prot · GB09100 · 1987-12-31 00:00:00 — Den socialdemokratiska majoriteten i lagutskottetavstyrkte dessa båda motioner, medan vi frän de tre borgerliga partiernareserverade oss för att regeringen borde låta pröva frågan om en minskning avantalet medlemmar. har det väckts en motion av fyra socialdemokrater, ivilken det framförs motsvarande krav som i de båda nämnda centermotionerna fråni fjol och i den reservation som vi då hade. Det är bra att denna motion harväckts, så att frågan nu åter får prövas i . Motiveringarna i densocialdemokratiska motionen kan anses komplettera fjolårets motioner. Detframhålls exempelvis att den kooperativa samverkansformen är lämplig, även omantalet fysiska personer understiger fem. Som exempel nämns föreningar sombildats för gemensamt utnyttjande av marknadsföring, lokaler, administration,teknisk service, maskinservice m. m. Såsom exempel på grupper som det kangälla nämns journalister, reklammän och övriga i den växande servicebranschen,men även grupper inom lantbruket, där det framför allt handlar ommaskinsamverkan och sambruk. Tyvärr avvisar socialdemokraterna i lagutskottet även i årkravet på att regeringen skall pröva frågan om lägre antal medlemmar.Majoriteten framhåller även nu att fem medlemmar fordras för att behållaföreningarnas kooperativa karaktär. Vi från de tre borgerliga partierna reserverar oss även iår. Vi vill alltså att i anledning av motionen av de fyrasocialdemokraterna - , , och - skall uttala att regeringen bör låta pröva frågan om lägremedlemsantal i ekonomisk förening. Motivet för vårt krav är. liksom det som framförsi motionen och tidigare års motioner, att det är viktigt att på olika sättunderlätta och stimulera att verksamhet kan drivas i kooperativa former, alltsåi ekonomisk förening, och att startande av sådana verksamheter och föreningarinte i onödan får försvåras. Prot.1987/88:100 . Medlemsantalet i ekonomis k förening Prot.1987/88:100 .. Jag yrkar bifall till reservationen avlagutskottets moderater, folkpartister och centerpartister. 73 (): , Den fråga som diskuteras i det föreliggande betänkandet-huruvida det skall vara möjligt att ha bara tre medlemmar i en ekonomisk förening- behandlades av utskottet och här i kammaren så sent som isamband med att den nya lagen om ekonomiska föreningar antogs. Där föreskrivs,precis som i den gamla lagen, att ekonomiska föreningar skall bestå av minstfem medlemmar. Antalet medlemmar får dock, som redan har framhållits här, ivissa fall vara tre. pågår ett visst arbete pä dettaområde..har föreslagit att s. k. socialkooperativa föreningar skall kunna drivas som ekonomiska föreningar. I samband därmed har utredningen också föreslagit att antalet medlemmar inte längre skall behöva vara fem utan tre. Dessa betänkanden är remissbehandlade och övervägs i regerings kansliet. Jagtycker att vi,som vi brukar göra, bör avvakta arbetet idepartementet, innan vi vidtar ändringar i en så nyUgen antagen lag. Herr talman!-Med det anförda ber jag att få yrka avslag påreservationen och bifall till hemställan i utskottets betänkande. 74 (): Beträffande detta anförande vill jag barasäga att de som står bakom årets motion och även de som står bakom fjolårets juär personer som ser positivt på verksamhet i ekonomiska föreningar och som -vilket jag utgår ifrån - mot bakgrund av egna erfarenheter och strävanden harfunnit att det finns behov av att överväga ett minskat antal medlemmar. Jagtycker därför att det är felaktigt av utskottsmajoriteten att avstyrka dessamotioner. hänvisar till vad folkrörelseutredningenhar föreslagit. I sin motivering framhåller ju utskottsmajoriteten , liksomtidigare, att den kooperativa karaktären kanske skulle gå förlorad med ettmindre medlemsantal och att färre medlemmar än fem saknar bärkraft när detgäller ekonomiska föreningar i allmänhet. Om utskottsmajoriteten nu vill genågot råd till regeringen - och det.