prot · GB09130 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi talade ju om i utskottet att man då harmöjlighet atf fillgodose krav som ställs från oUka håll och atf vi tycker affdef är angeläget att oUka ämnen kan ge meritpoäng. Men detta gäller alltsåfristående kurser. Sammanfattningsviskan jag säga att utskottets avslag på dessa propåer om specialkurserna iiiöm kost och konsumtion'mera är ohka proceduravslag än 18 något slags sakavslag. Jag får nöja mig meddetta, herr talman, eftersom taletiden är slut. Jag yrkar avslag påsamtliga reservationer och bifall fill utskottets hemställan i allaavseenden. Anf.12 () replik: skoleutbildning Jag vill göra några kommentarer till mycket intressantaanförande. har, som han berättade, liksom jag erfarenhet av arbete somuniversitetslärare. Hans erfarenheter daterar sig och, om jagförstått honom rätt, fram till 70-falet. Mina daterar sig från tiden före70-talet och fram fill dags dato. Jag är alltså alltjämt aktiv yrkesutövare idetta hänseende. menar att man alltid har krifisérat de studerande för deras brist påkunskaper, och def är nog rikfigt. Så har nog alltid skett, i större ellermindre utsträckning. Men man kan också konstatera atl vi framför allt har fåttväldigt heterogena grupper. Jag har själv kunnat konstatera aft def, tyvärr,inte minst är fråga om en bristande förmåga att skriva svenska, vilket kommerfill uttryck bl.a. i uppsatsarbeten som, är rätt bristfälliga. Menman måste också beakta den omständigheten atl vi nu inte kan kräva attlitteratur skall läsas på andra språk än svenska och engelska. kundeman ju kräva atf litteratur också skulle läsas på tyska och franska. Ja, det hettefaktiskt : Franska må kunna utbytas mot spanska. Men det gårinte längre, tyvärr. Självfalletskall fria och självständiga universitet vara oberoende inte bara gentemotstatsmakten utan också gentemot andra makter som vill påtrycka dem sinaintressen. Naturligtvishar helt rätt i aff universitet och högskolor har haft ochfortfarande har en yrkesutbildarroll. Just är dock universitetenoch högskolorna av oerhört stor betydelse som självständiga opinionsbildare. Defhar kanske också blivit en av de främsta uppgifterna för dessa. Närdef gäller risken att blir isolerat i framfiden menade vi nog hade en överdrivet pessimistisk uppfattning. Jag vill då bara erinraom, och det har ett direkt samband med det som vi diskuterar här , attsvenska studerande eventuellt infe kommer aft betraktas som kompetenta atfstudera vid ufiändskt universitet. I utskottet tog vi upp bl. a. den frågan. Iseptember fördes nämligen en diskussion i 'i regi,om jag minns rätt, och då kom man bl. a. fram till att man eventuellt måsteställa förkunskapskrav beträffande svenska studerande. Man hänvisade då fillvåra alltför generösa tillträdesregler. Självfalletär den sociala snedrekryteringen ett problem. Men vi menar atf det inte är ettmål för högskolepolifiken atf ha en rekrytering som innebär all så många sommöjligt skäll antas. Det kan inte vara högskolepolitikens mål. . Däremot är detett nödvändigt instrument. Givetvis bör man sträva efter atl på olika sätt -genom skallepolitiken och lönepolitiken - se lill atl vi får studerande som härde bästa förutsättningarna att studera. 1987/88:130 Anf. 13 () replik: sade att förslag om skärpta m. till hög skoleutbildning behörighetskrav leder tillatt det skapas återvändsgränder- en term som ofta används i den här debatten.För del förnekar jag bestämt att vi vill ha några återvändsgränderi utbildningssystemet. Vi betonar ju att det är den antagandeutbildningsinstansen som i högre grad skall avgöra vilka som skall studera där.Låt mig uttrycka mig så här: Vilka som skall läsa på gymnasiet är egentligeninte problem, och vilka som skall läsa på högskolan är egentligeninte gymnasiets problem. Med den grundsynen har vi förordat att antagningsprovskall spela en större roll. Dessutom anser vi att den person som känner att haneller hon har ofillräcklig utbildning skall ha goda möjligheter att