prot · GB09109 · 1987-12-31 00:00:00 — Särskiltbekymmersam är situationen i de delar av regionerna som haftsvårigheter att hålla befolkningssiffrorna uppe, dvs. främst de inre delarna avNorrland. Vikan se tendenser fill överhettning i våra storstadsområden samfidigt somutflyttningen ökar från andra delar av vårt land. Man framhåller också i den förraregionalpolitiska utredningen, som lade fram sitt betänkande , bl. a.att den ökning som kan väntas i måste ske till priset av entillbakagång av sysselsättningen i andra delar av landet. Del är uppenbart,sade utredarna, att en sådan utveckling innebär risk för betydande nationellaspänningar i olika delar av landet. Detfinns också forskarrapporter som uttrycker samma farhågor som denregionalpolifiska utredningen. Man ser framför sig en framtida expansion som i höggrad är koncentrerad till ett fåtal regioner och orter, i huvudsak i anslutningtill högskoleområdena. En av orsakerna till den befarade utvecklingen är självakaraktären hos de delar av näringslivet som är i snabbutveckling. Vi står inför en ny situation där sfrukfurrationaliseringen inomtradifionella näringar kombineras med introdukfionen av ny teknik inominformationsbehandling, biokemi och andra "kunskapsintensiva" eller"högteknologiska" områden. Även tjänstesektorn är betydelsefull idetta sammanhang. Den privata tjänstesektorn utvecklas mycket snabbt, främst istorstadsområdena. Det finns all anledning att anta att såväl den ekonomiskasom den tekniska utvecklingen framöver kommer att ske i allt snabbare takt.Sannolikt ser vi endast början på de möjligheter som den nya teknikenkommer att föra med sig. ser vi hur världsmarknadeninternationaliseras, bl. a. genom att kapifalströmmarna rör sig allt snabbare. I defta läge är det en styrka, även för ett litet land somSverige, atf upprätthålla mångfald och flexibilitet i vad gäller miljöer förnytänkande. Alltför kraftig koncentration riskerar att leda till sårbarhet. Medökade möjligheter atf mobilisera lokala resurser och ta till vara lokalinitiativkraft nås en "riskspridning", som kan vara fill gagn förriket som helhet. Regionalpolitiken handlar följaktUgen inte endast om"Norrlandsproblem". Den handlar också om hur riket som helhet skallkunna undgå en alltför kraffig koncentrafion av människor, verksamheter ochresurser till ett mycket litet antal befolkningstäfa regioner. Orsakerna fill detta skall bl. a. sökas i det faktum attfillväxten i hög grad sker inom tjänste- och informationsområdet samtidigtsom industrin genomgår en strukturrationalisering. Därigenom tenderararbetstillfällena att fördelas ojämnt. förekommer rekryteringsproblem- icke minst beträffande utbildad personal - i många delar av landet. Vi harpoängterat att dessa förhållanden ändå inte får leda till att ambitionsnivån iregionalpolitiken minskas. Den förändrade situation som regionalpolitiken haraft möta ställer nya krav. De områden som ibland räknas som liggande vid sidanom den egentliga regionalpolitiken kommer att få än större betydelse. Detgäller t. ex. infrastruktur och utbildning. Från folkparfiets sida föreslår vi en regionalpolitik somlägger större vikt vid mobilisering av resurser än traditionelllokaliseringspolitik. Mot denna bakgrund blir områden som utbildning,kommunikafioner och kulturutbud centrala inslag i regionalpolitiken. I vad gäller stödsystemet hävdar vi atl centralt givnastöd i ökad utsträckning bör bygga på generella principer. a. föreslår viatt sänkta sociala avgifter skall gälla all icke-offenllig verksamhet istödområde A. Sysselsättningsstödet i stödområde C föreslår vi från folkpartietåterinfört. Beslut i regionalpolitiska frågor bör dessutom decentraliseras.Därför föreslår vi möjligheter till friare användning av länsanslaget. Vidareframförs kravet att öppna stödsystemet för fler verksamheter än . Regionalpolitiken måste framöver i ökad utsträckninginriktas på att stödja nyskapande och kreativitet på lokal och regional nivå.Målet måste vara att ytterligare understödja miljöer för nyföretagande och egnainitiativ även utanför storsfäderna. 