är ju som skall göra uttalandet -skulle ett sådant närmast gå ut på att regeringen avråds från att lägga framnågot förslag i denna riktning, eftersom man så klart framhåller att man stårfast vid sitt tidigare yrkande på avslag. Hade majoriteten varit positiv tillkravet i motionen, hade man förmodligen uttalat sig annorlunda. Jag tycker att detta är beklagligt.Stig och jag representerar två partier som har många medlemmar ochsympatisörer som är aktiva i ekonomiska föreningar. Från sida anser videnna företagsform vara mycket viktig när det gäller att sprida ägande ochinflytande samt stimulera människor till verksamheter. Anf..75 (): :.,Herr talman! Vi villinte påverka regeringen i någon riktning, Jag tror att journalister,reklammän och andra som exemplifierade med nog skall klara attdriva ekonomiska föreningar, även om antalet medlemmar skall vara fem, iavvaktan på det arbete som pågår i departementet. Det pågår som sagt ett arbete. Vi får se vad som händernär detta är' avslutat. ' 1987/88:10014 april 1988 Fastställande av faderskap, m. m. Under detta anförande övertog andrevice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 76 (); Man kan ju inte tolka utskottsbetänkandet påannat sätt än att socialdemokraterna är motståndare till den lösning somföreslås i motionen. Detta framgår klart och tydligt av skrivningen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:25om vissa faderskapsfrågor m. m. Fastställandeav faderskap, m. m. Anf.77 (): Den ogifte faderns roll bör enligt min ochfolkpartiets uppfattning förstärkas och ges ett större utrymme ilagstiftningen. Vi anser inte att det är alldeles uteslutet att det obetydligautrymme som den ogifte fadern har i lagsfiftningen också kan vara en orsak tilldet iblarid mycket ringa engagemang som fadern visar gentemot barnen. Vi anser att barnens ställning bör vara så skyddad och såväl ordnad som möjligt, och vi ser här en chans att förbättra barnens situation genom aft på ett bättre sätt än lagstiftningsvägen ge den ogifte fadern ansvar, rättigheter och skyldigheter. Därmed kan hans engagemang när det gäller barnet måhända bli större. ' Det är också, tycker jag, märkligt att en majoritet avdenna kammare inte kan förstå att det i ett samboförhållande öch i ettäktenskap är ungefär lika stor sannolikhet för att mannen i förhällandet är fartill det barn som föds i förhållandet. Med tanke på den lagstiftning som råder,där man ju har accepterat samboförhållandet, är det märkligt att man inte ärberedd att ge parterna i ett samboförhållande samma självklara status som parternai ett äktenskap. Att barn som föds i ett samboförhållaride skall vara faderlösaen tid efter födelsen är för mig både upprörande och på något sätt ett teckenpå att man inte är beredd att ta det ansvar som man har möjlighet att ta genomen lagstiftning. Det är osannolikt att man inte kan betrakta mannen i ettsamboförhållande som far till det barn som föds i sambpförhållandet på Fastställande av faderskap, m. m. samma sättsom det är osannoUkt att mannen i ett äktenskap inte skulle vara far till detbarn som föds i äktenskapet. Jag tror att det skulle vara till gagn för fadern men ävenför barnet, om denna kammares majoritet ville förändra lagstiftningen, så att detblir lika självklart för étt barn som föds i ett samboförhållande som för ettbarn som föds i ett äktenskap att få en far redan vid födelsen. Detta bordekunna ordnas genom en anmälan under graviditeten och utan någon som helstutredning. Om mannen och kvinnan i förhållandet är överens om att barnet ärderas gemensamma, så behöver man enligt min mening inte.ytterligare utredadetta. För mig är det självklart att barnen i ett samboförhållande skall gessamma rättssäkerhet som barn födda i ett äktenskap. Jag beklagar djupt attriksdagens majoritet inte är beredd att jämställa barn i samboförhållande medbarn i äktenskap. Med detta yrkar jag bifall till reservationeri. 78 EWAHEDKVIST (): Jag skall begränsa mig till att kommenterareservationen från i det betänkande angående faderskapsfrågor somvi nu behandlar. 