kompletteradenna, t. ex. inom den kommunala vuxenutbildningen eller på annat sätt. Vidareär vi överens - jag vill framhålla att har drivit den frågan - omatt yrkeslinjerna i många fall skall förlängas till . Jagmenar således att den person som har gått på en tvåårig gymnasielinje och somvill börja studera på högskolan ingalunda befinner sig i en återvändsgränd ivårt system. I stället kan han eller hon välja mellan att antingen kompletterasina förkunskaper och söka in på betyg eller komplettera sina förkunskaper, omdetta behövs, och därefter avlägga ett antagningsprov. Attden här frågan över huvud taget är aktuell - att vi från många håll förordarskärpta behörighetskrav, även om vi har litet olika modeller- beror ju på attdet niimera är ganska väl dokumenterat att det uppstår rätt stora problem, bådeför individer och för högskolan, genom att så många tas in med otillräckligaförkunskaper. Internt i diskuterade vi mycket varianten att krävahögre betyg i svenska och engelska. Att vi valde att inte göra det berorframför allt på den skeptiska inställning vi har till det nuvarandebetygssystemet. Därvidlag kan jag helt instämma i vad sade i sittförsta anförande. Det måste till en förändring av det nuvarande betygssystemet.I avvaktan på det har vi bedömt att huvudprincipen om genomgången treåriggymnasieskola är en bättre metod om man vill skärpa behörighetsvillkoren. 14 () replik: Först en liten kommentar till och om huruvida det var bättre . Min minnesbild från att ha variticke högskolelärare men väl student är attdet egentligenvar en chimär att man av studenterna skulle kunna kräva något annat främmandespråk än engelska. Även om det förekom kurslitteratur på andra språk, var detingen som tvingades att ta till den. Jag tror alltså att det inte har förändratsså förfärligt mycket . Sedannågra reflexioner kring frågan om den sociala snedrekryteringen. Def är självklart att det måste vara ett övergripande samhällsmål att se fillaft man får studerande från olika sociala skikt i samhället. Det avgörande skall vara den enskildes faktiska möjligheter att tillgodogöra sig studierna och ägna sig åt den typ av yrkesverksamhet som de leder fram till. 20 Däremot kan vi inte se att det är motiverat attallmänt sett sänka kravnivån för att på det sättet nånya grupper. Det är detta som gör aff vi har tagit ställning för att man förstuderande från tvååriga linjer skall kräva minst betyget 3 i engelska ochsvenska. Vi anser nämligen detta vara en förutsättning för att de på ettmeningsfullt sätt skall kunna tillgodogöra sig studierna. Den som har sämreförkunskaper än så, luras in i en studiesituation som han eller hon har mycketsvårt att klara av. Vi har också föreslagit att den som inte har betyget 3skall kunna få kompletteringsutbildning. Enligt vår mening gör man dessa ungamänniskor en otjänst genom aft öppna dörren till högskolestudier som de intehar förkunskaper för. NärLars säger att man kan ha det här kravet som ett särskiltbehörighetsvillkor för olika utbildningar, vill jag bara fråga: Vilka högskoleutbildningarkräver inte hyfsade kunskaper i svenska och engelska? Finns det alltså någrahögskoleutbildningar där man inte skulle ha detta som ett särskiltbehörighetsvillkor? Enligt vår uppfattning krävs dessa kunskaper oavsett vilkenhögskoleutbildning man väljer. Iövrigt skulle jag vilja säga aff den viktigaste åtgärden för att motverka densociala snedrekryteringen är att sfimulera och göra det intressant för så mångasom möjligt att välja högre utbildning genom ett gott studiesfödssy-stem. Defsystem som har beslutat om fyller tyvärr inte det kravel. Man måsteockså ha så hög kvalitet i ungdomsutbildningen att den ger en god grund. Mentyvärr finns det väl en del atf anmärka också därvidlag. 