1987/88:127 Herr talman! , och har i en gemensam reservation till arbetsmarknadsutskottetsbetänkande angivit vissa riktlinjer ., ~ för regionalpolitiken. Vi menar attden socialdemokratiska politiken har bidragit till attkoncentrafionstendenserna i landet har förstärkts. Den allmänna politiken harpräglats av en centralistisk inriktning, vilket medfört att kansägas vara mer centraliserat . Enskilda människor kan i mindreutsträckning påverka beslut som rör dem själva. Detta har i sin tur lett fillen för stor passivitet, där man väntar på att politiker, myndigheter ochoffentliga serviceorgan försöker lösa problemen. Vi anser aft vi mera måsteförlita oss på enskilda människors initiafiv och ge dem chansen att förverkligasina idéer. Här handlar det bl. a. om möjligheter att pröva verksamheter ialternativa former. Ayavgörande betydelse för en förbättrad regional balans är sålunda atf denövergripande politiken ges en inriktning som stimulerar till enskilda initiativoch en dynamisk utveckling av näringslivet. Därmed ökar förutsättningarna attskapa arbetsfillfällen även i de mindre glesbygdskommunerna. Idet här sammanhanget kan jag inte gå förbi löntagarfonderna. Det är uppenbartatt fonderna haft en hämmande effekt på företagsamhetens utveckling. Det harockså visat sig att fondernas hittillsvarande placeringar ofta gått stick istäv mot de regionalpolitiska strävandena. Deras placeringar riktas i storutsträckning mot de redan starka,regionerna och de största företagen. Våruppfattning är också att regeringen alUför ofta i samband med företagsstöd m.m. prioriterar de befolkningstäta regionerna och storföretagen. Som exempelhärpå kan nämnas de osedvanligt stora belopp som satsats frän regeringens sidaför. att få till stånd bilprodukfion i och . De summor dethandlar om för varje nytt arbetstillfälle vågar inte ens regeringen tala högtom - eller man kanske inte riktigt vet hur stora de är. Samma intresse harregeringen tyvärr inte visat de mindre orterna ute i landet, där nedläggningenav t. ex. sågverk och verkstäder ofta slår hårdare på ortens arbetsmarknad änvad fallet varit i varvsregionerna. Det är viktigt aft man inte låterrubrikerna styra ens handlande i så väsenfiiga rättvisefrågor. Regeringenkan också bidra till en förbättrad regional balans genom att mer målmedvetetdecentralisera den statliga verksamheten. Alltför många statliga myndigheteroch affärsverk har en stor del av verksariiheten förlagd till , trotsatt den nya tekniken bör kunna underlätta en decentralisering av verksamheten. Inom länen bör bl. a.länsstyrelserna och de statliga myndigheterna beakta behovet av en inomregional balans. Detta, gäller såväl befintliga som nytillkommande verksamheter; Vidare krävs en förbättrad sektorssamord ning för alt undvika alt enskilda myndigheter fattar beslut som slår i stridmed den regionalpolifiska målsättningen. Det bör t; ex. inte få ske att av strikt affärsmässiga skäl vill dra in den enda telefonkiosken i en glesbygdsort som länsmyndigheten och kommunen anstränger sig till det yttersta för atf hålla verksamheten uppe. Den s. k. statssekreterar gruppen borde enligt vår mening ha kunnat åstadkornma betydligt mer på 14 detta område än vad som varit fallet. Deregionalpolitiska stödinsatserna anser vi bör vara mer generella och ges en merdecentralistisk inriktning. Besluten bör i största möjliga utsträckning fatfasute i länen och mindre här i Stockholm-. Deregionala utvecklingsinsatserna ger de regionala myndigheterna möjligheter aftstarta projekt som innebär att de lokala krafterna kan utnyttjas och sfimulerasfill egna initiativ. Det var därför mycket positivt att den samladeoppositionen trots socialdemokraternas och industriministernsenvetna motstånd kunde genomdriva att detta anslag höjdes med 200 milj. kr. Nuhar även regeringen insett aft man bör ligga åtminstone på "den nivån. Mankan därför säga att beslutet fått långsiktiga effekter. Regeringenhade nog aldrig lagt sig på den