prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Det torde vara bättre attåstadkomma en hygglig utbildning när detgäller det som finns än att sprida utalltför mycket, innan mun har möjlighet till fullvärdig utbildning. Jag vill upprepa de frågor som jag ställde förut. Är detmöjligt - Bo Hamniar tog också upp frågau - att riu skåra nedutrustningsanslaget, när man vet att man kommer att förlora i närdetgäller den frågan? man intenågra som helst problem beträffande universitetslärares behörighet? Här kommerekonomutbildningen in på nytt. Bara en fjärdedel av de fast anställdauriiversitetslärarna vid de mindre och medelstora högskolorna har över huvudtaget doktorsexamen och är behöriga. Hur skall man med tanke pä framtiden göramed rekryteringen av forskarstuderande? Detta är problem som är långt ifrånlösta. Till detta kommer naturligtvis också en rad andra frågor.Internationaliseringen - vad avser regeringen att göra för att få med Sverigei exempelvis och i ? Vad avser vidareregeringen att göra för att få till stånd en vettig lösning av UHÄ införframtiden - den nationella myndigheten är rått så försummad. Från moderat sidahar vi krävt att det skall vara parlamentarisk medverkan vid en översyn; Anslags- och styrsystemet är också ett problem. Det harsagts att det skall komma en proposition, men det sker först sedan riksdagenförra året gjort ett tillkännagivande. Vi hade velat ha med detta i åretsbudgetproposition. -kommer det något . Är man beredd att se helheten?Ingenting tyder tyvärr på att så är fallet. Det finns alltså en rad olika frågetecken påhögskoleområdet, vilka måste bli uträtade. Det är inte bra som det ser ut,vilket har omvittnats av talarna . 133PÄR () replik: Under tidigare timmar i denna ganska långaallmänpolitiska debatt har man från regeringspartiet ägnat mycket möda åt attdiskutera det faktum att det är skillnad mellan de tre icke-socialistiskapartiernas förslag på en del områden. Det är i och för sig ganska naturligteftersom det rör sig om tre partier. Mén vad som är mer anmärkningsvärt är denfullständiga schizofreni som präglar regeringspolitiken. Jag tror att det varfler än jag som upplevde det ganska starkt när vi lyssnade till LennartBodströms anförande. Såvitt jag kan förstå var anförande ialla delar en plädering mot det som framgår av budgetpropositionen. Först höllLennart ett mycket engagerat anförandeavsnitt om behovet av en reformeringav de yrkesinriktade gymnasieutbildningarna. Det framgick mycket tydligt attdetta behov verkligen är trängande och att det är viktigt att snabbt sä attsäga komma till skott. Det är viktigt att det händer något snabbt för att manskall tillgodose alla de behov som mycket vältaligtutvecklade. Man skulle kunna tro att slutsatsen av detta skulle bliatt regeringen nu skulle se till att sjösätta denna, vid det här laget ganskaväl förberedda, reform , vilket i realiteten är nästa år.Men vi råkar ju tyvärr veta att vad regeringen i verkligheten gör är att skjutaden här reformenen bra bit in . Visserligen kommer en del eleverenligt regeringsförslaget att få del av en försöksverksamhet. Men för den storamajoriteten av berörda elever innebär regeringens förslag att de inte får delav denna reform. Det är 100 000-150 000 elever som inte fär del av dennareform, om regeringens sätt att hantera frågan förverkligas. Det är nu minförhoppning att kommer att besluta på ett annorlunda sätt. Efter deanföranden vi har lyssnat till stärks derina förhoppning. Sedan höll en varm plädering förvuxenutbildningen. Man skulle kunna tro att en sådan plädering skulle sluta med löften öm rejäla förstärkningar till t. ex. bildningsorganisationer och folkhögskolor; Men vi rakar veta att regeringen i verkligheten fortsätter att urholka anslagen till folkbildningsarbetet. höll en kraftfull plädering-förde små högskolorna. Man skulle kuuna tänka sig atf denna plädering skulleutmynna i ett löfte om att regeringen nu skulle.göra något av det program somUHÄ presenterade i sina petita. Men även på denna punkt råkar vi veta attregeringen i verkligheten skjuter åtgärder för att långsiktigt och rejältstärka de mindre högskolorna på en oviss framtid. 