålla. Industriministern, som alltså är frånvarande i kammaren ieftermiddag då vi diskuterar det här, verkar fortfarande anfrätt av trori påpaketpolitikens välsignelser, livligt påhejad av grupperingar inom och iblandutom det socialdemokratiska partiet som har starka sympatier för en selektivregionalpolitik. Den socialdemokratiska partikongressens debatt om de härsakerna visade mycket klart i samma riktning. Är det en för djärv tanke, herr talman, att även på siktframsynta socialdemokrater har börjat omorienteringen bort från selektivregionalpolitik till en mer generellt verkande sådan över olika sektorsgränseri samhället? Eller lägger ideologiska bindningar en hämsko på dennaomorientering? Det skall bli intressant att se hur den regionalpolitiskautredning som skall tillsättas kommer att hantera de här frågorna och hursocialdemokraterna kommer att agera. För de tre icke-socialistiska partiernafinns inga ideologiska hinder för att bryta upp från paketpolitikens ganskaförödande effekter. I den regionalpolitiska debatten finns, trotsvad jag sagt innan, alltför mycket av förenklingar och ibland väl enkeldemagogi. Storstadens speciella utvecklingsproblem ställs mot glesbygdens nogså kännbara svårigheter. får man en stark känsla av att vissa debattörerbortser ifrån att det finns länder och regioner utanför gränser, iEuropa och andra världsdelar. Regional utveckling - jag har sagt det tidigare idenna kammare - kan studeras, bedömas och värderas på många olika nivåer. En nivå är den globala utvecklingen i olika världsdelar,exempelvis roll visavi eller . En annannivå kan vara utvecklingen i olika länder, t.ex. i . En tredje, lägre nivå är den nationella utvecklingen,exempelvis utvecklingen inom och mellan regionerna i vårt land. En lägstanivå kan vara utvecklingen inom t. ex. ett län. Historien har med all tydlighet lärt oss att intensiteten,omfattningen och tempot i denna utveckling på alla nivåer skiftar ochrum. Historien har också lärt oss att det inte är stillaståendet som givitolika kulturer deras andliga och materiella rikedom. De stora sprången har tagits då nya idéströmningar, nyteknik och djärva upptäckter har blandats. Det är närvaron av högtrycksområdenoch lågtrycksområden som har givit oss förändringarnas och utvecklingensvindar. utveckling under några årtusenden ger klara belägg för detta,för den som kan eller vill gå hem och läsa sin historia! kommer självfallet inte att utgöranågra undantag i detta avseende. måste identifiera och bevaka sin roll iden mer storsfilade globala utvecklingen, visavi och /. måste på motsvarande sätt agera visavi Europasstater. Vårt agerande kommer i detta hänseende attvara av helt avgörande betydelse för vår förmåga och möjlighet till attutveckla och förvalta vårt europeiska kulturarv i andlig och materiellbemärkelse. 8 protokoll 1987/88:11 just dennaprocess och på denna nivå spelar våra länders huvudstäder och deras attraktions-och konkurrenskraft en strategisk roll för hela nationens utveckhng i enalltmer internationaliserad värid. Skulle vi i av ett eller annat skäl,på grund av ideologiska skygglappar eller rädsla för en växandeinternationalisering som ett utslag av nationell självtillräcklighet,misslyckas i denna process, då kommer alltmer att förpassas till attbli ett land utanför mest dynamiska kraftfält. Ingen i detta land,oaktat var man bor, vistas och verkar, kan vara betjänt av en sådan utvecklingi ett internafionellt perspektiv. Detta synsätt leder inte till eller får inte leda till undervärderar de regionala obalanser som vi har inom landet. Men det gerförvisso ett bredare perspektiv på problemen. Vad är det då för politik moderata samlingspartiet villföra för att skapa bättre förutsättningar att, som det heter i en tilltalandeslogan, "låta hela leva"? Som jag har sagt tidigare, är vi moderater övertygade omatt politikens och politikernas viktigaste uppgift för att skapaförutsättningar för en god regional utveckling är att aktivt stimulera devälståndsskapande krafterna av allehanda slag. Det förutsätter en dynamiskmarknadsekonomi med ett lägre totalt skattetryck och självfallet lägremarginalskatter. Då stärker vi vår internationella konkurrenskraft. Vårt landblir mer attraktivt för forsknings-och utvecklingsverksamhet med klar adresstill såväl företag som institutioner och enskilda personer. Andra skatteregler ger också småföretagen en bättre möjlighetatt utvecklas och