här nivån i anslaget , om inte riksdagenfattat sitt beslut om en radikal höjning . Demångomtalade 300 miljonerna för strukturinsatser under-en treårsperiodförbleknar vid denna jämförelse. Vidareanser vi i folkparfiet att det var fel av regeringen aff av besparingsskälrycka undan ett så pass bra regionalpolitiskt verktyg som sysselsättningsstödettiU utsatta kommuner - bl. a. i Bergslagen och norra . Exempelpå nyskapande och kreativa miljöer finns också utanför de större städerna.Kreativitet i dessa fall kan man bygga bl. a. på de normer som gäller även påmindre orter. Det finns goda exempel på atf man kan stimulera egna inifiativoch eget företagande. Dessutom finns def en framåtanda som infe kan kommenderasfram från central nivå, eftersom den i hög grad måste växa fram underifrån. Vadstaten och myndigheter kan göra är atf underlätta en sådan framväxt genom attskapa gynnsamma förutsättnirigar för den. I del sammanhanget blir, som jag harsagt tidigare, utbildningsväsendet och annan infrastruktur centrala inslag. Ettviktigt grundelement i en kreafiv miljö är nämligen tillgången till kunskaperoch goda kommunikationer. En följd av detta omtänkande är att regionalpolitikeni högre grad än tidigare måste inriktas på de mindre företagen. Det är ju j usti de mindre företagen, oavsett om dessa är nyetablerade eller"avknoppade" från större enheter, som en stor del av de förregionalpolitiken viktiga initiativen kommer atf tas. Därför är det viktigt attt. ex. persontransportstödet också gäller småföretag och hantverkare med egnaföretag. Vitror alltså att det är viktigt atf understödja sådana miljöer för nyföretagandeoch egna initiativ även utanför storstadsregionerna. Vi bör därför satsa ännumer på infrastrukturen, dvs. på kommunikationer och högre utbildning. Det-är.två viktiga axlar i.en framtida regionalpolitik. Detär också väsentligt.att landsbygden hålls levande. Vi tycker således att def ärpositivt att utskottet ställer sig bakom den motion där man kräver enförstärkning av insatserna för de pågående landsbygdskampanjerna. Del är braalt de extra miljoner som beviljas kan säkra ett framgångsrikt och angelägetkampanjarbete. Vii har framhållit hur viktigt det är att detfinns ett rikt kulturliv även utanför storstadsregionerna. Därför bör sådanahär frågor ägnas särskild uppmärksamhet. I betänkandetbehandlas storstadsregionernas utveckling. en gemensam borgerligreservation pekar vi reservanter på konsekvenserna av den snabba fillväxten.Jag tänker då på överhettningen på bl. a. bostads-och arbetsmarknaden.Miljömässigt negativa effekter har varit ofrånkomU-ga. Vi föreslår därför attden regionalpolifiska utredningen studerar dessa frågor. Jagvill framhålla att det är viktigt atf vi inte skapar ettmotsatsförhållande när det gäller de utvecklingscentra som våra större städerändå utgör. Utan tvivel finns det verksamheter som är beroende av de storautbildningsinstitufionerna och de speciella kontaktytor som hör samman med destörre städerna. DenregionalpoUtiskä utredningen - som , efter förslag från ,fattade beslut om - har kommit i gång med sitt arbete. Arbetetär omfattande och brett upplagt. Men den fid som står till utredningensförfogande är knappt tilltagen. Med anledning av atf folkparfiet har uttrycktoro för arbetets genomförande utgår utskottet - det framgår av betänkandet -från att utredningen ges erforderliga resurser, så atf den kan klara av sittarbete. JagviU med anledning av detta utskottets uttalande fråga industriministern: beredd att här i kammaren lämna en garanfi för attutredningsarbetet ges de resurser som behövs för att arbetet skall kunna klarasav på ett bra sätt? Jag har i mitt anförande pekat på den regionala obalansen och på hurproblemen borde kunna lösas. Här har självfallet den regionalpolifiskautredningen en mycket stor betydelse. Men den gemensamma reservafionen börockså, enligt min mening, utgöra en god grund när man skall gripa sig an deregionalpolitiska problemen. Mot den bakgrunden yrkar jag bifall fillreservation 1 