prot · GB09115 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi tar fasta på utskottetslöfte om att lagstiftning kan aktualiseras om inte de åtgärder som utskottetförutsätter att regeringen skall ta initiativ till kommer att ge resultat. Bevakningen och uppföljningen av de allmänna råden ombegränsning av tobaksrökning liksom av olika informafionsinsatser och andraåtgärder är viktiga. Som var inne på får vi i se uppså att vi inte blir sämst bland de nordiska länderna när det gäller attbegränsa tobaksbru- Jag var själv med på session i Oslotidigare när rekommenderades att utredarestriktivare bestämmelser om tobaksbruket. Jag hoppas och förutsätter att den utredning som riksdagenbegärde av regeringen , i syfte att få fill stånd ett förbud motannonsering av tobaksvaror, kommer att arbeta mycket snabbt. Även om ändrafrågor om åtgärder mot tobaksbruket skulle läggas på denna utredning, något somantyds i utskottets skrivning, och nämndes här av , är detangeläget att arbetet sker skyndsamt. Jag har redan yrkat bifall tillreservationerna 2 och 4, men vill sluta med att också yrka bifall tillreservationerna 1 och 3. Hälsoupplysning, m. m. 94CARL-JOHAN (): Det är ganska svårt att välja sina ord, närman skall tala emot bruket av tobak. Man vill inte sära sina rökande ellersnusande vänner, och man vill inte gärna agera som någon sorts förmyndare fördem. En vuxen bör naturligtvis ha rätt att själv avgöra vilka risker han ellerhon vill utsätta sin kropp för när det gäller att ge sig ut i trafiken, åkaskidor i snabba backar, delta i andra strapatser, röka eller snusa. På samma sätt som vi arbetar för att minska riskerna påalla möjHga andra områden, bör vi naturligtvis - i kraft av ökad kunskap -också ta ansvar för information om tobakens skadeverkningar. Därför får rökareoch snusare ursäkta. Det blir då och då litet debatt om deras vanor och om derisker de utsätter sig själva - och andra - för. Det väckte stort uppseende när en stor japanskundersökning 1984 tydde pä att s.k. passiv rökning fördubblade risken förlungcancer-hos vuxna. har rapporterna duggat tätt angående vådornamed passiv rökning. Barnen verkar vara känsligare än vuxna för det härmiljögiftet. För det ofödda barnet resulterar mammans rökning i hämmadfillväxt, ökad risk för missbildningar och avsevärt ökad dödlighet i sambandmed förlossningen. Passivt rökande småbarn löper dubbeU så stor risk förlunginflammationer och andra luftvägsinfektioner, och de har en avsevärt ökadrisk att fä blodcancer. lär sig barn saker genom att fitta pä andra.Det är därför ingen överraskning att rökning hos omgivningen är det främstaskälet fill att ungdomar börjar röka. Därför är det så viktigt att barnomsorgoch skola är rökfria. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 angåenderökfri barnomsorg och skola. I föreslås ett konkret mål församhällets arbete mot tobaksskadorna. tobaksutredning ansågatt statsmakterna borde fastställa ett konkret mål. föreslogsom konkret mål bl. a. att högst av den vuxna befolkningen skall användatobak . När det gäller alkoholpolitiken har fastlagt sommål att alkoholkonsumtionen skall ha minskat . sägerutskottet när det gäller tobaksbruket att det inte finns skäl att uppställa Hälsoupplysning,m. konkreta mål, eftersom demålen inte tjänar fill någon ledning i det prakfiskä arbetet. Var finns egentligenlogiken i utskottets bedömning? Omman menar allvar med att tobaksbruket skall minska, bör ett konkretåtgärdsprogram vara en självklarhet. Vi måste kunna enas om ett mätbart mål förminskningen, en tidpunkt för när målet skall vara nått, hur arbetet skallbedrivas och vem som skall ha ansvaret. Jag yrkar bifall till reservationerna 2 och 3 angående mål och åtgärderför minskat tobaksbruk. Reservation4 handlar om åtgärder rnot bruk av snus. Vi vet att snus innehåller en radfarliga ämnen, som är både frätande och cancerframkallande. Därför har fleraländer infört förbud mot snus. I däremot ökar snusförbrukningen snabbt. På15 år har snusandet fördubblats. Varje snusare