konsolidera sin ekonomi. Jag vill påstå att de nuvarandeskattereglerna är klart regionalpolitiskt destruktiva. Bo Finnkvist från efterlyste faktiskt i sittinlägg, och det var ju en glädjande tillnyktring, en skattepolitik som hade enmer positiv regionalpolitisk profil, för att uttrycka det enkelt. Det har viockså efterlyst, men de som ansvarar på statsrådsnivå och ytterst densocialdemokratiska riksdagsgruppen och kanske kongressen har tydligenkonsekvent bundit statsrådet att inte inta den positionen. Det har pekats från moderata samlingspartiets sida på deförödande skatterna för småföretagen. Många ekonomiskt välkonsoliderade småföretagtvingas att säljas till stora koncerner för att ägarna inte klarar arvsskiften.Det är en typ av beskattning som är regionalpolitiskt förödande och som vi vidflera tillfällen har tagit upp och belyst konsekvenserna av. Socialdemokraternagör mycket litet eller ingenting alls. Fördelningspolitiska motiv och skälanförs som argument för oförmågan att handla. Så säljs många små enskilda företag till stora koncerner.Utvecklingsavdelningar flyttas från de små orterna. Arbetsmarknaden tunnas ut.De grabbar och flickor som en gång hade tänkt återvända välutbildade till desmå orterna och få jobb i dessa företag får upptäcka att företagen har blivitrena produktionsställen. Det kan inte vara en nyhet för någon här i kammaren att såsker systematiskt, och skälen är i nästan alla fall en orimlig skattepolitik,som i regionalpolitiskt hänseende är klart destruktiv. Den bär regeringen ochden socialdemokratiska riksdagsgruppen ett helt och klart ansvar för. Löntagarfonderna är ett annat område där småföretagen runtomkring i landet dräneras på pengar, som används för att göra mer eller mindresjangdobla affärer på börsen. De tillför inte småföretagen ute i landet någrapengar, utan de dränerar de små företagen på utvecklingskapital. Moderata samlingspartiets regionalpolitik är att föra enskatte- och familjepolitik, som präglas av valfrihet som gör det möjligt förhushållen att få skatta efter bärkraft och försörjningsbörda. Det är enpolitik, som inte i varje skede och ögonblick av en familjs livscykel gör detnödvändigt av ekonomiska skäl för båda makarna att finna ett arbete utanförhemmet. Den nuvarande socialdemokratiska politiken i dessa avseenden är klartsmåorts-och landsbygdsfientlig! Moderat regionalpolitik är också att bryta upp de storaoffentliga vård- och servicemonopolen och skapa möjligheter för skiftandeenskilda entreprenörer. Med tanke på att tiotusentals unga kvinnor arbetarinom de offentliga vård- och servicemonopolen är det nästan anmärkningsvärt så totalt, genom att vidhålla dessa monopol, utestänger yngre kvinnor frånnyföretagande inom yrken som de har kunskaper och engagemang i. Det är enklart kvinnofientlig syn och det är klar fientlighet gentemot landsbygdens möjligheteratt få unga kvinnliga entreprenörer. Även den politiken bär socialdemokraternaett klart och entydigt ansvar för. Moderat regionalpolitik är också att finna nya former förde offentliga transfereringarna som i sig skulle ge större valfrihet förkommuner och landsting att utvecklas efter sina förutsättningar, utandetaljföreskriftér, som penningbeloppen skulle fördelas mer småorts-och glesbygds-vänligt. Moderat politik för regional utveckling är att föra enutbildningspolitik som gagnar kvalitet, öppenhet och mångfald på alla nivåer iutbildningsväsendet. Detta ger oss ett offentligt utbildningsväsende av högklass, liksom alternativa och kompletterande utbildningsinstitutioner. Inteminst de sistnämnda kommer att kunna utvecklas utifrån olika regioners ochintressenters önskemål - allt till gagn för den regionala mångfalden. Vi frågar oss från moderat sida; Varför sägersocialdemokraterna nej till detta? Moderat politik för regional utveckling präglas också aven insikt om närhetens och tillgänglighetens stora betydelse. Att man snabbtoch tillförlitligt kan transportera personer, gods och information till ochfrån en region eller ort blir helt avgörande för dessutvecklingsmöjligheter. behandling av riktlinjerna för den framtidatrafikpolitiken blir därför ett viktigt politiskt beslut med regionalpolitiskakonsekvenser. Låt mig i det här sammanhanget säga att detär med stor oro man nu noterar diskussionen om fördröjningarna av Arlandasutbyggnad och de planer som finns på att bygga någon form av flygplats iTullinge i södra . Skulle vi få det