'Vad är verkligheten? Är detde vackra orden som står för, eller är det de hårdarealiteterna i budgetpropositionen? Prot.1987/88:62 . 134YLVA () replik: Det är mycket bra att utbildningsministern ärsa positiv när detgäller att tala för den nya yrkesutbildningen. Men sedansäger han att det inte finns några svårigheter närdet gäller att igångsättadenna utbildning,' Det finns redan kommuner som har visat intresse för upp till10 000 platser. Men verkligheten ärju faktiskt en annan. Det finns ingakursplaner för dessa utbildningar. Det finns inga avtal om ersättning till demottagande arbetsplatserna. Det finns ingen överenskommelse om elevernasstatus. Och sist men inte minst, det finns inga praktikplatser, eftersomarbetsgivarna har sagt nej till att medverkai någon försöksverksamhet på dessapremisser. Men vi får inte heller glömma eleverna. Det kan ju inte hellerfinnas några elever som kan påbörja utbildningen. då riksdagenhar fattat beslut om denna utbildning har eleverna gjort sina valförhöstterminen. Och man kan väl ändå inte begära att hela skall gå tillomval på något som eleverna inte vet vad det irinebär. Nog finns det problem.Detta innebär i allra högsta grad ett svek mot eleverna. vill visst satsa på vuxenutbildning, men påvuxenutbildning med kvalitet och vuxenutbildning för de människor som behöver den allra bäst. Det är därför som vi undantar grundvuxeleverna, - Utbildningsministern säger sig vilja värna om de människorsom har kommit sent till och som behöver extra utbildning. Men varförsäger ni då nej till de 10,6 milj. kr. till grundvux som skolöverstyrelsenhar'äskat?' Vi vet alla att koriivux dras med stora svårigheter. Vihar föreslagit ätt män skall starta en försöksverksamhet som kan-ge modeller för nya sätt att nä de verkligt korttidsutbildade. Vid vår utfrågning av generaldirektör framkomdet tydligt att det finns utomordentligt stora ekonomiska virister att göra förbåde elever och samhälle vid en bättre samordning och samverkan. Detta har intetagits till vara. Företagsutbildning ges till dem som arbetsgivareoch-fackföreningar kommer överens om skall få denna utbildning; Dedetaljsiffror som utbildningsministern talade om visar ju bara att facket idetta fall på ett dåligt sätt har tagit till vara sina möjligheter att påverkasina rättigheter. 135GÖRAN ALLMÉR (m) replik: Jag måste säga att utbildningsministernsanförande gjorde mig en smula besviken. I det fanns ingenting av de visioneroch idéer som skulle behöva ventileras då vi har enallmänpolitisk debatt. I stället ägnade sig utbildningsministern åtbudgettekniska frågor och visade på framför allt besparingar inom vuxenutbildningensområde som vi moderater och även har föreslagit. Jag kan förståtaktiken. Det finns nämligen inga visioner eller framtidsinriktade idéer i detförslag som har förelagts . Beträffande försöksverksamheten med yrkesinriktade linjerförsöker utbildningsministern göra gällande att det inte föreligger någrasvårigheter att sätta i gång denna försöksverksamhet. Det har även tidigaretalare framhållit. Det har sagts att kommuner, har uttryckt intresse. Men, herrutbildningsminister, är det fråga om kommuner? Det är förmodligen fråga omskolstyrelser som inte gärna vill se att tåget så att säga hinner gä. Men vetutbildningsministern över huvud taget något om den beredskap som måste finnashos lärare, hos elever och i näringslivet för att det verkligen skall kunna blien försöksverksamhet som är värd att utvärdera och som kan ligga till grund fören så pass viktig reform som det här är fråga om? Jag skall sedan, herr talman, tala något om besparingarna.Som redan har sagt bör det finnas mycket storasamordningsvinster att göra inom vuxenutbildningens ram. Vi har därför i vårpartimotion krävt att den av utbildningsministern ännu inte tillsattafolkhögskoleutredningen skall få direktiv som vidgas till att omfatta enförutsättningslös översyn av hela vuxenutbildningskomplexet och att den skallkunna komma fram till vad som finns att göra då det gäller att ge en bättrestadga åt vuxenutbildriingen. Jag hinner i denna replik inte gå in på de exakta siffrornär det gäller besparingarna som utbildningsministern påvisade. 