gör i genomsnitt av med 5,5 kgsnus . Många ungdomar som börjar använda tobak för snusning går överfill att använda tobak för rökning. Den är inte lika farlig som rökarnas lungcancer. Däremot tyderfärsk svensk forskning på att snusaren löper avsevärt större risk att få högtblodtryck, hjärtinfarkt och kärlkamp än rökaren. Snusär långt ifrån så ofarligt som man fidigare har trott. WHO rekommenderar därförtotalt förbud i länder där snuset inte redan är vanligt förekommande. Jag yrkar bifall till reservation nr 4 angående åtgärder mot snus. Anf.95 (): Jag vill bara med en mycket kort motivering yrka bifall fillreservafion 7 som är fogad till betänkandet. I den tar jag upp frågan om ettbreddat åtgärdsprogram i fråga om att minska antalet aborter. Jag vill säga attjag är precis lika oroad som över den negativa utveckling somframgår av den senaste stafistiken, och jag tror att vi måste pröva nya vägarför att minska antalet aborter. Jag menar att vi måste gå in med förebyggandeinsatser, insatser för att undanröja sociala och ekonomiska hinder förfullföljandet av en graviditet. Minreservation är föranledd av en mofion som har lagt fram. I denfinns vissa förslag till möjligheter att bredda ett sådant här åtgärdsprogram.Det finns säkerligen också en rad ytterligare åtgärder som kan vidtas. Jag serdet som nödvändigt att regeringen ges fill känna uppfattningen i motionen och imin reservation, och jag ber än en gång att få yrka bifall fill reservation 7. Överläggningenvar härmed avslutad. (Besluti ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 15 § betänkande 1987/88:25 om näringspolitik. 96 (): I den näringspolitiska debatten talas det oftaom behovet av att låta fler människor ta del i ekonomiska beslut. Delaktighetstärker arbetsmo-fivationen och stimulerar ocksä till ekonomiskt tänkande. Detfinns ett ekonomiskt system som gör de enskilda människorna delaktiga imiljontals sådana beslut, och det systemet heter marknadsekonomi. Inget annat ekonomiskt system bygger på ett sädecentraliserat beslutsfattande; Konsumenten väljer vad han eller hon villköpa i ett fritt utbud av varor och tjänster. Producenterna tvingas att varaeffekfiva för att vinna konsumenterna. Steg för steg utvecklas produkterna.Steg för steg pressas priserna på tekniskt högtstående varor. Varor som till enbörjan bara var överkomliga för ett fåtal har snabbt blivit möjliga att köpaför det stora flertalet. Marknadsekonomins fördelar börjar ocksä gå upp förföreträdare för de socialistiska krafterna i och ännu längre bort.Det kunde vi konstatera vid vår utskottsresa för . Man insernu att man inte klarar utvecklingen av människors välfärd utan ett stort ochökande inslag av marknadsekonomi. har man där låst in den mänskligafriheten att tänka fritt och vägrat utnyttja människors skaparförmåga somföretagare. När staten och fackföreningarna också blir dominerande företagsägarefinns det ingen som kan kontrollera utvecklingen. Ingen vägar tala av risk förrepressalier. Ingen för egentligen konsumenternas talan. Här i måste vita lärdom av denna negativa utveckling. Denna lärdom måste bli: mer marknadsekonomi och mindreplanekonomi. Tyvärr verkar det inte som om socialdemokraterna riktigt påallvar förstår det hot som kommer frän den ökade kollekfiviseringen. Trotsbekännelsen till marknadsekonomin för man samhället sakta men säkert mot merkollektivisering. Löntagarfonderna, den och, steget efter,löntagarfonderna är bara någraexempel. Andra kan hämtas från den s.k.allmännyttan på bostadssektorn. Vidare leder den skattepoUfik-somsocialdemokraterna för till maktkoncentration öch kollektivisering. Familjeföretagtvingas sälja av skatteskäl, och enskilt akfieägande diskrimineras. På samma sätt leder den socialdemokratiskavårdpolitiken fill ökad kollektivisering i form av en ökande offentlig sektor.Oviljan att släppa in privata alternativ i form av entreprenörer förhindrar ochfördröjer en rationalisering och effektivisering av vårdsektorn. Liksom på andra områden i vårt samhälle måste det