prot · GB0922 · 1987-12-31 00:00:00 — Det skulle kunna ledatill att svenska företag tvingades lägga ned den tillverkning och tjänsteproduktion i som sker för EG-marknaden och flytta denna verksamhet till EG. Det skulle i sin tur innebära minskade utvecklingsmöjligheter och minskad sysselsättning i . Det är alltså av största vikt för de stora företagensutveckling i att vi i samarbete med EG kan förhindra att handelshinderblir resta mellan oss. är integrationen inom EG och ett nära svensktsamarbete särskilt viktigt för de mindre företagen. För storaföretag är det ofta möjligt att klara anpassningen till många olika delmarknadermed skilda krav. Ett välkänt exempel är , som producerar 29 olikaelektriska kontakter bara för den europeiska marknaden, 12 olika slagsstrykjärn och 15 olika hushållsmixrar. Detta har beräknats ökaproduktionskostnaderna med . För mindre företag är en sådan diversifiering heltomöjlig. Marknaderna är i praktiken stängda för dem. Därför betydertillkomsten av enhetlig marknad, med samma tekniska standarder, föreskrifteretc., särskilt mycket för dessa små företag. En helt ny marknad öppnar sig isjälva verket för dem -dvs. om inte nya barriärer förhindrar tillgängligheten. Det är väsentligt att vi från svensk sidakan delta fullt ut i den ekonomiska integration som är på gång inom EG.Arbetet med den inre marknaden måste leda till en parallell utveckling iSverige och i övriga EFTA-länder. Självfallet måste det vara en ambition från ochövriga EFTA-länders sida att så långt möjligt få medverka i EG-arbetet på attskapa den inre marknaden. I vissa fall kan våra synpunkter säkert spela en vissroll, även om vi naturligtvis aldrig kan uppträda med samma tyngd sommedlemsstaterna. Det finns exempel på områden där vi har kommit längre änEG när det gäller att t.ex. utforma säkerhetsföreskrifter. Ett sådant område,som nämndes när jag besökte , är leksaker, där kommissionendirekt har kontaktat svenska myndigheter för att få synpunkter beträffandeutformningen av säkerhetsföreskrifter. Rimligen bör det finnas fler områden där svenskaerfarenheter och svenskt kunnande kan ge värdefulla bidrag till utvecklingen. Jagkan tänka mig att det t. ex. gäller lagstiftningen kring såväl arbetsmiljön somden yttre miljön. måste vi ändå inse att dessa fall snarare blirundantag än regel. Om vi skall få tillgång till EG-marknaden, kommeranpassningskraven framför allt att riktas mot oss själva. I flertalet fall blirdet vi som får acceptera de standarder, säkerhetsföreskrifter och regler somväxer fram inom den europeiska gemenskapen. Med all säkerhet kommer dessa anpassningskrav att blilivligt diskuterade i . kan det förvisso vara starkt motiveratatt vi har andra och strängare krav än EG. Det kan t. ex. gälla krav som rörmiljö och hälsa. Men andra gånger kommer sannolikt grupper i attreagera mer, därför att vi tvingas anpassa oss till ett regelsystem som vi intehar hittat på själva. , Dagens Nyheters förre Europakorrespondent,skriver i en nyligen publicerad skrift från om endel kritiska betraktelser över EG som har rötter i gamla svenskaföreställningar och tänkesätt. "Till dessa fenomen av politisk-psykologisk naturhör", skriver han, "en folklig svensk övertygelse att vad hargjort och gör alltid är det bästa; att en rad främmande länder inte klarar sinaproblem lika bra som ; och att man därför får akta sig för en alltförstark beblandning med de utländska modellerna." , professor i nationalekonomi i ,har talat om en svensk "krämarattityd" gentemot EG. Mot denhär bakgrunden finns det skäl att understryka två saker. För det första att vi från sida ser positivtpå utvecklingen inom EG och möjligheterna till ett fördjupat samarbete mellanSverige och EG. Visst kan vi ha en del att ge EG, men vi får ändå inte förloraproportionerna när vi funderar på det framtida samarbetet; EG är långtviktigare.för än vad är för EG. För det andra att EG består ay stater som är, eller är påväg att utvecklas till, välfärdsstater i lika hög grad som . Endrivkraft