prot · GB0928 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi har alltså skapat en sparformsom borde vara nöjd med och glad över, i stället för att ha denlitet lama och negativa inställning som jag tycker kommer till synes i det hansäger. Attpåstå att vi skulle ha diskriminerat hushållssparandet är upp- och nervändavärlden. Detta är ett gynnande av hushållssparandet som vi inte har haft tidigare.Jag har redan i inledningen förklarat varför det tar tid att vända på det hela.Hushållen har störa eftersatta behov som beror på en tidigare dålig ellernegativ reallöneutveckling, och när tiderna blir litet bättre får vi en visskonsumtionsuppgång som verkar negativt på hushållssparandet. Men, ,den här smällen, då hushållssparandet brakade ihop, gick ner kraftigt, komredan på er tid. hoppas jag att vi gradvis lägger grunden till en ökningockså av hushållssparandet på samma sätt som vi har lagt grunden till en ökningav det totala sparandet. 28 RUNE.RYDÉN (m): Även om regeringen anser sig ha gnetat och sparat på budgeten, har vimoderater inte varit särskilt nöjda med resultatet. Vi hade velat gå längre idetta fall. Det är det jag menar med det offentliga sparandet. Då hade detblivit större inkomster för familjerna, och därmed hade de kunnat öka sittsparande. Jagtyckte det var mycket bra att statsrådet erkände attspelreglerna för hushållssparandet har ändrats. Om man vill ändra spelreglernaskall man entydigt och klart lägga fast dem . Det är det somden stora allmänheten inte har uppfattat att man har gjort, och det är en avorsakerna till situationen på sparmarknaden . Vimoderater hade i de här sammanhangen ett krav som vi drev mycket hårt. Vi villesänka marginalskatterna, för att få det utrymme som vi här talade om i denförsta repUkrondan. Det gällde höjda realinkomster, som i sin tur skulle kunnaleda till ett ökat sparande. Detta skulle kunna leda till att man i störreutsträckning t. ex. ägde sin bostad och hade sitt sparande i ettbostadssparande. Jag har inte hört att statsrådet har haft någontingemot detta - något jag skulle vilja se litet mer av från regeringens sida. 29 (): Jag kan försäkra att jag inte, som han sade, ärsval beträffande allemanssparandet. Det sparandet har ju visat sig fä en breduppslutning, och det tror jag har sin betydelse för att i allmänhetensmedvetande återinföra värdet och betydelsen av ett kontinuerligt sparande: Jagtror att det har sin stora betydelse av pedagogiska skäl. Menallemanssparandet är ett misslyckande, om man ser det som en samhällsekonomiskinsats för att återföra det privata sparandet i samhället till vad det harvarit tidigare. Det beklagliga är att man har nöjt sig med att introduceraallemanssparandet och sedan egentligen inte vidtagit någon enda konkret åtgärdför att restaurera tilltron till det privata sparandet. Resultatetser vi: Vi har här i landet en så låg sparbenägenhet att den t. o. m. ärnegativ och innebär att hushållen tär på sina resurser. Det är enligt minuppfattning olyckligt, och det tyder på att den enskilde spararen känner sigföga uppmuntrad. Detär helt klart att i ett skede när reallöneutvecklingen är dålig eller negativ,blir det inte pengar över, och en stor konsekvens av devalveringen 1982 varjust en reallönesänkning. Men det har gått . Svensk ekonomi harbefunnit sig i en gynnsam utveckling, men ändå ser vi - efter den storainsatsen för att sänka reallönerna - ett negativt sparande. Det bekräftar juatt regeringen har misslyckats med den här delen av sin ekonomiska politik. Jagtycker ändå det är hoppfullt att talar om allemanssparandetsom investeringskonton, den modell som vi från sida har velatintroducera, för att få ett nettosparande. Måhända kan vi tillsammans utvecklaallemanssparandet dithän. Skullespardelegationen komma in i ordnade arbetsformer igen är vi inte från centernssida långsinta, utan visst kan vi medverka. Men förutsättningen är ju attspardelegationen får en vettig arbetsform, att man ger sig in på konkretasparåtgärder som vi upplever som