136BO (vpk) replik: Det är bra att utbildningsministern ägnade såmycket tid av sitt anförande åt just vikten av vuxenutbildningen. Jag tog ocksåupp den tidigare i mitt anförande. Även jag anser att det är beklämmande att debåda förenade högerpartierna riktar en så pass kraftig attack motvuxenutbildningen som de gör. De kräver återigen, efter förra årets nederlaghär i , kraftiga nedskärningar. vill jag ändå beklaga att det inte förekommernågra nya satsningar på vuxenutbildning i regeringens budgetförslag. Här iriksdagen är situationen den att det - om den socialdemokratiska gruppen är medpå det -finns en bred majoritet bestående av vpk, och förhoppningsvissocialdemokraterna, som är beredd att satsa betydligt mer på vuxenutbildning.Jag ser åtminstone en ledamot här från utbildningsutskottet. Jag hoppas att vikan påräkna ett samarbete för att förbättra regeringens förslag när det gällervuxenutbildningen. I långa stycken är vi överens med , och viuppskattar vad han sade om de små och medelstora högskolornas roll. Det tordeinte finnas några delade meningar mellan våra partier i detta avseende. Jagvill dock komma tillbaka till vad jag sade i mitt första anförande omuppdragsutbild- ning.Merparten av uppdragsutbildningen ligger just på dessa högskolor. Vi skallnaturligtvis inte säga totalt nej till uppdragsutbildning. Men det ligger ocksåen stor fara i att dessa högskolors roll reduceras till att bli något slagskomplement till det lokala näringslivet så att gränsen mellan högskola ochnäringsliv suddas ut och vi får någon sorts gråzon. Inte minst med tanke pådessa högskolor är det viktigt att få en ordentlig översyn av uppdragsutbildningen.Beträffande högskolan i /svarar uppdragsutbildningen förungefär av det totala utbildningsutbudet. Det är faktiskt inte rimligt. Vimåste se över detta. Jag hoppas att , når nu har gåttsedan antog propositionen om uppdragsutbildning, håller med om attvi skall göra en översyn. Prot.1987/88:62 . Jagskall försöka kommentera några av deinlägg som här har gjortsoch vänder mig då först till , som ärmissriöjdöver att det s.k. basblocket i ekonomi vid flera högskolor kommer attfå också ett avslutande tredje år. Skälet är att de studerande, om vi inte gerdetta avslutande tredje år på olika håll i landet, i åtta fall av tio flyttartill en annan högskoleort för att få sin utbildning och då inte står tillförfogande för den arbetsmarknad som växer fram rurit den högskola darbasblocket meddelades. När det gäller frågan om att ge högskolelärarna en bättrekompetens har regeringen i olika sammanhang betonat sin avsikt att förbättramöjligheterna för lärarna vid de riya högskolorna att få ledighet för egenforskning för att därmed vinna ökad kompetens. Jag är enig med om vikten av att hållainternationella kontakter. Vi arbetar med stort allvar på att försöka fåsvenska studerande med i en internationell samverkan, särskilt på Europaplanet.När det gäller forskning har betydande framgångar gjorts. När det gällergrundutbildning är det svårare på grund av att de svenska universiteten ochhögskolorna naturligt nog inte är så intressanta för dem som inte talar ettnordiskt språk. efterlyste vidare förslag till en förändringav anslags- och styrsystemet. En proposition under förberedande ochkommer att läggas fram i vår. Jag vill så vända mig till de talare som å ena sidan ärvarma anhängare av att ÖGY-reformen snabbt skall genomföras och å andra sidanbetvivlar lämpligheten av att redan i är sätta i gång en försöksverksamhet med5 000 platser. Eftersom kommuner med mer än 10 000 elever har anmält sittintresse för att delta och även ett stort antal företag har anmält ettmotsvarande intresse, betvivlar jag icke att det med förenade ansträngningarskall