bakom fillskapandet av den inre marknaden är bekymren över en alltförhög arbetslöshet. Man är inställd på* att fördela frukterna av den högretillväxt som man hoppas skall bli resultatet av den inre marknaden så att desvaga regionerna inom EG också får del av dem. Ambitionen att skapa en rättvis och jämnt fördelad välfärdär alltså inget unikt svenskt, utan något som vi i hög grad möter också inomGemenskapen. har valt att stå utanför EG medhänsyn till vår neutralitetspolitik. Det är viktigt att framhålla att det ärdet skälet och inget annat som motiverat vår hållning. Utvecklingen kommer förhoppningsvisatt innebära ett närmande i olika avseenden mellan och EG. Det ärangeläget att vi breddar kunskaperna i både omEG och om de enskilda länderna inom EG. Jag tycker att det av och väcktaförslaget att riksdagspartierna skall få bättre möjligheter att skickaobservatörer till i är utomordentligt välgrundat.Det har fulla stöd. Men, herr talman, det är önskvärt att besöksutbytet intebara gäller parlamentariker utan också andra. Inom EG har vid halvårsskiftetdet s. k. kommit i gång, dvs. ett omfattande studentutbytemellan . Tanken är att studenterna skallfå ökade möjligheter att bedriva integrerade studier där tentamina från olikaländer kan läggas samman till en examen. Finansieringen av det omfattandeprogrammet sker från . avsätts 85 miljoner ECU.Bidragen växer från 10 miljoner under detta budgetår till 45miljoner under det tredje budgetåret. Det ligger i högsta grad i intresse att få varamed i ERASMUS-programmet, men såvitt jag förstår kommer inga icke-medlemsländeratt släppas in, i varje fall inte under den nu påbörjade treårsperioden. 1 detläget är det angeläget att vi från svensk sida vidtar andra åtgärder för attöka studentutbytet med universitet i , Ett visst studentutbyte förekommer redan. Mest känt ärUppsala universitets samarbete inom ämnena kemi och fysik med iSussex, . Det utbytet har faktiskt i viss mån tjänat som förebild förERASMUS-projektet. Men dé blygsamma svenska programmen borde kraftigt byggas utmed hjälp av statliga stipendier. Därtill måste det bli lättare för dem som önskar studerautomlands att få utnyttja svenska studiemedel. harföreslagit regeringen att reglerna skall ändras, men ingenting har hittillshänt. Vi föreslår att regeringen lägger fram ett förslag i enlighet medCSN;s hemställan. 1987/88:2212 november 1987 2 protokoll 1987/88:22-25 Jag vin gärna passa på att stäna en fråga tillutrikeshandelsministern; Är och regeringen beredda att lägga framförslag med den inriktning som jag här har angivit? Jag vill understryka attdet är bråttom. Förslagen borde komma senast i budgetpropositionen, så attprogrammen kan börja löpa från nästa budgetårsskifte. EG-delegationen i har till helt nyligenbara haft till uppgift att hålla kontakt med de internationellaorganisationerna där. tillbaka, om jag är rätt informerad,har delegationens mandat utvidgats så att den nu också är ansvarig förbilaterala kontakter med . öppnar EG en delegation i . Det sker efterintensiva påtryckningar från den norska regeringens sida. Det är angeläget att EG öppnar endelegation också i . Jag utgår från att regeringen gör vad den kan föratt åstadkomma det. Det har framgått vid kontakter med representanter för EG,bl. a. vid parlamentarikerbesöket i , att man inom EG uppleveratt den är ganska ointresserad. Jag hoppas att det är enmissuppfattning. Det är min förhoppning att diskussionerna medEG skall leda fram till en samarbetsform som ger oss ett inflytande som bättreän det nuvarande frihandelsavtalet svarar mot vårt ökade beroende av Gemenskapen.Vår ambition måste vara att nå närmast möjliga samverkansform som vi bedömervara förenlig med vår alliansfrihet. 