resultatet avTullingediskussionen att Arlandautbyggnaden dröjer- kapacitetstaket är i vissaavseenden redan nått - kommer det att få allvarliga effekter för trafikerarnasmöjligheter att sätta in nya flighter och därmed skapa bättre kommunikationerför landets ytterregioner. Tanken på det centrala navet var bärande vidsammanförandet av allt flyg till - vi som var motståndareunderskattade den, så ärlig kan jag vara att jagerkänner det. Det skulle vara förödande från regional utgångspunkt, omdiskussionen om skulle förstöra den fina utveckling som inrikesflygethar fått uppleva. Moderatpolitik för regional utveckling är också en skogs- och jordbrukspolitik,grundad på respekten för enskild äganderätt och öppenhet för en successivöversyn av nuvarande ytterst komplicerade och för näringen besvärandedetaljreglering på nästan alla områden, vilken hämmar enskilda initiativ i nyabanor fill gagn för landsbygdens utveckling. Moderatpolitik för regional utveckling är en konstruktiv energi- och miljöpolitik, somtillförsäkrar landets alla delar tillgång till energi till ett rimligt pris ochpå ett miljövänligt sätt utan att alltmer förbränna fossila bränslen. Vidareger denna politik med miljöavgifter och miljörabatter oss möjlighet att sättaregionala gränsvärden ufifrån skiftande miljöbelastning och . Det är ett brett spektrum av ämnes- och politikområden som ingår i enmoderat politik för regional utveckling - något annat än s-märkt paketpolitik.Det är en politik som ger hela en chans att leva bättre. 59 (): Regionalpolitiken skall öka den enskildes möjligheter att fritt väljaarbete och bostadsort och åstadkomma en mer ekonomisk, social och kulturellstandard för landets olika delar. -konstaterade att de regionala problemen tycks varapå väg att förvärras. Sedan socialdemokraterna övertog regeringsmakten harnettoutflyttningen från skogslänen uppgått till totalt drygt 11 000 personer.Under samma tid har inflyttningsöverskottet till de tre storstadsregionernauppgått till 40 000 personer. I genomsnitt har de 15 avfolkningslänen förlorat25 personer per dag. skedde ingen förändring. Denregionala problembilden har förvärrats, regionala insatser är inte längre ettbehov enbart för och glesbygdslän som . krävs även insatseri såväl Bergslagen som sydöstra inkl. och flera andra delar avvårt land. Densenaste fiden har vi fått erfara hur olika näringar ute i landet sviktar.Gruvnäringen dras fortfarande med stora problem. Den oro som människorna iKiruna känner för sin framtid måste tas på största allvar. Stora bekymmer har idagarna uppstått i , där tappade order ställer etthundratal man utan arbete. Detta är några exempel på att stora problem kvarstårute i olika regioner. Självfalletär dessa drabbade människor glada, om industriministern "tar tomteluvanpå" och kommer med någon form av paket, men ytterst handlar det om enlångsiktig regionalpolitik, byggd på orternas egna förutsättningar. Industriministernspåstående i går, att inflyttningen till inte längre sker från övrigadelar av landet utan består av invandring, får nog tas med en nypa salt. BoFinnkvists glättade bild av utvecklingen i förvånar mig något, men jaggratulerar gärna både honom och andre vice talmannen om är på positivväg. Attvända en så djupgående trend som avfolkningen av stora delar av vårt land skerinte i en handvändning. Till detta krävs handlingskraft och tålmodigt arbete.Frågan är : Finns denna handlingskraft hos regeringen? Folkpartietensamt krävde en ny regionalpolifisk utredning under vårriksdagen. En enigriksdag ställde sig bakom det kravet. utredning lyckades aldrig kommafram fill några förslag om förenklingar i stödsystemet trots att det ingick somen viktig del i direkfiven. Denregionalpolitiska utredningen måste utgå från de följder som den tekniskautvecklingen skapar. Frågor om service, forskning, teknikspridning,kommunikationer, kuhur och rekrytering av kvalificerad arbetskraft utanförstorstäderna måste få sin lösning. Hurskall samarbetet mellan de regionala högskolorna och universiteten ske, hurskall kommunikationerna utformas, hur skall medflyttandefrågorna lösas närkvalificerad arbetskraft rekryteras? Frågorna är många. utredning måste också diskutera hur såväl offentliga som privata tjänster skallinrymmas inom regionalpolitiken. Trotsatt en enig riksdag har ställt sig bakom krav samt att mängder avviktiga frågor inte belystes utredning dröjer industriministern meddirektiven.