meningsfulla. Mankunde t. ex. börja med att transformera det s. k. skattefondssparande somfaller ut nu till allemanssparandet, så vi slapp att få ut denstora köpkraften på en marknad som kanske kan betraktas som överhettad. Detvore den typ av konkreta åtgärder som vi nu skulle kunna efterlysa. Det är bra att genom att nämna skattefonds-sparandetpåminner om vilken konstig sparform han var med om att introducera. står viinför stora problem, när skattefondssparandet och skattesparandet i övrigtfrigörs. Sparandet blir alltså ett problem och inte en tillgång för den svenskaekonomin, och det är inte bra. Vidare,, är det kanske inte riktigt så - om man skall vara litet mersofisfikerad i sitt resonemang- att hushållen nu tär på sina resurser. Manskulle kunna säga att hushållen delvis flyttar om sina resurser. Det är riktigtatt hushållssparandet tenderar att gå ner, men handlar det om, som endel ekonomer har uttryckt det, en sorts investeringar som hushållen gör ifillgångar, när de nu förbättrar både bostäder och hushållskapitalvaror ochersätter dem. Vissthar vi, , gjort insatser i form av allemanssparandet. Men de allrastörsta insatserna för att främja sparandet har varit att få ner inflationen,att höja reallönerna och se till att vi har en realränta som är positiv - detgynnar sparandet. Allemanssparandet är bara en form. Jag noterar att nu erkänner att det är en bra form och inte något negativt. RuneRydén säger att inte är särskilt nöjda med de insatser somregeringen har gjort i budgeten för att främja sparandet. Nej, jag förstår attRune var nöjd med den utveckling som var tidigare, men den utvecklingenvar inte särskilt bra för . Litet varsamhet med orden skulle kanske varabra, om man vill vinna tiHtro för att vara duktig i analysen av vad som är braför budgeten och bra för . RuneRydén uttryckte det så att jag erkände att spelreglerna för sparandet hadeändrats. Men det var inget erkännande - jag sade att vi hade gjort detta ochvar stolt över det. Reglerna var ju dåHga förut och behövde förbättras. Slutligen:Nils G Åsling sade att spardelegationen kanske ändå var någonting att tänka på,om jag uppfattade honom rätt. Jag noterar det och skall fundera på det. Jagtycker att oppositionspartierna har en plats när det gäller att vara med ochdiskutera vägar för att öka sparandet i det här landet. Omluftburna sjuktransporter inom totalförsvaret Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar påinterpellation 1987/88:75 om luftburna sjuktransporter inom totalförsvaret har frågat mig dels vilka slutsatser som regeringen hardragit av försvarskommitténs förslag om anskaffning av ambulanshelikoptrar,dels om regeringen haft överläggningar i frågan med sjukvårdshuvudmännen ochmed andra berörda, dels när regeringen avser att förelägga förslag ifrågan. Enligt1987 års försvarsbeslut (prop. 1986/87:95, bil. 4, FöU 11, rskr. 310) börsjuktransportkapaciteten med helikoptrar ökas för att tillgodose behoven ikrig. Ökningen bör ske på ett sådant sätt att även behov i fredstid kan 7 protokoll 1987/88:27-28 Omluftburna sjuktransporter inom totalförsvaret tillgodoses.Helikoptertransporter bör därvid organiseras i landstingskommunal och statligregi för att tillgodose fredsbehoven och organiseras samordnat medförsvarsmakten, m. fl. Vissa statliga medel bör avdelas föratt förbättra sjuktransportkapaciteten med helikoptrar såväl i fred som i krigunder förutsättning att sjukvårdshuvudmännen är beredda att medverka imotsvarande omfattning. I försvarsbeslutet framhålls vidare attrikspolisstyrelsens uppgifter beträffande luftburna sjuktransporter bör förasöver till sjukvårdshuvudmännen. Genombeslut tillkallade jag en departemental arbetsgrupp medföreträdare för social-, justitie- och försvarsdepartementen med uppgift attklargöra vilka förutsättningar som finns för att man skall kunna förverkliga1987 års försvarsbeslut vad avser sjuktransporter med helikoptrar. Enligtvad jag har inhämtat har arbetsgruppen haft överläggningar med bl. a.företrädare för överbefälhavaren, , statens