härfinnas tusentals anställda som bär på nya idéer för tjänste- ochvaruproduktion. är deras enda chans att utveckla dessa inom monopolet.Resultatet är givet: bara ett fåtal idéer tas till vara. När någonting inte fungerar som det skall, när pengarnainte räcker fill, då är det vanligt att se sig om efter alternativ. Men vadhänder i denna viktiga del av vårt samhälle? Jo, det enda svar som ges är attmonopolet måste fä kosta mer pengar. Och kanske är det så. Men att ge merpengar utan att pröva alternativ tycker jag egentligen är oanständigt. I densocialdemokratiska vårdapparaten är det tydligen producenten soin skallbestämma och inte konsumenten. Istället för ökad koUektivisering och ökad maktkoncentrafion viU vi moderatersätta en ökad satsning på småföretag och ett ökat konsumenfinfly-tande i formav fler alternativ. Småföretagen svarar för av industrins totala omsättningsamt cirka en sjättedel av utvecklings- och forskningsinsatserna. En miljonsvenskar är sysselsatta i småföretag. Det är i småföretagen de nya jobbenskapas. Enav de stora frågorna i den allmänna debatten just nu gäller miljön - och dettamed all rätt. Men man har i mitt tycke glömt den kanske viktigaste miljöfrågan:Hur skall vi på bästa sätt ta vara på naturresursen småföretagare? På dettaområde är nämUgen, vågar jag påstå, lyckligt lottat. Vi har rikligfillgång på företagarämnen. Det gäller bara att föra en näringspolitik som gerdessa det rätta incitamentet för att blomma ut. Frånmoderata sainlingspartiets sida menar vi att det nu är hög tid att ändra påpolitiken så att företagens och den enskilde företagarens situation förbättras.Men här håller socialdemokraterna på att göra sitt största misstag på området,när man glömmer bort personen bakom företaget. Ett uttalande som bekräftardetta gjordes för en fid sedan av löneminister . Detär ingen som klagar, men om någon klagar gäller det oftast de egna, personligaförutsättningarna. Han eller hon vill ha sänkta skatter, men då är det personensom talar, inte företaget. Dettatycker jag visar att inte minst ledning inte har förståttsärskilt mycket av småföretagarens villkor och sätt att fungera, att justsambandet mellan ägare och företag är så intimt, vilket har sagts många gångerfrån denna talarstol. Ofta är ju ägare-entreprenör och arbetare en och sammaperson. Därförmåste man, fru talman, också tala om äganderätt, näringsfrihet, skatter, frikonkurrens och arbetsrätt när man talar om småföretagsfrägor -det kommer maninte förbi. Frånmoderat håll menar vi att äganderätten liksom näringsfriheten måste stärkas.Skattetrycket måste sänkas. I första hand bör en rejäl marginalskattereformgenomföras, men därutöver är det nödvändigt att sänka förmögenhetsbeskattningen.Rättssäkerheten vid beskattningen måste stärkas. av regleringar ochkraven på uppgiftsskyldighet måste begränsas. Äveninom arbetsrätten krävs stora förändringar. Kostnaderna för olagliga strejkerbör höjas. Reglerna om facklig vetorätt bör avskaffas och anställningsreglernareformeras. Detta är kända och väl dokumenterade krav från småföretagarna. Vifrån moderata samlingspartiet har gjort en hel del reservationer som heltenkelt innebär att vi som alternativ sätter ett spritt ägande framförmaktkoncentrafion och alternativ framför monopol. Jagtänker inte beröra särskilt många av dessa reservationer. Flera av dem har videssutom tillsammans med de två andra icke-socialistiska partierna. Man kan nogsäga man inte i något annat utskott visar upp en så enhetlig front när detgäller att slå vakt om marknadsekonomin som just vi i näringsutskottet gör.Detta är glädjande och lovar gott . I reservation 1, somhandlar om grundsynen på näringspolifikens uppgif- ter,för vi fram vår åsikt om att ett näringsliv grundat på marknadsekonomi,konkurrens och enskilt ägande ger de bästa förutsättningarna för en ökadvälfärd. Somjag nämnde går detta nu sakta men säkert upp även för en rad kommunistiskaregimer i öster. De gigantiskt uppbyggda kollektiva monopolen har visat sigoförmögna att skapa både