prot · GB0924 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:24 Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen. 1 § Kompletteringsval till utskott 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN; riksdagsgrupp har som suppleant ikonstitutionsutskottet under ledighet anmält hennes ersättareErik . kommunisternas riksdagsgrupp har som suppleanti skatteutskottet under ledighet anmält hans ersättare . Vidare har vänsterparfiet kommunisternas riksdagsgrupp somsuppleant i trafikutskottet under ledighet anmält hennesersättare . Moderata samlingspartiets partigrupp har som suppleant iutrikes- och jordbruksutskotten under ledighet anmält hansersättare . Förste vice talmannen förklarade valda till suppleant i () suppleant i skatteutskottet (vpk) suppleant i utrikesutskottet () suppleant i jordbruksutskottet () suppleant i trafikutskottet (vpk) 2 § Förste vice talmannen meddelade att () återtagitsin plats i , varigenom uppdrag som m Om den fackliga verksamheten i transnatio-nellaföretag 3 §Svar på interpellation 1987/88:42 om den fackliga verksamheten itransnationella företag har ställt följande frågortill mig; Har regeringen för avsikt attframlägga förslag som ålägger transnationel la företag, verksamma i , att bekosta de fackliga organisationernas samarbete inom koncernen? Är regeringen beredd att stärkade fackliga organisationernas lagliga möjligheter att stoppa transnationella koncerners möjligheter att flytta verksamheter utomlands? Bakgrunden till är den uppmärksammade affären mellan ASEA och (). Dennaföretagsfusion är ett bland många exempel på en utveckling av internationelltföretagssamarbete. Svenska företag går samman med, köper eller köps upp avföretag i andra länder. Ett sådant samarbete kan betyda stora fördelar för vårtland. Vi kan få en stark, konkurrenskraftig industri med förmåga att tryggasysselsättningen. Men det finns också risker med denna utveckling. Inteminst gäller det arbetstagarnas möjligheter att tillvarata sina intressengentemot de multinationella företagen. Det fackliga arbetet i dessa företagförsvåras bl. a. av att företagen ofta har komplicerade ägarförhållanden ochatt det därför är svårt att komma till tals med de verkliga beslutsfattarna. Det är lika viktigt för anställda i koncerner som föranställda inom andra företagsformer att få korrekt information omverksamhetsplaner och andra viktiga beslut. Detta är särskilt viktigt dåföretagen ingår i svåröverskådliga koncernförhållanden. I själva verket är deten förutsättning för en vidareutveckling av industrisamarbetet mellan företagi olika länder att arbetstagarna och deras organisationer deltar iutvecklingen. Svårigheterna att hävda de fackliga intressena förekommerinte enbart i multinationella företag. Samma problem finns inom koncerner somverkar nationellt. Problemen har diskuterats och analyserats i många olikasammanhang. Medbestämmandelagens regler gäller enbart den som juridiskt settär arbetsgivare, t. ex. ett företag, inte den som äger eller kontrollerarföretaget/ arbetsgivaren. Rätten till styrelserepresentation innebär emellertiden lagreglerad form av arbetstagarinflytande som också gällerkoncernanställ-da. Lagstiftningen om styrelserepresentation har settsöver och förbättrats. Ett förslag fill ny lag om styrelserepresentation förprivatanställda (prop. 1987/88:10) behandlas av . En avtalsutveckling om koncernfackligt samarbete harkommit i gång. finns, förutom utvecklingsavtalet mellan SAF och LO/PTK,flera sådana avtal. Dessa gäller visserligen endast koncernverksamhet iSverige. Jag anser dock att det ännu är för tidigt att avgöra vilken betydelsedenna utveckling kommer att få i de mulfinationella företagen. Frågor om koncernfacklig verksamhet inom nordiskt ägdakoncerner utreds av en grupp tillsatt av Nordiska ministerrådet.Gruppen har i uppgift att undersöka förutsättningarna för att genom avtal utvecklasamarbetet mellan nordiska koncerner och de fackliga organisatio nerna inomdessa koncerner. Gruppen, som består av bl. a. företrädare