15 () replik: Först vill jag säga till att jag tycker att def är braatt vi får höra att också vill värna högskolan emot alla andramakter, inte bara statsmakten. NärBirger Hagård tar exemplet med språk, måste jag göra samma reflexion som PärGranstedt, att man och 60-talet nog generellt endast kunde begäraatt de studerande skulle kunna läsa engelska - även om det fanns vissaundantag. Kurslitteratur på franska, utom kanske just i franska språket ochangränsande språk, var ganska unikt, och motsvarande förhållande gällde t. o.m. Om det fanns formella krav eller anspråk i detta avseende, så var detnog svårt att realiter se till atf det fungerade. Det är bra atf moderaternaanser att den sociala snedrekryteringen är ett problem. Vi har nog Utet olikauppfattningar om på vilket sätt det skall lösas. menar att det intealls går att använda antagningssystemet för det ändamålet. Vi menar att def påmarginalen finns möjligheter atf göra detta. Låtmig sedan säga några ord till . Jag talade om att folkpartietsförslag kan skapa återvändsgränder. Qm man säger aft genomgången treåriggymnasieutbildning skall krävas för allmän behörighet, har man ju gränsat av grupp gymnasieelever. Då måste det väl ändå vara rimligt att man väljerden andra vägen och säger att den som har en tvåårig gymnasieutbildning kankomplettera i enlighet med särskilda behörighetsvillkor för de utbildningardär det är befogat. Denna senare lösning måste vara den vettigare, om man villhjälpa till att vidga rekryteringen. Denantagande myndigheten skall ha mer att säga fill om, sade . Ja,det tycker vi också, och jag ser ingen skillnad mellan oss Prot, 1987/88:130 därvidlag.Man kan visserligen diskutera om den avlämnande skolan skall få ägain någonfing - och det kan kanske ibland vara berättigat. \ inte att vi har några delade meningar i detavseendet. m. tillhög- g p, .,1 . många tas in med otillräckliga förkunskaper. Ja, def är möjligt atf en del tas inmed otillräckUga förkunskaper. Men då ankommer def på antagningsmyndigheternaatt korrigera detta. Om erfarenheten visar aft def infe fungerar kanmyndigheterna göra detta genom att justera de särskilda behörighetskraven. Desärskilda behörighetskraven är ju fill för detta. Då de meddelas av enmyndighet, går det ganska smidigt aft ändra dem. Anf.16 () replik: På förekommen anledning vill jag erinra om att det i varje fall på50-talet för högre i betyg i ämnet historia krävdes att man hade minst två avkulfurspråken rejjresenterade i sin kurslitteratur. Samma sak gällde för övrigti statskunskap, för två betyg och högre. Det var nödvändigt, vill jag erinramig, atf läsa bl.a. om statsskick på franska. Det var bara atf sättasig ned och genomlida detta - som det kanske innebar för en hel del. Densociala snedrekryteringen ser vi kanske framför allt som ett problem på grundav alla de begåvningar som på det sättet går förlorade för landet, och kanskeockså för forskningen. Det krävs i det här sammanhanget någonting av en morot,och den moroten består naturligtvis främst i atf det är lönsamt all ägna sig åthögre utbildning. Självfallet kommer också bieffekter med i def sammanhanget:Men vi kan ju nu tala om för alla arbetslösa humanister hur skönt det är fördem att ha fått sin humanistiska utbildning och hur litet det egentligenbetyder för dem att de inte kan få ett arbete. Jag tror inte atl de är sålättövertygade om sin speciellt gynnade situation, utan jag tror nog atf devill ha någonting betydligt mera substantiellt. Och del får vi väl se till attde också får i fortsättningen. Anf.17 () replik: Det är ju intressant atf yrkeslivserfarenhefer åberopas så fiifigt i endebatt som delvis handlar om atf minska yrkeslivserfarenheternas betydelse vidantagning till högskolan. Attjag begärde ordet berodde egentligen på att jag vill göra klart hur det är medden allmänna behörigheten för dem som har genomgått tvåårig gymnasieskola. Vårsyn är ju alt sådana personer självfallet skall vara berättigade att genomgåantagningsprov. Och om det i del antagningsprovet visar sig att de harfillräckliga förkunskaper, då skall de vara berättigade atf studera vidhögskolan. Vårt system är alltså infe någon återvändsgränd. Anf.18 () replik: Till attbörja med vill jag säga aff jag är glad över aft instämmer i detjag sade om