vara möjligt att komma i gång med denna försöksverksamhet. medförsöksverksamheten bedrivs utbildning av handledare på de olikaarbetsplatserna i betydligt större utsträckning än som erfordras bara förförsöksverksamheten. bör det vara möjligt att starta med försöksvisfastställda läroplaner på åtminstone sju åtta olika linjer. Sedan får övrigatillkomma efter hand. Jag medger att det kommer att ställa stora krav påengagerade kommuner, länsskolnämnder, företag och andra som har med dennareform att göra.Det blir i viss utsträckning som när det gäller en del moderna husbyggen. som arkitekterna är i färd med att rita den nya byggnaden, är den också under uppförande. I vilken takfÖGY-reformen kommer att genomföras äromöjligt att förutse. Det är tänkbart att de tidpunkter som anges ipropositionen innebär att vi har underskattat den vilja till förändring somfinns hos kommunerna och som kommer att kunna finnas här i . Jag vill erinra om att när på sjn tidgenomfördes, startade man med en enhetsskola i tolv kommuner. Efter ett fåtalår hade denna försöksverksamhet utvidgats. När riksdagsbeslutet om grundskolanfattades 1962, hade ungefär hälften av landets elever påbörjat en utbildning inioårig skola. vill, enligt utsago, satsa påde grupper som har de största svårigheterna. I så fall vore det önskvärt attfolkpartiet inte bara medverkade till en självklar satsning på dem som genomgårgrundvux och som inte har läs- och skrivkunnighet motsvarande årskurs sex igrundskolan utan också lät bli att - som har gjort - minskaanslagen till de korttidsutbildade, de som endast har folkskola såsom grund. sade att företagsutbildning ges till demsom-arbetsgivare och fack kominer överens om. Det vore för de fackligaorganisationerna ett önsketillstånd, om detta vore sant. Dess värre är detarbetsgivarna som tämligen ensidigt bestämmer vilka som får del av dennautbildning. Till vill jag säga att uppdragsutbildningenbehöver uppmärksammas. Jag är irite beredd att nu föreslå att enparlamentarisk utredning skall tillsättas. Däremot har det från regeringenssida inskärpts att det. när varje högskola nu får en lekmannastyrelse, ärönskvärt att dessa styrelser. som också kommer att få en förstärkt kompetens,ser till att det hälls en sund proportion mellan högskolans ordinarieutbildning och den utbildning som står till förfpgande för olika uppköpare. Detmå vara privata företag, arbetsmarknadsmyndigheter eller organisationer avolika slag. Vuxenstudiestödet har ökat bl. a. genom att antaletvuxenstudiestöd ökar mer än tillväxten av intäkterna av den vuxenstudieavgiftsom företagen och andra arbetsgivare erlägger. Under detta anförande övertog andre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. 138BIRGER HAGÅRD (m) replik: Jag tackar utbildningsministern för hansärliga vilja att försöka besvara de frågor som jag har ställt. Samtidigtkonstaterar jag naturligtvis att vi har högst olika uppfattningar om relevanseni de svar som utbildningsministern har gett. Jag vill framför allt diskutera de små och medelstorahögskolorna. Det är inget tvivel om - det har vi sagt - att de harstor betydelse och skall ha stor betydelse för den postgymnasialayrkesutbildriingen i regionen och helst bör profilera sig och varariksrekryterande på de områden där de har särskilda förutsättningar för detta.Samtidigt är det uppenbart att man inte bara kan gå ut och säga att nu skall viha högskoleutbildning pä en rad olika orter och i och med att man inför begreppethögskolan på orten också tro att riiari därmed förverkligat enhögskoleutbildning i kvalitativt hänseende. Sa är det naturligtvis inte. När det gäller utspridningen av det ekonomiskafördjupningsblocket kommer man tyvärr inte att kunna få fram tillräckligt mångakvalificerade lärare. Det är stor brist på dem,' och den bristen löser vi intei- en handvändning. Men, frågar man sig, vad skall vi göra med de studerande?Trots allt är det många söm inte vill flytta. Vårt recept är att man då skall fakontakt med de större universiteten och