prot · GB09127 · 1987-12-31 00:00:00 — Utskottetskriver: "En befolkningsutflyttning från ett antal kommuner av sammastorleksordning som den senaste tioårsperioden är inte tolerabel och bör - omden fortsätter i samma takt - föranleda ytterligare åtgärder." Inomcentern anser vi att det är läge för åtgärder . Enligt vårt sett aft se ärdet dålig ekonomi att vänta tills krisen är ett faktum. Det är ju vad som harhänt i flera av Norrlandsregionerna. Här tvingas man då ta fram åtgärdspaketsom kostar miljarder. Vi har ärenden av det slaget som skall upp fill debattoch beslut i kammaren nästkommande vecka. Sätterman in åtgärder kan man säkert nå positiva resultat med jämförelsevisbegränsade medel. Vi har fått rådet här i kammaren att ge Oss fill tålsoch vänta på den regionalpolitiska utredningen, men jag måste ändå få säga attdef är en klokare politik att bryta en negativ utveckUng. Det handlar omatt slå vakt om och skapa arbetstiUfällen, och det handlar om många bygdersöverlevnad. I en hel del fall är det bråttom. Icenterns kommittémofion A482 och i ett flertal länsmofioner har vi tagit uppanslaget fill regionala utvecklingsinsatser. Detta anslag, som kan användas tiUinvesteringsbidrag, glesbygdsstöd och projektverksamhet, är för länsstyrelsernaen resurs som visat sig ge sysselsättningstillfällen som varit både konkretaoch varakfiga, samt gett ökade möjligheter att upprätthålla samhällsservice iutsatta lands- och länsdelar. Genomden konstruktion länsanslaget har så är det en effekfiv anslagsform som når uttUl orter som har svårt att hävda sin sysselsättning. Anslaget utökades genomutskottets initiativ inför innevarande budgetår med 200 milj. kr. Därmed har enrad angelägna projekt kunnat förverkUgas ute i länen. Att nu - som regeringengör - föreslå oförändrat anslag inför nästa budgetår, det anser vi i centernvara fel. Anslaget behöver i stället ytterligare räknas upp. Det finns så mångauppslag och idéer ute i länen och en stark vilja att komma fill rätta medproblem som föreligger. Då menar vi i att bör uppmuntra ochge stöd fill de ansträngningar som görs sariit ge möjlighet till attförverkliga dem. Från sida föreslår vi därför en uppräkning avlänsanslaget till 800 milj. kr. Närdet sedan gäller landsbygdsutveckling så är det angeläget atl slå fast att enlevande landsbygd har stor betydelse för långt fler än dem som bor pålandsbygden. Det är därför helt rimligt - som vi i framhåller i vårpartimotion A462 - att landsbygden får sin rättmätiga del av de statligainsatser som görs på utveckUng och infrastruktur. har statsmakternaoch de statliga myndigheterna tagit liten eller ingen hänsyn till landsbygden. Denallt kraftigare befolkningskoncentrationen efter regeringsskiftet hotar stora landsbygdsområden. Det finns områden som har tappat hälften och t. o. m, mer av sin befolkning. Utarmningen har faktiskt gått så långt att det nu krävs inflyttning av ungdomar och unga familjer om bygderna skall ha en reell chans att långsiktigt överleva. Pårena landsbygden är sysselsättningen av naturliga skäl främst anknuten filljord- och skogsbruk med binäringar. Och jordbruket har stor betydelse -ja, detär nödvändigt, om vi skall få det öppna landskap som de allra flesta säger sigvilja ha. Det vore fullständigtförödande aft få en jordbrukspolifik som planterar Prot.1987/88:127 log P ker och betesmark. Delta har vi exempel på i denöstligaste delen av . Där står lät risiggranskog och trängs bakom stengärdesgår- ~-------------------- dar pä det som var åker . Def är granar som i planterade f' P rader breder ut sig över storaåkerarealer och reser sig på båda sidor om vägen likten ogenomtränglig vägg, granar som dessutom ironiskt nog blivit sjuka ispricksjukan av att växa upp i just åkerjord. Del var skogsbolag och domänverket som var snabba attfölja intentionerna i 1960-falets jordbrukspolitik. Arrendatorer sades upp,boningshus brändes och ladugårdar revs. En sådan jordbrukspolifik, den ger ingaöppna landskap och ingen levande landsbygd, och den