1 övrigt har ju utskottet varit enigt. återkommer med sammamotionskrav. Den motionstext vi haft att ta ställning till har också återkommiti samma summariska ordalag år . De regler vi har för att fastställa faderskap förbarn vars föräldrar är sammanboende har utformats främst för att säkra barnetsrätt. Barnet har rätt att kräva att samhället medverkar till att den verkligefadern blir antecknad som fader. har det dock varit viktigt attproceduren för sammanboende föräldrar görs på ett smidigt och enkelt sätt, såatt inte föräldrarna känner sig kränkta. Detta har vi lyckats uppnå genom detsätt på vilket faderskapsfastställelser går till, och i betänkandetredogörs för att ytterligare förenklingar har gjorts. Sedan vi senast behandlade dessa frågor har sambolagenträtt i kraft, dock utan stöd i kammaren. kommer idetta sammanhang och åberopar lagen som stöd för sina förslag. I sinreservation säger nämligen att någon form av faderskapspresumtionför fäder som är sambo med barnets moder skulle ligga i linje medlagstiftningen. förslag innebär att även en sammanboende manautomatiskt skulle bli antecknad som far när barn föds i samboförhållandet. Hurdelta skall genomföras i praktiken har dock inte gått in på. Såvittjag förstår är förslaget inte genomförbart . lika litet som det var förett år sedan. Det beror på att sammanboende inte kyrkobokförs tillsammans. Mankan alltså inte kontrollera vilka som är sammanboende, och då kan inte heller enfaderskapspresumtion enligt folkpartimodell genomföras, åtminstone inte om vivill bevaka barnets intressen. Förslaget faller alltså på sin dåliga sakligaunderbyggnad. Det alternativ som anger i sin reservation gårut pä att faderskapsutredningen skall slutföras innan barnet har fötts. Som viredogjort för i tidigare betänkanden är del möjligt att fä fastställelsenav faderskapet påbörjad före barnets födelse och slutförd mycket snart efter. Jag villpåpeka att barnet har en far när det föds', även om det inte i den stund barnetföds har skrivits in i kyrkoboken. Men barnet har en far. Jag tycker att detskulle vara bra om vi kunde komma överens om det, . Det gåralltså att få denna fastställelse gjord på ett snabbi och smidigt sätt. Detta,i kombination med att samhället genom denna handläggning bevakar barnets rätttill att rätt man fastställs som fader, gör att det inte heller finns anledningatt bifalla detta förslag. Detta alternativa förslag faller alltså också pä sindåliga sakliga underbyggnad. Man kan med utgångspunkt i reservationen fråga sig vemsrätt anser att samhället skall bevaka. Det är alltså härutskottsmajoriteten och skiljer sig åt. Visst är det viktigt att deogifta fäderna känner sig som fullvärdiga fäder, som skriver. Detkan vi alla vara överens om, och jag vill faktiskt påstå att de gör det redan idag.- Men om förändringar, såsom föreslår, går ut över barnensrättstrygghet, då måste vi tänka oss för. Med hänvisning till vad jag nu har sagt yrkarjag avslag på reservationen och bifall till lagutskottets hemställan i dessbetänkande 25. 79 (): Som jag minns debatten var inteskälet till avslag på motionen att man var osäker pä att mannen isamboförhållandet var barnets far. Men hävdar att ettav skälen till att man inte kan bifalla vårt förslag är att det är osäkert attmannen i ett samboförhållande är fader i biologisk mening. började sitt anförande med att säga det. Vad är det som talar för att det skulle vara mindretroligt att mannen i ett samboförhållande är fader än att mannen i ettäktenskap är fader? De lever ju under exakt samma förutsättningar, det är baradet att i det ena fallet har parterna inte ingått äktenskap. I allt övrigtlever de på samma sätt som ett gift par. Det är lika osannolikt i ettsamboförhållande att mannen som lever tillsammans med barnets moder inte skullevara far till barnet som det är att mannen i ett äktenskap inte skulle vara fartill ett barn fött i äktenskapet. säger att vi i inte