högskolorna. Dessa skall ansvara föratt anordna en sådan utbildning på dessa orter. Då får vi också en garanti föraft det blir kvalitet över hela linjen. Vi behöver inte riskera att hamna ibesvärliga situationer. Högskoleutbildning är någonting som man inte kanportionera ut som man portionerar ut snus. Det är någonting som kräveråtskilligt av förberedelse och framför allt kvalificerade lärare. Det är gott och väl att man vill förbättra kompetensen hosdem sorn nu inte har den formella behörigheten. Men för det första är det intealls säkert att de själva är villiga att gå igenom en sådan utbildning. Hurmånga av dem kommer exempelvis att disputera? För det andra: Vore det intebättre att vänta med att organisera en sådan utbildning tills man verkligen harbehöriga och kompetenta lärare? Det är bra att vi är eniga om internationaliseririgensbetydelse. Men varför gör regeringen ingenting? Vi har efterlyst en strategihös regeringen för att kunna komma med i det europeiska samarbetet över helalinjen, som vi tyvärr måste konstatera att det vid den sammankomstsom ägde rum i och som gällde akademisk rörlighetkonstaterades att de svenska ungdomarna har för dålig kompetensnär de lämnar gymnasiet. Man måste kräva individuella prov av dem för att deskall kunna antas i en utländsk högskoleutbildning. Det är för kort utbildninghär i landet. Det är någonting som måste åtgärdas och som jag hoppas regeringenskall uppmärksamma. 139PÄR () replik: I mitt föregående inlägg försökte jag peka påden i mitt tycke ganska oroande klyftan mellan ord och handling i regeringerispolitik. Lerinart talade sig varm för ett genomförande avÖGY-reformen, men vad man gör är att man skjuter upp den en bra bit in på1990-talet. talade sig varm för vuxenutbildningen, men vad mangör är att man låter anslagen till folkbildning och folkhögskolor fortsätta atturholkas. talar sig varm för de små och medelstorahögskolorna, meri man tar irite ställning till det förslag till utbyggnad avdessa högskolor som universitets- och högskoleämbetet har presenterat. Denbristande överensstämmelsenmellan vad som sägs i anföranden och vad som skrivsi budgetpropositionen valde att inte kommentera i sitt inlägg,öch det är i och för sig förståeligt. Däremot tog han upp debatten om ÖGY, ochhan försökte bevisa att försöksverksamheten faktiskt kan genomföras frånhösten. Vår huvudkritik, det vill jag understryka, gäller inteförsöksverksamheten utan det faktum att man genom att föreslå enförsöksverksamhet skjuter genomförandetav reformen tre . Det innebär, som jag redan påpekade,att 100 000-150 000 elever går miste om den fördjupade utbildriing somÖGY-reformen skulle innebära. Detta är det verkligt stora problemet. Sedan kan man diskutera om det kommer att gå att på ettrimligt sätt genomföra en så snabbt framkastad försöksverksamhet ,som regeringen har föreslagit. Det återstår för regeringen att försöka visa deti den proposition som skall komma längre fram i vår. Oddsen, vill jag påstå, ärinte särskilt goda. Det är naturligtvis viktigt, om man skall ha en försöksverksamhet,att denna är förberedd så att den blir meningsfull. Det grundläggande problemet är att ingen pä allvar troratt denna försöksverksamhet är nödvändig för att fä till stånd reformen.Kunskaperna är tillräckliga för att man skall kunna genomföra reformenfullt ut. Det är alltså uppenbart att försöksverksamheten bara är enförevändning för att dölja att man inte, kommer att kunna genomföra reformen isin helhet vid tidigast möjliga tidpunkt, vilket skulle vara hösten nästa år.Detta är ett prov på handlingsförlamning från regeringens sida, som ärallvarlig därför att den går ut över svensk arbetsmarknad och någothundratusental svenska ungdomar. 