språkkraven. läste jag för min delhistoria i slutet av 60-talef. Jag vill poängtera alt det då inte fanns några krav påall man skulle ha kunskaper i andra språk än Detta kan inte skyllas på vare sig , nyaantagningsreg- ler eller någonfing annat.Jag har haft förmånen att genomgå folkskola, realskola och gymnasieskolanslafinlinje. Detsamma gällde på den fiden naturligtvis mina jämnåriga. Dennuvarande utvecklingen är beklaglig, men den daterar sig fillbaka redan tillden gamla skolans dagar. Nukanske det är vikfigare att diskutera om vi kan höja språknivån igen, så attkrav fakfiskt kan ställas på mer än ett språk. Jag har sedermera med storbehållning läst litteratur på såväl franska som tyska. Jag tror att det ärviktigt och mycket värdefullt att kunna vidga sig utöver det engelskaspråkområdet. Jagär litet förvånad över inställning, att särskild behörighetskall gälla i stället för vårt krav på minst betyget 3 för den som hargenomgått tvåårig gymnasieutbildning. Jag skulle konkret vilja fråga LarsGustafsson: I vilka högskoleutbildningar har man inte anledning atf krävarimligt goda förkunskaper i svenska och engelska? Finns def någon utbildning iSveriges högskola där man kan vara rent ut sagt ganska svag i engelska ochsvenska men ändå tillfredsställande klara utbildningen samt den yrkesverksamhetsom utbildningen skall leda fram fill? Att införa dessa krav den här vägen,genom särskild behörighet, ser jag som helt otillfredsställande, såvida maninte tänker införa dem som särskild behörighet på alla högskoleutbildningar.Men då är det ju ingen idé att använda metoden särskild behörighet. Då bördetta vara ett allmänt behörighetskrav, precis som vi har föreslagit. Anf.19 () replik: Det är klart, , att vidgade möjligheter att ordnaantagningsprov minskar antalet återvändsgränder. Dä är det bara att anmäla sigfill prov, och ingen frågar efter vilken bakgrund man har. Icke förty tas intealla in efter genomgångna prov, utan en del tas fortfarande in på betyg. Därförspelar den modell man väljer för aft bestämma de allmänna och särskildabehörighetskraven fortfarande en roll. Ostridigt innebär en höjning av deallmänna behörighetskraven en höjning av "ribban": Om man däremotlägger de allmänna behörighetskraven något lägre och därtill läggersärskildabehörighetskrav, anpassas kraven efter de utbildningar det gäller. Det tyckervi är ett smidigare system. TillBirger Hagård vill jag bara säga att våra åsikter om hur man skall fackla densociala snedrekryteringen just i antagningssammanhang är olika. Vianser faktiskt att antagningsreglerna har en viss inverkan på rekryteringentill högskolan. I det avseendet kvarstår våra delade meningar. Jaghar inte framför mig uppgifterna om just de utbildningar för vilka det angesvilket betyg man skall ha i engelska och svenska för behörighet. Men minminnesbild är att def finns utbildningar inom högskolan där det infe ställskrav på betyget 3 i svenska och engelska. Det kanske kan vara ett memento föratt inte göra de höjningar som innebär aff kraven för allmän behörighet höjs. Jagnöjer mig med dessa kommentarer. Jag vill avslutningsvis bara säga att motivetför att diskutera antagningssystemet kopplat fill den sociala snedrekryteringeninte är en önskan aft sänka kravnivån, utan atf def är andra motiv som Uggerbakom. 20 (): I denna ärendebehandling ingår en mofion där jag uppmärksammar deläkarstuderandes lämplighet eller olämplighef för läkaryrket. I betänkandet kanman på s. 21 läsa: "I motion 1987/88:Ub20 (m) föreslås att sökande tiUläkarutbildning skaU genomgå en särskild lämplighetsprövning." Mofionenbehandlas fillsammans med flera andra mofioner. Utskottet säger i en mening:"Det kan också finnas anledning att söka metoder för att förhindra attpersoner som är direkt olämpliga för visst yrke fas in till utbildningen." Det,herr talman, är precis vad jag tycker. Men sedan gömmer sig utskottet bakom enform av försöksverksamhet som sägs pågå, Def hela utmynnar i intet. Jag kan ialla fall inte beteckna utskottets behandling av