för parterna, harhaft svårigheter att komma till något resultat. Vid ett möte med diskuteradesgruppens arbete. De nordiska arbetsmarknadsministrarna uppmanade då gruppen attfortsätta sitt arbete med sikte på att avlämna en slutrapport . Enligt min uppfattning är det bäst om dessa frågor kanlösas avtalsvägen. Jag kommer att noga följa utvecklingen på det här området.Skulle det visa sig att avtalsvägen inte står öppen, kan det finnas anledningatt överväga andra lösningar. Mot den här bakgrunden är jag inte bereddatt föreslå regeringen sådana lagstiftningsåtgärder som frågatmig om. Om den fackliga verksamheten i transnatio-nellaföretag Anf.3 (vpk); Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret på mina frågor. Jag tvingas tyvärr uttrycka en mycket stor besvikelse ochförvåning över den totala brist på handlingskraft som regeringen visar i frågaom internationaliseringen och, kan man säga, de transnationella företagenshärjningar på europeisk och svensk mark. På frågan om regeringen vill bidra till att de fackligaorganisationerna i de transnationella företagen skall kunna samverka ochkostnaderna betalas av koncernerna svarar regeringen att man skall följa dettanoga. Man skall således inte ingripa. Min följdfråga blir då hur manytterligare skall följa frågan. Man har följt den ganska länge . Hur många svenska arbetare skall inlemmas i ett direktutlandsberoende utan att deras fackliga organisationer skall kunna ha någotsamarbete som är av betydelse och som är effektivt? Min andra fråga svaradearbetsmarknadsministern egentligen inte alls på. Den gällde om de fackligaorganisationerna skall tillerkännas någon maktbefogenhet, som vetorätt, för attkunna förhindra att en del av verksamheten flyttar utomlands, för att uppskjutabeslut eller vad man nu använder vetorätten till. Jag tycker att det är beklagligt att jag inte får någotsvar i den här situationen. När ASEA och BBC nu gick samman så skedde detegentligen mycket snabbt, . ASEA höll egentligen på med en heltannan affär i . Detta samgående är fortsättningen på en trend där svenskatransnationella företag går samman med utländska företag. De blir överstatligainstitutioner som spelar ut nationella intressen mot varandra. De spelar ocksåut fackliga organisationer och arbetare i olika länder mot varandra. Man kansäga att man flyttar såväl produktion och forskning som ledningsfunktioneröver nationsgränserna. Det skulle därför vara av stor vikt att ha någon form avvetorätt inskriven i de svenska lagbestämmelserna. Men den tredje vägenspolitik gör tydligen regeringen blind. Man följer helt storföretagens villkoroch behov och glömmer därmed bort att det finns människor bakom - människor somdrabbas av det här. Bertolt sade en gång för länge sedan: Man kallade påarbetskraft, men det kom människor. Jag tycker att regeringen på något 8 protokoll 1987/88:22-25 Om den fackliga verksamheten i transnatio-nellaföretag sätt serde människor som drabbas av detta som arbetskraft och inte som människor. Detär just det synsättet som är så allvariigt när vi har en regering baserad påarbetarrörelsen. När det gäller facklig samverkan mellan de organisationersom finns i ett transnationellt företag handlar det inte främst om att fåinformation om varenda koncernledning och varenda fack över hela världen. Dethandlar kanske i första hand om att de fackliga organisationerna får träffasöver gränserna, och detta möjliggörs genom stöd i lagstiftningen. SAF;s ståndpunkt i den här frågan har varit stenhård - manhar sagt nej - även i fråga om samarbete inom . När ASEA köpteupp i fanns det inom ASEA ett avtal om samverkan, men SAFsade nej, och det blev inget avtal. Där står vi . I den nya koncernen föreliggerdet enligt ett hemligt avtal i den ASEA-anda om inflytande somfinns. Men vi vet att detta kan flyga bort när som helst. Det gäller väl dengamla ASEA-anda som fortfarande råder, med fackliga organisationers samverkan.Hur det kommer att bli härvidlag i hela koncernen får framtiden utvisa. Men detär ingen styrka för de