räddningsverk.Landstingsförbundet och . Arbetsgruppen har vidare föravsikt att träffa företrädare för samtliga sjukvårdshuvudmän. Arbetsgruppensarbete skall enligt direktiven vara slutfört . Jagavser att föreslå regeringen att återkomma till i denna fråga såsnart det finns ett underlag för ett ställningstagande. Anf.32 (): Jag ber attfå tacka socialministern för svaret. Fråganom luftburna sjuktransporter har ju behandlats av vid flerafillfällen . I försvarsutskottets betänkande 1985/ 86:8anförde man i anledning av två motioner av och mig att detinte kunde anses tillfredsställande att frågan om sjuktransporter medhelikopter bearbetats så utan resultat. Utskottet föreslog att ensärskild redovisning borde lämnas under /87. Detta gavockså som sin mening regeringen till känna. Någon sådan redovisningfick vi emellertid inte. Närvi tog försvarsbeslutet, anförde ett enigt försvarsutskott att det varmed yttersta tvekan man ansåg sig kunna föreslå att avvaktaytterligare överväganden. I samma beslut framhölls vikten av att beredskapenmed försvarets tunga helikoptrar i för medverkan i räddningstjänstoch sjuktransporter , nätter och också fick sin lösning. Med detta har jag velat påpeka att vid flera fillfällen under1980-talet har betonat vikten av att frågan om de luftburna sjuktransporternafår en tillfredsställande lösning i vårt land - och då skall det gälla helalandet, även . Jagtycker det är bra att den arbetsgrupp som arbetar med frågan enligtdirektiven skall vara färdig . Eftersom frågan varitolöst alltför länge, vill jag fråga socialministern om man nu kan utgå från attdet kommer en proposition senast under vårriksdagen. Detär ju tämligen märkligt att vi i fortfarande rent allmänt har enså dålig helikopterberedskap för räddningstjänst och sjuktransporter. Vi harmycket att lära av bl. a. , och . Alla dessa treländer har en mycket tillfredsställande beredskap i detta avseende, enberedskap som fungerar dygnet runt, . Vi skulle inte heller behövaligga så dåHgt till. Vi har ju kapaciteten, men den utnyttjas inte. Som exempel kan jag nämna - och det har jag gjort vidflera tillfällen tidigare - att det i finns tunga på flygflottiljerna i både och , men dessatjänstgör bara under kontorstid därför att det inte finns personal fördygnet-runf-beredskap. Inträffar ett olycksfall eller ett svårt sjukdomsfallsom kräver en snabb helikopterinsats för att transportera vederbörande tillnärmaste regionsjukhus, är man i dagens läge hänvisad till att försöka"ragga upp" en besättning. Har man tur går det bra, men har man intetur går det naturligtvis mindre bra. Jag skulle kunna ta fram många exempel pådetta, men jag skall nöja mig med två. färi en 24-årig man under rengöring av en matberedningsmaskin vänstrahanden tvärt avklippt ovanför handleden. Patienten omhändertogs mycket kort tidefter olyckan av en läkare, som följde ambulansen till olycksplatsen.Armstumpen avstasas med en blodtrycksmanschett och förbinds preliminärt. Mantar också med sig handen separat. På flygflottiljen utanför finns enVertol-helikopter i beredskap för sjukvårdsändamål på grund av den pågåendeöversvämningskatastrofen i södra . Normalt skulle det inte hafunnits någon beredskap . Sjukhuset, som är ettakutsjukhus med dygnet-runt-beredskap, hade både narkosläkare ochnarkossköterska som kunde bemanna helikoptern. efter detatt olyckan inträffade landade helikoptern på i Uppsala.Tack vare att beredskap för helikoptertransport fanns just denna kväll, kundemannen få sin hand fastsydd, och den fungerar nu igen. Men hade inte dennasnabba helikopterinsats kunnat göras, hade med all sannohkhet den unge mannenvarit utan sin hand . Det andra exemplet gäller en ung kvinna från , somen fick svåra skallskador vid en trafikolycka iEdsbyn. Sedan kvinnan opererats akut i ansåg överläkaren att hon behövdesnabb transport med helikopter. Den gången gick det inte att få tag på någonbesättning, och kvinnan avled. Det här var två exempel från mina egna hemtrakter. Detfinns naturligtvis