prot · GB0985 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag blev i den förra debatten utlovad ettsvar från folkparfiet beträffande vårdbidrag och fillfällig föräldrapenning.Eftersom jag inte har fått något svar, vill jag ställa frågan på nytt. var bekymrad över att behöva seavgränsningsproblem beträffande vårdbidrag och fillfällig föräldrapenning.Tillfällig föräldrapenning utgår ju bara, sade hon, vid fillfälliga behov.Dessutom sade hon att tillfällig föräldrapenning ju bara utgår vid försämringarnär vårdbidrag utgår. Det här visar, enligt min mening, att intevet vad hon talar om. Tillfällig föräldrapenning utgår, om förälder behöveravstå från förvärvsarbete i samband med sjukdom hos barnet, enligt förslagetunder . Då ni nu helt vill avskaffa begränsningen av antaletdagar, utan att möjliggöra ett utbyte av föräldrapenningen motvårdbidrag, söker man ju inte vårdbidrag, eftersom det ju skulle innebära barahälften så mycket pengar. Ert förslag betyder alltså att man kan få av sin löni för vård av sjukt barn. Då blir min fråga: Menar ni verkligen vad niskriver? Hur skall ni i så fall finansiera detta? 114 (): Jag trodde, , att jag gav svaret.Socialdemokraterna vill inte förstå den här frågan. Vi vill ta bort taket när det gäller tillfälligföräldrapenning beträffande de ifrågavarande föräldrarna. Vi vet att det ärytterst få föräldrar som behöver utnyttja mer än de som ni harföreslagit. Varför det blev just behandlades ju i utskottet, varförjag tycker att det är onödigt att beröra den saken . Vi vet att läkarintygmåste komma fill. Om läkare anser att barnet behöver särskild tillsyn och vårdunder än , begär man vårdbidrag. Om barnet blir sjukt pånågot annat sätt får man bidrag , men som det står i utskottsbetänkandet;Om barnet har blivit sjukt och fått vårdnadsbidrag för just ifrågavarandesjukdom, utgår inte tillfällig föräldrapenning. 115 (): Jag har läst påreglerna ordentligt, men problemet är ju att ingen kommer att söka vårdbidrag,eftersom man kan få tillfällig föräldrapenning under ett obegränsat antaldagar. Därför håller ju inte resonemanget att föräldrapenning skall kunna utgåvid försämringar i sjukdomstillståndet. Att läkare skall intyga osv. har ingensom helst betydelse. Ert förslag innebär klart och tydligt att tillfälligföräldrapenning utgår under ett obegränsat antal dagar, om man måste avstå frånförvärvsarbete när barnet är sjukt. Detta innebär bidrag av inkomstenunder , när barnet är allvarligt sjukt. 116BARBRO (): Jag skall fatta mig kort - jag råder LenaÖhrsvik att läsa motionen. Där står det bl. a. följande: "Om det blirfråga om vård av Arbetsmiljön,rn. permanent karaktär, bördock en samordning med andra ersättningsformer ske." Anf.117 (): Jag har läst motionen, och jag var glad att den upplästa meningen stoddär, men i er reservation, som vi faktiskt skall votera om, finns ingen somhelst begränsning. Där finns alltså inte de ifrågavarande orden med. Det finnsingen lagtext som handlar om samordning, utan ni räknar med ett obegränsatantal dagar. Och det är det som är problemet. Överläggningen var härmedavslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:9 om anslagfill,arbetsmiljö m.m. (prop. 1987/88:100 delvis). Arbetsmiljön,m. Anf.118 (vpk): När vi nu skall behandla arbetsmiljön kan man ändå konstatera att degamla typerna av arbetsmiljöfaror- tunga, farliga, smutsiga arbeten som varuppenbart hälsovådliga - har utbytts i dagens arbetsliv mot nya, smygande,monotona och osynliga arbetsmiljöhot. Det gäller framför alltbelastnings- och förslitningsskador samt sjukdomsrisker som uppstår till följdav kemisamhället. Det centrala i arbetsmiljöarbetet går ut på att komma fillrätta med dessa problem. Samtidigtkan man se att de tekniska framstegen i samhället inte automatiskt innebärnågon bättre arbetsmiljö utan alstrar i sin tur nya risker. Om arbetsmiljön harblivit bättre eller sämre är ingen huvudfråga. Fullständigt klart äremejlertid att dagens arbetsmiljö skördar nya offer. Antalet skador