prot · GB09103 · 1987-12-31 00:00:00 — Detta var alltsåbakgrunden till förslaget om målsägandebiträde. Vi har utvidgat delen del, menmenaratt vi i det första skedet inte kan ta alla de fall som i och för sig kanleda till besvärliga processer. När vi har gjort en utvärdering är det möjligtatt vi kommer att fundera över utvidgningar. Några motioner av det slag som talar föregentligen har inte väckts, såvitt jag käriner till, med anledning avpropositionen. Det hade kanske varit lättare att diskutera frågan i utskottetom det hade funnits sådana. 1987/88:10319 april 1988 Om rättsskyddet för barn i äktenskap mellan svenskar ochinvandrare 10BRITTA BJELLE (fp): Justitieministern visade en uppgiveninställning i sitt svar på mina frågor. Om jag börjar med de åtgärder sominterpellationssvaret hänvisar till, så sägs där uttryckligen att åtgärder harvidtagits, men dessa kan tydligen inte redovisas under en interpellationsdebatti . Eftersom åtgärderna omnämndes i justitieministerns svar, hade detvarit rimligt att få reda på vad som låg bakom. Även när det sedan gäller ifrågavarande lands lagstiftninghade justitieministern en väldigt uppgiven inställning, som gick ut på att maninte kan göra någonting åt lagstiftning, och när barnet väl är iTunisien skall den tunisiska lagstiftningen råda. Jag trodde att vi skulle slåvakt om vår lagstiftning, våra svenska medborgare, våra barn och våra kvinnor.Då gäller det att vi i har en lagstiftning som förhindrar attbarnkidnappning kan äga rum, som förhindrar atf kvinnor som har barn i Sverigehamnar i en sådan situation att de fråntas sina barn, utan att de får möjlighetatt vara med och påverka vare sig umgängesrätt eller någonting annat. Meninnebörden i det som justitieministern sade var ungefär att våra ambassader utei världen inte skall medverka aktivt i detta. I stället skall man söka hjälpvia utländska advokater och när det inte är tillräckligt, skall inteambassaderna ställa upp fullt ut. Då det gäller målsägandebiträde är det klart att anfall ärbästa försvar i alla lägen. Det är justitieministern som framlagt ett förslagrörande målsägandebiträde som enbart handlar om de kvinnor som utsätts försexuella brott. Prot.1987/88:103 19apriM988 Om rättsskyddet för barn i äktenskap mellan svenskar ochinvandrare är denförsta att tycka att det är riktigt att dessa kvinnor får stöd av ett juridisktbiträde. Men de kvinnor som förlorar sina barn och sedan skall sitta mitt emotden man som har gjort dem och barnen så illa befinner sig också i en pressadsituation, vilket inte framgår av justitieministerns svar. Jag tycker att ensådan attityd är förvånande. Jag vädjar till justitieministern, som ändå harmakten i dessa frågor, att se till att de berörda kvinnorna får rätt tillmålsägandebiträde. Saken har nämligen prövats vid Stockholmstingsrätt i ett mål som gällde rättshjälp. Vid det tillfället sade tingsrättennej till rättshjälp när det gällde brottmålsdelen. Beträffande förslaget om målsägandebiträde ärdet på det sättet att regeringen har lagt fram en proposition, och den rörinte, som påstår, enbart de sexuella brotten, utan den har, somjag sade, utvidgats från lagförslaget. Om hade varit inne här i kammaren tidigarenär jag debatterade med , hade hon kunnat höra som handlade om att del inte bara är regeringen som har förslagsrätt,utan det gäller även för riksdagsledamöterna. De har haftmöjlighet att framlägga förslag i form av motioner angående just dessa frågor. Det är inte bara frågan om målsägandebiträde som avgör hursituationen blir vid en domstolsprövning i en process. Allmänt sett har ocksååklagaren möjlighet att gå in som stöd till målsägaren. Som jag sade iinterpellationssvaret anser jag att det är självklart att åklagaren i sådanahär mål aktivt spelar den rollen. Jag är inte alls uppgiven när det gäller förhällandet iandra länder. Det finns ingen anledning för oss, varken påjustitiedepartementet eller inom utrikesförvaltningen, att inta någon uppgivenståndpunkt. Men vi måste använda de internationella spelreglerna. I harvi våra uppfattningar om förhållandet mellan män och kvinnor, och dessauppfattningar skiljer sig ganska mycket från andra länders. Vi har ocksä vårauppfattningar om barns förhällande till föräldrarna. I internationellasammanhang skall vi driva vår linje och försöka få fram konventioner somreglerar förhållandet mellan familjemedlemmar, när det handlar om människor meddubbla medborgarskap eller medborgarskap