prot · GB0931 · 1987-12-31 00:00:00 — Hälsan är ganska ojämlik och vi vet attvissa grupper har mycket större behov av sjukvård än andra. Därför kan reformentyvärr inte genomföras på det enkla sätt här har sagt. Jagundrar om han vågar gå fill sina gamla vänner inom handikapprörelsen och sägaatt han vill förbättra tandvårdsförsäkringen - det tycker nog alla är bra.Därefter måste han lägga till att det är de handikappade som skall betaladetta. Det skall bli dyrare när man går till doktorn och när man äter medicin. Så skallvi finansiera en ny tandvårdsförsäkring. Jag tror det blir ganska svårt attförklara det. 173 (vpk): envisas med att tala omnågot som jag aldrig har nämnt. talar hon om bra tandvård. Hon får det attlåta som om jag skulle vilja ta pengar från tandvårdsförsäkringen. Jag haraldrig sagt det. När hon har läst vår motion har hon fått det till att vi talarom olika sorters tandproteser. Vad vi talar om är kostnaderna. Jag har motionenframför mig, men jag tror inte jag behöver läsa ur den. Vi talar omtandvårdskostnader och vad en protes ungefärligt kan kosta för en pensionäreller en låginkomsttagare. En protes kostar mycket pengar. Slutklämmen är: Hurmycket skulle det här kosta? Vi vet inget om kostnaden . Jag tycker vi skulle kunnavara överens om att det skulle vara intressant för alla att få veta det,oavsett vad vi tycker om tandproteser. När vi,sedan får reda på kostnaderna kanvi diskutera de olika sorterna av tandproteser. Alla de tandproteser somMargareta räknar upp kan vara bra. Men jag är inte intresserad avtandproteser i sig utan av kostnaderna för dem. Jag har inte heller kritiseratsjälva tandvårdsförsäkringen. En bra tandvård skall vi ha, och det är vi överens om. Meni detta fall gäller det en grupp människor som inte har några tänder och som avolika skäl kanske behöver hjälp. Det kan gälla äldre som behöver tandprotesereftersom det har kunnat konstateras att har man inte bra tandproteser kan maninte äta näringsriktig mat och då får man bristsjukdomar. Därför tycker vi detär så oerhört viktigt att vi kan genomföra denna reform. Men vi har sagt att vi vill ha reda på vad det kostar. Närvi ville införa kostnadsfria tandproteser fick vi kritik för att det var fördyrt. Då sade vi att vi återkommer och begär en utredning. är en utredningtydligen för dyr. Jag förstår inte det. Att utreda en sak behöver väl i och försig inte kosta några pengar. Men genom en utredning får man ju ett underlag attgå efter, och det tror jag skulle vara av intresse för många fler än mig i denhär kammaren. 174KARIN (): Visst tar vi i regionalpolitiken på allvar. När det gäller läkarförsörj ningen finns det ingen etableringskontrolli stödområdena. Jag anser inte heller att det finns något behov av etableringskontrollför tandläkare i stödområdena. Jag tror inte att tandläkare, om det skulle blifri etableringsrätt i , skulle rusa hit. Även som tandläkareär man mån om att kunna leva på sitt arbete. Om tandläkarna fick frietableringsrätt kanske det skulle medföra en del etableringar ute istödområdena. Det är vad slåss för när det gällertandläkarförsörj-ningen. verkar helt klar över vad en utredningom en förändrad tandvårdsförsäkring skulle leda fill. Men vi i är intelika klara över vad resultatet skulle bli. Vi vill faktiskt ha frågan utredd ivederböriig ordning och sedan få ta ställning till vad utredningen har kommitfram fill. Det tycker jag också att socialdemokraterna skulle ha råd att ställaupp på. 175 (): visade några siffror på hur många som går fillfolktandvården och hur många som går till privata tandläkare. Jag tvivlar intepå siffrorna, jag tror på att de är riktiga. Jag skulle vilja ställa någrafrågor i samband med dessa siffror. TrorMargareta - eftersom hon är så rädd att släppa etableringskontrollen -att de privata tandläkarna, om de blev fler, skulle "äta upp"folktandvården? nämnde i sitt anförande att tandvården blivit så mycket bättre sedantandvårdsförsäkringen infördes. Tror hon att kvaliteten på lagningarna ochtandvården över huvud taget skulle bli sämre om etableringskontrollensläpptes? Vadskall vi göra med dem som utbildats till tandläkare och som inte får plats inomlandstingen? Landstingen har bevisligen inte plats att ta emot alla. Vore detinte bra att få en liten rotafion på tandläkarna? De som har jobbat ifolktandvården och gärna skulle vilja öppna egen praktik borde fåmöjlighet att göra det. Därmed skulle landstingen kunna ta emot de nyutbildadetandläkarna och ge dem en fortsatt god utbildning hos de duktiga tandläkarna ifolktandvården. 