prot · GB09123 · 1987-12-31 00:00:00 — Det sägs att sänkningen avkompensationsnivån skall vägas mot andra angelägna åtgärder. Visst kan manhålla med om att vi har rriånga angelägna oriiråden, bl. a. de som MargaretaAndrén tog upp - handikappade, långvård och gruppboende för senildementa. Detär mycket angelägna områden, där det behövs förbättringar. Men när det gällerbedömningen av vilka områden och vilka medborgare som behöver förbättringar ochvem som skall försaka, då skiljer sig verkligen och moderaternafrån oss övriga partier. Ensak som vi anser mycket angelägen är att de grupper av arbetstagare som i dagarbetar med tunga och slitsamma jobb, med eftersatt arbetsmiljö,skall ha rätt att minska ned sin arbetstid när krafterna börjar avta ochkroppen har blivit sliten. Men vi vill i motsats till ochmoderaterna att människor inte skall ha rätt enbart till en minskning avarbetstiden utan också att få de ekonomiska förutsättningarna därtill. NärMargareta och i sina anföranden påstår att det inte blirekonomiskt kännbart när nivån sänks visar det vilken liten förståelsede har för de grupper som har det ekonomiskt svårt . I ert resonemang omen sänkning av nivån måste ni ha utgått från sådana löner som vi har somriksdagsledamöter och inte från de låga löner som industriarbetare ellervårdbiträden har. Dessa behöver varje krona för att klaraekonomin. Omnettoresultatet efter skatt blir skillnad har det ändå stor betydelseför lågavlönade arbetstagare inom- industri och vård som tar delpension. Från1981, då den borgerliga regeringen sänkte kompensationsnivån till , framtill har antalet ansökningar om delpension minskat, nästan halverats. Ochvilka har avstått? Jo, de med de lägsta inkomsterna, som helt enkelt inte haderåd att sänka sin arbetstid trots att vi alla vet att det är just den gruppensom är i mest behov av en arbetstidsminskning vid . Det är den gruppen sominte är fillräckligt angelägen för och moderater- Anf.72 (): sade att hon utförligt har kommenterat frågan om jordbrukarnas delpension. Den utförliga redovisning som Inge- 81 gerdAnderlund gjorde i sitt inledningsanförande var en redovisning av hur krångligtsystemet är. Jag ställde då frågan: Vilken slutsats drar hon av att det ärsåkrångligt? Borde inte slutsatsen bli att vi ser över reglerna så att vi kan nåen bättre fungerande delpensionsförsäkring för jordbrukare, som inte spärrar uten del jordbrukare till följd av att man har ställt krav som inte stämmer medhur det är att vara jordbrukare? Detvar ganska intressant att höra redovisning i hennes senasteinlägg om vilka som skall få delpension. Hon talar om dålig arbetsmiljö, svåraförhållanden. Det är ju precis de förhållanden som råder för denjordbrukargrupp.som vi har pekat ut i sammanhanget, nämligen de som, då de når60-årsåldern, inte orkar driva sin verksamhet i samma omfattning som de hargjort tidigare. har sagt att det huvudsakligen skulle vara jordbrukare pågårdar med låg mekaniseringsgrad, tror jag inte att det resonemanget stämmerlängre. Det är i allra högsta grad fråga om en typ av rationellafamiljejordbruk som finns runt om i landet. Brukarna på dessa gårdarkommer i många fall upp . Ni är litet småsinta mot den härgruppen. Qm viljan funnes skulle man kunna ställa upp bakom kravet på enöversyn, så att vi åstadkommer en delpensionsförsäkring som skulle kunna gedessa jordbrukare rättvisa villkor. Anf.73 (): Vi kan läsa innantill allihop faktiskt, . Efter denredovisning som har lämnats i utskottsbetänkandet har vi, som hyser en annanuppfattning, redovisat den i våra reservationer. Sedanhör inte på, jag har nämligen inte sagt attdelpensioneringen inte behövs. Jag har sagt att den nog inte spelar så storroll som majoriteten vill låta förstå. Det är.inte någon rusning av sökande,beroende på att det finns andra instrument som kanske är mer tilltalande,nämligen förtidspensionering, av det ena eller andra skälet. Detär synnerligen lätt för en 60-åring eller en äldre person att få sjukpensioneller förtidspension. Gudarnaskall veta att jag har den största förståelse för människor som är utslitna,efter alla de år som jag har varit i nära kontakt med dem och bedömt derasförtidspensioneringar. Då tänker jag på människor - jag tänker faktiskt inte pågrupper. Det är alldeles givet att de människorna skall ha den trygghet och detskydd som de behöver då de inte längre orkar arbeta. Jagundrar emellertid: Vem har ett slitsammare jobb och vem skulle vi i så fallvärna mer om för att förbättra försäkringen