efterfrågade produkter och välfärd. Här finns ingaenskilda incitament andra än möjligtvis makten. Finns ingen konkurrens, såvarför skall folk då anstränga sig? Men riskerar vi att få en utveckling åtsamma håll. Den märks ännu inte i näringslivet, eftersom kollektiviseringen avbl. a. kapitalet inte har hunnit fillräckligt långt. Men de negativaerfarenheterna kommer i takt med den filltagande kollektiviseringen. Det är viktigt att se till att minska kollektiviseringen. Jagtror att vi skall markera detta ganska kraftigt. Avskaffa löntagarfonderna ochavveckla successivt de statliga och kommunala monopolen, som utgör en hämsko påutvecklingen av skilda slag av privata tjänsteföretag! Omkollekfivisering betyder tröghet innebär skattesystemet i stället rikamöjligheter för samhället att sfimulera företagande. Ävenom skatterna inte tillhör näringsutskottets område - jag vet att detta frånolika håll har påpekats när vi har talat om näringspoUtik - måste jag ändå sägatill min värderade ordförande i näringsutskottet att det är omöjligt attdiskutera förutsättningarna för småföretagarna utan att också beröra skatterna.Sänkta marginalskatter och avskaffandet av förmögenhetsskatten på kapital somarbetar i familjeföretag kan få mycket goda effekter. Det är ingen nyhet, ochjag har länge pläderat för detta. Enförutsättning för att företagen skall kunna konkurrera på Ukvärdiga villkor äratt offentliga subventioner inte utgår. har vi emellerfid setthur statliga myndigheter och verk samt kommunala företag ökat den kommersiellaverksamheten. Se t. ex. på posten, , SJ och vissa kommuner. Men förprivata företag är det i längden omöjligt att konkurrera med en verksamhet sombygger på subvenfioner. När det offentliga företaget går dåligt får man stödvia skattsedeln eller det offentliga monopolet, och när det går bra bygger manut. Jag vill här gärna slå fast att vi om vi skall få en sund konkurrens mästese till att undan för undan avveckla den offentliga affärsverksamheten. Det ärdärför som reservation 4 är så viktig. Förlandet i dess helhet och inte minst för konsumenterna är det av stor betydelseatt näringspolifiken inriktas på att vara vad vi brukar kallasmåföretagarvänlig. Vikten av att hänsyn tas till ägaren eller ägarna tillföretaget kan inte nog understrykas, med hänsyn fill att deras vilja attinvestera, nyanställa och ta ansvar är så intimt förknippad med vad de tror omframtiden och hur de upplever politikernas inställning fill deras arbete.Alltför länge har politiken inriktats efter de förhållanden som råder på störreföretag, vilket har inneburit att småföretagarna "fått över sig" enbyråkrati och lagstiftning som de omöjligt kan hantera. Därförbehövs det nukraftfulla åtgärder för att få till stånd en politik som för småföretagarna kanupplevas som utvecklingsfrämjande. Reservafion 5 understryker dettaförhållande. Näringspolitiken får inte bara vara inriktad på dagens företagare.Den måste ocksä stimulera till nyföretagande. Här bör regeringen kunna görabetydligt mer. Det gäller också möjligheterna att för alla våra invandrare påett lättfattligt sätt anpassa tillståndsgivning m. m., så att de som vill kanvara med och starta företag på likvärdiga villkor som svenska medborgare. Dettaframgår av reservation 9. I reservationerna 12 och 13 behandlas en av de avgörandefrågorna vad avser näringsfriheten. Frän olika häll attackeras denna med kravsom etableringskontroll och kompetenskontroll när det gäller den som skallstarta företag. Ofta framförs dessa krav från de fackliga organisationerna ochibland även från vissa branschförbund hos företagarna. Men etableringskontrollär inget annat än en sammansvärjning mot tredje man, dvs. Hade vihaft etableringskontroll med avseende på kompetensvillkorsni-vå, vågar jagpåstå att vi antagligen varken hade haft eller Kapp . Det finns allfidskäl för de etablerade att stoppa nykomlingar - sä har det allfid varit, och säkommer det att förbli. En etableringskontroll med kompetensvillkor är därförinte något annat än en klasslag som