samt fill övriga reservationer som har medverkattill. och kommer senare i denna debatt att anföra degoda skäl som finns för kammaren att stödja dessa reservafioner. Om60-talefs regionalpolitik handlar om lokalisering, måste 80- och 90-taletsregionalpolitik handla om mobilisering. Men det handlar också om aft tillåtaökad flexibilitet, om att bygga poUfiken på öppenhet för variationer och skildalösningar i olika delar av landet. Regionalpolitik är någonting svårt. Det finns inget facit vare sig iSverige eller i andra länder. Vad som krävs är ett tålmodigt, långsiktigtarbete som bygger på goda analyser med realisfiska förutsättningar och där degenerella medlen dominerar när det gäller metoderna, där regionalpolitiken bUrett komplement fill en sund samhällsekonomi och där ett posifivt näringsklimatbereds utrymme. Först närdetta förverkligats kan vi uppnå de högtidliga målen,att alla medborgare i hela landet skall erbjudas möjligheter till arbete,bostad och god miljö. 3 (): Dagens debatt gäller frågan: Skall hela leva, eller skall denstenhårda socialdemokratiska centraliserings- och koncentrationspolitikenfortsätta? Den frågan är av stor betydelse i kommande val. Vårt land har ju undersnart fått känna på socialdemokratisk regionalpolitik, ellerbrist på regionalpolifiskt ansvar. Många kommuner -ja, mer än tre fjärdedelarav vårt land - har farit mycket illa av den förda socialdemokratiska polifiken.Stora områden, ofta samma områden som drabbades hårt av socialdemokraternas60-talspoUfik, har förlorat mer än en tjugondel av sin folkmängd . Dehar förlorat sina ungdomar, och ofta rör det sig om välutbildade ungdomar. Kvarblir de gamla. Eftersom livet inte är evigt, kommer det under de kommande 10-15åren att ske ett formligt befolkningsras i stora delar av vårt land, om densocialdemokrafiska koncentrafionspolifiken får fortsätta. Detär nu dags att, som sagt, av socialdemokrafiskt styre sätta betygpå regeringens regionalpolitik. All tillgänglig statisfik, alla analyser avregeringens politik och verkligheten sådan människor upplever den gör atfbetyget inte kan bli annat än klart underkänt. Grundfeletmed den samlade regeringspolitiken - det gäUer alltså samtliga departement samtunder regeringen lydande centrala verk av olika slag - är att var och en försig inte tar regionalpolitisk hänsyn och ansvar i sina förslag. skulle industriministern lösa problemet med det regionalpoUtiskärådet. Oppositionen förstod att det var skenfäktning. Och mycket riktigt:Industriministern kallar inte ens rådet till sammanträden numera. DenregionalpoUtiskt anvarige ministern vilseledde när han gjorde ettstort nummer av det regionalpoUtiskä rådet. Inga grundläggande problem harnämligen blivit lösta i det rådet. Sedanskulle den samordnade statssekreterargruppen klara samordningen mellandepartementen, så att också vissa smulor av den samlade budgeten skulle komma utsattaregioner till del. Statssekreterargruppenfick ingen smakstart. Industriministern och andra i regeringen gick ut ochtalade fuUt riktigt om vikten av alt ny teknik och kvalificerade tekniker komhela landet till del. satte statssekreterargruppen in all kraft på,som det hette, "den största värvningskampanjen någonsin" för attvärva högutbildade tekniker från utsatta områden lill rikels mest teknikertätaområde, . Ordoch handUng har alltså inte följts åt under dessa båda valperioder - och på denvägen är det! Statssekreterarna förmodas lyda sina överhuvuden statsråden.Regeringen och den regionalpolifiskt ansvarige ministern är alltså skyldiga tiUatt strömmen av koncentrationsförslag fortsätter att komma från regeringenssida. har lagt fram ett budgetalternativ somkommer att bryta koncenfrationsutvecklingen ifall förslaget får riksdagensstöd. Imotsats till regeringen anser vi att huvuddelen av resurserna till en fullgodregional utveckling måste komma inom ordinarie budget från vart och ett avdepartementen. Men eftersom regeringspolitiken så starkt harutarmat tre fjärdedelar av riket begär vi i det kortsiktiga perspektivet ocksåatt särskilda riktade insatser måste tillföras inland och mellanbygder,delar av Bergslagen samt delar av sydöstra . Regeringenhar i och för sig lagt fram paket som berör några Bergslagskommuner och mycketmarginellt inland. har dock noterat att cirka femtiotaletav de av regeringspolitiken mest drabbade 2Riksdagens protokoll 1987/88:127 kommunernahar kommit helt, utanför. Del är för dessa kommuner som begär ett nyttpaket. kommer senare att beröra sydöstra . " En hög utbildningsnivå är en viktig grund för en positivutveckling. föreslår därför nya små högskolor. Vi föreslår breddningoch utbyggnad av de små högskolor som redan finns. Vi föreslår att fastaforskartjänster inrättas vid de mindre högskolorna. satsar på atf desmå högskolorna skall utvecklas till regionala utvecklingscentraler. Viföreslår också atf vidareutbildning på s. k. mellannivå baserad på gymnasieroch regionala högskolor skall utvecklas i snabb takt. I bilden av aff hela landet skall utvecklas spelarnyföretagande och småföretagande stor roll. Regeringens politik har lett tillatt de allra största och rikaste företagen har fått de stora stödpengarna.Politiken har också lett till aft storföretagen betalar mycket mindre i skattän de små företagen. Det är bl. a. med små och medelstora förelag som vi icentern skall bygga upp ett decentraliserat samhälle. Av dessa skäl och av rättviseskäl har bl.a.föreslagit att inga arbetsgivaravgifter skall tas ut på första basbeloppet. Detinnebär aft småföretag och nystartade företag får mer än . Småföretagen betalar också en stor del avstorföretagens högre sjukfrånvaro. föreslår en halveradsocialförsäkringsavgift på en lönesumma på . ilägre avgifter för småföretag. Detta är en rättvisefråga för alla småföretagoch en väsentlig bit i en bättre småföretagsutveckling. föreslår också atf den regionalpolitiskautredningen får i uppdrag att undersöka och föreslå differentieradearbetsgivaravgifter. a. bör man noga studera . har mindre änen tredjedel av Oslos arbetsgivaravgiftsnivå. Inom samma ekonomiska ram böralltså den regionalpolitiska utredningen föreslå ett differentieratavgiftssystem. Ett sådant system skulle verksamt bidra till en bättre regionalbalans. Genom vår syn på småföretagen skyddas småföretagen också i de regionersom får den högsta avgiftsklassen. Ett annat viktigt område är kommunikationerna. Även härhar ett eget förslag. Vi föreslär atl länsvägnälet - del långa vägnätet- skall rustas upp. Vi anser aft återstående grusvägnätskall förstärkas och beläggas. Alla i denna kammare förstår vilken storregionalpoUtisk effekt ett sådant förslag får: dels förbilligas transporterna,dels häller bilarna längre, dels blir det lättare att pendla, dels ges lokalaentreprenörer massor av arbetstillfällen och dels ser människorna i berördabygder atl vägnätet här rusfas upp för en framtid i bygden. Defta, äraderiksdagsledamöter, är ett förslag för framtidstro och ett förslag med god nationalekonomi. I förbifarten vill jag påminna om satsning påenskilda vägar - det lilla lilla vägnätet. Jag vill också påminna om vårtförslag om snabblågbane-näf. Def är ett förslag om en satsning på det bästa avny teknik, nämligen snabbhet, energisnålhet, bekvämlighet och miljövänlighet -en spjutspels för åren efter 2000. Ett nordiskt snabbtågbanenät skulle gestyrka till de ca 23 miljoner människor som arbetar och bor inom . Ett annat rättviseförslag är atl en liten del av vattenkrafts- 'Prot.1987/88:127 vinsterna skall stanna i "värdkommunerna". Vattenkraftenger stora vinster. Närapå ingenting stannar i de regioner somhar saft lill myckel stora naturvärden. Vinsterna går lill andra områden. Deområden som producerar huvuddelen av vattenkraften/vatlenkraflsvinsterna kallasi dag stödområden. Detta är en felaktig benämning. Dessa områden tillför varjeår folkhushället mång-mångmiljardbelopp och får några futtiga miljoner iregionalpolitiskt stöd. Del är i verkligheten dessa s. k. stödområden somstöder övriga - oss alla - med mångmiljardbelopp. Centernanser