jordbrukspolitiken vill viinte ha tillbaka. Menar vi allvar med atl hela skall leva och villvi ha en positiv utveckling av landsbygden, ja, då krävs en helhefs.syn.Infrastrukturen niåste byggas upp i form av vägar, service, utbildning,kuiturutbud osv., så att det är möjligt för människor att bo kvar. Det behövssåväl nyetablering av företag som utveckling av befintliga företag.Småindustrier, hantverk, hemslöjd, turism är exempel på verksamheter som kanutgöra komplement till landsbygdens basnäringar. Men det krävs.ocksä speciella satsningar. Här kanlänsanslagél - som jag tidigare var inne på och som alltså begärt enhöjning av - användas. har också begärt att 100 milj. kr. anvisas påett särskilt anslag för just landsbygdsutveckling. Dessa medel skall då avseprojekt som inte kan finansieras över de ordinarie länsanslagen.Länsstyrelserna och de för landsbygdsfrågor ansvariga länsnämnderna bör - somvi ser det - få stor frihet att vid bidragsgivningen bedöma vilka projekt somskall stödjas. Jag håller fullständigt med vår förre lantbruksdirektör iJönköpings län , som varit projektledare i Landsbygd 87 - F-län,och som också är engagerad i skall leva, när han sägeratt "politikerna måste nu bestämma sig för hur landsbygden skall se ut iframtiden. Det är en absolut förutsättning för att den aktuella landsbygdsutvecklingenskall bli mer än ett illusionstrick". Det kommer inle att bli lätt att på nytt engagera svenskafolkrörelser i vikfiga kampanjer för utveckling av vårt samhälle om vi skullemisslyckas . Därför är def viktigt aff ta vara på det engagemang som finnsute bland människor. Det räcker inte med enbart vackra ord för att nå resultati skall leva. Det krävs också fillskott av pengar omFolkrörelsesverige skall lyckas med sin del. Vi fick i utskottet gehör förförslaget om ytterligare 200 milj. kr. till just folkrörelsernas arbete, men vivill alltså från sida också att 100 milj. kr. anvisas på ett särskiltanslag för landsbygdsutveckling. Def gäller att förstärka möjligheterna attutnyttja initiativ som tagits och resurser som landsbygden har att erbjuda. SompoUfiker borde vi ta värt ansvar också för landsbygden och för de mindretätorterna. Vänder yi inte utvecklingen de närmaste två eller tre åren är detsannolikt för sent - då har vi en total koncentration av befolkningen till ettfåtal regioner. Så kan ingen vilja ha det. Med del anförda, herr talman, yrkar jag bifall till dereservafioner där finns med och i övrigt bifall till utskottetshemsfällan. 45TURE ÅNGQVIST (s): är vi inne på avdelningen län och kommunerinom regionalpolitiken. startade kraftigt med ett exempel frånmin egen födelsekommun. Jag kan nästan räkna ut vem som hade tipsat henne omfallet SMV i , . Men jag är litet brydd för det har kommit innågot nytt i den borgerliga politiken när det gäller företagsförsäljningar. Dåoch då tycker jag mig höra att man säger: Vi skall se till att staten säljer utsina företag. Då staten säljer ut ett förelag till ett, som det betecknades,välrenommerat finskt företag, nämligen Rauma-Repola, hoppar någon upp italarstolen och vill ha olika slags garantier. Skulle det vara något alldelessärskilt med försäljning av statliga företag till en som vi betecknar välrenommeradköpare? Jag kan för min del inte finna att så skulle vara fallet. Trots dettakan jag hålla med om att problemet med företaget är oerhört stort i Storumanskommun. Företaget har oerhört fina lokaler och har fortfarande kvar modernamaskiner. Vi får se hur ägaren förvaltar sitl pund - rätt vad det är har hankanske sålt ut sina inventarier, och då är def bara tomma väggar kvar. Därfinns mycket bra arbetskraft att tillgå. , som kanske har bättrekontakter med företagsvärlden än jag, är välkommen fill , fill SMV, ochstarta produkfion. De regionala balansproblemen förvärradesunder första . När socialdemokraterna fick ta överregeringsmakfen var läget - som tidigare påpekade här idebatten - mycket bekymmersamt i många landsdelar, inte bara i de traditionellaproblemområdena som inland