4 (): Debatten om relationer tin EG är alltid viktigoch värdefull. Men dagens debatt hade blivit än mer värdefull, om den kopplatssamman med regeringens aviserade skrivelse till i frågan. Det är en händelse som ser ut som en tanke, att debattenäger rum medan utrikesministern är på resa i . Regeringen företrädsav utrikeshandelsministern. Det är ingen nedvärdering, men därmed markeras entydlig avgränsning. I andra sammanhang har regeringen, bl. a. i utrikesministernsUppsala-tal, betonat att "Europa-politik riktar sig till helaEuropa" och naturhgt nog rör det mycket mer än handelspolitik. Därför blir en Europadebatt, som rubriken är , omSveriges relationer med EG partiell i flera avseenden; dels är EG en begränsaddel av , dels är vi av säkerhetspolitiska skäl förhindrade att samarbetamed EG inom alla områden. Enligt uppfattning är ett svensktmedlemskap i inte förenligt med den svenska neutralitetspolitiken. Denpositionen har bekräftats genom EG:s egen utveckling sedan vi slöt avtal medorganisationen 1972. Dåtidens formulering om "nära, omfattande ochvaraktigt samarbete" med EG gäller, men omfattar inte hela deninternationella politiken. Vår neutralitetspolitik sätter gränser som videfinierar själva. Neutralitetspolitiken förutsätter långsiktig trovärdighet.Därför kan neut-rahtetspolifiken aldrig vara en del av en anpassningspolitik.En självständig svensk utrikespolitik skapar trovärdighet förneutralitetspolitiken och är en förutsättning för att vi som stat skall kunnage ett positivt bidrag till fred. frihet,öppenhet och samarbete i . Neutralitetspolitiken är inget hinder - den ären möjlighet, en förutsättning, vårt bidrag till internationell fred ochavspänning. Med denna bakgrund finns ändå ett stort och viktigtutrymme för vidgat samarbete med EG, även utanför frihandelsavtalens ramar. Detgäller givetvis också i tillämpliga delar med andra stater än EG-medlemmar iEuropa, inom EFTA, inom , inom ESK-samarbetet, inom ECE (FN:sekonomiska kommission för ), i etc. De nordiska länderna har valt olika säkerhetspolitiskalösningar. Vi har också valt delvis olika former för samarbete med EG. Allaländer i har mycket att vinna på ett stärkt Europasamarbete. I allmänpolitiska debatt föreslog jag att denordiska länderna tillsammans skall studera förutsättningarna för ochambitionerna i ett vidgat europeiskt integrationssamarbete. Jag tänkte mig enprecisering av bl. a. miljöambifioner och förutsättningar som gällerarbetsmiljö, social välfärd och regional balans. Mitt förslag vann också gehörvid de nordiska centerledarnas möte i Åbo . Därefter följdes förslaget upp också genom ett uttalandefrån mittengrupp; "Ser man regionalpolitiken i ett större perspektiv ändet nordiska kan vi konstatera att en process pågår inom EG som direkt påverkarNorden. Därför är det angeläget med en gemensam nordisk studie kring EG hur denprocessen påverkar bl. a. den regionala utvecklingen i ." Genom frihandelsavtalet mellan EG- och EFTA-länderna hardet skapats ett sammanhängande västeuropeiskt frihandelsområde förindustrivaror. , när tullfriheten skall vara helt genomförd med EG:s nyamedlemsland , kommer detta område att innefatta 350 miljoner människor. Hälften av den svenska exporten avsätts i de nuvarandeEG-länderna. är EG;s tredje största exportmarknad, betydligtstörre än t.ex. . Samarbetet inom EG har, på senare är, börjat ta sig nyauttryck. Genom den s. k. enhetsakten ökas takten i arbetet med den inremarknaden och EG;s inriktning mot mer av överstatlighet förstärks. I den s.k.vitboken föreslås hur EG:s ursprungliga målsättning om fri rörlighet för varor,personer, tjänster och kapital skall kunna nås. Utgångspunkten för agerande måste vara att vi,också inom landet, för en sådan politik att vi förblir en intressant och viktigpartner för EG. Det gäller att ta till vara den fördel det innebär att vara ettlitet land med högt tekniskt kunnande, bra utbildning och en mångsidigproduktion i ett vitt förgrenat näringsliv. Vi kan aldrig räkna med att vara bäst på allt. Men på deområden där vi är bra måste vi slå vakt om vår förmåga och vår konkurrenskraft.Det finns däremot ingen anledning att anpassa oss när andra ländersambitionsnivå är lägre än vår. Där måste vi i stället vara internationelltpådrivande. På forskningsområdet måste prioritera områden