inomarbetslivet har fördubblats : ftån 20 000till 40 000 rapporterade fall. Antalet olycksfall som eft tag översteg 100 000per år men som minskade ökar . Antaletdödsolyckor som ett tag gick ned kraftigt är på väg uppåt igen. Man kankonstatera att alla typer av klassiska skador på. kommer igen i nya,former. Förtidspensioneringen fortsätter att öka i omfattning. Den kostarsamhället enorma belopp. Detsamma gäller sjukskrivningarna. Man kan i stortsett utgå ifrån att de beror på arbetslivets dåliga miljö. Dessutom är hälsanen klassfråga. När LO redovisar sina rapporter visar det sig att den s. k.välfärd vi har inte har medfört att hälsan har blivit bättre, utansjukdomar och förslitningsskador är lika stora hos LO-grupperna som på1960-talet. Detråder alltså inget tvivel om att arbetsmiljön är ett dagligt hot för miljontalsmänniskor i vårt land. Riskerna finns nästan på varje arbetsplats, menarbetsmiljödebatten handlar ofta om den yttre miljön: utsläpp i luft. jord ochvatten av allehanda slag hotar både naturen och människans existens. Arbetsmiljöfarorria är egentligen två företeelser som harsamma grund, nämligen att vi utformar vår produkfion och våra tjänster och helasamhället utifrån mycket strikta lönsamhets- och effektivitetskrav. Den frågasom egentligen skulle ställas av politiker och ansvariga är; Kan vi fortsättamed den typ av s. k. välfärdssamhälle vi har , som har ett mycket högtpris när det gäller arbetsmiljöskador? Vi i vpk anser inte det. Det är därförvi i arbetsmiljöfrågor och andra frågor ställer helt andra kvalitetskrav påsamhällsutvecklingen än andra partier gör. När det gäller arbetsmiljön harstressen och jäktet blivit det stora gisslet. I snart sagt varje arbetsmiljöproblemkan en väsentlig del hänföras till det som så vackert kallas psykosocialaproblem - dvs. stress, jäkt och liknande; Arbetsmiljön var, innan den senaste arbetsmiljölagenantogs, inte direkt en partsfråga, utan den var i mycket hög grad hänvisad tillsamarbete mellan parterna. I och med den nya arbetsmiljölagen fortsatte dettasamarbete men i en annan form. En stor del av det som omfattas av självaarbetsmiljölagen överlämnades till annan lagstiftning, nämligenmedbestämmandelagen. På detta sätt har arbetsmiljöarbetet ocharbetsmiljöfrågorna isolerats och blivit något för experter i en snäv mening -experter som tvingas isolera sig från övriga företeelser i arbetslivet. Det jagsäger om experter är inte ett uttryck för något förakt för experternaskunskaper. Tvärtom skulle jag vilja se att alla i arbetsmiljöfrågor kunnigamänniskor fick en central plats i hela samhällsarbetet, så att de kunde peka påhur idiotiskt vårt arbetsliv egentligen är utformat, som skapar sådana offersom det gör i form av människors dåliga välbefinnande och dessutom enormakostnader för samhället. Lagen har varit i kraft . Vi har från vpk vid ettflertal tillfällen begärt att den skall ses över - utifrån aspekterna att denhade vackra målsättningsparagrafer, nämligen att arbetsmiljön skulle varatillfredsställande från såväl psykisk som fysisk synpunkt. Vi från vpk förstårvarför det inte är så: Stora delar av arbetsmiljölagen överläts för fortsatt s.k. utredningsarbete inom medbestämmandelagens ram. Problem med arbetstakt,jäkt, stress, ackord, utslagning osv. har förts bort från det som egentligenkan kallas arbetsmiljöarbetet. Det behövs en utvärdering av lagens former. Vi har pekatpå några områden, som jag snabbt skall gå igenom. De kemiska riskerna finnskvar i mycket stor utsträckning. Det gäller att genom produktkontroll och andraföreskrifter verkligen se till att de kraffigt begränsas. Företagsekonomiskaskäl får exempelvis inte medföra att man halverar gränsvärden för lösningsmedel.Vi måste ha klara regler, som gör att säkerhetsmarginalerna är så tydliga attde gränsvärden vi sätter kan förhindra ohälsa. Den psykosociala miljön har jag tidigare nämnt. Den ärinfe alls någon aktiv del i arbetsmiljöarbetet. Skyddsombudens makt ochfackföreningarnas roll bör utredas och belysas på ett