och Bergslagen utan även i delar avSydsverige. Den grundläggande uppgiften blev därför att utforma enekonomisk poUfik med inriktning på arbete åt alla, en rättvis fördelning och engod ekonomisk politik. Framgångarna för den tredje vägens politik är väl kändaoch har haft en avgörande betydelse för den förbättrade regionala balans som vinu kan se. Denna politik har skapat resurser som behövs för atl man skall kunnaföra en kraftfull politik. Insatser har gjorts inom en rad politikområden - inteminst inom regionalpolitiken och näringspolitiken. Resultatet kan vi avläsa ibl. a. rekordlåg arbetslöshet, en kraftigt ökad sysselsättning och starkt ökadeindustriinvesteringar. Denna utveckUng har kommit alla regioner fill godo, inteminst Norrlandslänen. I ett län som har man den lägstaarbetslösheten . De arbetsmarknadspolitiskainsatserna har kunnat läggas om från en inriktning på beredskapsarbeten och andrasysselsättningsskapande åtgärder till en inriktning på allmän kompetenshöjninggenom utbildningsinsatser m. m. I arbetsmarknadsutskottets betänkandekonstateras enhäl-Ugt att obalansen mellan olika landsdelar i fråga ombefolkningsutvecklingen tenderar aft minska. Den inrikesbefolkningsomflyttningen visar en klart minskande nettoinflytfning tillstorstadsregionerna - från ca 11 1985 till ca 5 1987. FörStockholms del minskar inflyttningen som utflyttningen ökar. Halvabefolkningsökningen i storstäderna beror nu på det ökade födelseöverskottet. Under år1987 har nästan samtliga län kunnat dra fördel av den allmänna befolkningstillväxten.Inte minst den ökade invandringen har betydelse i detta sammanhang, ochsamtliga län har haft en nettoinvandring. Skogslänen hadesammantaget balans i flyttningsrörelserna, men flera av länen har ett relativtstort födelseunderskott, vilket leder till fortsatt befolkningsminskning. IBergslagen fortsätter befolkningen att minska, men i väsenfligt lägre takt änunder de föregående åren. Sydöstra har haft en negativ utveckling under1980-talet, men även här har en klar förbättring ägt rum det senaste året.Blekinge län utgör dock ett undantag med en betydande utflyttning även under år1987. Vi kan nu glädja oss åt en positiv utveckling. Den senaste statistiken visaratt samtliga skogslän haft en positiv utveckling. Utskottet konstaterar att den förbättrade balansen mellanlän och landsdelar inte innebär att de inomregionala skillnaderna ibefolkningsutvecklingen har minskat i någon större grad. Dessa inomregionalaobalansproblem är särskilt stora i skogslänen, men också i t. ex. delar avsydöstra finns sammanhängande områden som under lång fid haftbefolk-ningsutflytfning. Riktlinjerna och målen för regionalpolitikenligger fast. Det råder en bred enighet om de övergripande målen, aft ge allamänniskor oavsett var de bor i landet tillgång till arbete, service och en godmiljö. Solidariteten mellan människor och mellan oUka landsdelar är enledstjärna för den socialdemokrafiska politiken. Inom regionalpolitiken harregering och riksdag visat stor handlingskraft när kriser har uppstått pä ohkaorter. Vi svek inte varvsarbetarna i och , och stora insatserhar gjorts i Bergslagen och genom de oUka åtgärdspaketen, nu senasti år med fortsatta insatser i Bergslagen, inland och . Härvill jag påpeka att insatserna har stor bredd och aft de inriktas pålångsiktiga åtgärder, kompetensutveckling och allmänt näringUvsutvecklandeåtgärder. Åtgärderna genomförs på lokal och regional nivå, och människorna idessa svårt utsatta regioner har åter fått framtidstro. När man som jag lever nära problemen i inland såvet man vad insatser av den här typen betyder för de utsatta bygderna. Dethandlar alltså om att skapa förutsättningar för nya verksamheter och få tillstånd en kraftsamling av de resurser som finns i regionen. De olikaåtgärdspaketen har verkligen denna mobiliserande effekt. Utskottei anser inte - med hänvisning fill de bredaåtgärdsprogram som står till förfogande - att def är mofiverat med särskildauttalanden från sida med anledning av