därSverige ligger väl framme i fråga om kunskaper och kapacitet för industriellutveckling. Sådana områden är bl. a. data-elektronik, telekommunikationer,miljöteknik, hushållningsteknik och teknik för förnyelsebar energi. område förden framtida industriella utvecklingen är, som nämnts, rymdforskningen. Arbetsmarknadspolitiken är ett annat exempel. lyckadesatt möta 1970-talets ekonomiska kris och hålla arbetslösheten långt under EG:sgenomsnittliga nivå. Arbetslösheten var en tredjedel till en fjärdedel av den iEG-länderna. Det är självklart att vi också i fortsättningen måste upprätthålladen prioriteringen. har kommit långt vad gäller arbetsmiljö ocharbetsrätt. I centrala avseenden är vi ett föredöme för , väl värt attfölja för att få en bättre fungerande arbetsmarknad med större effektivitet ochsmidighet. Vär ambition att vara i främsta ledet på vitala områdenmåste också gälla regionalpolitiken. Det gäller att utveckla alla delar avSverige och ge hela landet del av den drivkraft som ett vidareutvecklatEuropasamarbete kan leda till. Det kräver ökade ambitioner, inte minskade, på grundav de starka koncentrationskrafter som alltid verkar på en stor marknad, därutgångsläget präglas av stora regionala obalanser. Jordbruket är en av största tillgångar, mensamtidigt en av EG;s tyngsta belastningar. av EG;s budget eller ca 140miljarder kronor går till jordbrukssubventioner. Därtill kommer denationella stöden. Då har jag ändå inte räknat med det konsumentstöd som utgåri form av lägre skatt på mat än andra varor. 1 det senare avseendet kan Sverigelära av . bönder skulle stå sig väl i en konkurrens på likavillkor med EG-jordbruket. Hos oss finns både den kunnighet ochförändringsvilja som fordras för jordbrukets framtida utveckling. Däremot kan vi aldrig ge avkall på vårt krav påsjälvförsörjning, som fungerar också i kris- och krigssituationer. Inte hellerfinns det anledning att ställa lägre krav på livsmedelskvalitet vid import frånEG än vad vi begär av inhemsk produktion. Vad som händer när man inte tillämparkontrollen fullt ut kan vi se exempel på i . Fusionen mellan ASEA och är ett tydligtexempel på den starka internationaliseringen inom svenskt näringsliv. Motivetför ett fastare samarbete med EG är ofta storindustrins begäran att få tillgångtill EG:s "inhemska marknad". Med fusionen ibackspegeln förefaller den argumenteringen avsevärt missa målet. Storföretagkan köpa sig tillgång till EG-marknaden - men deras sikte är dessutom ofta enmarknad, vida överstigande EG:s. Så är det i fallet . Ett annat motiv som hörs i debatten är att fullvärdigtmedlemskap i är nödvändigt för att småföretagen skall få tillgång till EG:smarknad. Självfallet kan sällan småföretag på samma sätt som storföretag verkainom EG. Det är en fråga om resursskillnader. Här vill jag rikta uppmärksamhet på hur angeläget det äratt, genom gynnsamma villkor för de mindre företagen i vårt eget land och förnyföretagandet, balansera beroendet av de stora företagen och den internationaliseringsom pågår inom storindustrin. Därför måste de mindre och medelstora företagengynnas i förhållande till de stora i vår nationella politik. Ett stort antal småföretag med bas på hemmamarknad ochnordisk marknad är trumfkort i strävandena att balansera den övernationelltorienterade storföretagsamheten. Att satsa på utbildning som en investering för framtidenär linje. Att vara i främsta ledet innebär att man måste satsahårt på forskning, teknisk utveckling och kvalificerad utbildning, inte minstpå framtidsområdena. Kompetensutvecklingen skall gälla hela . OmSverige inte skall bli ett andrahandsland, måste vi satsa mer än andra påkunskap och kompetensutbildning som gör det attraktivt för företag att verkahär. Är kapitalet rörligt, rör det sig dit där människor har kompetens, därarbetsmarknaden är välordnad och där man kan få saker och ting uträttade påett kvalificerat - och dessutom kreativt - sätt. EG:s ERASMUS-projekt med studentutbyte och initiativettill praktikarbete i andra länder ger oss en positiv utmaning. Det kräver enhel del svenska insatser, och det . På miljöområdet är Europasamarbete helt enkelt enlivsnödvändighet och det alleuropeiska perspektivet oundgängligt. Deninternationella luftvårdsfonden, som på centerinitiativ har beslutatatt verka för, är bara ett exempel i raden av åtgärder som är absolutnödvändiga. Utan verkningsfulla åtgärder mot miljöhoten reduceras ävenhandelspolitik till något sekundärt. Samordning och gemensam standard i tekniska hänseenden ärbåde värdefullt och ofta nödvändigt, men då utan att ge avkall på säkerhets-och miljökrav. I trafikpolitiken och rörligheten över gränsernasammmanstrålar krav på likvärdiga konkurrensförutsättningar, skärpta miljökravoch krav på snabba förbindelser. På trafikområdet är spänningen särskilt tydligmellan kortsiktiga företagsekonomiska kalkyler och en långsiktigsamhällsekonomi som inbegriper också miljövärdena. Det är enligt centernsuppfattning en viktig uppgift för att hävda detta synsättinternationellt. På den punkten vill jag gärna fråga utrikeshandelsministernhur regeringen ser på denna fråga, mot bakgrund av rapporten ikommunikationsdepartementet om EG:s och samarbete på trafikområdet. vill jag ställa ytterligare en direkt fråga tillutrikeshandelsministern: Vad gör regeringen konkret för att aktivera detnordiska samarbetet i EG-sammanhanget, som åberopades i regeringsförklaringen ibörjan av oktober? har Europafrågan på nytthamnat i centrum för den politiska debatten i . Framför allt harintresset gällt utvecklingen inom EG och de krav som denna utveckling ställerpå den svenska politiken. Detta framgår tydligt av de fyra inlägg vi harlyssnat på. Det är nog ingen överdrift att påstå att det ökadeintresset för EG;s utveckling hos många är ett uttryck för oro över vad den kanleda till för , Företag och fackliga organisationer frågar sig vad somskulle hända med vår industri och med sysselsättningen om vi inte lyckas blidelaktiga i den inre marknad som håller på att utvecklas inom EG. Arbetstagare och konsumenter undrar om ett närmaresamarbete med EG kommer att leda till att svenska normer för arbetsmiljö ochproduktsäkerhet anpassas nedåt, att vi för att få tillträde till EG-marknadenpå likvärdiga villkor måste sänka våra krav på miljö och säkraprodukter. Andra, slutligen, oroas över att ett närmare samarbete medEG skall tvinga oss att sänka våra fördelningspolitiska ambitioner och att detskall bli svårare att bedriva en aktiv sysselsättningspolitik. Det råder inget tvivel om att den europeiska integrationenoch dess konsekvenser för är av allra största betydelse för vårframtid. Ungefär hälften av vår export går till och går till EFTA-området. Mer än en halv miljon arbetstillfällen i ärberoende av vår export till . Betydelsen av ett väl fungerandesamarbete med EG kan med andra ord knappast överskattas. När planerna på att skapa en inre marknad i EGsuccessivt konkretiseras är det naturligt att Europafrågorna hamnar i debattensfokus. Målet är ju att avveckla alla fysiska, juridiska och fiskala hindermellan EG:s medlemsländer års utgång. De uppsatta målen omfattarsåledes betydligt mer än rent handelspolitiska frågor. Den svenska hållningen i de grundläggande principfrågornaär klarlagd och väl känd inom EG och EFTA. För det första är vi för ett brett ekonomiskt samarbete iEuropa och vill själva vara aktiva deltagare i denna utveckling. Detta innebäratt vi vill ha ett så nära och omfattande samarbete som möjligt med EG på såmånga områden som möjligt. Regeringens politik är inriktad på att svenskaföretag även , på villkor som är likvärdiga med andra västeuropeiskaföretags, skall kunna konkurrera på EG-marknaden. Detta förutsätter att olikahinder för handeln mellan och rivs i samma takt som hindren mellanEG-länderna tas bort. För det andra är regeringens inställning, nu liksomtidigare, att vår neutralitetspolitik inte är förenlig med medlemskap i sätter också en gräns för i vilken grad vi kan underordna ossbeslut som fattas av överstatliga organ. Våra erfarenheter av det hittillsvarande samarbetet med EGär att detta har fungerat utmärkt utan medlemskap. Vi är övertygade om attdetta, med god vilja från berörda parter, skall vara möjligt även . Detta klara besked från regeringens sida imedlemskapsfrågan har väckt debatt. Vår neutralitetspolitik har avsomliga kommit att uppfattas som enbart en komplicerande faktor i vårarelationer till EG. Jag anser att denna uppfattning bygger på en ofullständig analysav den europeiska integrationens förutsättningar. Innan jag fortsätter attredovisa regeringens syn på de aktuella Europafrågorna vill jag därför breddaperspektivet en aning. har två världskrig förött . Vi harsett de katastrofala följderna av europeisk splittring. Denna erfarenhet haravgörande betydelse för vår syn på europeisk integration. måste den ekonomiska integrationen i byggapå avspänning och fredlig samlevnad i vår världsdel. Konferensen för säkerhetoch samarbete i , ESK, spelar en viktig roll i detta sammanhang. Genomframsteg inom ESK:s tre huvudområden - säkerhet, samarbete och mänskligarättigheter- kan vi lägga en grund för ett nytt med större öppenhet ochförtroende mellan länderna. Jag är övertygad om att den svenska neutralitetspolitikenkan bidra till denna avspänningsprocess i . Jag skulle tro att dennauppfattning delas av de allra flesta i vårt land. Däremot förbises ibland att vårt bidrag fill avspänningenindirekt också är ett bidrag till den europeiska integrafionen. Samarbete kanju av uppenbara skäl endast byggas på en stabil grund av avspänning. Vårneutralitet får därför inte bara ses som en komplikation utan också som enpositiv faktor i våra relationer till EG. Det här sammanhanget måste vi hålla iminnet i den fortsatta Europadebatten. En tredje i regeringens Europapolitik gällerfrågan om huruvida vårt deltagande i den europeiska integrationen skall ledatill att vi tvingas anpassa oss poiitiskt-ideologiskt. Regeringens inställning här är också klar. Ett närmaresamarbete med EG får inte ske till priset av försämrad miljö, försvagatarbetarskydd eller lägre produktsäkerhet. När det gäller de hänsynstaganden somalltid måste göras av en liten, konkurrensutsatt industrination skall värekonomiska politik och arbetsmarknadspolitik självfallet även fortsättningsvisbestämmas av riksdag och regering. Jag vill ändå inte sticka under stol med att vi kan stötapå vissa problem när det gäller dessa frågor. Inom EG pågår ett arbete som bl.a. syftar till att undanröja tekniska handelshinder. I första hand avses dåsådana hinder som har sin grund i skiljaktiga föreskrifter och normer. har man inom EG inriktat sig på att åstadkommalikriktning genom centralt utfärdade bestämmelser, rådsdirektiv. Av flera skälsöker man sig nu fram på nya vägar. En väg innebär att man endast anger de grundläggandesäkerhetskraven för att en vara skall få säljas fritt mellan medlemsländerna. Istället utformar de europeiska standardiseringsorganen tekniskaspecifikationer. Metoden har ur svensk synpunkt den fördelen att vi deltar pålika villkor i dessa standardiseringsorgans arbete. En andra väg, som framför allt gäller pålivsmedelsområdet, innebär att en vara som lagligen tillverkats ochmarknadsförts i ett också skall godtas i övriga EG. Enligt EG-domstolengäller principen redan, så länge inte skillnaderna kan motiveras av hänsyn tillliv, hälsa osv. Det här innebär onekligen vissa problem för . Mitt helhetsintryck är ändå att det inom EG ofta finnssamma grundläggande syn på frågor rörande hälsa, säkerhet och konsumentskyddsom i . När det gäller dessa frågor skall förslag från EG-kommissionenbygga på en, som det sägs, "hög skyddsnivå". Ett medlemsland som finner det nödvändigt kan använda egnaregler för att skydda säkerhet, hälsa, miljö eller arbetsmiljö, även om rådethar fattat beslut med kvalificerad majoritet. Förutsättningarna är då att denationella bestämmelserna inte innebär att det egna näringslivet får enförmånligare behandling eller att man inför s. k. dolda handelshinder.