140YLVA () replik: Vuxenutbildningen är, ,faktiskt inte särskilt missgynnad i det här landet. Totalt satsas det faktisktungefär på vuxenutbildningen. Detta tycker jag skalljämföras med de ungefär 16 miljarder som satsas på barnens obligatoriskagrundläggande utbildning. Utbildningsministern känner för dem som har den allrasämsta utbildningen. Men trots tillkännagivanden från utskottet medformuleringar som "" och "om möjligt ibudgetpropositionen 1988" finns det inte ens några temporära.lösningar fördem som verkligen är illa ute. Jag tänker på de flyktingar som behöverpåbyggnadsutbildning i SFI. Pengarna har gått till AMS. Men SFI-utbildningenhar legat på en mycket lägre nivå . Var finns pengarna,utbildningsministern? Sedan till gymnasieutbildningen, som utbildningsministerntror sig kunna smacka ihop och starta . Uppenbart ärutbildningsministern vilsförd. Här finns inga genomförda studieplaner för treårs yrkesutbildningar. Det finns strukturplaner och något innehåll för detförsta året. Man får väl ändå.säga att det är ett anständighetskrav atteleverna åtminstone har rätt att veta vad de väljer, om de ges möjlighet attvälja. De har ju faktiskt redan valt när kommer att fatta ett besluti eller i början avrnaj. Det finns inga fortbildade lärare somkan genomföra den nya utbildningen. Det finns inte tillräckligt med handledare.Som sagt: Var finns praktikplatserna, utbildningsministern? Vi fick här iveckan ett pressmeddelande där det klart och tydligt sades ifrån att SAF sägernej och inte vill delta i en så hafsigt hopkommen försöksverksamhet utan villha en korrekt förberedd yrkesutbildning. Det vill vi i också. Vivill ha en fullt genomförd utbildning som sätter i gång . Jämförelsenmed att husbyggande sker som arkitekten ritar var väl intesärskilt lyckad. Vad värdet utbildningsministern menade egentligen? Gällde detmöjligen regeringens grå betonghöghus , som vi nu håller pä attbygga om för att få bort de sociala problemen? 141 () replik: Jag kan fatta mig mycket kort i den härrepliken. Jag kan nästan nöja mig med att instämma i vad de tvä tidigaretalarna har sagt i fråga om försöksverksamheten med yrkesinriktad utbildninginom gymnasieskolan. En sak vill jag dock fördjupa mig något i. Det var intenog med att utbildningsministern sade att man bygger som arkitekternaritar, utan han använde också som jämförelse genomförande ochpåvisade att det kunde fungera på ett någorlunda hyggligt sätt. Men denjämförelsen haltar mycket betänkligt, herr utbildningsminister. Vad det är fråga om - om jag har fattat förslagen rätt,det lilla vi vet om dem - är 5 000 engångsintagningsplatser. Men eftersomutvärderingen skall ske kan man ju inte få riågon form avfortlöpande verksamhet under vilken man kan rätta till problem och åtgärdasvårigheter. Det stämmer helt enkelt inte! Att man från oppositionspartierna yrkar päatt ÖGY: reformen skallgenomföras snabbare än vad regeringen har föreslagit kan i och för sig varabegripligt. Men att man vänder sig mot att vi nu lämnarteoretiserandet och , med alla goda krafters hjälp, sätter i gång med5 000 platser i försöksverksamhet, det tycker jag inte är konsekvent. Utvärderingen måste givetvis ske successivt. Men ettdefinitivt resultat kan man ju inte gärna komma till förrän det tredje året äravslutat. Meningen måste vara att uppmärksamt följa verksamheten under vart ochett av de här åren och vidta de modifikationer som är erforderliga efter gjordaiakttagelser som man något så när säkert kan bygga på.' Det allra minsta vi pratar om är att det blir 5 000 nyaplatser . Dé som börjar kommer alltså att börja sitt tredje år1990 och avsluta det 1991. Företagen har visat ett mycket stort intresse. Devärmländska kommunerna, som samtliga har bett att få vara med iförsöksverksamheten redan fr. o. m. , har inte befunnit sig i ett vakuumnär de har formulerat sina önskemål. Jag tror att det är ett sjuttiotal företagsom har förklarat sig beredda att ta emot elever. har LO- ochTCO-distrikten i gjort klart att de å sin sida vill göra vad dekan för att eleverna skall kunna tas emot pä arbetsplatserna. Jag förstår heller inte att SAF skulle säga nej fillförsöksverksamheten. Den kommer ju att bedrivas i former söm i huvudsakmotsvarar vad ett slutligt genomförande kommer att innebära. Jag har inte settde tidningsuppgifter som hänvisar till.