176 (): Jag tycker det är grinigt av att fördjupa sig idetaljkritik av det som skall utredas när någon föreslår en utredning. Vi vetju inte vad utredningen kan komma fram fill när den skall undersöka möjlighetenatt inordna tandvårdsförsäkringen i sjukförsäkringssystemet. Blir det så orimligaeffekter, att handikappade människor aldrig får råd att gå fill doktorn, kommerjag också att utan ringaste tvekan rösta emot förslaget. Men vi vet inte.Varför är man så rädd för att försöka ta reda på något? utgår ifrån, som en självklarhet, att i varje fall jag och minapartivänner aldrig kan tänka oss att satsa några nya friska pengar. Men 1973var det bara som var beredda att satsa de mycket stora belopp somdet skulle ha kostat att höja kompensafionsnivån från första kronan från 50fill . Vi var också beredda att finansiera det hela med de iytterligare arbetsgivaravgifter som behövdes för ändamålet. Varför inteåtminstone ha en liten förhoppning om att vi kanske skulle kunna höja oss tilldenna väldiga nivå en gång till om det skulle bli aktuellt? Verklighetenär inte riktigt sådan som beskriver den. Utslaget över helalivet är det väl ändå så att de som ständigt går till doktörn och ständigt gårtill tandläkaren är i princip lika många och är i stori sett samma personer.Det är inte heller alltid så allvarliga ting det handlar om när vi går tilldoktorn. Vi kan ju gå med en snuva eller ett skärsår i fingret, och det är välinte värre än att ha trasiga tänder. Jag tycker inte man skall sätta det enamot det andra. Som antydde finns det faktiskt etthögkostnadsskydd både för sjukvården och med en annan konstruktion förtandvården. Omvi skulle använda samma högkostnadsskydd över hela fältet, behöver det absolutinte innebära någon försvagning. De som är - som det tyvärr brukar heta -storkonsumenter av sjukvård skulle rimligen inte alls beröras av förslaget, eftersom deredan har nått upp till högkostnadsskyddsgränsen, och där kommer de att förbli. Anf.177 (): Vad gäller inställning, , kan vi bara havåra olika uppfattningar om vad som skulle hända, men mycket av de siffror somvi har talar för att utvecklingen skulle bli sådan att fler tandläkareskulle söka sig fill storstäderna, om fri etableringsrätt infördes. Varförskulle tandläkare resonera på annat sätt än andra grupper i samhället gör justnu? Jaghörde på nyheterna att föreslår höjningar av arbetsgivaravgifteroch liknande för för att förhindra folk att etablera sig här.Varför har man då den här inställningen på tandvårdsområdet? Närdet sedan gäller vpk:s inställning till proteserna kan jag ansluta mig fillmycket av det som säger. Inom ramen för de kostnader som vi har kan naturligtvis förändringar i systemet göras, och det är också sådantsom man studerar i . Men några dramafiska förbättringar kanman knappast göra utan att nya pengar filiförs. KenthSkårvik frågar om fler privattandläkare skulle vara ett hot mot folktandvårdenvid ett frisläppande av etableringsrätten. Nej, vad jag menar är att vi kanförmodligen konstatera att kostnaderna för tandvårdsförsäkringen skuUe ökaganska betydligt, om vi avskaffade de regler som vi har. Då skullekostnaderna bli högre, men vi skulle ändå inte nå de grupper som inte nåsav tandvården. De som redan går fill tandläkaren skulle efterfråga ytteriigaretandvård. Det visar all den stafistik som vi har. Då får vi ökadekostnader utan att vi når ut till de grupper som mest behöver det. Vidarefrågar om kvaliteten på något sätt skulle vara