svenska fackliga organisationerna i det spel som varitatt man på lagstiftningens område inte har kunnat ge dem det stöd som de harbehövt för att få möjlighet att tvinga fram beslut om exempelvis varhuvudkontor, forskning och utveckling skall finnas, och även kunna samverka medde andra organisationerna. Nej, det är en stor brist att det inte finns någotstöd i lagstiftningen, inte ens för en samverkansform. SAF säger att man inte vill bidra fill någon resekarusell.Vad skall då regeringen avvakta? har ju SAF varit benhård i den härfrågan. Det har inte heller inom gått att komma fram. Och även om manskulle komma fram inom finns det naturligtvis problem. Dessa företag harju inte bara ett ägande över gränserna i , utan även övriga ochandra delar av världen är indragna. Skall inte de delarna omfattas av det härsamarbetet? Avgränsningen till har ju också sin poäng i begränsningshänseende.Jag tror inte det är särskilt bra att i en speciell etapp inrikta sig påNorden. Kravet på att få samverka mellan facken har funnits imånga år. Inte minst borde den socialdemokratiska regeringen betänka att detfaktiskt var socialdemokrater som först väckte frågan i en motion här iSveriges riksdag . T. o. m. ordföranden i skatteutskottetstod bakom det förslaget. Då uppmärksammades detta problem, men ändå harhittills ingenting hänt. Min följdfråga är: Hur länge skall egentligen regeringenavvakta? Hur kommer det att bli med nästa etapp i ASEA eller i andra företag?Skall arbetarna drabbas av samma förnedrande behandling som ASEA-arbetarna harfått i det här fallet? Det är rätt att diskussionerna i , senast i Åbo, har varit mycket besvärliga och attarbetsgivarföreningarna i de olika nordiska länderna har varit benhårda. Mendiskussionen senast visade faktiskt på vissa öppningar. hade en följdfråga om hur länge vi skallvänta. Jag sade i mitt svar att arbetsgruppen inom undervåren 1988 kommer att lägga fram en slutrapport. Beträffande etappindelningenfår vi vänta åtminstone . Beträffande samarbetet i ; Om länderna i harde bästa förutsättningarna att komma överens också på detta område, är det juingen nackdel att starta ett sådant här arbete över nationsgränserna i ,som ett steg att komma vidare i övrigt. Jag tror fakfiskt att en svensklagstiftning i sig har mindre betydelse, även om den har stor betydelse för demsom arbetar inom svenska koncerner. I uppförandekoder finns det signaler som ocksåarbetsgivarna har accepterat. Det gäller främst information. Jag ärnaturligtvis medveten om att information inte är det enda som man i detfackliga arbetet skall arbeta med. Jag vill iövrigt hänvisa till mitt ursprungliga svar. 5 (vpk): Det hela blir egentligen inte bättre av dennaförklaring. Även om det på det nordiska planet finns vissa öppningar, vet vi juhär i -efter den deklaration som har gjorts införarbetsmarknadsutskottet - att Svenska arbetsgivareföreningens bestämdaståndpunkt är att man inte tänker tillåta den här verksamheten. Jag anar vadsom är skälet till att det här är aktuellt för densocialdemokratiska regeringen. Hade det handlat om inflytande övermedbestämmandet, så att man hade kunnat bygga ihop fack och företagsledningarpå olika nivåer, hade det säkert kommit förslag från regeringen. Men vad dethär egentligen gäller är att de fackliga organisationerna över gränserna skallsammanträffa, utbyta erfarenheter och kanske t.o.m. lägga upp en egen strategioch taktik. Därför kan det t.o.m. vara så att den , på grundav den tredje vägens politik, drar sig för att agera - jag misstänker det.Detta är i så fall oerhört allvarligt. Vi här i skall alltså vänta till 1988 innan detkommer förslag beträffande frågan. Detta tolkar jag egentligen som ett löfte.Händer det ingenting i på detta område , så kommer det enlagstiftning - jag kan inte förstå annat. Men det händer ju saker , inte främsti utan i och världen i övrigt. Det är ju där sominternationaliseringen går snabbt. Om samgåendet mellan kunde skepå , när kommer då nästa affär?. Vad är det för arbetare i vårtland som nästa gång