den här motionen som särskilttillfredsstäUande. Ändåfinns det, herr talman, faktiska exempel i , som borde stämma filleftertanke. Jag hävdar att speciella krav bör stäUas på en läkare, inte baravad gäUer intellekt och begåvning i största allmänhet. En läkare bör också varalämplig för sitt yrke. Detta kan visserligen sägas om många yrkesutövare. Utgångspunktenför antagning fill viss yrkesutbildning måste rimligen vara lämplighet. Sådanaprov förekommer för exempelvis dem som söker utbildning till pilot inomflygvapnet, till lokförare vid SJ, till polisman, tiU officerare, ja, t. o. m.till journalist. Det häpnadsväckande är atf sökande till läkarutbildning inteblir föremål för egentliga lämplighetsprov; inte i . Ändå blir tusentalsoch åter tusentals människor, i egenskap av patienter, beroende äv en läkaresyrkesutövning. Faktumär aft vem som helst i vårt land med mycket höga gymnasiebetyg, i vissa fallmed hjälp av yrkeserfarenheter, kan få studera till läkare. Om vederbörandeexempelvis är gravt kriminellt belastad, har missbruksproblem eller redan ärförtidspensionerad på grund av schizofreni spelar ingen roll. Vill man ge exempel på den problemafik som jag har tagit upp i minmotion, för def är en problematik, kan man peka på diverse avslöjanden i dens.k. styckmordsrättegången, som börjar för . Det finns personlighetsabnormitetersom infe passar in i läkaryrket. Man måste fråga sig om infe samhället börskydda, sina invånare genom särskild observans vid antagning avläkarstuderande. En läkare skall inte bara ställa diagnos, ge terapi och draslutsatser för framliden ål en patient. Läkaren skall också genom läkarintyg påett exakt sätt - det är vårt krav - ge utlåtanden som blir avgörande för attpatienten får ekonomisk, social och medicinsk rättvisa. Omvi vill ha förebilder för lämpUghetsprövning kan vi hämta dem från utlandet,exempelvis , där personliga bedömningar görs efter intervjuer med deutbildningssökande. Bestämda kriterier finns uppställda. Dethögskoleprov som förekommer i vårt land - och vars betydelse framhålles ipropositionen - ger emellertid ingen vägledning beträffande en personslämplighet som läkare. Jagär förvisso inte ensam om den här uppfattningen -naturligtvis inte. Jag skulleavslutningsvis, herr talman, vilja peka på en artikel i den 26mars . Jag skall för tids vinnande inte citera hela artikeln, vilket egenfligen vore berätfigatmed tanke på vad där skrivs. Jag skall begränsa mig till att läsa upp densammanfattning som gör i en ingress. Artikeln är skriven avprofessor och forskningsassistent i . DN:ssammanfattning lyder: "Varken grova våldsbrott eller svåraperson-Ughetsstörningar utgör hinder för antagning till läkarutbildning.Alla som tagit examen får sedan bra jobb. Politikernas fixering vid allas rätttill utbildning gör att pafienterna kommer i kläm. I kläm kommer ocksåvårdorganisationen som helhet, skriver professor ochforskningsassistent ". Jag vill, som det heter, med det anförda framhålla aft det är mycketangeläget att utbildningsutskottet intresserar sig för detta förhållande och istörre utsträckning försöker se till att någonfing sker så atf inte denslapphet - jag betecknar den så - skall fortsätta som har förekommit och somför närvarande förekommer i vårt land fill skillnad från andra länder. 21 (): I anledning av utbildningsutskottets betänkande 1987/88:32 om urvalm.m. fill högskoleutbildning vill jag härmed kommentera den punkt som gällerurvalsregler för folkhögskoleelever som söker högskoleutbildning. Detär visserligen inte vanligt att här i kammaren fa till orda när det föreliggerett enhälligt utskottsbetänkande, men i detta fall är def mofiverat av fleraskäl. Folkhögskolorna och deras elevers möjligheter till fortsatt utbildning ären synnerligen viktig fråga. Det finns skilda uppfattningar i sakfrågan.