i olika länder. Det är den naturligavägen. När det sedan uppstår situationer då ländernas olikalagstiftning står emot varandra, som så ofta är fallet, måste vi finna andrametoder. Om vi skall kunna vara framgångsrika och kunna lösa problemen medhänsyn till barnens bästa, måste vi välja metoder som inte innebär att vialltid sätter oss på andra länder. Jag tror att man faktiskt når störreframgång på det sättet. I det aktuella fallet som gäller vet jag från både ambassadens och sida har gjort väldigaansträngningar. Jag vet också att man ibland har väntat på reaktioner från deinblandade parterna. Det är på det sättet att det som skrivs itidningsartiklar i innehåller hela sanningen. Det kan ha hänt endel annat bakom kulisserna, som inte går att redovisa i talarstol. 12BRITTA BJELLE (fp): Jag förstår av justifieministerns inlägg, attnär jag nu motionerar under den allmänna motionstiden, kan jag motse ettjakande svar frän socialdemokratin när det gäller de här kvinnornas rätt att fämålsägandebiträde. Det var ju tacknämligt. När det sedan gäller målen kan man konstatera attjustitieministern menar att det är åklagaren som skall stödja kvinnorna iprocessen. Min uppfattning är att åklagarens första syfte är att drivabrottmålet. Att det dessutom skiille firinas utrymrrie för att aktivt hjälpa enkvinna som har en så utsatt posifion som det här är fråga öm anser jag iriteexisterar för åklagare . Man behöver bara läsa tidningarna för att sevilken kris som är på väg att drabba åklagarväsendet. Man har ju inte ens folkså att det räcker till det allmänna utredningsarbetet vid domstolarna. o. m. varit nödvändigt att ställa in mål. Att det då skulle finnas kraftatt särskilt engagera sig för målsägandena verkar inte vara realistiskt. Det som justitieministern sade om inställningen till andraländer och internationellt arbete är naturligtvis riktigt, men först bör vi välskydda våra svenska medborgare mot att utsättas för sådant som det här är frågaom. Det är det första. Det andra är att vi när problemen uppstått givetvisskall arbeta internatioriellt. Men här har jag inte fått reda på vilkaåtgärdersom faktiskt har vidtagits. Beträffande fallet kan jag sägaatt jag har talat med advokat om vad som har häntoch vilka åtgärder som har vidtagits, om vem som har ringt till honom resp.barnen. Såvitt jag förstår har det inte alls förekommit någonting som har gåttut på att verkligen bidra till att barnen kommer hem. Om rättsskyddet för barn i äktenskap mellan svenskar ochinvandrare Det är många sidospår som här kommer in ibilden. Men det är faktiskt inte så att vi inställer några mål här i landet pägrund av att det inte finns åklagare tillgängliga. Det är helt andra skäl som finnsbakom det. har ställt en interpellation tillutrikesminister om det tunisiska fallet. kommeratt få svar och av svaret kommer säkert att framgå, precis somutav den bakgrundsinformation som jag har sett, att man har gjort insatser frånsåväl sida som ambassadens sida för att i det här falletstödja modern. Jag skulle önska att det vore möjligt att, som BrittaBjelle säger, förhindra att den här sortens barnkidnappningar inträffar. Men yivet att dessa förekommer och det tyvärr inte bara i , utan ocksä i mångaandra länder. Vi kan önska att vi skulle kunna utforma lagstiftningen ochregelsystemen, så att vi kan skydda enskilda människor från bortrövande avbarn. Men tyvärr är det pä det sättet att det här rör sig om människor somkanske har helt andra utgångspunkter när det gäller att se till vem som barnetmår bäst av att vara hos. Det finns kanske inget mer uppslitande änfamiljestrider av det här slaget. Barnen är de som far mest illa, och det ärutifrån barnets bästa som vi måste agera, vare sig vi gör det viainternationella konventioner eller via och ambassadernamed alla de möjligheter som vi där har. Prot.1987/88:103 vice talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad. 4§ Anmäldes och bordlades Förslag 1987/88:18 revisorers förslag angåendekostnaderna vid statens invandrarverks flyktingförläggningar 5§ Anmäldes och bordlades 1987/88:12 om anslag till allmän kulturverksamhetm. 