helt annat sätt än somskett. Skyddsombuden borde få mycket bättre befogenheter än de har. Inte minstbör de få möjlighet att mycket mera aktivt än nu avbryta arbete som kan medföras. k. långsiktiga skador. Arbetsmiljön, m. m. 12 protokoll 1987/88:85 Arbetsmiljön,m. Lagstiftningenbör också kunna stå fri och obunden från t. ex. EG:s påtryckningar.Företagshälsovården måste få en mer akfiv roll. Kvinnornas arbetsmiljö måste haen helt annan plats än nu i en framtida lagstiftning. Arbetsmiljön är oftasvårare att klara för kvinnorna - framför allt för gravida kvinnor och dekvinnor som planerar för graviditet. De som utsätts för stora faror haringet speciellt skydd genom lagstiftningen. De bör få möjlighet tillomplacering eller kunna få sin försörj ning på annat sätt. Arbetarskyddsstyrelsenspelar en beklämmande roll. Det kanske är lagstiftningen som har tilldelatstyrelsen den rollen, och därför skäll jag inte anklaga dem som råkar sitta iarbetarskyddsstyrelsen. Dess roll är att fungera som en samarbetslänk mellanparterna, och om parterna inte blir överens blir det inget resultat. Det skulle egentligen vara en kvalificerad majoritet från de fackligaorganisafionerna, så att erfarenheterna från arbetslivet kunde komma tilluttryck i de föreskrifter och det lagstiftningsarbete som borde komma tillstånd. Somjag nämnde är det stora gisslet förslitnings- och belastningsskador. De kankanske snabbt minskas. Så som vi utformar arbetslivet sliter vi utmänniskor med ensidiga arbetsställningar, ansträngande rörelser av det slag somgör att våra muskler förslits. De tunga lyften som var problem har nuersatts av ensidiga rörelser och statisk belastning. Närvi i socialutskottet har haft hearings med experter, har vi snabbt kommit framtill att stressfaktorn spelar en mycket viktig roll vid belastningsskador,bildskärmsarbete osv. Men ingen tar fasta på detta - det är en ekonomisk fråga,som inte får plats inom forskningens ram. Vi borde kunna sätta som mål att fåett åtgärdsprogram för att kunna halvera dessa skador . För ettsådant åtgärdsprogram fordras naturligtvis politiskt mod. Då måste man se tillatt lokala fackföreningar och skyddsombud får ett sådant ansvar att de kanavgöra vad som är långsiktiga skador och därmed kan stoppa arbetsprocesser somär,skadliga. Det är klart att det kommer att gå ut över den kortsiktiga lönsamhetenoch effektiviteten, men samhället får säkert igen det på annat sätt. Arbetsorganisationenär naturligtvis avgörande för hur arbetslivet kornmer att utformas. I dagingår i varje arbetsorganisation en hög arbetsintensitet, i många fall ensidigheti arbetet - detta för att man skall uppnå en strikt lönsamhet. Medicinskagränsvärden borde alltså sättas upp. Utifråndetta har vi från vpk väckt förslag till ett samlat åtgärdsprogram. Vi föreslåratt den forskning som pågår skall kartlägga sambandet mellan belastnings- ochförslitningsskador, stressfaktorer och arbetsorganisation. Vi vill även attfackföreningarna och skyddsombuden skall få ökad rätt att stoppa de arbeten somkan befaras vara förslitande och ge belastningsskador. Vi tycker också att delokala fackföreningarna skall kunna se till att det i arbetslivet blirnaturligt med raster, att vi får ett lägre arbetstempo och att arbetsväxlingoch arbetsrotation får genomslag i arbetslivet. För detta fordras någon form avvetorätt. Med ett sådant program kanske vi skulle kunna förbättra arbetsmiljön. Elektronikensgenombrott har, som jag sade tidigare, inte förbättrat arbetsmiljön utan skaparnya problem. Det är kanske inte , men hög tidatt ta något slags samlat grepp på detta område. Vpk har krävttillsättande av en datamiljökommission. visar det sig att det finns ett heltkomplex av problem kring elektronikens framväxt. Det hade naturligtvis varitbra om man hade varit framsynt nog att ta den frågan påallvar. Då hade vi kanske bättre kunnat bemästra problemen i dagens läge. Detär aldrig för sent att ta tag i problemen, men jag är rädd för att vi nu intepå kommer att klara dem. I stället