ett antal mofioner där det fasupp problem i olika regioner och län. Mofionerna speglar den oro som finns i deutsatta länen, men de visar också på den initiafivkraft som finns i länen föratf komma fill rätta med problemen. Utskottet pekar bl. a. på de regionalautvecklingsmedlens betydelse när det gäller aff förverkliga de olika projekten. Reservafionerna i detta avsnitt visar på vilken storsplittring def finns inom borgerligheten när def gäller länens utveckUng. Deftakommer fill uttryck inte minst när man studerar reservationerna omStockholmsregionen. vill inte ha någon bromsning av tillväxten iStockholmsregionen, medan vUl ha investeringsavgifter. ma reservationen vill manutreda konsekvenserna av storstadstillväxten. Kan detta vara ett tecken påtidigare känd beslutsvånda och införande av åtgärdsprogram i form av långbänk ihändelse av en eventuell borgerUg valvinst fill hösten? Jagkan inte undgå att något kommentera , med utgångspunkt i hansinlägg inte utan som jag har lyckats avlyssna hansagerande beträffande regionalpolitiken. Hans beskrivning upplever jag som enkarikatyr av verkligheten. Även om det finns problem i exempelvis ,finns det också mycket positivt som det finns anledning att satsa på. Jag villgärna återigen inbjuda svenskt näringsliv att satsa på en region med bådemöjligheter och framtidstro. Detfinns inte skäl att tro på svartmålning. I mitt län ökadebefolkningen detta år med 524 personer. Ett dilemma ärden inomregionala balansen, men det är också en uppgift för länet:länsstyrelsen, landsfinget och kommunerna fillsammans - med stöd och hjälp frånregeringen. Jagvill med detta peka på att det måste vara lokala krafter som verkar starkt föratt ta till vara den lokala möjligheten och också försöka utveckla den. I defall där vi har haft realistiska projekt att presentera har vi också fått detstöd som har behövts av regeringen. Jagmåste ta avstånd från sådana arbetsmetoder som . Jag kan intetro att de gagnar och inte heller andra län. Denna minståndpunkt grundar sig på de onyanserade attacker som i tidigare debatter omregionalpoUtiken riktats mot bl. a. vår industriminister. Föregen del är jag oerhört angelägen om och dess inland och vet attden enda kraft som kan klara detta är socialdemokratin. Mitt svar är att medett fortsatt socialdemokratiskt regeringsinnehav kan man ute i länen utgå frånen regionalpolitik som bygger på konsekvens, handlingskraft och solidaritet. Jag yrkar avslag på reservationerna41-51. 46 () replik: Han påstår att den enda kraft som kan klaraproblemen för inland är socialdemokraterna. vädjar hanuppgivet till mig, om jag har några kontakter med företagarvärlden. Det har jagtyvärr inte. Det är väl den socialdemokratiska regeringen som är oslagbar ifråga om kontakter med storfinansen. Ifråga om olika åtgärder kan jag påminna om uppräkningen avlänsanslagen, som blev 30 milj. kr. Det var enuppräkning , och den uppräkningen har man kvar också . Västerbottenhade haft 60 milj. kr. mindre om socialdemokraterna hade fått bestämma. Ennedsättning av arbetsgivaravgiften i de inre delarna av gäller ocksåVästerbotten och och skulle också ha haft stor betydelse. Jagtycker atf man kunde fordra ett större engagemang från staten i , såatt man mobiliserar de samhällsresurser som finns för atf skapa sysselsättningoch ge ny framtidstro till invånarna i kommun, som har drabbats hårtav Statsföretags agerande. 6 protokoll 1987/88:127 47 () replik: tog i sitt anförande upp hur positiv utvecklingen är förså gott som hela . Han talar om rekordlåg arbetslöshet och om deinvesteringar som har skett. Men vi får väl i alla fall tillstå att mycket avdet som hänt har skett tack vare de paket som man har tvingats sätta in, därföratf situationen har varit så mörk. Vi har fått paket för , Bergslagenoch inland, och vi kommer säkert att behöva fier sådana. Icenterparfiet menar vi att sådana åtgärder är nödvändiga också för sydöstradelen ay . Även där är ju situationen mörk i många kommuner, vilket jagframhöll i mitt anförande. Skallvi