harbiträtt utskottsmajoriteten i fråga om sambolagen. Det äri viss män riktigt,men jag hoppas att själv märker hur ologiskt det är attvi inte skulle kunna väcka förslag utifrån den lagstiftningen, bara därför attvi inte stod bakom den. Vi måste ju väcka förslag utifrån den lagstiftning somgäller, oavsett om vi har bilrätt den eller ej. Sedan säger att förslaget inte ärgenomförbart. Jag förstår inte hur man kan påstå att någonting inte ärgenomförbart. Det man verkligen vill genomföra är ju alltid genomförbart. Dettaär mycket enkelt att genomföra - det gäller bara en vanlig anmälan av fadernoch modern under graviditeten att båda är överens om att dessa två är föräldrartill det barn som skall födas. Sedan säger att barnet har en far.Jag vet också att alla barn har en far. Men det handlar inte om att barnen ibiologisk mening har en far, för det är vi väl överens om att de har. Det somvi protesterar mot är att de inte skall ha en far i juridisk mening enbart på grundav att deras Prot.1987/88:100 14apriri988 Fastställande av faderskap, m. m. Prot.1987/88:100 föräldrar har valt att leva i en annan typ av förhållande änäktenskapet. 14 april1988 Det är förnedrande för dem somväljer att leva på ett annat sätt än i I äktenskapet att på ettintegritetskränkande sätt behöva hävda sin rätt som ' föräldrar gentemot de födda barnen. Man.skall kunna bådepåbörja och P' avslutaförfarandet närdet gäller vem som är far till ett barn innan det är fött. Ett barn iett samboförhållande har sarrima självklara rätt att ha en juridisk far somett barn i ett äktenskap. hävda attdetta inte ärgenomförbart. Vi ger exempel på skall kunna genomföradetta, och det är mycket lätt. Men det är klart att med ert argument,att det är ganska osannolikt att mannen i ett samboförhållande är far tillbarnet och att det förhållandet inte råder i ett äktenskap, så.förstår jag att niinte kan biträda detta förslag. Men vi i har en annan uppfattning.Vi trpr faktiskt att en fader som lever i ett samboförhållande likasäkert som en fader som lever i ett äktenskap är den biologiska fadern och attdetta kan fastställas före födseln, och vi tror inte att det är speciellt 80 (): När vi debatterar denna fråga måste vi inseattdet i i rättslig mening inte är samma sak att vara gift som att varasammanboende. Vi måste utgå från verkligheten. I samband med att sambolageninfördes uttalade att man inte ville skapa någon sorts B-äktenskap.Därför utformade vi sambolagen på det sätt som den nu ser ut. Enligt denna lagregistreras inte sammanboende. Sambolagen gäller bara ekonomiskamel-lanhavanden mellan parterna. Om ett par vUl åtnjuta full rättsUg trygghetfår det låta registrera sin sammanlevnad genom giftermål. strävar i sin reservation efter att skapa enform av B-äktenskap, vilket har avvisat. haralltså gjort en kovändning, driver någon sorts teori om att ogiftaföräldrar inte skulle vara lika engagerade i sina barn som gifta föräldrar, pågrund av att faderskapet måste faststäjlas. Jag tror att detta synsätt ärmycket orättvist mot dessa ogifta fäder. Jag tror inte att detta engagemanghänger samman med hur faderskapet fastställs. Jag har ju redogjort för att detkan ske genom ett enkelt förfarande.. Vi skall också komma ihåg att den ogiftafaderns rättigheter har stärkts betydligt under det senaste årtiondet, t. ex.när det gäller det enkla, förfarandet, när sammanboende önskar få gemensamvårdnad och när det gäller förändringarna i namnlagen. Barnet kan nu på ettmycket enkelt sätt få faderns efternamn. När det gäller utskottsmajoritetens principiella hållningatt i första hand barnens rätt skall gälla har utskottsmajoriteten återigen upprepat att det är viktigt för barnen att samhället från början har bemödat sig om att fastställa faderskapet. Och visst kan detta upplevas som krångligt för en del sammanboende mammor och pappor, det har vi hört flera vittnesmål om. Men i detta sammanhang måste barnets rätt komma i första hand, och vi måste inse