därför att /kWh fr. o. m. skall gå tillbaka till vattenkraftskommunernasamt att skall regionaliseras i fem regionala bolag med lokalastyrelser. Detta är ett rimligt och viktigt förslag. De områden som har satttill stora naturvärden skall ha en återbäring. Ettannat område med stor regionalpolitisk betydelse är skattesysfemel. harunder krävt ett rättvisare kommunalskatlesyslem. Staten betalarårligen ut ca 40 miljarder i s. k. specialdesfinerade bidrag fill kommunerna.Def finns också ett statiigt kommunalskalleuljämnings-system. Centernanser atl endast storleken på det kommunala serviceutbudet och den kommunalaeffektiviteten skall påverka kommunalskallens nivå. Vi vill finansiera enbättre kommunalskatieutjämning genom alt föra över specialdestinerade bidragfill utjämningssystemet. Det synsättet ger rättvisa och på köpet storaregionalpolitiska effekter. har ofta kommuner med relativt lågt serviceutbud höga kommunalskatter.Centerpartiets syn skulle innebära en väsentligt jämnare kommunalutdebiteringsnivå. Vår syn innebär också all ell antal miljarder kommer Utsattadelar av vårt land till del. Socialdemokratiska kongresser brukar ha denna syn,men den socialdemokratiska regeringen handlar tvärtom. Centernföreslår också höjda grundavdrag i det statliga skattesystemet. Höjtgrundavdrag är mycket bra för lägre inkomsttagare. Även def förslaget fråncentern ger kraftfulla regionalpoUtiskä effekter. Centernvill också kraftigt minska antalet centrala verk. Genom all avskaffacentralstyrning och specialdestinerade bidrag är detta fullt möjligt. I i princip samma kompetens ute i kommuner och län som det finns centralt.Besluten skulle genom en decentralisering av befogenheter kunna ske snabbare,byråkrafin skulle minska och ur regionalpolitisk synpunkt skulle tiotusenfalsarbetstillfällen tillfalla kommuner och län. Stora administrativa besparingarskulle ocksä bli en följd av detta. noterar all moderater ochfolkpartister delar denna vår grundinställning. Ettannat regionalpolitiskt vikfigt förslag är , ochmoderaternas förslag om vårdnadsbidrag. Det är ett stort rättviseförslag, ochdet skulle också medföra positiva regionalpoUtiskä effekter i storleksordningenminst 3.miljarder kronor. Ytterkantskommuner har ofta en hög andel barn utanförkommunal barnomsorg. Nästan alla av dessa kommuner har också i stort sett delägst kommunala barnlillsynsläckningarna i sina ytterområden. Vi i centernnoterar med tillfredsställelse att moderater och folkpartister också i dennafråga delar vår inställning. Landsbygd 90-kampanjen pågår. 1987/88:127 "Hela skaU leva!" är ett bekant uttryck. Jag har tidigare ien interpellationtill den regionalpolitiskt ansvarige ministern påpekat att i ord ' '~~ hörsdet bra, men i verkligheten fattar regeringen beslut på beslut som går ° stick i stäv mot kampanjen, trots att själv är ennationell Exempel påfelaktiga beslut är: - Regeringen har drivit igenom slopatsysselsätfningsstöd i stödområde C. - Regeringen har försämrat skatteutjämningen förutsatta kommuner. - Regeringen har slopat stödet till investeringar ialternativa energikällor. - Regeringen har avsevärt minskat pengarna tiUlänsvägnälet. - Regeringen har väsentligt minskat stödet tillenskilda vägar. - Höjd kilometerskatt och höjd bensinskatt drabbarmest landsbygden och mindre orter. - Regeringen har tagit bort stödet till denkollektiva landsbygdstrafiken. - Regeringen tar bort ca 2 000 kvinnligaarbetstillfällen från församlingarna genom att folkbokföringen omorganiseras.Omorganisationen kostar ca 250 milj. kr., pengar som kunde ha gått fiUlandsbygdsutveckling i stället för till landsbygdsavveckling. - Regeringens politik leder till att cirkafemtiotalet mindre försäkringskassekontor läggs ned. Sammantaget har regeringen fattat cirkafemtiotalet beslut som går landsbygd och småorter emot. Det är mycket svårt atthitta ett enda beslut som är till landsbygdens och de små orternas fördel.Centern föreslår att 100 milj. kr. nu avdelas fill konkreta projekt förlandsbygdsutveckling.