slippa sådana här åtgärdspaket måste vi ha en helhetssyn påpolifiken, med regional rättvisa som grund inom alla politikerområden och meden rättvis fördelningssyn i de politiska besluten, som vi tyvärr inte har hafti alla delar . TureÅngqvist säger också att det finns initiativkraft ute i länen och blandmänniskorna. Ja, det finns mycket initiafivförmåga, inifiafivkraff och idéer.Men det är inte alltid säkert att det går att göra något av detta om medelsaknas. Därför är vi angelägna om att få länsanslagen uppräknade, och därförvill vi också ha ett anslag till landsbygdsutveckling. Skall de lokalakrafterna kunna verka måste man också ge dem ekonomiska möjligheter fill det. 48 ()replik: De länsanslag som utgår fill länen är mycket värdefulla för dem attarbeta med. Men inget länsanslag i världen skulle klara SMV i . Det hargjorts enorma försök -att klara ut situafionen. Den konkursförvaltare som harjobbat fid har haft många kontakter men infe lyckats etableranågon företagsenhet, trots att det på många håll finns behov av arbetskraftinom den tunga industrin. SMVi , med stora och fina lokaler, bra maskiner och bra arbetskraft, voreväl något för storindustrin aft satsa på. Jag vill rekommenderastorindustrierna att komma dit. Men de envisas med att sitta på sinapenningpåsar i sina företag och vänta på att folket även i fortsättningen skallflytta fill deras område och utföra de arbetsuppgifter som de själva inte harfillräckligt med personal för atf klara av. Dettamed åtgärdspaket är ju en av drivkrafterna i regionalpolifiken, där man mycketkraftigt kan sätta in särskilda stödåtgärder. Där har det skett enormt mycketunder , vilket vi är oerhört tacksamma för. Enligtmin mening finns det inte särskilt mycket i defta betänkande som förenarborgarna. Detta framgår ju också, av att det bara finns en enda gemensamreservation fill betänkandet. Detta har vidare frarngått av såväl dagens debattsom betänkandet i övrigt. Detvar någon som tidigare i debatten sade att socialdemokraternas polifik enbarthade karaktären av stödverksamhet. Jag skulle vilja återföra tankarna fill denborgerliga regeringsfiden,..när man i stället för att ägna sig åtstödverksamhet hade öppnat en lokal akutmottagning här i . 49 () repUk: Ångqvist erkänner nu i alla fall aff länsanslagen är bra. Men han sägersamtidigt att inget länsanslag i världen skulle ha kunnat rädda StenseleMekaniska Verkstad. ThureÅngqvist talar bara om storindustrin. Men var det inte också tänkt attlöntagarfonderna skulle användas i dessa sammanhang? När löntagarfondernainfördes talades det ju så mycket om allt gott som dessa skulle föra med sig,bl. a. just denna typ av förefagsräddningar. Men man har ju misslyckats på allapunkter med löntagarfonderna. Det är därför lika bra att dessa avskaffas. Vivill i stället satsa på småföretag och ett näringslivsvänligare klimat. Anf.50 () replik: Jag vill beträffande det som Tiire Ångqvist sade om den borgerligareservationen bara hänvisa till den debatt som har förts fidigare här ochdär förde talan. Om inte lyssnade pådenna debatt, finns ju protokollet fillgängligt . Anf.51 () replik: Jag känner fill en del om löntagarfonderna, men jag har aldriguppfattat att de skall bedriva någon egen företagsproducerande verksamhet. Dekan däremot ställa medel lill förfogande för dem som säger sig vilja producera. , som det här har refererats till,sade fidigare att han upplevde vår politik såsom förvirrad, splittrad och iavsaknad av förslag. Jag tycker att denna beskrivning i allt väsenfligt liknarde förhållanden som rådde 19761982, då långbänken var uppmonteradoch beslutspoten-sen verkade vara helt bortblåst. 