sämre i privattandvården.Det har jag aldrig påstått. Däremot finns det indikationer på att tänder iblandlagas fastän de inte behöver lagas. Det finns något som heter initialkaries,och det finns i det sammanhanget olika uppfattningar om när man skall laga och inteskall laga. a. en färsk undersökning från som visar attdär man har lagt ut barntandvården på privattandläkarna, vilket man i vissutsträckning gör i detta landsting, behandlas varje barn betydligt längre ochmed fler åtgärder i privattandvården än i folktandvården, utan att det finnsnågra speciella orsaker till det. Man måste fråga sig vad som ligger bakomdetta. Ingen kan säga vad som är den exakta orsaken, men det finns mångaindikationer på en risk för en "övervård". KenthSkårvik frågar: Vad skall man göra med alla dem som vi har utbildat? Men detfinns ingen arbetslöshet bland tandläkarna. En sådan fanns för ett par årsedan, men det gäller inte . NilsCarlshamre menade att jag är grinig och detaljrik. Jag tror inte att jag ärspeciellt grinig av mig, utan jag läser bara innantill i vad som står ihandlingarna, och av dem framgår att den begärda förbättringen avtandvårdsförsäkringen skall betalas genom höjda avgifter inom sjukvården. NilsCarlshamre säger så försåtUgt och vänligt från kammarens talarstol att man visst kan tänka sigatt filiföra nya pengar, men hur kommer det sig då att man inte skriver det isin motion och inte en rad om det i sin reservation 5? Anf.178 (): använde ett lustigt uttryck. Hon sade; Man "kanförmodligen konstatera" att tandvården skulle bli dyrare, om vi inte hadenågon etableringsbegränsning. Det kan man inte alls. Man kan aldrig"förmodUgen konstatera" någonfing som helst - antingen kan mankonstatera eller också inte konstatera. Jagtycker allteftersom kvällen lider att vad har sagt här, frånförsta ordet tiU det sista, är just förmodanden. Även när hon har att bemötahårda fakta svarar hon med förmodanden. Anf.179 (): Jag tänkte säga praktiskt taget detsamma. Jag tycker att det har varitfråga om förmodanden här . Man lämnar inte några exakta uppgifter.Det har i och för sig nämnts en hel del siffror, men vi har ju inte haft någonmöjUghet att kontrollera dem. Detgavs vidare sken av att det, om vi får fler privattandläkare, skulle bU fleronödiga tandlagningar. Om jag känner svenskarna rätt, går de flesta av dem intetill tandläkaren för skojs skull utan därför att man har behov av lagningar.Man låter inte någon laga tänder i onödan. Rädslan för tandläkare är i mångafall stor, och man gör inget onödigt. Jagtror över huvud taget inte att det är någon risk för överbehandling i det härsammanhanget utan menar att vi gott kan släppa etableringskontrollen och låtade tandläkare som är utbildade själva bestämma vad de viU syssla med somtandläkare. Vi kan också låta människorna välja, var de än bor i ,huruvida de vill gå till en privat tandläkare eller till folktandvården. Anf.180 (): sade att jag kom med grinig detaljkritik. Jagtyckte att han närmast lät som en svensklärare som rättade en skrivning. Hanmenade att jag uttryckte mig något ogrammafikaliskt när jag använde orden"förmodligen konstatera". BådeNils Carlshamre och säger att jag bara förmodar när jag bemöterhårda fakta. All stafistik som vi har fillgång tiU - och det är ganska mycket -visar att man inte automafiskt når ut tiU fler grupper bara därför att man ökart. Vad som händer i , och är istället att den grupp som redan går fill tandläkaren ökar sintandvårdskonsumtion. Det beror i sin tur inte automatiskt på att manefterfrågar mera tandvård, utan det är i stället uppenbarligen så att man ökarsin konsumfion, om det blir fler tandläkare att välja bland. Då har vifortfarande kvar den stora utanförstående gruppen, som vi inte når ochsom vi inte nådde 1973. Det måste vara vårt syfte att se till att de som i daginte har en god tandvård skall få en sådan. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) Prot.1987/88:31 20 § Föredrogs 25november 1987 socialutskottets betänkande Uppföljning av handlingsprogram i handikappfrågor 1987/88:3 om uppföljning avhandlingsprogram i handikappfrågor (skr. 1986/87:161). Uppföyninjg av handlingsprogram i handikappfrågor 181BLENDA LITTMARCK (m): har fått att behandlaregeringens skrivelse om uppföljning av handlingsprogrammet i handikappfrågor.Moderata sam-Ungspartiet har i detta sammanhang avgivit en reservation, som jaghärmed yrkar bifall till. Programmet togs fram av en borgerlig regering och medNils Carlshamre soin ordförande i programutskottet. Samtliga partier var företrädda,och alla parfierna står eniga bakom programmet. Detta är vikfigt för att målen,de handikappades fulla delakfighet och integritet i samhället, verkligen skalluppnås. Den socialdernokratiska regering som tillträde efter 1982års val kunde emellertid inte avhålla sig från att sätta borgerlighetens godavilja och ärliga uppsåt i fråga när programmet formellt delgavs genomen regeringsskrivelse . Från borgerlig sida beklagar vi detta, dels därför att ettsådant beteende försämrar möjligheterna att genomföra programmet, dels därföratt det var så uppenbart orättvist med hänsyn till den kraftiga satsning som deborgerliga regeringarna gjorde på handikappoUfikens område. Vi vill , utan att frondera och ifrågasätta regeringensoch regeringspartiets goda vilja, peka på några åtgärder som vi från moderatsida föreslagit i , som vi anser vara väsentliga som ett led i strävandenaatt fullfölja handikapprogrammet, och som inte finns med i regeringsskrivelsen. Vi vill erinra om att en god och lätt tillgänglig hälso-och sjukvård är viktig inte minst för den som är handikappad. Vi anser attriktlinjerna för HS 90 tar för Uten hänsyn till detta. En utbyggd primärvårdskall enligt riktlinjerna ta en så stor del av resursutrymmet för den samladehälso- och sjukvården i anspråk att bl. a. de handikappades möjligheter att fåtillgång till en god sjukhusvård riskerar att försämras. Riktlinjerna bördärför revideras. Alltför många människor i vårt land fråntas rätten tillrehabilitering. Det finns fortfarande inom långvården över 400 personer under65 år som inte har någon möjUghet fill rehabilitering. De förvägras möjlighetenatt leva ett eget liv i eget hem och i gemenskap med andra - tvärtemot vadsocialtjänstlagen föreskriver. Parallellt med de handikappades allt större svårigheteratt komma ut i arbetslivet har förtidspensioneringarna ökat kraftigt. Dennatrend måste brytas. Förtidspension bör komma i fråga endast när alla tänkbaravägar till arbete prövats. Förtidspension innebär för den enskilde passivitetoch isolering, för samhället slöseri med knappa ekonomiska resurser. Möjligheternaatt föra över medel från socialförsäkringssystemet till rehabiliteringsinsatseroch lönebidrag bör utredas. Vi har i det sammanhanget tidigare föreslagit atten kontaktman skall kämpa för den enskilde och hjälpa honom fram blandmyndigheter och hela den snårskog av byråkrati som kan hindra honom. I en motion tog vi upp detta och visadesamtidigt att det knappast kan vara ekonomiska överväganden som hindrarrehabiliteringen. Låt oss säga att en person förtidspensioneras vid . Hanuppbär enbart i pension fram till ungefär 2 milj. kr. En kraftfullinsats före pensionsbeslutet skulle kosta mycket, mycket mindre och dessutom geden handikappade vad han mest åtrår - ett självständigt liv och en plats därhan kan göra en meningsfull insats i samhället, till gagn för honom själv ochför samhället. Något har gjorts genom lönebidrag och introduktionsstöd m.m., men inte på långt när tillräckligt, och de handikappade själva uttryckerockså sin sorg över detta. har vi att avvakta rehabiliteringsutredningen,och stora förhoppningar har fästs vid den. Beträffande löneWdraget påtalar de handikappadesorganisationer det orimliga i att det finns ett tak för antalet nyanställningarhos allmännyttiga organisationer. Det är självklart att de handikappade vill fåbort detta tak, men de har inte fått något gehör hos regeringen. Ett av de stora bekymren är frågan om de