1987/88:100 delvis) 1987/88:13 om anslag tillmuseer och utställningar (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:14 om anslag till teater, dans och musik,bibliotek, bild och form samt arkiv (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:15 om anslag till forsknings- ochutvecklingsinsatser inom kulturområdet (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:17 om anslag till internationelltkulturellt samarbete (prop. 1987/88:100 delvis) 1987/88:19 om anslag tillkyrkliga ändamål, m. m. 1987/88:100 delvis) 6§ Meddelande om interpellation Meddelades att följande interpellation framställts den 19 aprU 1987/88:234 av MarianneAndersson (c) till socialministern om arbetet inom föropinion mot alkohol och narkotika (BOMAN-gruppen): tillsatte regeringen beredningsgruppenför opinion mot alkohol och narkotika - den s. k. BOMAN-gruppen, som lyderdirekt under alkohol- öch , vars ordförande är ordförande i beredningsgruppen; Enligt regeringens beslutspromemoriavar syftet att "pä nytt lyfta fram alkoholproblemen" och"åstadkomma en positiv utveckling avseende alkoholkonsumtionen, inte minstbland ungdomar". BOMAN-gruppenskulle "se över samt intensifiera och utvecklade opinionsbildande insatserna". Meningen var att BOMAN-gruppen genom sittarbete skulle medverka till en brytning av den nuvarande trenden avseendealkoholkonsumtion och förstärka insatserna mot drogmissbruket. Regeringen hadehöga ambitioner och ville att BOMAN-gruppen skulle se över det nuvarandeinformafions- och upplysnings- och den övrigaopinionsbildningen avseende alkohol- och droganvändning samt bedömamöjligheterna till en effekfivisering av samverkan och samordning mellan olikamyndigheter och organisationer. Detbetonades också att BOMAN-gruppen skulle genomföra sitt arbete med storskyndsamhet och avsluta det . Denstipulerade tiden för BOMAN-gruppen är ute , och man kan medrätta fråga sig vad som hänt med de högtflygande ambitionerna. Har t. ex.ungdomens alkoholproblem lyfts fram på nytt eller har gruppen lyckats åstadkommaen förändring av konsumtionsutvecklingen eller konsumtionstrenderna? Dethar varit skrämmande tyst om både alkohol- och och omBOMAN-gruppen. De synbara bevisen på BOMAN-gruppens existens är högstobetydliga - ja, nästan fjuttiga om man utgår frän uppdraget. Gruppen harvisserligen lyckats samla nästan alla ungdomsorganisationer kring ett upprop,som dock är så självklart till sitt innehåll och sin andemening att det blirintetsägande och till intet förpliktigande. Vidare har man genomfört enannonskampanj med avsändaren "För minskat supande". Annonserna harsäkert inte varit till skada - frågan är i stället, har de varit till någonavgörande nytta? ordnade gruppen en sammankomst här i kammaren,där några av oss fick tillfälle att träffa ungdomar från olika organisationer.Det var förvisso trevligt, men knappast så mycket mer. Motbakgrund av det jag här sagt om BOMAN-gruppens uppdrag och det sätt på vilketjag kunnat ta del av deras arbete samt det faktum att det på många häll isamhället - bland organisationer, kamratgrupper och även inom näringslivet -initieras nya alternativa och drogfria aktiviteter, så vill jag ställa följandefrågor till socialministern; När och hur kommerBOMAN-gruppens arbete att redovisas? När kommer man att presentera vad mangjort, och vilka konkreta effekter har det haft? Hur skall gruppens arbeteutvärderas och av vilka? Varför har inte BOMAN-gruppenreagerat och agerat i viktiga alkohol-poUtiska frågor som införandet avlätt-lättvinet eller sambandet mellan pris och konsumtionsutvecklingen ellerdet alltmer utbredda kravet på samma åldersgräns för utskänkning pä restaurangsom för inköp på Systembolaget? Hur avser socialministern attSverige skall kunna sänka sin totala alkoholkonsumtion i enlighet med WHO-mälen? 1987/88:103 7§ Meddelande om frågor .. , , ' ~ ~ Meddelades att följandefrågor framställts 1987/88:450av () till socialministern om särskilda åtgärder, för vissaHIV-smittade: De insatser som görs för HIV-smittadei vårt landhar kritiserats för att vara alltför begränsade. Krav har därvid framförts ombetydligt förbättrade ekonomiska, rättsliga, sociala och personliga insatserför dem som utan egen förskyllan drabbats av HIV-smitta vid allmänna sjukhus.Patientförsäkringar har enligt kritikerna inte behandlat dessa fall medtillräckligt allvar. Inte heller har de HIV-smittadés organisation bidrag. I anlednirig härav får jagfråga socialministern: Vilka åtgärder är regeringen beredd att vidta föratt. förbättra de genom blodtransfusion HIV-smittades situation? 