många andra exempel som visar vilken betydelse det har attvi omgående får en tillfredsställande helikopterberedskap även i vårt land. Idet avseendet bör naturligtvis sjukvårdshuvudmännen få huvudansvaret - det ärvi fullständigt överens om. Därför vill jag, herr talman, än en gång frågasocialministern: vi se en proposition om detta under vårriksdagen? Om luftburna sjuktransporter inom totalförsvaret Precis som säger och som jagockså har angivit i mitt svar, är det så att denna verksamhet skall föras övertill sjukvårdshuvudmännen. Därom råder alltså enighet, och harbeslutat så. Däremot tror jag att det blir svårt att praktisktgenomföra att vi kan lägga fram en proposition redan till vårriksdagen. Detskall alltså vara överlägg- Om åtgärder för att minska alkoholkonsumtionen ningar med sjukvårdshuvudmännen, och vi vet ännu inte ivad mån de kommeratt ställa upp och vilka möjligheter de har. Jag tror alltsåatt det är praktiskt omöjligt att se en proposition redan till vårriksdagen.Men enligt mitt svar har vi en arbetsgrupp som arbetar med de här frågorna, såvi får väl utgå från att vi möjligt får se en lösning på dem. 34 (): Det är faktiskt så, socialministern, attsjukvårdshuvudmännen åker snålskjuts på denna verksamhet. Detär ju staten som i stort sett ensam får stå för kostnaderna genomrikspolisstyrelsen. Det råder nu en bred enighet om att en landstäckandeambulanshelikopterorganisation är motiverad av medicinska skäl. Uppfattningenatt de ekonomiska besparingarna överstiger kostnaderna är också allmänt spridd. Det är inte heller fråga om några stora kostnader. skulle införa dygnet-runt-beredskap på helikoptrarna på flygflottiljernai Norriand skulle det dra en kostnad på uppskattningsvis 2-3 milj. kr. Dettaskall då ställas mot den vinst samhället gör genom minskade vårdtider ochminskade vårdkostnader. Det har byggts upp speciella resurser på vissa sjukhus,och då bör vi naturligtvis också se till att patienterna så snabbt som möjligtkommer under vård på dessa sjukhus, och det kan man inte göra medlandsvägsambulans. När vi nu har en helikopterverksamhet, borde vi genom envettig organisation utnyttja denna på ett mycket bättre sätt än . Socialministern och jag är fullständigt överens om attläget inte är tillfredsställande. Min förhoppning är ändå att vi får seen proposition om en ny organisation för helikopterverksamheten i vårt land. Enliten rekommendation, socialministern: ökat tryck påsjukvårdshuvudmännen! Överläggningen var härmed avslutad. 7 §Svar på interpellation 1987/88:64 om åtgärder för att minskaalkoholkonsumtionen har frågat mig vilkaiakttagelser regeringen har gjort beträffandealkoholkonsumtion och alkoholproblem och om regeringen avser vidta åtgärder ianledning av dessa iakttagelser. har vidare frågat vilka åtgärderregeringen avser vidta för att uppfylla och mål om en kraftigminskning av den totala alkoholkonsumtionen. Konsumtionen av alkoholdrycker minskade totalt settsuccessivt , då alkoholförsäljningen var hundraprocentig alkohol per invånare som var och däröver. De två påföljande årenskedde en uppgång, 1985 till och 1986 till . Med anledning av denna oroande tendens höjdes skatten på alkoholdrycker fr. o. m. den 1januari 1987 (prop. 1986/87:66, SkU 18, rskr. höjdes meddrygt och på vin och starköl med . statistik för visarpå en försäljningsminskning , totalt sett. Emellertid har det sketten konsumtionsförskjutning mellan de olika alkoholdryckerna. Spritdrycker ochvin har minskat resp. , medan starkölsförsäljningen har ökat med7,. Restaurangförsäljningen av starköl har ökat med hela 18,4 %.Starkölskonsumtionen har visserligen ökat , men desenaste siffrorna pekar på en accelererande utveckling. Eftersom starköl är denvanligast förekommande alkoholdrycken bland ungdomar kan detta tyda på attungdomars alkoholkonsumtion åter ökar. Detta är oroande tecken. Med anledning av sociala problem och ordningsproblem undermidsommarhelgen lämnade regeringen uppdrag till attutreda frågan om förebyggande insatser inom . Motsvarande