än jordbrukare på ett lågtmekaniserat jordbruk? Dessa är väl människor som mer än andra är utslitna. Jaghar inte sagt att det inte är ekonomiskt kännbart att ta delpension, men ensänkning av kompensationsnivån betyder betydligt mindre än vad majoritetenpåstår, beroende på att vi i har världens högsta skatter! Då betyderdet oerhört mycket att man bara får en halv inkomst, för då blirmarginalskatterna betydligt mycket mindre. Det finns alltså.enöverförsäkring . Anf.74 (): hörde tydligen dåligt på vad jag sade både i mittanförande och i min förra replik. Jag poängterade att det är viktigt attmöjlighet tiU delpension finns, inte minst för dem som har och har haftslitsamma och tunga arbeten. Precissom både och har sagt här i debatten gäller judetta bl. a. många av våra egenföretagare, lantbrukare m.fl. Från folkpartietssida har vi verkligen inte bara poängterat rätten till delpension, utan ocksåintresserat oss för kompensationsnivån. Det är därför som vi särskilt harstuderat hur effekterna skulle bli om vi skulle bli tvungna att sänkakompensationsnivån. QmIngegerd Anderlund inte tror på mig, vill jag nämna att riksförsäkringsverketför gjorde en uträkning av nettoeffekten. Man redovisade endelpensionär som hade . i heltidsinkomst - det äralltså inte något riksdagsledamotsarvode. För den pensionären blevnettosänkningen om skatteeffekten medräknades. Det är ju ingen storförsämring. Anf.75 (): Min hörsel kan det förstås vara fel på, eftersom jag har arbetat inomen bullrig industri, men min syn är det fortfarande inget fel på då jaganvänder glasögon, Jag ser tydligt och kan läsa vad det står i de borgerligareservationerna om delpensionen. Deborgerliga hävdar även att det inte är så angeläget med de grupper somsöker delpension. Jag vet att man kan få förtidspension, men det är inte allssäkert att dessa grupper av människor vill ha en sådan. De kanske viU hadelpension. Jagtycker ändå att det är konstigt: hör vi från alla håll och från allapartier hur svåra arbetsförhållandena är för vård- och omsorgspersonalen ochhur svårt det är att rekrytera personal. Då rimmar det illa att ställa krav påförsämringar av våra arbetslivsreformer för vård- och omsorgspersonalen. Denpersonalen har tunga jobb, både fysiskt och psykiskt, som sliter hårt påkroppen. Bara vetskapen om en arbetstidsmjnskning då man fyller , med enekonomiskt tryggad delpension, kan då innebära att man stannar kvar i jobbet istället för att söka sig något annat. Om inte denna delpension finns, söker mansig kanske ett annat jobb - kroppen skall ju ändå hålla till dess att man är . Omvi vill ha arbetstagare inom vården och i industrin skall vi inte,som och , komma med förslag om försämringar i ett såbetydelsefullt trygghetssystem som delpensionen utgör för just denna grupparbetstagare. Överläggningen var härmedavslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum. 1987/88:123 9 §Föredrogs 1987/88:23 om statensmiljömedicinska laboratorium (prop. 1987/88:136). Beträffandedetta betänkande konstaterade andre vice talmannen att ingen talare var anmäld. (Besluti ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:24 om statens hundskola m. m. (prop.1987/88:126 och 1987/88:100 bil. Statenshundskola m. m. Anf.76 (vpk): Jag skall nöja mig med att yrka bifall till de tre reservationer somfinns fogade till betänkandet. Anf.77 (): Statens hundskola bedriver en väldigt viktig verksamhet. Ipropositionen föreslås nya riktlinjer för hundskolans verksamhet, och utskottettillstyrker de riktlinjerna. Detfinns tre vpk reservationer, som höll ett föredömligt kortanförande om. Jagskulle vilja säga att de är sammantagna egendomliga. Vad vpk föreslår är skall fördubbla anslaget till statens hundskola, och att mari inte skallgenomföra den avgiftsfinansiering av hundskolan som regeringen föreslår.Samtidigt som man alltså vill finansiera hundskolan via verksamheten, genomanslag till hundskolan, vill vpk öronmärka pengar till Synskadades riksförbundför inköp av hundar från hundskolan. Men om vi nu inte skall ha enavgiftsfinansierad verksamhet, förefaller det inte så motiverat att slå vakt omde synskadades möjligheter att köpa hundarna. Medandra ord: De reservationer som vpk har framlagt hänger inte på något sättihop. Jagber, herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan och avslag påsamtliga reservationer. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:14 om anslag fillgrundskolor, m.m. (prop. 1987/88:100 bil. Anslag till grundskolor,m.m. Anslag till grundskolor, m. m. 78 (): Jag vill börja med. att beklaga att arbetsmängden i utbildningsutskottetär sådan, att vi inte har haft möjlighet att i detta betänkande, UbU1987/88:14, även få med de viktiga principiella frågorna kring utformningen avden svenska . Jag tänker på frågor som rör skolstarten, betygen samtuppläggning och utformning av undervisningen på högstadiet. Alla dessa frågor,och många därtill, är angelägna och kräver en seriös debatt i . Nukommer tyvärr diskussionerna om anslag och principer att föras vid olikatillfällen, eftersom så många motioner i vikfiga skolpolitiska frågor hänskjutstill behandling av höstriksdagen. En betydelsefull fråga i budgetsammanhang är i hur stor utsträckninganvändningen av statsbidraget skall vara styrande för kommunerna. a. det s. k. SiS-anslaget. I budgetproposifionen och utskottsmajoritetensförslag föreslås ett regionalt anslag-benämnt Särskilda insatser påskolområdet, därav förkortningen SiS - om 310 milj. kr. Där har sammanförtsmedel avseende åtgärder för elever med handikapp, särskild undervisning ochsärskilda åtgärder i och gymnasieskolan. Vimoderater är helt övertygade om att särskilda insatser behöver göras förhandikappade och andra elever med särskilda behov. Vi är också klara över attvissa av dessa insatser behöver göras i samarbete mellan flera kommuner för attdessa elevers behov bäst skall tillgodoses. Vimoderater litar dock på att alla kommuner, och deras skolstyrelser, känner ettsådant ansvar för sina elever med särskilda behov att de - om de statligabidragen i största utsträckning utbetalas till dem - själva kan besluta omtäckande av kostnader för elever som på grund av ett handikapp anvisas enskolgång som anordnas regionalt. Detär en onödig och administrativt kostsam omgång med en ansökan tilllänsskolnämnd om medel ur denna särskilda bidragspott. Vi anser att ommerparten av det s. k. SiS-anslaget i stället direkt tillförs kommunerna,kommer det att bli till större nytta än om det fördelas mellan kommunerna avlänsskolnämnderna. Avde 290 milj. kr. av detta anslag som vi anser skall utgå direkt till kommunernaföreslår vi att 120 milj. kr. skall användas till förstärkningar av insatsernapå mellanstadiet. Mycketav statliga anslag till skolan har gått till satsningar på låg-och högstadiet. Mellanstadiet har på något sätt kommit i kläm.Arbetssituafionen på mellanstadiet är inte tillfredsställande - därom vittnarmånga rapporter. Lärarnapå mellanstadiet har en svår uppgift. Elever utvecklas olika vad gäller bådekunskaper och färdigheter. Många elever är oroliga och brister i koncentrationsförmåga.Kan man inte lösa dessa problem på mellanstadiet blir det än svårare att få enbra arbetssituation på högstadiet. Vivill inte förorda en enhetlig användning av denna extra mellansta diesatsning. Man kan tänka sig flera lösningar, t. ex. minskad klasstorlek eller undervisning i mindre grupper. Vilken organisation eller metod som väljs för att förbättra arbetssituationen för elever och lärare avgörsnaturligt- ° Anslag tillgriind-skolor, m. m. vis bästlokalt - det viktiga är att medel ställs till förfogande. Jag yrkar bifall tillreservation 3. I utskottsbetänkandet finns en utförligskrivning kring utformningen av hemspråksundervisningen. Vi instämmer i dennaskrivning men vill därutöver framhålla - vilket vi gör i reservation 6, som jagyrkar bifall till - att hemspråksundervisningen bör koncentreras till förskolanoch till skolans låg- och mellanstadier. Tyngdpunkten i undervisningen för invandrarbarn bör ihögre åldrar bygga på att de skall lära sig svenska och att de med hjälp avhandledning på heriispråket får allt större möjligheter att delta i denordinarie klassundervisningen. Vi ser ingen motsättning mellan aktivtvåspråkighet och vikten av att lära sig svenska. Flera reservationer till betänkandet rör anslaget tillfristående skolor, där vi borgerliga partier har gemensamma reservationer. Vi moderater anser att regeringens förslag att ändraskollagen så att rätten att besluta om godkännande ay fristående skolaöverflyttas från skolstyrelsen i en kommun till länsskoliiämnden inte bara ärklåfingrighet eller ett uttryck för maktutövning utan också ett veritabeltbevis för att man tycker illa om fristående skolor och i grund och botten anseratt de inte skall få förekomma. Vi anser inte att det finns någon som helstanledning att ändra skollagen i den riktning som regeringen föreslår.Skolstyrelserna är fullt kapabla att själva besluta i denna fråga. