prot · GB09115 · 1987-12-31 00:00:00 — yrkenbrottas med stora problem och har svårigheter att överleva. Tyvärrhar socialdemokraterna inte visat någon förståelse för hantverkets främjandeutan avstyrkt folkparfiets yrkande i vår kommittémotion N254. Ett antalreservafioner i betänkandet berör dessa frågor. Slutligen, fru talman,vill jag kort beröra även detaljhandeln. koncentreras näringspolitiken i stor utsträckning till de tillverkandeföretagen. Trots detaljhandelns stora betydelse tilldrar den sig betydligtmindre intresse. Detaljhandeln är den vikfiga länken mellan producent ochkonsument, och handeln har stor betydelse för boende, trafik och kommunikationer,turism m.m. Kort sagt - detaljhandeln är viktig för alla människor i vårt land.Även här måste vi slå vakt om den fria konkurrensen. Alltför storablockbildningar kan minska detaljhandelns möjlighet att differentiera varuutbudetoch kan leda till dyrare varor för konsumenten. Detmåste bli stopp för prisstopp. Erfarenheter tyder på att långvarig användningav prisstopp liksom prisförhandlingar med enskilda företag och branscher intehar någon återhållande effekt på prisstegringstakten. Defria affärstiderna måste behållas. Extraprissystemet bör få finnas kvar, ochdessutom vore det värdefullt om kommunerna uppmärksammades på värdet av ettblandat butikssystem i citydelarna. De små och mer oansenliga butikerna är ettviktigt komplement till de stora kedjebutikerna och varuhusen. Med det sagda vill jag yrka bifall till betänkandets 24 reservationersom biträds av folkparfiets företrädare i utskottet. 98 (): Först vill jag beklaga att näringsutskottets betänkande omnäringspolitik tycks ha blivit ett restärende i kammaren. Det har flyttats iflera dagar och blivit ett kvällsärende. Jag tycker att detta är synd, och jagtycker också att det är synd att man från departementets sida inte visarnäringspolitiken större intresse än att man kan utebli från kammarensbehandling av näringspolitiken. Målet för riäringspolitikeh måste, enligtcenterpartiets uppfattning, vara ett starkt näringsliv som ger hög sysselsättning,anställningstrygghet och resurser för välfärdsutveckling över hela landet. Detbehövs en kraftfull satsning pä nyetablering och den mindre företagsamhetenför att balansera det ökade beroendet av svenska storföretag ochinternationella företag. De mindre och medelstora företagen måste främjas iförhållande till de stora för att ett fungerande näringsUv över hela landetskall kunna upprätthållas. Åtgärderför att stimulera nyföretagandet måste ingå som en viktig del inäringspolitiken. Detsvenska näringslivet präglas av en utveckling mot starkägarkoncentration, ökad internationalisering och fortsatt strukturomvandling.Det påverkar den regionala utvecklingen och därmed också balansen mellan olikaregioner i landet. Desenaste åren har ett stort antal företag, ofta familjeföretag, köpts upp avstörre företag eller olika former av investmentbolag. Sedan det s.k. börsraset ioktober 1987 har ett trettiotal stora och 8 protokoll 1987/88:115 uppmärksammade företagsköpgenornförts i värt land. Svenska börsnoterade företag har helt eller delvisköpt andra företag för totalt ca . Den här fusionsgaloppenmåste hejdas, herr talman! Socialdemokraternas politik har skapatförutsättningar för dagens fusionsväg i svenskt näringsliv. Den tredje vägensekonomiska polifik ökar maktkoncentrationen i samhället, den minskarkonkurrensen på marknaden och gynnar snabba klipp framför hårt industrielltarbete. Löntagarfonder och en femte AP-fond är också exempel på inslag inäringspoHtiken som är negativa. PK-bankensköp av är ytterligare ett anmärkningsvärt ochmycket uppmärksammat exempel . Den affären, herr talman, ökarmaktkoncentrationen ytterhgare. Regeringens stöd till köp avCarnegie är anmärkningsvärd från många olika utgångspunkter. , häckladesocialdemokrafin frårt talarstolar runt om i landet de s. k. finansvalparna. Den2 maj gör socialdemokraterna storaffärer för att etablera sig i samma kretsaroch medverka till fortsatta fusioner. Jag tycker att avståndet mellan ord ochhandling är långt, och jag vill fråga hur han känner sig i denhär situationen. Centerpartietkräver att regeringen stoppar affären mellan och Carnegie.Centerpartiet har i många olika sammanhang aktualiserat kampen motmaktkoncentrationen och har aktivt arbetat för att främja ett spritt ägandeframför institutionellt offentligt ägande och stark privat maktkoncentration.Det är viktigt att betona detta , då vi upplever attkoncentrationen ökar. Utmärkandeför företagsköpen är att det ofta rört sig om storaaffärer. Enbart MoDo:s oUka företagsförvärv uppgår till ca . Storaföretagsförvärv och fusioner leder till att det bildas nya ochförstärkta maktsfärer inom näringslivet. Inomdessa maktsfärer kontrollerar ett begränsat antal personer och stora aktieägareflera andra företag, strategiska produktionsresurser och tusentals anställda. Denstarka koncentrationsutvecklingen inom skogsindustrin torde till icke ringa delha som. främsta syfte att genom kartellbildning kunna pressa virkespriserna iinköpsledet. Det finns alltid motiv bakom de olika fusionerna. Storföretagensuppköp av andra företag leder också ofta fill att stora företagskonglomerat bildas, där en rad olika produkter och verksamhetsin riktningar, ingår. Detär anmärkningsvärt att socialdemokraterna stillatigande suttit och åsett denökade koncentrationen. Jagvill fråga , socialdemokraternas företrädare: Vad beror det påatt ni socialdemokrater sfillatigande accepterar den kraftigt ökade koncentrationeni näringslivet? Tillkomstenav löntagarfonderna är till stor nackdel för en positiv näririgslivsutveckling.Löntagarfondssystemet innebär en omfattande överföring av kapital fränsmåföretag till stora och börsnoterade företag. innebär det också kapitalöverföring från glesbygdsregionertill expansiva regioner. Den ökande internationaliseringen av svenskt näringslivkommer stegvis att förändra villkoren för svensk industri. För att balansera beroendet av några stora och starktutlandsorienterade företag är det viktigt att få en positivsmåföretagsutveckling. Ett nätverk av småföretag behövs. Detta gäller inteminst i regioner där de stora svenska exportföretagen är lokaliserade. Detgäller också i områden som har ett ensidigt näringsliv - ofta med staten somägare. Regeringsskiftet 1976 innebar att socialdemokraternaskoncentrationsin-riktade näringspolitik ersattes med ett nytt synsätt.Småföretagens utveckling prioriterades och gavs en central roll.Näringspolitiken i sin helhet fick en decentralistisk inriktning. Den centerledda regeringen lade 1977 fram det förstasamlade utvecklingsprogrammet för de mindre företagen. De regionalautvecklingsfonderna inrättades. Insatserna mot krångel, byråkrati och onödigauppgiftskrav påbörjades. Kapitalbeskattningen lindrades genom en lägre skatt påarbetande kapital i företag. När socialdemokraterna återkom till regeringsmakten 1982innebar det en återgång fill den mer koncentrafionsinriktadenäringspolitik som bedrevs . Den ökande maktkoncentrationen inom näringslivet harregeringen inte förmått att bryta. Makt- och ägarkoncentrationen harstimulerats. Detta är en effekt av den tredje vägens ekonomiska politik. Grundläggande för möjligheterna att föra enoffensiv näringspolitik är utformningen av det ekonomiska systemet.Centerpartiet står för en politik fri från såväl socialism som renodladkapitalism. Enligt uppfattning måste grunden för det ekonomiskasystemet vara en marknadsekonomi byggd på socialt och miljömässigtansvarstagande hos individer, intressegrupper och samhälle: Statliga, privataoch kooperativa företag måste finnas samfidigt i samhället. Det behövs en kraftfull satsning på nyetablering och denmindre företagsamheten för att bl. a. balansera det ökade beroendet av svenskainternationella företag. I den nyetableringsprocessen spelar inte minstkvinnorna en betydelsefull roll. Det kvinnliga nyföretagandet har utvecklatspositivt . Åtgärder för att stimulera nyföretagandet måste ingå somen viktig del i näringspolitiken, liksom teknikutvecklingen i landet. ErikHovhammar tog upp detta i sitt anförande, och han betonade också att staten merän mäste satsa på teknikutveckling med inriktning på regional balans.Jag kan instämma i detta. Vi har också undertecknat samma reservation. Jag kanockså instämma i mycket av det som sade om hantverkets betydelsei näringspolitiken. I en offensiv och framtidsinriktad näringspolitik harsmåföretagsamheten en strategisk betydelse för möjligheterna att skapa arbete,utveckla industrier och serviceföretag. Omkring 1 miljon anställda finns i företag med mindre än200 anställda. Ca 350 000 arbetar i företag med mindre än 10 anställda.Egenföretagarna utgör också en stor och viktiggrupp i näringslivet. Dessa företag tillsammans har en avgörande roll förmöjligheterna att skapa tillgång på arbetstillfällen i landets olika delar. Demindre och medelstora företagen måste främjas i förhållande till de stora. Demindre företagen måste få bättre arbetsvillkor. Kort sagt: vill skapaen gräddfil för småföretagen. Demindre företagen svarar ofta för innovationer, teknisk utveckUng och nyaaffärsidéer. bidrar de till att skapa ny sysselsättning. De stora företagendäremot tvingas ofta genom strukturförändringar minska antalet anställda,vilket skapar problem för berörda regioner. Föratt skapa fler jobb är det viktigt att sänka skatten på arbete. För småföretagoch egenföretagare är arbetsgivaravgifterna en tung börda, som förhindrarmöjUgheterna fill utveckling och nya arbetstillfällen. I flera avseenden ärockså avgiftsuttaget orättvist. Denlägre sjukfrånvaron i de mindre företagen motiverar en väsentligt lägresjukförsäkringsavgift. Därför bör sjukförsäkringsavgiften för anstäUda ismåföretag och bland egenföretagare sänkas. Målet bör vara en sänkning med ettbelopp motsvarande av avgiftsuttaget för de första 15anställda. Egenföretagarnasroll i näringslivet är väsentUg. Skatte- och avgiftsuttaget är dock orättvistför denna företagsgrupp. kan inte utnyttjas avden som är egenföretagare. ATP-avgifttas ut på hela lönesumman. Däremot ges ingen pensionspoäng för inkomster underett basbelopp. För många småföretagare innebär detta att de tvingas betalaATP-avgift utan att få någon motsvarande pensionsförmån. Enligt centernsuppfattning är detta förhållande inte fillfredsställande. Föratt skapa ökad rättvisa föreslår vi en ordning där egenföretagare befrias frånarbetsgivaravgifter på inkomster upp fill ett basbelopp. Ikonsekvens med vår syn på löntagarfonderna föreslår vi att den s. k.vinstdelningsskatten avskaffas, likaså den särskilda löntagarfondsavgiften på0,, som är en del av arbetsgivaravgiften - liksom självfallet också att helalöntagarfondssystemet avvecklas. Dagenssystem för företagsbeskattningen är komplicerat och svåröverskådligt, vilket-många småföretagare kan omvittna. Det kräver specialkunskaper i ekonomi ochjuridik, vilket missgynnar småföretagen eftersom de oftast inte har fillgångtill sådan kompetens inom företaget. Dagensskattesystem leder även till stora skillnader i skattebelastning mellan företagi olika branscher, i skilda tillväxtskeden och med varierande storlek. Skattesystemetskapar också skillnader mellan företag med olika lönsamhetsnivåer, skildaägarkategorier och varierande skuldsättning. Detta är ofta till stor nackdelför småföretagare. Demindre företagen beskattas generellt hårdare än de större. De har heller intelika stora möjligheter till överföringar mellan olika bolag och till omfattandebokslutsdispositioner. Normeroch regler som är svåröverskådliga kan bli betungande för småföretagen. Det ärdärför vikfigt att arbetet med avbyråkrafisering och avreglering drivs vidaremed större kraft än . Medhänsyn fill regeringens långsamma agerande på detta område anser vi det varaangeläget med en parlamentarisk återförsäkring, vilket lämpligen kan ske genominrättande av en parlamentarisk delegation med uppgift att följa och påskyndaavregleringsarbetet. Dessutombör det, som föreslagit, ske förenklingar i företagens