slår hårdast mot de lågutbildade. Och märkväl att det ofta är bland dessa som grunden till det svenska småföretagandetfinns. Tror man pä marknadsekonomi måste man alltså säga ett direkt nej tilletableringskontroll. Den socialdemokratiska politiken tenderar att bli alltmerproducenttill-vänd och i allt mindre grad konsumenttillvänd.Etableringskontroll är, soin jag nämnde, bara ett exempel. I reservation 27 finns ytterhgare ett exempel.Socialdemokraterna har fallit undan för och vill nuutreda de fria affärstiderna. På vems uppdrag gör man egentligen detta? Nej, men väl på producenternas. Om det inte funnits efterfråganpå kvälls- och söndagsöppet, så hade vi naturligtvis inte haft dessaöppettider- svårare är det inte. Men i takt med alltmer dubbelarbete ifamiljerna och alltmer av s. k. ob-arbete ökar naturligtvis också kravet frånkonsumenterna att kunna handla när man anser sig ha tid - inte när producenteneller facket behagar ha öppet. Detta är marknadsekonomi i praktiken, frutalman. Statens uppgift i näringspolitiken är att föra en polifiksom uppmuntrar till nyföretagande och investeringar. Utbildning och forskningär områden som staten kan satsa på för att stirhulera näringslivet. Etthögkvalitativt utbildningssystem och en riktig internationell medverkan i destora forsknings- och utbildningsprojekten inom EG kan ge mycket godavkastning på insatt kapital. Vår och reservation 29 understrykervikten av att regeringen verkligen satsar ordentligt på dessa områden. Jag vill avslutningsvis också betona vikten av en satsningpä forskning och utveckling på ett alldeles speciellt område, nämligen detsvenska glaset, som ligger mig varmt om hjärtat eftersom jag under en stor delav min aktiva tid har arbetat inom denna bransch. I ett projekt som heter visas behovet av kvalificerad forskning och utveckling rörande nyaanvändningsområden för glas. Tyvärr har branschen själv inte råd att satsa merän en del av de resurser som behövs. Genom en statlig satsning kan nyaprodukter bli verklighet och nya arbetstillfällen skapas samt nya marknaderförhoppningsvis också öppnas, och det utan att konkurrensen på nationell nivåstörs. Jag utgår frän att industriministern nogsamt tar del av vadlänsstyrelserna i Kronobergsoch län har anfört i detta ärende. Med defta vill jag yrka bifall fill samtliga de reservationer därmoderata samlingsparfiet har medverkat. Anf.97 (): Marknadsekonomin är en förutsättning för välfärden. Ett frittföretagande är den bästa garanten för att människors kreativitet ochskaparförmåga kommer fill sin rätt. Att ha möjlighet att starta och drivaföretag tillhör de mänskliga fri- och rättigheterna. Utanett fritt näringsliv finns ingen demokrati. Ingenstans i världen här ekonomiskplanhushållning och centralstyrning kunnat förenas med politisk demokrati. Därförvill vi slå vakt om marknadsekonomin - den skaU blomstra, inte stävjas. Detta,fru talman, är folkparfiets grundsyn på näringspoUfiska förutsättningar. I dengrundsynen ingår också den fria konkurrensen. Alla producenter skall på likavillkor tävla om konsumenternas gunst. Det innebär de största förutsättningarnaatt uppfylla människors behov och önskemål. Det ger den mångfald och valfrihetsom ett demokratiskt samhälle bör ha. Och den fria konkurrensen har tvåplustecken till: den utvecklar nya idéer och den pressar priserna. Marknadsekonomioch konkurrens är alltså två viktiga hörnpelare i ett utvecklat näringsliv. Entredje hörnpelare är näringsfriheten. Frietablering är en nödvändig förutsättning. anser att användandet avtillståndstvång är principiellt förkastligt och att det endast i undantagsfallkan accepteras. Näringsfriheten bör vara grundlagsskyddad i likhet med andrafundamentala friheter. trepartimotion fillsammans med och yrkar vi pågrundlagsskydd för näringsfrihet. Inorn den sociala servicesektorn t. ex. ärnuvarande statsbidragsregler ett hinder för enskilda initiativ inom vård,omsorg och utbildning. Detta hinder är till skada för såväl människorsvalfrihet som produktiviteten och måste