tekniskahjälpmedlen. Hjälpmedlen står numera under huvudmannaskap, menregering och riksdag kan ändå inte frånsäga sig det yttersta ansvaret.Landsfingen gör nu på många håll nedskärningar, men på fel sätt. När de bordeskära i byråkrafin, skär de i stället på vårdsidan, vilket bl. a. drabbar dehandikappade. Det kan t. ex. hända att en handikappad får vänta påreparation av en rullstol. En omprioritering är nödvändig. Det är också möjligtatt staten måste vara beredd att höja sin hjälpmedelsersättning tilllandstingen. De nya datorhjälpmedlen är ofta dyra, men de kan innebärabörjan till ett nytt liv för många gravt handikappade. Det är inte längretekniken som sätter gränserna för vad som är möjligt. Ingenfunktionsnedsättning är egentligen så allvarlig att den inte kan kompenseraseller lindras. En blind kan "läsa" tidningar och böcker, en helttalskadad kan samtala med sin omgivning, en totalförlamad kan sköta ettkvalificerat arbete. Detta är bara några exempel på vad som blir möjligt om dennya tekniken ställs till förfogande. Varför inte satsa djärvt och fritt? Varfinns alla dagstidningar på kassett? Bilstödet till handikappade har utretts grundligt i ettpar omgångar, men ännu föreligger inget förslag, vilket vi beklagar med hänsynfill den känsla av frihet och oberoende som innehavet av en egen anpassad bilskulle ge den enskilde handikappade. Riksfärdtjänsten har heller inte blivit vad man hoppades.Den störs nu av en omfattande byråkrati, lång oviss väntan på biljetter ochbesked och -enligt de handikappades egna organisationer - förnedrande bemötandeoch ofta total avsaknad av service. Den nu pågående avinstitutionaliseringen, dvs.utflyttningen av mentalsjuka, gamla och förståndshandikappade till ett s. k.eget boende kommer att ställa oerhörda krav på bostadsbyggande, hemtjänst,hemsjukvård och boendeservice över huvud tåget. Inom moderata samlingsparfiethar vi varnat för en nedläggning av institutioner och platserinnan Uppföljning av handlingsprogram i handikappfrågor Uppföljningav handlingsprogram i handikappfrågor tillfredsställandebostäder och adekvat omvårdnad kan erbjudas dem som flyttar ut.Äldreberedningen beräknade för sin del behovet till 100 000 nya, mindrelägenheter för de äldre. Det är uppenbart att detta kommer att fördröja egetboende för många handikappade. Allt har inte fått rum i vår reservation till detta betänkande, mendessa och många andra frågor och problem som rör de handikappade har sedanlänge sysselsatt oss i moderata samlingspartiet. För dagen får vi nöja oss medatt yrka bifall till reservation 1. Men vi återkommer i arbetet på etthandikappanpassat samhälle. I detta anförandeinstämde och (båda m). 182 (): Vi talar gärna om handikappade som en grupp människor som behöver stödav olika slag. Jag tycker det är viktigt att ha i minnet att det finns mångaoUka typer av handikapp och också olika orsaker till handikappet. En del ärfödda med ett handikapp, andra drabbas av olycka eller sjukdom som förorsakarfunktionsnedsättningar. Förhållandena kan ändras från dag till dag. Det ärdärför viktigt att behandla människor med funktionshinder som individer och setill varje persons speciella behov. Handungsprogrammetför handikappfrågor, som behandlas här , anger som en vägledande principatt handikappade har rätt till levnadsförhållanden som är likvärdiga med andramänniskors. Alla parfier har ställt sig bakom detta program. Folkpartietbeklagar att förverkligandet går långsamt och delar inte den syn påutvecklingen som regeringen redovisar i sin skrivelse. Ivår handikappmotion, som avlämnades under allmänna motionstiden ,föreslog vi en hel del förbättringar, varav några vunnit gillande.Men tyvärr har de flesta förslagen blivit avslagna. har också i enrapport uppmärksammat situafionen för familjer med svårt handikappadebarn. Närjag är ute och talar med människor som är berörda av handikappfrågor, är detnågra områden som alltid tas fram, nämligen färdtjänst och sysselsättning. Vianser att det är katastrof när människor blir arbetslösa