olika och mångamyndighetskontakter. tvingas en småföretagare till en mängd olika kontaktermed flera olika statliga myndigheter och organ. Detta upplevs som besvärande.Därför bör kontakterna förenklas och förslagsvis endast ske med en lokalsamhällsmyndighet. Stiftelsen Småföretagsfonden inrättades 1984 som en del av löntagarfondssystemet.Från sida konstaterade vi när Stiftelsen Småföretagsfondeninrättades att det endast var ett försök av regeringen att skaffa sig ett aUbihos småföretagarna för införandet av löntagarfonderna. Därför menar vi attStiftelsen bör avskaffas. Somtidigare talare har berört, utgör handeln en viktig del av näringslivet, mendet finns stora behov av och förutsättningar för förnyelse och utveckling inomdagUgvaruhandeln. En fråga som särskilt bör uppmärksammas är möjligheterna förhandeln att tillgodose behovet av service ocksä på andra områden än enbartdagligvarusektorn, delvis efter mönster från andra länder och vad som skerinom t. ex. vissa glesbygdsområden. Därför bör en särskild utredning tillsättasmed uppgift att kartlägga och lägga fram förslag till olika åtgärder förförnyelse av handeln. Detta har föreslagit, och vi har också pekat pådet i en av reservafionerna vid detta betänkande. är en viktig del av näringslivet. För ungdomar som snabbtvill satsa på företagsamhet kan ofta kooperafiva företag vara en brainträdesbiljett. Därför bör - som har mofionerat om-utvecklingsfonderna öka sina insatser för att främja kooperativt företagande.Som föreslagit bör man ocksä öka resurserna för denkooperativa forskningen. Det är viktigt för förnyelsen av näringslivet attskapa alternafiva arbetstillfällen och alternativa företagsformer. Med detta ber jag att få yrka bifall fill de reservationer som centernhar undertecknat i detta betänkande. Underdetta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Anf.99 (vpk): Jag vill först förutskicka att jag kanske måste ta avkammarens tid i anspråk utöver den begärda tiden. Den inriktning som debattenhar fått, mot en maktdebatt, en debaft om demokrafin och en debatt om kapitalismen- eller marknadsekonomin som den kallas - som demokratins främsta garant,kräver ett antal kommentarer. Dem skall jag också göra i samband med mittanförande. Ja, denna något provokativa fråga kan tveklöst ställas omman anser att de bidrag, lån och stöd som ges genom anslag från styrnäringslivet i . Debattenom löntagarfonder och samhällsfonder inom arbetarrörelsen handlade i storutsträckning om makten över jobben, om investeringar, om nyainflytandeformer och delvis om att bryta storfinansens makt. Denna debattförstärktes av insikten om att AP-fondsmedlen ingick som en viktig del i ett samhälleligtkapital av ansenliga dimensioner. Kravet pä nationalise-ring av bankerna restesunder . Drömmen om att det ocksä skulle genomföras en beskattning avvattenkraftsvinsterna, som också skulle filiföras dessa samhällsfonder, gavstöd åt tanken att här skulle läggas grund för en industripolitik inriktad påatt tillfredsställa folkliga behov av varor av hög kvalitet, energisnålasystemlösningar och varor där man redan vid tillverkningsplaneringen säg tillatt råvaror och material kunde återvinnas utan miljöstörningar. Lika självklart uppfattade vi som deltog i denna debattatt en sådan näringspolitik skulle bygga på hög förädling, självständigteknikutveckling och en stark styrning av transporterna sä att miljövänligatransportsystem som tåg och sjöfart skulle ges förtur. Självfallet togs det ocksä för givet att de statsföretagsom redan fanns etablerade inom viktiga sektorer i skulle kunnautnyttjas som motorer i en sådan utveckling. Ingen drömde väl heller om att vi skulleunderordna oss något utländskt teknikembargo eller några inskränkningar irätten till vidare export. har inga ay här nämnda förhoppningar infriats.Näringspolitik handlar om uppbyggandet av en struktur som gynnar företag,vars främsta drivfjäder är vinstmaximering, optimalt utnyttjande avproduktionsmedel och en miljöpolitik där man mer eller mindre motvilligtanpassar sig till de skyddsregler som samhället mäste utarbeta för att någothejda miljöförstöringen. Jag övergår nu till att något kommentera det som har sagtstidigare här i debatten. ansåg att kapitalismen, marknadsekonomin,var djupt demokratisk. Han anförde delvis utvecklingen inom småföretagssektorn,men han gjorde inte någon riktig boskillnad mellan kapitalet över huvud tagetoch småföretagssektorn i denna sin bedömning. Fusionerna och utvecklingen i under senare'år ochäven tidigare utveckling under kapitalismen - redan förutsäg ju enoififattande kapitalkoncentration - har jävat sädana påståenden. Allt färrebestämmer över alltmer av den svenska industripolitiken, den svenskainvesteringspolitiken och den svenska miljöpolitiken så som denna utformas avföretagens verksamhet. Den här utvecklingen förstärks av det nuvarande systemetmed olika röstvärde i fråga om aktierna. Den här utvecklingen förstärks ocksåäv den enorma och ökade kapitaltillgäng som företagen har fått genom den tredjevägens politik med låga nominella löneuttag, som har gett företageri sädana härvinster. Vidare är det helt felaktigt att den offentliga sektornskulle vara ett hinder för kapitalismens utveckling, om man nu inte menar där skulle få nya marknader för sin verksamhet, för sina möjligheter atttjäna ytterligare pengar. 1 en utvecklad kapitalistisk produktion behövs detnämligen en enorm infrastruktur i form av kommunikationssystem, transportmedel,utbildning/skolor, värd, barnomsorg etc. Den här utvecklingen av den offentliga sektorn har garanterat en kunnig, erfarenarbetarstam - detta ord kan lika gärna översättas med tjänstemannastarri ellertjänstekvinnostam, ja, det är bara att välja. Men faktum kvarstår: Det svenskasamhällets utveckling mot service i form av hög utbildning, brakommunikationer, bra telekommunikationer och bra transportlösningar har variten förutsättning för den industriella utvecklingen - och då även för denhögindustriella utvecklingen. Självfallet har också utbildningsväsendet,utbildningssystemen, samma funktion. Alltså: Det finns inga hinder för kapitalet att utvecklasin produkfion, sina vinster etc. på grund av att man har en väl utbyggdoffenfiig sektor. Det enda hindret är att man inte där får en enorm marknad påvilken man kan göra nya profiter. Därför angriper man, naturligtvis, vid varjetillfälle den offentliga sektorn. När det gäller frågan om fondavveckUngen som gång efterannan har tagits upp är det ju så, att löntagarfonderna arbetar på börsensvillkor. Man har vinstmaximeringskrav på sina placeringar. Det har faktisktdelvis också inneburit att fondernas förekornst har trissat upp börsvärdena,därför att man under vissa perioder har varit tvungen att göra riktade köp närdet gäller dessa fonder. Vidare anförde utvecklingen i desocialistiska länderna, deras nya försök att effektivisera sin produktion somett bevis på socialismens ohållbarhet och på att det saknas en marknad. Menteoretiskt är det inte korrekt att resonera som gör. Ävenplanekonomier arbetar ju mot en marknad i planekonomin. Ur dén synpunkten äräven planekonomin en marknadsekonomi, även om man har en planerad produkfion. är ett län där staten äger mycket betydandefillgångar av energi och av icke utnyttjad energi, stålverk, gruvor och vissaföretag. Bristen i strukturen är inte att iden är alltför planerad, att den äralltför centralstyrd, utan bristen är att man har stannat på halva vägen. Istället för att utveckla de här företagen, i stället för att ge demägarfillskott, nya produktprogram och nya utvecklingsincitament har man stannatpå vägen och låtit företagen sakta tyna bort. Man har nämligen inte velat drivaföretagen mot effektiva, bra produktionsanläggningar. Det finns naturligtvis ytterligare saker att nämna. Menjag hävdar bestämt att aktiebolagen inte är några demokratiska institutioner.Ett fåtal människor sitter ju på de dominerande aktieportföljerna istorföretagen. Det sker en enorm kapital- och maktkoncentration i det svenskanäringslivet . Det finns ingen demokratisk utveckling inom det svenskanäringslivet, utan det sker enbart - som sagt - en koncentrafion. Som bekant äröversättningen av ordet demokrati folkmakt, om man nu strikt håller sig fillgrekiskan. Sedan skall jag kommentera de vpk-reservationer somärfogade till detta betänkande. Först gäller det reservation 20 beträffande forskning omkooperativ verksamhet. Vi finner det angeläget att man fortsätter den inleddaforskningen och att den utvecklas. Vidare är det vikfigt att den fär enacceptabel samhällelig finansiering. Regeringen bör lägga fram förslag härorii. Ireservation 33 behandlas frågan om alternativ högteknologi. vänsterpartietkommunisterna anser att frågan om utvecklandet av en alternativ högteknologibör lyftas fram och att denna teknologi bör ges resurser när det gäller attforska och vidareutveckla tekniken i detta sammanhang. Det krävs en samhälleligkraftsamling för att man skall kunna slå vakt om den nationellasjälvständigheten. Ett sådant teknologiprogram kunde inriktas mot miljöteknik,mikroelektronik, optiska datorsystem och teknik för ett större hänsynstagandevad gäller sociala mål. Regeringen bör ges i uppdrag att utforma ett sådantprogram. I reservation 35 framhålls nödvändigheten av att mansatsar på utveckling av skogs- och lantbruksmaskiner. Vi i vpk hävdar att detbehövs utvecklingsinsatser inom detta område. bör ge regeringen iuppdrag att se till att ett program för sådana utvecklingsinsatser tas fram.Jag vill betona att speciellt utvecklingen när det gäller arbetsskador blandskogsarbetarna visar att det behövs ett ganska brett och ergonomiskt riktatprogram i detta avseende. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 20, 33 och 35 samt i övrigt till utskottets hemställan ibetänkandet. 100ERIK HOVHAMMAR (m) replik: , som jag känner rätt väl fränvårt arbete i näringsutskottet, har dokumenterat sig som en mycket renlärigkommunist och förespråkare av planhushållning. Det respekterar jag honom för.Han har den uppfattningen. Jag har den motsatta uppfattningen och kämpar förmarknadsekonomi och fri företagsamhet med allt vad det innebär. Glädjande äratt man i länderna i den kommunistiska världen är litet på glid motmarknadshushållning. Jag nämnde det i mitt förra inlägg, och det verkar som omäven i någon män tog det ad notam. Bonden som vi säg utanförÖstberlin får köra in till staden och sälja sina produkter på torget. Detsammakan hans kollega i göra.- Med fullastade vagnar kom de till stadentidigt . Det gav familjen en extra ekonomisk fördel, som densäkerligen väl behövde. Det enda ekonomiska systern som kan ge medborgarna enekonomisk trygghet under personlig frihet, märk väl under personlig frihet, ärmarknadsekonomin. Det finns inget annat system i världen som kan det. Det ärbara så. Vinster, , är inget fult, för att övergåtill de praktiska synpunkterna. Det är inte fult att tjäna pengar. Det tror jagPaul Lestander gör också. Han har också ett företag, och jag vet att han harrätt mycket mark uppe i nordligaste . Om man skall driva ett företag,antingen det är statligt, kooperativt eller privat, måste det generera en vissvinst. I annat fall går företaget omstyr. Därför är vinsten nödvändig för allaslags företag. Löntagarfonderna skapar inga nya arbetstillfällen. Manhade trött att de skulle starta nya företag, gärna mindre företag,innovationsföretag. Men pengarna placeras i de stora börsnoterade företagen.Det är den nakna sanningen. Därför har detta blivit en stor flop. Det behövs både stora och små företag för utvecklingen.Electrolux t. ex. behöver sina många hundra underleverantörer för att klara attmarknadsföra företaget över hela världen. Vi skall inte dra några gränslinjermellan stora och små företag. Sedan kan det vara riktigt - det kan jagerkänna - att det som har gjorts på vissa håll kanskeinte är i linje med den uppfattning jag företräder. 101 (vpk) replik: Jag skall inte diskutera 'Hovhammarsekonomi från denna talarstol. Jag vägrar lika enständigt att diskutera min egenekonomi här.