kan det bli på samma sätt som medandra typer av skador, dvs. att man tar itu med dem först när deras antal växti sådan omfattning att de blivit ett samhällsproblem. Då har många liv skördatseller åtminstone många fått ett ganska dåhgt liv på grund av arbetslivetsutformning. Somjag sade tidigare är det en viktig angelägenhet för kvinnor att få möjlighettill omplacering när de planerar graviditet eller är gravida. En sådanrättighet är ännu inte genomförd genom arbetsmiljölagstiftning eller avtal påarbetsmarknaden. I detta avseende råder varken jämlikhet eller jämställdhet.Varje individ borde utifrån sina förutsättningar kunna få delta i arbetslivetutan att drabbas av arbetsskada eller risk för ohälsa. Jagyrkar med detta bifall till alla av mig underskrivna reservationer vid dettabetänkande. Arbetsmiljön,m. 119 (): Vi skall försöka att behandla det här ärendet färdigt , och jag skalldärför fatta mig så kort som jag kan. Vi har behandlat dessa frågor vid ettantal tidigare riksmöten, så det gäller inte några nya frågor. Jagdelar uppfattning i så måtto att de arbetsmiljöproblem somvi har inte är desamma som de som vi hade . Antaletklassiska arbetsskador är mindre , men vi har fått nya i stället. De mångamotioner som behandlas i detta betänkande speglar den oro som människorna hyseröver arbetsmiljön framöver. Men jag tycker ändå att det även finns skäl attsäga något positivt om det trägna arbete som utförs för att skapa säkrarearbetsmiljöer för människorna ute på arbetsplatserna. Vihar i ett internationellt perspektiv en bra arbetsmiljölagstiftning.Internafionellt sett har vi också en osedvanligt effektiv och väldimensioneradtillsynsorganisation, som svararför. Också arbetsmiljöforskningen är internafionellt på en mycket hög nivå.Detta hjälper oss att flytta fram positionerna i vårt arbetsmiljöarbete på ettmycket påtagligt, sätt. Menproblemen är ju föränderliga, och därför löser vi dem aldrig definitivt. När vilöser några arbetsmiljöproblem kommer nya upp i stället. Men den flexiblaorganisation som vi har i vårt land för arbetsmiljöfrågorna är en tillgång föross. Den lokala skyddsverksamheten är en hörnsten i vårt arbetsmiljöarbete.Skyddsombud, skyddskommittéer och företagshälsovård är spjutspetsar iverksamheten för att förbättra arbetsmiljön ute på arbetsplatserna, och vi tyckeratt skyddsombudens ställning är väl avvägd. Ingen annanstans har skyddsombudenrätt att stoppa ett arbete. Vi tycker inte att skyddsombuden skall träda itillsynsmyndighetens ställe, utan de skall vara ett komplement tilltillsynsmyndigheten och kunna stoppa arbetet när Arbetsmiljön,m. tillsynsmyndigheten intehinner ut till arbetsplatsen. ger oss möjlighet till ett mycket effektivt arbetsmiljöarbete.Det är de många människornas arbete som gör att vi har en så pass braarbetsmiljö som den vi har. Men många problem återstår, och jag skall ta uppett par av dem. har tagit upp andra. Bildskärmsarbetetoroar många människor. Utskottet har genomfört en hearing om bildskärmsarbetet,vid vilken också var närvarande. Jag tror att alla som var därtyckte att det var en mycket bra hearing. Den gav oss kunskaper och insikter omvilka problem vi har att lösa framöver. Mycket görs för att förbättrasituationen på detta område. Vi har också haft en hearing om belastningsskador,det kanske största problemet framöver. Det måste lösas i en helhetssyn ute påarbetsplatserna. Jag håller villigt med om att det här krävsett organisationsarbete. Depsykosociala arbetsplatsproblemen betyder mycket i det här sammanhanget.Arbetarskyddsstyrelsen har dock dragit i gång ett belastningsergono-misktprogram för att kunna angripa dessa problem från rätt utgångspunkt. Iprogrammet skall man gå igenom bransch efter bransch i hela vårt näringsliv,för att vi skall kunna rå på de mycket svåra belastningsskadorna, som ökar iantal. Arbetsmiljöfonden utdelar 200 milj. kr. för forskning på områdetbelastningsskador. Närdet gäller företagshälsovård och rehabiliteringsåtgärder hänvisar jag fill detutförliga avsnittet härom i vårt betänkande. Jag vill bara nämna att det irehabiliteringsutredningens uppdrag bl. a. ingår att pröva hur rehabiliteringsåtgärdernakan sättas in på ett fidigare stadium än , under medverkan avskyddsorganisationen och företagshälsovården. Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställan på alla punkteroch avslag på samtliga reservationer. 120 (vpk) replik: Jag skall inte ge mig in på någon lång polemik med utanskall bara konstatera i denna debatt att både reservanter och majoritetsföreträdareser de faror som finns men att våra uppfattningar skiljer sig i övrigt. Detfinns vad gäller bildskärmar, elektronikområdet och belastningsskadorna någragemensamma faktorer, som är boven i det hela och som vi möter både när viobserverar verkligheten och när vi lyssnar på hearingar: stressfaktorerna,arbetstempot, arbetsorganisationen och maktfrågorna i företagen. På depunkterna skiljer sig våra uppfattningar. och de övriga majoritetsföreträdarna vill inte ge de arbetande detavgörande ansvar över sin egen arbetsmiljö som jag vill att de skall ha. Jagvill att de lokala fackföreningarna skall få en avgörande möjlighet att påverkaarbetsmiljön och att de skall kunna stå emot den som har makten i företagen ochi myndigheterna och som i stort sett bestämmer utvecklingen med sina ekonomiskaresurser. Jagtror alltså att vi alla ser vilka problem som ligger framför oss - men att sedem utan att egentligen vilja göra något åt dem är kanske ännu värre än attinte se dem. 121 ()replik: Mycket kort: De frågor som här tar upp ingår iarbetarskyddsstyrelsens stora och breda program, som alla parter påarbetsmarknaden deltar i. Forskningsföreträdare, fillsynsföreträdare och allaandra som kan något om belastningsskador är engagerade. Man behandlar just defrågor som här tar upp: organisationsfrågor, stressfaktorerosv. Vi kan se fram emot aft genom detta arbete kunna komma fram till lösningarpå dessa punkter. Vårauppfattningar delar sig på en punkt: och kanske andra i hansparti tycker inte som vi, aft om vi skall kunna lösa de mycket svåraarbetsmiljöproblemen, måste vi göra det i samverkan. Alla goda krafter måsteställa upp. Det är den genomgående linjen i hela vårt arbetarskyddsarbete, ochför det ställer också den fackliga rörelsen upp. Arbetsmiljön,m. 122 (): Man kan på olika sätt se klara och mycket alarmerande tecken på hurmänniskor i allt större utsträckning skadas och mår dåligt fill följd avbrister i arbetsmiljön. Det har jag försökt belysa i en motion som behandlas idetta betänkande. Antaletanmälningar om arbetsskador har enligt tillgänglig statistik ökat mycketkraftigt och uppgår nu till närmare 250 000. Även antaletarbetsskador för försäkringsmässig prövning, alltså sjukskrivna över 90 dagarhar ökat oavbrutet . Enligt prognosen fortsätterärendetillströmningen att öka med , vilket för nästa budgetårskulle motsvara 120 000 ärenden. Ökningen gäller främst de s. k. sjukdomsfallen.Under de senaste åren har antalet sjukdomsfall för arbetsskadeprövning ökatmed . Statistiskacentalbyråns rapport om visar också att dedåliga arbetsmiljöerna och ohälsan i viss utsträckning består trots nyaarbetsmiljölagar. konstaterade LO att dåligarbetsmiljö var en klassfråga. finns de gamla klasskillnaderna kvari människors uppfattning om sin arbetsmiljö. Det är arbetarna som har de sämstaarbetsmiljöerna och som till följd av defta är mest drabbade av sjukdomar ochskador. Denya skadorna, som ökar kraftigt, hänger ihop med olämpliga arbetsställningar,ensidiga arbetsrörelser, tunga lyft, vibrerande underlag eller verktyg. Arbetethar också blivit mer fysiskt slitsamt och psykiskt ansträngande sariitstressigt. Till följd av dåliga arbetsmiljöer har rörelseorganens sjukdomarblivit ett av de stora folkhälsoproblemen. Missförhållandenai arbetslivet är en mycket tungt vägande orsak till ohälsa och mänskligtlidande och därmed till stora vårdkostnader. Insikten om detta bör leda tillatt man går på djupet med arbetsmiljön och ser över de instrument