t. ex. på grund avföretagsnedläggningar eller personalminskningar av andra orsaker. Det är likastor katastrof för en handikappad att inte ha ett arbete. Skillnaden är baraden att de handikappade aldrig har någon möjlighet att konkurrera påarbetsmarknaden. BengtLindqvist sade att det är oacceptabelt att mer än 2 000 ungahandikappade förtidspensioneras . Det håller folkparfiet med om. MenBengt visste inte hur man skall komma till rätta med dessa problem.Han hoppades att rehabiliteringsberedningen skall kunna lämna förslag . Folkparfiethar redan lämnat förslag i motioner till , men socialdemokraterna haravvisat dem. Vi anser t. ex. att resurser skall föras över frånsocialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Vi vill ha flerlönebidragsanställningar och också ändrade regler. Det särskilda lönebidraget trappas ner enligt dagensregler. Vi anser att det borde få utgå permanent med det högre beloppet fillgravt handikappade, som annars inte kan få någon sysselsättning. Man skulleockså kunna ändra så att ett lågt lönebidrag utgår från början och sedantrappas upp, om den handikappade blir sämre. är en handikappad med lönebidragsanställning närmastlivegen om han vill fortsätta arbeta. En handikappad skall vara tacksam för attha fått en anställning. Men det kan finnas skäl till att man behöver bytaarbetsplats. Att genomföra våra förslag kostar enligt vår uppfattninginte något för samhället. Kontot för förtidspensionering är obegränsat. Allahandikappade som inte får arbete måste få pension. En grupp som har det svårare än andra på arbetsmarknadenär de psykiskt. har föreslagit att särskildakontaktpersoner skall utses av länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar.Förutsättningen för de utvecklingsstörda att tillgodogöra sigarbetsförmedlingens service torde öka väsentligt om det finns personer som harkunskaper om deras situation. Under rubriken kritiserar handikapprådetanpassningen eller snarare den uteblivna anpassningen av kollektivtrafiken.När SJ beställer nya järnvägsvagnar, anses det uppenbarligen att bredaredörrar och trappsteg är tillräckligt. Man gör alltså ingenting för attunderlätta för rullstolsburna eller andra rörelsehindrade att ta sig in itågen. Utvecklingen av färdtjänst och riksfärdtjänst är beroendeav hur handikappanpassningen av de kollekfiva färdmedlen utformas. utgårfärdtjänsten som bistånd enligt socialtjänstlagen. Folkparfiet anser att denbör byggas upp som en del av kollektivtrafiken och ge samma service som den. Men det stora problemet är kanske ändå riksfärdtjänsten.Det kan inte anses rimligt att man måste beställa sin resa föreavresedagen. En person som bor i , varifrån jag kommer, och vill åkatill , ca , för att hälsa på en vän eller gå på bio i enkväll kan inte göra det. Alla resor utanför kommungränsen måste beställas treveckor i förväg. Det blev en viss förändring i beställningsförfarandet ,men av någon anledning har det trots detta inte blivit bra. Jag hoppas attrutinerna kommer att ses över. påpekar också i sin skrivelse att stödettill familjer med handikappade barn behöver förbättras - ett krav somfolkpartiet också stöder i sin , som jag nämndetidigare. Ett gammalt folkpartikrav som tillgodosetts är kravet på enfjärdedels vårdbidrag. Men kravet på en annan för barnfamiljerna mycketväsentlig punkt har tyvärr avstyrkts, och det är slopandet avsextiodagarsgränsen för tillfälUg föräldrapenning för vård av sjukt handikappatbarn. Det är ytterst få familjer det handlar om, men för dem skulle en sådanreform ha en oerhörd betydelse. Kostnaden för denna reform är obetydUg. Dentorde inte heller leda till ökad frånvaro, eftersom ändå alltid någon måste taledigt för att ta hand om sjuka barn. Ytterligare problem uppstår när barnet fyllt . Då harföräldern över huvud taget inte rätt till ledighet, än mindre rätt tillersättning. Uppföljning av handlingsprogram i handikappfrågor 11 protokoll 1987/88:31 Uppföljningav handlingsprogram i handikappfrågor problem måste också få ensnar lösning.