uppdraglämnades till . och har isina redovisningar bl. a, föreslagit åtgärder som leder till större beredskappå vissa orter genom ett utökat samarbete mellan bl. a. , skolanoch polisen. föreslog även att festligheter skulle spridas tillfler orter, att det skulle ges intensifierad upplysning om alkohol med speciellinriktning på ungdomarnas situafion och att lokala planer och program skulletas fram som ett led i förebyggande arbete. Socialstyrelsensarbete på detta område fortsätter, och en ytterligare redovisning kommer attlämnas fill regeringen. har redovisat ett arbete förregeringen på detta område och där bl. pekat på att fördjupade kontaktermellan polisen och på många orter lett till positivt resultatunder . Genom Rådet för alkohol- och narkotikafrågor ()sker en kontinuerlig dialog mellan organisationslivets representanter ochsocialdepartementet. Rådet ombildades som dessarbete breddades. har diskuterat de tendenser till ökadalkoholkonsumtion bland ungdom som har observerats och vilka motåtgärder somkrävs. Inom rådet har en särskild beredningsgrupp (Boman-gruppen) inrättats meduppgift att intensifiera och utveckla de opinionsbildande insatserna.Insatserna har sin utgångspunkt i ungdomars levnadsvillkor och värderingar ochskall bl. a. ta sikte på att utveckla arbetet med att skapa drogfria miljöer.Arbetet har främst inriktats på ungdomar mellan samt föräldrar,lärare, ungdomsledare m.fl. som har kontakt med dessa ungdomar. Arbetet är ifull gång och en mängd akfiviteter pågår. Arbetet för att uppfylla och mål bedrivsinom rarnen för alkoholpolifiken enligt riksdagsbeslut. a. insatser för att undanröja orsakerna till alkoholmissbruk, en omfattandeopinionsbildning, en akfiv prispolitik samt reglering och kontroll avalkoholförsäljning. En viktig del i alkoholpolitiken är det förebyggandearbete som bedrivs genom att folkrörelser och föreningsliv stimuleras på olikasätt. För att nå målet krävs medvetna och samordnade insatser av myndigheteroch organisationer inom olika områden. Både lokal och central information ochandra opinionsbildande insatser; liksom stöd till lokalt förankradedrogförebyggan- Om åtgärder för att minska alkoholkonsumtionen 8 protokoll 1987/88:27-28 Omåtgärder för att minska alkoholkonsumtionen de verksamheter, är avstor vikt. Inriktningen på ungdomsgruppen är särskilt viktig. ,som har det samlade ansvaret för den statliga droginfor-mationen, arbetar påbred front för att informera och höja medvetenheten när det gälleralkoholproblemet. bidrar också till att utveckla detdrogförebyggande arbetet inom kommuner och organisationer genom att fördelastatsbidrag till projektverksamhet, följa och stödja projekten och spridaerfarenheter vidare. Socialstyrelsenhar i sin handlingsplan prioriterat åtgärder som syftar till att begränsakonsumtionen. Styrelsen har också påbörjat arbetet med att ta fram en plan förhur arbetet på ett mer systematiskt sätt kan bedrivas för att WHO-målet skalluppnås. Planen kommer att vara klar under innevarande budgetår och blir tillgod hjälp för olika myndigheters arbete med alkoholfrågan. Detkommer således att krävas en mångfald av insatser på olika områden för att viskall kunna nå det uppställda målet. Det går inte att peka på någraenskilda insatser som på ett enkelt sätt och i ett slag löser problemet.Regeringen följer med stor uppmärksamhet utvecklingen och har, som jag tidigaresagt, redan vidtagit vissa åtgärder samt kommer även i fortsättningen att taolika initiativ till åtgärder som kan bidra till en minskad alkoholkonsumtion. 