realiteterna. Genom ett giftermål registreras sammanlevnaden, men i ett samboförhållande registreras inte sammanlevnaden. - 104 , Jag är emellertid ganska säker påatt de flesta sammanboende föräldrar harförståelse för att faderskapet skall fastställas. Jag tror också att de medglädje har hälsat de förenklingar som har gjorts , ochderas rättmätiga krav på en smidig utredning har tillgodosetts i mycket höggrad- Jag tror faktiskt att den mycket stora majoriteten i den här kammaren harintagit en bra hållning, och jag vill än en gång yrka bifall till utskottetshemställan. Fastställande av faderskap, m. m. Anf.81 (): Återigen hävdar att detär säkerheten när det gäller vem som är fader till barnet som är ett av demest väsentliga skälen till ert ställningstagande. För mig framstår det som detsämsta av alla argument. 1 och med detta måste ni ju mena att risken för attmannen i ett samboförhållande inte skulle vara far till barnet är väsentligtmycket större än när det gäller mannen i ett äktenskap. Den typen av argumentställer jag mig inte bakom, eftersom samboförhållanden i alla avseenden är attlikna vid äktenskap när det gäller förhållandet mellan mannen och kvinnan. Jag tror inle att kan visa att barnsom föds i ett sainboförhållande oftare skulle ha en annan fader än den sommodern lever tillsammans med i detta förhållande än vad som är falletbeträffande barn i ett äktenskap. Jag tror att möjligheten för att fadern är enannan än den som modern lever med är lika stor i ett äktenskap. Det sägs alltsåatt mannen i ett äktenskap alltid är far till barnet. Men i ett samboförhållandemåste det alltid prövas vem som är far till barnet. Denna inställning är förmig helt ologisk. Om en man och en kvinna har valt att leva i ettsamboförhållande, som i alla avseenden liknar ett äktenskap, tror jag faktisktatt sannolikheten föratt. mannen i detta förhållande är far till barnet somfinns är precis lika stor som i ett äktenskap. Med den inställning som EwaHedkvist har tycker jag att man borde fastställa faderskapet även påde barn som föds i ett äktenskap. Vi i har en annan uppfattning. Vitror faktiskt att man måste kunna lita på att män som lever i ettsamboförhållande är biologiska fäder till de barn som föds i dessaförhållanden. Sedan säger att vi vill skapa någotslags B-äktenskap. Frågan är vem som egentligen vill skapa ett B-äktenskap - ärdet ni eller vi? Vi vill så långt som möjligt att samboförhållanden skalljämställas med äktenskap, medan ni hävdar ätt samboförhållande skall vara någotslags B-äktenskap. I samboförhållande skäll man reglera, göra prövningar, ochbarnen i förhållandet skall utsättas för integritetskränkande undersökningar,m.m. Om nu har rätt i fråga om A-och B-äktenskap, vad ärdet då som ni skapar? Ni skapar ju A- och B-barn. A-barn är sådaria som födsinom äktenskapet, och de har i juridisk mening en mor och en far när de föds.Men alla andra barn, inkl. de som föds i samboförhållanden, är B-barn. De harenmor när de föds. men deras far är i juridisk mening okänd. Delta är interimligt. Om föräldrarna är överens om att mannen i ett samboförhållande ärfader till barnet, så måste väl politikerna kunna acceptera detta och skapa enlagstiftning som innebär att man tar med en faderskapspresumtion även för dem.Jag tycker inte att politikerna skall börja ta på sig ett ansvar - att intelita på föräldrarna, att 8 protokoU 1987/88:100 Fastställande av faderskap, m. m. besluta omnär föräldrar i samboförhållanden m. ni. måste prövas litet extra, medan manlitar på den andra typen av föräldrar som har valt att gifta sig; dessaföräldrar behöver inte prövas. Jag hoppas att själv hörden dåliga logiken i hennes sätt att resonera. 