därför undanröjas. Enskildainitiativ bör i stället uppmuntras. Företagaren som person måste mötas meduppskattning - inte med misstänksamhet. Vi måste få ett samhälle där initiativoch skapande välkomnas och där toleransen mot enstaka misslyckanden blirstörre; ett samhälle där socialistisk misstro ersätts med liberal tilltro. Denfjärde viktiga hörnpelaren är skattesystemet. I folkparfiets partimotion omskattepolitiken presenteras ett antal förslag om viktiga skatteförändringarför att stimulera tillväxt och företagande. Det viktigaste kravet är kraffigtsänkta marginalskatter och återinfört inflationsskydd. Därigenom sfimulerasarbete, sparande, utbildning och nyföretagande. Det måste bli lönsamt att göraextrainsatser, att öka sin energi och kompetens, att utveckla och att tarisker. Så länge dessa människor "straffas" genom orimligt högamarginalskatter främjar det inte tillväxten i svensk ekonomi. Småföretagen utgör en viktig deli svenskt näringsliv. Småföretagen ärviktiga för sysselsättningen och för regional balans. Dé är en bra miljö förnya idéer. Här sker en stor del av det nytänkande, som leder till utvecklingav produkter och tjänster. Småföretagens närhet fill kunderna gör marknadsekonominssignalsystem effekfivt. Genom sin smidighet kan de mindre och medelstoraföretagen med kort varsel anpassa sig till förändrade krav. Ett stort antalsmåföretag ökar konkurrensen och mångfalden och därmed konsumenternas möjlighetatt styra vad som skall produceras. Ett antal reservationer i betänkandet tar upp just frågorsom särskilt gäller småföretagspolitiken. Och folkparfiet har i sin motion N322om bättre villkor för småföretagen pekat på en rad punkter och förslag somskulle förbättra betingelserna för små och medelstora företag. Låt mig ikorthet bara nämna: o ökarättssäkerheten och ge fasta spelregler som präglas av långsikfighet, underlättamyndighetskontakter och minska blankettkrånglet, ökalärlingsutbildningen med fler platser och bättre statsbidrag. Människans förmåga attanvända händerna har sedan ursprunget varit förutsättningen för vår existens.Hantverket, som i gången fid praktiserades frarn, lever alltjämt kvar iförfinad form och utfört med förbättrade redskap. Hela vårt samhälle har sittursprung i hantverket, även sådant arbete som utförs med automatik ochrobotar. Vi har i allt högre grad lärt oss tillverkamaskiner som kan utföra tidigare hantverksarbete, maskiner som kan tillverka irasande fart, ge exakthet och producera varor i stor mängd av moderna råvaror,som ger prisbilliga produkter. Människan har blivit teknikberoende. Ett levande hantverk skall dock inte ställas imotsatsställning till expansiv och framfidsinriktad industriell produktion.Även hantverket måste få existera - inte endast av tradition och somkulturvärde utan också för att det är en förutsättning för såväl civilisationsom industri och teknik. Det finns ett ömsesidigt beroende, som gör att bådedagens och framfidens samhälle behöver såväl hantverk som industri. Vi lever i ett sårbart samhälle. Konsekvenserna av t. ex.ett strömavbrott leder ofta till stora besvär för enskilda och företag. Ändå - om man ser sig om i en orolig världssituafion - ärnågra timmars eller dagars energistörningar förhållandevis små bekymmer.Samhället är hjälplöst när tekniken går i baklås. Och varje gång detta händerblir det en liten påminnelse om den tid då hantverket var en förutsättning föratt tillvaron skulle fungera. I händelse av kris och avspärrning skulle vi få svårt atthinna anpassa oss till hantverksnivån, även om kunnandet fanns kvar. Men detgår inte att magasinera hantverksyrken i malpåse och tro att kompetensen finnsden dag vi behöver den. För de flesta människor är det ocksä viktigt att kännatill något om sitt ursprung och sin historia. Kulturen vi ärvt utgör den mulldär vi människor har våra rötter. Och för ett samhälle är kulturarvet något avdet viktigaste att bevara. En väsentlig del av detta arv omfattar kunskaper ihantverksyrkena. Men mångahantverksyrken är utrotningshotade.