skall snärjas in av avtal slutna på mycket hög nivå utanatt det finns en lagstiftning? Det är ju egentligen detta som är huvudfrågan,inte frågan om vad som händer i . Såvitt jag förstår är regeringen inte beredd att stärka defackliga organisationernas möjligheter på detta område. I mitt län råder i dagmycket stor oro för utvecklingen, eftersom det där - i - finns ettstort ASEA-företag. Det sägs att nu skall bli det stora centrumet förverksamheten. Naturligtvis gläds man över uttalanden om att det skall satsas påLudvika, att det skall satsas på forskning och utveckling. Men oron finns förvad som skall hända i nästa etapp. Vad kommer denna koncern att göra Om den fackliga verksamheten i transnatio-nellaföretag Omåtgärder mot kemiska bekämpningsmedel inom äppelodlingen Frågan är vad vi dåhar för lagstiftning. Vad kommer att hända? Jagtror att regeringens svar tyvärr bekräftar de farhågor som jag har haft,nämligen att man inte är intresserad av de arbetandes rätt och möjligheter. Närde fackliga organisafionerna inför arbetsmarknadsutskottet redovisade tio årserfarenheter av MBL var deras första konstaterande att medbestämmandelageninte innehåller många konkreta rättigheter. Det är just dessa rättigheter somde arbetande efterlyser för att kunna försvara sig och sina positioner. Överläggningenvar härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation1987/88:56 om åtgärder mot kemiska bekämpningsmedel inom äppelodlingen har i sin interpellation tagit upp användningen av kemiskabekämpningsmedel inom äppelodlingen och frågar om jag anser att situationen äracceptabel när det från larm tar åtskilliga år till detatt berörda myndigheter börjar presentera förslag till åtgärder. också frågat om jag avser att vidta några åtgärder för att få en snabbarehantering av eventuella ärenden och när vi kan vänta åtgärder, t.ex. skärpta gränsvärden, mot de importäpplen som innehåller mycket högaresthalter från bekämpningsmedel. Bekämpningsmedelanvänds i äppelodling för att förhindra angrepp av svamp och skorv samt för attbekämpa skadeinsekter. ISverige är det kemikalieinspektionen som bestämmer vilka bekämpningsmedel somfår användas. bestämmer vilka rester som kan tolereras i livsmedlen.Dessa högsta tillåtna halter, ofta kallade gränsvärden, sätts på en betryggandelåg nivå utifrån den kunskap om ämnenas giffighet som finns tillgänglig. Attenbart fastställa gränsvärden utan att kontrollera efterlevnaden ärotillräckligt. har därför en relativt omfattande kontroll avsåväl inhemskt odlade som importerade frukter och grönsaker. Varje åranalyseras flera tusen prover. Med de känsliga analysmetoder som finns,kan man påvisa mycket låga halter av flera hundra bekämpningsmedel. Somregel innehåller mer än hälften av proven inga eller mycket låga resthalter. fall livsmedelsverket upptäcker ett överskridande kan saluförbud utfärdas.Nästkommande partier från det aktuella landet eller den svenske odlaren måstedärefter provtas, analyseras och godkännas innan de får saluhållas. Kostnadernaför dessa undersökningar tas ut av importören eller odlaren. Importörer,grossister, odlare, massmedier m.fl. får regelbundna rapporter omanalysresultaten. Detta gör att kontrollen också har en allmänt förebyggandeeffekt. Kemikalieinspektionenoch livsmedelsverket arbetar kontinuerligt med frågorna om att kunna sänkagränsvärdena för bekämpningsmedel i bl. a. frukt. Vissa medel har förbjuditshelt . För andra har användningen begränsats. För närvarandepågår en intensifierad genomgång hosmyndigheterna av användningen av bekämpningsmedel. Myndigheternas verksamhetpå området synkroniseras. Genomgången avser både frågorna om godkännande ochgränsvärden. Myndigheternas genomgång kommer att resultera iskärpningar av bestämmelserna på området. Skärpningarna bör kunna träda i kraftunder och gäller både importerad och inhemskt odlad frukt. För att ytterligare begränsa användningen avbekämpningsmedel förs diskussioner mellan myndigheterna och odlarna om övergångfill sådana alternativa odlingsmetoder