82 (): Den sista delen av tycker jag ledde litet väl långt, så det skall jag avstå från attkommentera. Som jag sade tidigare kräver sambolagen ingen registreringav samlevnaden, den reglerar bara de ekonomiska mellanhavandena. Den tillämpasi de fall då de samboende separerar, och då kan man kanske behöva utreda om dethar förelegat ett samboförhållande eller inte. När det gäller grundvalen fördenlagstiftning som vi har beträffande faderskapsfastställelse säger vi attsamhället skall medverka till fastställelse av faderskapet om föräldrarna ärogifta. Skulle kammaren, mot all förmodan, anta en faderskapspresumtion försariiboende skulle vi pckså behöva göra en utredning om när föräldrarna börjadesammanbo. Om samhället skall medverka till att ge barnen denna rättstrygghetmåste vi också utreda huruvida kontrahenterna sammanbodde - och man då kan sägaatt faderskapspresumtionen skall gälla. Utredande kommer vi aldrig ifrån sålänge vi inte har registrering av sammanboende. Och vi har sagt att vi inteskall ha någon sådan registrering: vi skall inte ha några B-äktenskap. Jag vill avsluta med att åter säga att det är barnetsrättstrygghet utskottsmajoriteten värnar om. Utskottsmajoriteten består av del av partierna i denna kammare. Vi tycker faktiskt attdet är barnelsrättstrygghet som vi skall värna. Det kan kännas litet krångligt för en delfäder, men jag tror faktiskt att de förstår detta om de tänker på att det kanvara till gagn för barnet i det länga loppet. Anf.83 (): Vi har tydligen helt olika uppfattning om vadsom är bäst för barnet. Vi i tror att det är bäst för barnet att habåde en mor och en far då det föds, medan socialdemokraterna har uppfattningenatt det är bättre för barnet att i juridisk mening bara ha en mor när det födsoch ingen far. Jag kan inte förstå logiken i detta resonemang, men det ärmöjligt att det beror på min oförmåga att förslå. Jag sade i mitt förra inlägg att ni medvetet skapar A- ochB-barn. Ni skapar alltså barn som har mor och far från början, och ni skaparmedvetet barn som inte har någon far från början. Detta är alldeles fel. När ni säger att det skall vara så, kan ni inte samtidigtpåstå att ni arbetar för barnets bästa. Jag hävdar med bestämdhet att i ettsamboförhållande, precis som i ett äktenskap, måste man utgå från att det ärmor och far som lever tillsammans i ett förhållande. Med en mycket enkelanmälan frän modern och fadern till myndigheterna skulle man kunna få denpresumtion som vi efterlyser. Detta är inte alls svårt att genomföra och skaparinga problem i efterhand heller. Detta är bara en fråga om vilja - om man villatt ett barn skall ha både mor och far,då det föds.. Vill man det inte gör mansaken svårare, men det är egentligen inte svårt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:16om anslag till m. m. 1987/88:100 delvis). Prot;1987/88:100 , läkarförsörjningen m. m. ,läkarförsörjningen m. m. 84KARIN FALKMER (m); Detta betänkande, som ägnas socialstyrelsensverksamhetsområde, innehåller tre moderata reservationer och en gemensamborgerlig reservation. Samtliga dessa fyra reservationer är gamla bekanta fråntidigare riksmöten. Reservation nr I handlar om statens övergripande ansvar förhälso- och sjukvården. En förutsättning för att staten skall klara dennauppgift på ett bra sätt är att vi ser till att den medicinska kompetens somkrävs finns. Hälso- och sjukvården måste bygga på medicinsk vetenskap ochbeprövad erfarenhet. Del har visat sig att det var ett misstag att slå ihopmedicinalstyrelsen och till ett verk, och att det är hälso- ochsjukvärden som har förlorat på affären. Åtgärden att samla de medicinska och desocialvärdande uppgifterna under en hatt för att få en bättre helhetssyn harmedfört stora nackdelar. De medicinska intressena har fått stå tillbaka förandra socialt inriktade ansvarsområden. Kvaliteten på helheten blir inte bättreän summan av de enskilda delarnas kvalitet. När, som i det här fallet, hälso-och sjukvårdsdelen tappat stor del av sin kompetens på det centrala planetmåste detta rättas till. Ytterst handlar det om kvaliteten på hela hälso- och sjukvårdsområdeti landet, och det är i slutändan patienten som blir drabbad. Det råder brister när det gäller den medicinskakompetensen inom .