Ärendet har varit föremål för många turer under behandlingens gång. Motionen1987/88:Ub22 av mig och har fillstyrkts av utskottet, och det ärtacknämligt. Frågan kan dock inte anses slutgilfigt avgjord. Regeringensförslag innebar att en av nu tiUgängliga möjligheter för dessa sökande, dvs.folkhögskoleeleverna, skulle försvinna. Dessutom föreslogs detta i en även förexperter på området mycket "lurig" och därmed oklar formulering.Förslagefs effekter kan dock inte anses oklara. Folkhögskoleelever medgymnasiebakgrund skulle få försämrade möjligheter atf nå högskoleutbildning.Följderna härav måste bU en minskad fotalrekryfering och en ökadsnedrekrytering till folkhögskolorna. kan detta innebära ett hot motskolformens karaktär och ytterst även mot dess existens. Folkpartietsutbildningspolitiska program betonar atf friheten atf få välja skola utifrånindividens egna förutsättningar är viktig. Härav följer att det måste finnas enmångfald olika skolformer. Därför måste man slå vakt även om folkhögskolorna.Vår motion har också denna utgångspunkt. Folkhögskolorna har visat sig varaett mycket bra utbildningsalternativ. Utbildningsidén - som ofta bygger på enkombination av internatboende, folkrörelseanknytning och bildningsfradition -får inte berövas någon del av sin livskraft. Därför måste man visa en generösinställning, bl. a. till elevernas möjligheter att fortsätta med högreutbildning. Utskottetlät sig förhoppningsvis övertygas av vår motion. I vart fall avstyrktespropositionens förslag på denna punkt. Vi noterar med tillfredsställelse attdetta skett i total enighet. ter har alltså givitbakläxa fill sin egen utbildningsminister. Dessutom har hoppat avsin egen partimofion till förmån för vår motion. Allt detta är bra förfolkhögskolorna och för deras elever. Införframtiden kan sägas följande. En särskild folkhögskoleutredning har tillsatts,och den skall behandla bl. a. den nu aktuella urvalsfrågan. Hotet är aUtså inteslutligen avvärjt. Men det enhälliga utskottsbetänkandet borde uppfattas som enklar fingervisning till utredningen om inställning i denna fråga. Avslutningsvisvill jag, herr talman, framföra ett tack för att, utskottet tillstyrkt vårmotion. Förhoppningsvis är detta inte endast ett tillfälligt uppskov, utan ettslutligt stopp för förslag om urvalsregler som utgör ett hot mot folkhögskolansframtid. Anf.22 () replik: Jag vill bara för säkerhets skull notera att det inte är bara BengtHarding och som har mofionerat i denna fråga, utan det harförekommit motioner från flera partier inklusive . Detär viktigt att notera att denna fråga har en bred förankring i flera poUtiskapartier, och det har spelat stor roll för den lyckliga utgången av frågan omintagningsregler för elever i folkhögskolan. Föross i är detta en viktig del i vårt arbete med att minska den socialasnedrekryteringen. Vi tycker att det är viktigt att folkhögskolan finns med somen av vägarna för dem som kanske inte har tillräcklig bakgrund i ungdomsskolanatt ändå kunna skaffa sig det kunskaper som är bra att ha med sig fillhögskolan. Därför har det varit naturligt för oss aft stödja detta krav. 23 () replik: Det är alldeles rikfigt som säger. harockså stött vår linje. I det sammanhanget vill jag också nämna att. även vpkhar gjort det. Jag vet inte om det är sant, men säger att detfinns en bred förankring för de synpunkter som jag här har preciserat.Utskottet far ju inte ställning i sak. Men jag noterar atf ochförhoppningsvis även och vpk har en klar positiv inställning isak. Däremot känner vi inte till inställningen från övriga partier. Anf.24 (): Eftersom denna debatt har hålUt sig på de högre akademiskahöjderna, kan det vara lämpligt aff som sista talare ta upp något som ärrikfigt jordnära. Def handlar om kosfen, som fillgodoser ett av våra mestgrundläggande behov. Hur man mår är ju beroende av vad man äter. Krav somgäller kostkunskap tas upp i reservafion nr 15 vid betänkandet. Utbildningenvad gäller kost- och konsumentkunskap minskar trots aft alla talar om ett ökatutbildningsbehov inom dessa områden. Det är ett förhållande som ter sigorimligt. fanns ett krav på förkunskaper i kostfrågor för sökande tillutbildningar där sådana kunskaper är av stort värde.