som finns . Det kräver vi också i mofionen. Mångaav de svåra bristerna i LO-medlemmarnas arbetsmiljö kan bl. a. lösas genomforsknings- och utvecklingsinsatser. Flera exempel kan nämligen anges på hurproduktionsteknik och teknisk utrustning kan innebära hälsorisker. Som exempelpå bristande hänsyn fill arbetsmiljöfaktorer kan nämnas att flertalet truckar iindustrin är konstruerade så att föraren tvingas Arbetsmiljön, m. m. fill ensned körställning. Självklart medför det allvarliga näckskador. Truckarnamåste konstrueras på ett riktigt sätt. Arbetsmiljön är enligt alla rapporter som man kan studeraett växande problem som det är nödvändigt att gripa tag i. Vi kan i dagenssamhälle inte acceptera att människor på sina arbetsplatser utsätts förallvarliga hälsorisker. I motionen pekar jag på en rad åtgärder som bör vidtas.Bl. a. måste yrkesinspektionen bli mer effektiv. Ett exemplar avarbetsskadeanmälan sänds alltid till inspektionen, men någon reaktion därifrånmot företaget kommer mycket sällan. Jag pekar också på andra åtgärder som börprövas. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till bl. a.arbetsmiljölagens regler, som ålägger arbetsgivaren att ta hänsyn tillarbetstagarnas särskilda förutsättningar för arbetet. Allt fler påarbetsplatserna ifrågasätter företagens ansvar ätt åstadkomma en braarbetsmiljö. Jag finner det inte meningsfyllt att gålängre i min argumentation. Jag tycker att socialutskottet har tagit något förlätt på denna fråga. Utskottet har inte kunnat undgå att få vetskap om atttusentals människor, främst inom industrin, drabbas av allvarligaskador, som i många fall består livet ut. Vid sidan om den mänskliga aspektenfinns också stora ekonomiska vinster att göra med en förbättrad arbetsmiljö ochen ordentlig uppföljning och rehabilitering av dem som utsatts förarbetsskador. Arbetsskador innebär i många fall mänskliga tragedier. Jaghade väl förväntningar om att socialutskottet med utgångspunkt i motionenskulle ta vissa polifiska inifiativ i frågan. Men blir det inte så. Jag fåri stället, herr talman, återkomma i andra sammanhang i frågan om att åstadkommaen säkrare och tryggare miljö ute på arbetsplatserna. 123ROSA OSTH (c): Det har gjorts åtskilligt påarbetsmiljöområdet. Företagshälsovården och yrkesinspektionen har byggts ut.Vi har fått en arbetsmiljölag osv. Men förbättringar av arbetsmiljön kommeraldrig att bli ett avslutat arbete. Vi kommer ständigt att ha aktuella frågoratt;ta itu med. Det kan hänga samman med att vi skaffat oss ny kunskap omarbetsmetoder, om ämnen som används och om vilka skador som uppkommer. Det ärockså fråga om att vi tar i anspråk ny teknik, som ibland för med sig tidigareokända problem. De mest uppmärksammade arbetsmiljöfrågorna under senare århar varit de som rör bildskärmsarbete. Att de frågorna är aktuellaefter uppmärksamhet beror delvis på att uppgifterna om eventuellaskadeverkningar inte är helt entydiga. Det man emellertid säkert vet är attlångvarigt bildskärmsarbete kan ge upphov till besvär från ögon och muskler,till stressreaktioner och hudbesvär. Det är därför angeläget att man på olikasätt försöker komma till rätta med de problemen. har i ett särskiltyttrande framhållit att det förmodligen är nödvändigt med mer precisa reglerför bildskärmsarbete än dem som gäller . Det som mer än något annat har ställts i fokus är fråganhuruvida strålningen från bildskärmar kan ge upphov til) graviditetsstörningareller fosterskador. Även om det mesta talar för att själva strålningen inte ärfarlig i det här sammanhanget, hardet fortfarande inte bekräftats att det är så. Så länge vi har en sådan situationmåste den oro som naturligt nog finns hos gravida kvinnor respekteras. Detfinns numera överenskommelser och en del lokala avtal som medger rätt tillomplacering av gravida kvinnor, men det är fortfarande en långt ifrån allmäntvedertagen praxis. Det är därför nödvändigt med ett riksdagsuttalande i denhär frågan, något som har föreslagit i reservation 12, som jag yrkarbifall fill.