som medger en minskad användning avmedlen. Om åtgärder mot kemiska bekämpningsmedelinom äppelodlingen 7 ALFSVENSSON (c): Jag ber att få tacka jordbruksminister för svaret. läste jag ett tidningsreportage om hurman i ett känt fruktodlingsdistrikt här i besprutade frukten sju gångerunder säsongen. Det var sannerligen ingen uppmuntrande läsning. Kemikaliesamhället är över oss och fillåtsbreda ut sig. Jag vill säga tillåts manipulera oss på ett fruktansvärt - ja,det var ett lämpligt ord -sätt. står vi litet till mans vid frukt- ochgrönsaksdiskarna, vänder och tittar och plockar åt oss det som ser felfritt ut,det som saknar skavanker. Det som har en liten fläck eller ser anfrätt ut ellerhar litet skorv vill vi inte ha. Äpplen skall vara blanka och se polerade ut.Frukten skall i det närmaste vara balsamerad. Denna inställning måste vi kommabort ifrån. Det är faktiskt så att vi i stället borde välja de äpplen som harhtet skorv, eftersom vi kan utgå ifrån att sådana äpplen i varje fall inte ärhårt besprutade mot skorv. Det sägs ofta att man måste spruta mot rönnbärsmal -annars får man ingen frukt. Och så nyttjar man gifter, som sannerligen är vidavärre att få i sig än några gångar efter rönnbärsmal. Just denna inställningoch detta synsätt måste börja agera emot. finns det fog för att tro att de starkakommersiella krafter som gör sig gällande på alla möjliga områden gett oss enförvänd uppfattning om skönhet hos både människor och frukt. Man tror att manskall kunna hålla fast vid och skapa någonting som är perfekt. Vår livsstil hartydligen blivit sådan. Människorna skall se ut som eller livetut. Rynkor och skrynklor skall inte få finnas. De skulle vara tecken på attskönheten förgår - en vanvettig inställning. Faktum är ju att dettaestetiksyndrom gör sig gällande också beträffande frukt och grönsaker, intebara beträffande människor. Jag tycker att ansvariga politiker ochinstitutioner enbart naggar kemikaliesamhället i kanten. Det räcker inte att fåbesprutningssam-hället att hejda sig en del. Det räcker inte, anser jag, att fåkemikalietrenden att bromsas upp i sin ökningstakt. Vi måste nu göra helt om,eller hur? sysslar kemikalieinspektionen med att analysera. Det ärbra, men det kommer att ta innan man hunnit någon vart. Inte kommerman någonsin att kunna analysera alla samverkande effekter - vad som händer närett kemiskt ämne får möjlighet att reagera ihop med ett annat. Det behövs, fru talman, extraordinära åtgärder för att dengamla fina devisen, att ett äpple håller doktorn borta, skall te sigriktigt sann . Om åtgärder mot kemiska bekämpningsmedel inom äppelodlingen blockerade, som vi alla vet, bönder importiasterav råg. Jag tycker det var hedervärt. Och visst känns det tillfredsställandeatt ett parti gurka från stoppades. Men i det första fallet var detbönderna själva som ställde upp och inte någon myndighet. När man läserjordbruksministerns, svar kan man få uppfattningen att det inte slinker igenomnågra partier med restsubstanser eller för höga giftmängder. I stället är detallt så - eller hur, jordbruksministern - att det är en ren sinkadus ommyndigheten kommer på den olagliga frukten och de alltför giftiga grönsakerna.Det finns ingen äppelodlarkår som kan hjälp myndigheterna att täppa till vidkajerna, och det tror jag annars hade behövts. Låt mig få fråga om jordbruksministern är beredd attmedverka till att konsumenten blir upplyst om vilka gifter frukten besprutatsmed. Är det rimligt att konsumenten skall sväva i okunnighet om hur hanslivsmedel har behandlats? Det rimliga vore självfallet också en omvändprissättning, så att avgifterna på kemikalier blir så höga att den besprutadefrukten blir dyrare och den obesprutade på så sätt billigare. Hur serjordbruksministern på en sådan omvänd prissättning? Efter larm har tydligen ämnet kaptafol förbjudits. Detär förstås bra, men det är ju i synnerhet cancerforskaren , om jag har förstått saken rätt. Men gifter som polpet, benomyl ochkaptan får förekomma, låt vara med stramare gränsvärden. Det finns också en radanfimögelpreparat som bör uppmärksammas. Det blir förstås nästa stora historiai etermedia. Ett ämne bland dessa anfimögelpreparat heter manko-seb, och detfinns ännu ingen dokumentation om huruvida det är cancerframkallande eller ej.Det används, men vi vet inte hur det påverkar oss genetiskt, om det gerfosterskador etc. Kemikalieinspektionen och livsmedelsverket kommertraskande för långt efter, fru talman! Det behövs, precis som det står iinterpellationssvarets sista stycke, satsning på alternativa odlingsformer. Menpå sådan odling satsas det inte nämnvärt, och jag vill fråga jordbruksministernom han nu är beredd att satsa litet mer rejält på alternativa odlingsformerockså när det gäller fruktodlingar, och i så fall hur mycket? Det krävs iförstone en rejäl forskningsinsats - det har ju inte forskats nämnvärt på dethär området. Kemikaliekonsortierna har i stort sett fått härja fritt, ochforskningen har i alltför hög grad anpassats till kemikaliekonsortierna i ställetför att gå rriotvalls. Jag delar i mycket den beskrivning som AlfSvensson har gjort av vilka problem konsumenterna möter i affärerna och ocksåhans beskrivning av hur man till det yttersta försöker få frukten att sevackerut i stället för att presentera näringsinnehåll osv. för konsumenterna.På den punkten vill jag säga att livsmedelsverket har i uppgift att göra uppett förslag till märkning av livsmedel över huvud taget som skall vara merakonsumentin-riktat än vad dagens bestämmelser innebär. Vi är också uppenbart överens om att det är viktigt attstimulera alternativa odlingsmetoder. Redan nu går myndigheterna ut tillodlarna och diskuterar möjlighetenatt driva alternativ odling. Dessutom förekommer det ju en omfattande forskningkring alternativa odlingsmetoder. Jag anser det vikfigt, vilket uppenbarligenockså gör, att vi fortsätter med detta. Det är klart avgörande attfinna former och metoder som gör att man slipper använda så mycket olikakemikalier som . När det är sagt, att vi är överens på många punkter, villjag dock framhålla att jag tycker beskrivningen att våra myndigheter släparbenen efter sig, att det kommer att ta osv., inte stämmer - i varjefall inte . Kemikalieinspekfiönen är en ny myndighet, som med stor kraft ochstort engagemang har gått in för sin uppgift, och livsmedelsverket har också trappatupp sitt arbete på detta område. Det är faktiskt så att när dé gränsvärden, somman nu mellan myndigheterna vill skärpa ytterligare, väl genomfördes varSverige ofta först ute med sänkningarna, tidigare . Vi har förflera år sedan vidtagit sänkningar utöver vad de internationella värdena i dets.k. har alltså varit föregångare och skarpare änandra länder, men att vi bör gå vidare tror jag också vi är överens om. - detta var inne på -totalförbjöds import av frukt som innehåller kaptafol. För attpåskynda handläggningen i de enskilda importkontrollärendena övervägerlivsmedelsverket nu att anlita ytterligare ett laboratorium för analyserna.Verket arbetar Också på att öka snabbheten i den databearbetning som behövs.Vidare överväger livsmedelsverket att totalt sett öka importkontrollen när detgäller rester av bekämpningsmedel. Till detta kommer att kemikalieinspektionen,som sagt, gör en allmän översyn av alla bekämpningsmedel. Det är alltså ettganska intensivt arbete som bedrivs. Detta är också ett svar på de frågor AlfSvensson har ställt i sin interpellation. Myndigheterna intensifierar såledessitt arbete . Man driver dessa frågor hårdare än fidigare, och det ärnödvändigt att så sker. Sedan vill jag bara tillägga att det inte är en sinkadusom man hittar något eller inte. Man kontrollerar importen systematiskt.Dessutom kontrollerar man importen av frukt och grönsaker noggrannare än mangör när det gäller den inhemska produktionen. Ändå är det faktiskt inte enbartimporten som innebär problem. Det är så, att man beträffande kvarvarande medel-kaptafol är ju ett medel som har varit totalförbjudet i ända sedan 1970-taletsslut - har tillåtit låga gränsvärden för import.