52 (): Hurra för miljardärer och miljonärer! skulle man kunna säga apropåHagbergs jeremiad tidigare. Dagensbelänkande tar bl. a. upp decentralisering av staflig verksamhet,regionalpolitiskt stöd, nedsättning av sociala avgifter och regionalpolitiskainsatser i län och regioner. Närmare1,föreslås att anvisas till åtgärder för att så att sägahålla bygder och näringar under armarna. Kuriöst nog är detta en fiondel av vadsom inom denna disciplin under cirka fio år har satsats på enbart Norrland.Sedan år 1976 har sålunda beviljats i påslag,enligt överslagsberäkningar av ledamot i arbetsmarknadsutskottet.Uppenbarligen är det något fel i systemet, när sådana satsningar kontinuerligtmåste göras. Enligtmin uppfattning är det främst två faktorer som betingar avdelandet av stöd fillvissa regioner. Det är dels den fåfänga strävan att skapa likalevnadsbetingelser för alla landsändar - del kallas för regional balans - delsden dåliga skattepolitik som är socialdemokratins. Densistnämnda kan liknas vid arbetsledaren som först samlar in alla verktyg ochdärefter delar ut dem styckevis fill några, efter hand som han har kommit på var det behövergrävas och snickras. Varförinte i första hand ge allihänna synpunkter på hur målet i stort skall nås, låtamänniskor behålla verktygen och studera hur kreativitet och framåtanda växerunder frihet och oberoende? Därmed, herr talman, vill jag plädera för sänktaskatter och avgifter i större utsträckning än som är fallet i de regionersom tarvar stöd. Hellre det än att pytsa ut 10 milj. kr. här och 25 milj. kr.där osv. Det krävs generella - inte selektiva - insatser, tiU båtnad förframför allt småföretagarna, som praktiskt taget håller på att skattas ihjäl. Likställda levnadsbetingelser för alla landsändar är inte bara mycketsvåra och dyrbara att åstadkomma. De är enligt min uppfattning inte hellerönskvärda. Stora subventioner till vissa bygder skapar ofta passivitet ochtenderar att bryta ned kulturen, som ju har sina rötter i de speciellaförhållanden, såsom kUmat och geografi, vilka skapar livsviUkoren. Arbetsmarknadsutskottethar haft att ta ställning till inte mindre än 85 motioner, varav ett femtontalmoderata sådana. Uppenbarligen har detta blivit för mycket förutskottsmajoriteten, eftersom den inte har kunnat förmå sig att ta fasta på dekloka förslag som här - och städse - lägger fram och som bl. a.Ingrid här har redovisat en del av. Jag yrkar bifall till samtliga de reservationer som hartvingats avge till betänkandet. Härtill önskar jag instämma i vad Karl-ErikPersson har haft att föreslå beträffande Bergslagens pärla - dvs. kommun!Det påminner mig för övrigt om en annan kommun som inte ansågs värdig att ingåi stödområde och därför inte kunde få komma i fråga när pengar skulle fördelasi Bergslagen, nämligen Säters kommun. Här saknades pengar till investering i entork i ett sågverk. legat i en grannkommun, hade saken varitklar - där fanns det nämligen statUga utveckUngspengar att hämta. Endamöjligheten för sågverket blev att även inrangerades i stödområdet. Efterflera om och men blev detta fallet. Denna tröghet kan lämpligen jämföras medden smidighet som vidlådde de statliga satsningarna på i ochSaab i . Låt mig helt kort beröra några av de frågor som vi moderater finnerangelägna. Vårallmänna syn på regionalpolitiken är att den måste ges sådana villkor att deninte rubbar fundamenten i marknadsekonomin. Vår nutidshistoria saknar tyvärrinte dåliga exempel härvidlag. Det räcker att peka på de skador som för någraår sedan har åsamkats självbärande del av tekoindustrin. Som bekant ställdestatliga subventioner till ett företag ett annat "by side", medkonkurs som följd. Vimenar att stödformerna skall ha karaktären av hjälp till självhjälp. Därutöverkan man diskutera visst annat stöd till behov som uppenbarligen är betingade avt. ex. klimatologiska och geografiska förhållanden. Exempel på def senare ärdet tillämpade transportstödet. Flytflasspolitikär ett vedertaget begrepp, som kommit att beteckna brist på regionalpolitiskainsatser som skaU ha medfört utflyttning ur vissa landsändar. Regeringenpraktiserar en flyttlasspoUtik i andra riktningen. Detta resulterar isvårigheter för familjer och svårigheter för berörda myndigheter och företag.Genom avhopp från sådana personer som inte vill flytta fördyras verksamhetenvid de berörda myndigheterna och företagen.