36 (): Först vill jag tacka socialministern för svaret på min interpenation.När det gäller att hantera stora och tunga politiska frågor är det viktigt medgod insikt, klara mål och effektiva praktiska medel. Denvetenskapliga forskningen har bestyrkt att det finns ett direkt samband mellantotalkonsumtion och alkoholmissbrukets omfattning. Insikten om detta utgörnumera grunden också för den svenska alkholpolitiken, vilket kom till klartuttryck då fattade sitt övergripande beslut . Det är värdefuntatt socialministern hävdar denna utgångspunkt i svaret på min interpellationoch också framhåller att detta skall vara grunden för statsmaktens fortsattaarbete. Alkholbruketutgör det svåraste och mest omfattande folkhälsoproblemet i vårt land.Missbruket leder i sig till stora medicinska och sociala skador. Uttryckt itermer av samhällsekonomiska kostnader - produktionsbortfall, vård, skador m.m. - har alkoholkonsumtionen uppskattats belasta samhällsekonomin med 8 ä 9 %av BNP. Därför var det oroande att regeringen inte ens nämnde detta storasamhällsproblem när man föredrog sin regeringsförklaring här för några veckorsedan. Den "vita fläcken" innebar trots aHt en plump i protokollet. Närsocialministern hänvisar till att vi minskadealkholförsäljningen med , får vi inte glömma bort att vi ett pardecennier före hade näst intill fördubblat den svenska alkoholkonsumtionen.Att vi fått en försäljningsminskning med är jubara en neutralisering av det senaste årets uppgång. visar det attden prishöjning som regeringen föreslog kom - trots uppmaninghär i - alltför sent. Och vi får inte glömma bort den oregistrerade konsumtionen- hembränningen, snabbvinstillverkningen och den ökade tax-free-försäljningenvid våra gränser. Detär ett viktigt mål som ställde upp 1984, då manrekommenderade sina medlemsländer att bedriva en alkoholpolitik som syftar tillatt ha minskat alkoholkonsumtionen i resp. länder . Densvenska regeringen och riksdag har också anslufit sig till detta mål. Jag tror att det behövs mera av kraft och samlad insats än . Dealkoholpolitiska åtgärderna bör stämmas av mot varandra. Annars bHr det inte tillräckligeffekt för att åstadkomma förändring. Regeltillämpningen bör stödja desamordnade insatserna, inte störa eller obstruera. Ett störningsmoment vore attlåta den makabra alkoholhandelsutredningen bli praktisk politisk verkHghet.Förra helgen skedde ett nyhetsutspel i TV, då denna utredning sades Hgga tillgrund för regeringens beslut. Enligt uppgift senare i programmet hadesocialministern personligen låtit hälsa att regeringen ännu inte tagitställning tiH utredningens förslag. Jagskulle därför, herr talman, direkt vilja fråga regeringens ansvarige om dennautredning- som för övrigt i sin allmänna inriktning är ett dråpslag mot ensocialt inriktad alkoholpolitik - är under övervägande.Socialministerns svar här ger knappast utrymme för att denna vårdslösautredning skulle kunna bli praktisk politik. Frågan är alltså om dennautredning saknar aktualitet eller inte. Jagtror att ett sådant här besked är viktigt, bl. a. därför att intentionernabeträffande alkoholhandelsutredningen redan är vägledande i det praktiskaarbetet. Det gäller inte minst på tillståndsgivningens område. Vadsom däremot inte är lika känt är just WHO-målet och den svenska målsättningen.Jag skulle vilja att regeringen, med hjälp av , startade en bredinformationskampanj bland både politiska och byråkratiska instanser. Det är juviktigt att det sker ett samlat och målmedvetet arbete för att uppnå enförbättrad tillämpning när det gäller den svenska alkoholpolitiken. Det finns tillräckligt många kända fakta som verkligen övertygar oss omatt alkoholen är så förödande. Vi vet tillräckligt mycket om alkoholens vådor.Mer än varannan av dem som drunknar och nära en tredjedel av dem som bildödashar alkohol i sig. 5 000 människor dör alldeles för tidigt just tillföljd av alkoholen. Dessutom har flera hundra nyfödda barn skador på grund avmoderns alkoholbruk. Till detta kommer en utbredd misshandel, främst av kvinnoroch barn. Den helt dominerande orsaken till våldsbrotten är just alkohol ochandra droger. kör 6 000 människor omkring onyktra i trafiken iSverige. Utifråndessa tragiska fakta, herr talman, finns det tillräckligt mycket att ta fastapå beträffande informationen. Jag skulle ändå vilja säga att interpellationssvarethar förtjänster. Det som saknas är ett klargörande besked om att t. ex.alkoholhandelsutredningen definitivt har lagts åt sidan.