1987/88:451av (vpk) till utbildningsministern om finansieringen av långsiktigforskning: En betydande del av forskningen i vårt land skerinom de enormt vinstrika privatföretagen. Obalansen mellan samhällsfinansieradoch privatfinan-sierad forskning tenderar att öka. Det äi- allvarligt bl. a.därför att de privata företagen i stor utsträckning enbart satsar på forskningsom på kort sikt kan ge,utdelning i ökade vinster. Problemetillustreras utmärkt av att största läkemedelsfö retag, , nu inställer aidsforskningen med den uttryckliga motiveringen att den inte anses vara kommersiellt lönsarn. Det visar att den privata läkemedelsindustrin inte är intresserad av att bidra till att bekämpa en av vår tids värsta farsoter. Motdenna bakgrund vUl jag ställa,följande fråga till utbildningsminister : Ärufbildningsmiriistern beredd att medverka till att ökade resurser förs överfrån industrin för ätt bekosta långsiktig samhällsfinansierad forskning? 1987/88:452 av BertdMåbrink (vpk) till utrikesministern om åtgärder mot visst slags terrorism: Ett brutalt mord har utförts mot en av PLO;sframstående ledare. Allt talar för att detta mord har utförts av den israeliskaunderrättelsetjänsten. Detta är en statsterroristisk handling som skarpt måstefördömas, en handling som dessutom skedde i ett annat land. Jag vill frågautrikesministern; Vilka internationella initiativ avser regeringen taför att fördöma denna form av statsterrorism? 1987/88:453 av BirgittaRydle (m) till statsrådet om kursplanen i svenska förgrundskolan: föreslår i den nya kursplanen isvenska för att huvudmomentet "Språken i de nordiskaländerna" utgår. Eftersom detta förslag uppenbarligen motverkarNordiska rådets intentioner för ett närmande och en större förståelse mellande nordiska länderna vill jag fråga om statsrådet avser att vidta någraåtgärder. 1987/88:454äv () till statsrådet om behandlingen avöveraktiva barn: I radioprogrammet uttalade programledaren beträffande s. k. överaktiva barn:"Det enda som är klart bevisat är att medicinsk behandling medcentralstimulantia, alltså amfetamin och Ritalina, har klart positivaeffekter." Iprogrammet medverkade också barnpsykiatern . Ett av hans inlägglöd: "Man kan säga att inom hela barnpsykofarmakologin, och jag skullevilja säga hela barnfarmakologin, finns det inget medel som är såväldokumenterat positivt och förhållandevis ofarligt." Med anledning av dessauttalanden vill jag fråga: Anser skolministern att droger skall kunna användasför att lugna överaktiva skolbarn, och om inte, vilka åtgärder kanskolministern tänka sig att vidta för att förhindra att så sker? 1987/88:455 av (vpk) till arbetsmarknadsministern om arbetslösheten bland skådespelare: a. på grund av åtstramningar inom kultursektornhar arbetslösheten bland skådespelarna ökat. Enligt hararbetslösheten fyr-dubblats . Defria teatergrupperna svarar för cirka en tredjedel av teaterutbudet. Mångaengagemang för de fria grupperna har förmedlats genom Teatercentrum, somhaftettblygsamt anslag för denna verksamhet genom AMS. Detta anslag har beskurits,vilket kan försvåra förmedlingsverksamheten via Teatercentrum och därmedytterligare öka arbetslösheten. Motdenna bakgrund vill jag ställa följande fråga till arbetsmarknadsministern: Är arbetsmarknadsministern beredd att vidtaåtgärder som kan minska arbetslösheten bland skådespelarna? 1987/88:456av () till finansministern om folkpensionärernas extra avdragvid inkomsttaxeringen: I min interpellation 1987/88:140 och i minmotion 1987/88:Sk309 visade jag att folkpensionärer med låg pensionmen med vissa besparingar kan drabbas av orimliga marginaleffekter, , och om hänsyn även tas till KBT , eftersom extra avdrag reduceraspå 1987/88:103 grundav både ökande inkomst - över folkpension och pensionstillskott - och Imotionen begärde jag bl. a. att reduceringen av det extra avdraget pä grund avförmögenhet skulle avskaffas fr.o.m. innevarande inkomstår. Motsvarande frågaställde jag under interpellationsdebatten och fick dånegativt svar av finansministern. I radioprogrammet den 13januari uttalade sig däremot statssekreterare posifivt omjust detta krav. Den14 april avslog riksdagsmajoriteten, dvs. socialdemokrater och folkpartister,mitt motionsyrkande och detta utan att begära något förslag frän regeringen.För att löftet om nämnda skattereform skall infrias synes nu - sedanriksdagen avslagit motionen - ett regeringsförslag fordras. Jag vill därförfråga finansministern: Kommerregeringen att framlägga förslag för om avskaffande fr. o. m.innevarande inkomstår av reduceringen av folkpensionärernas extra avdrag pågrund av förmögenhet? 8 § Kammaren åtskildes .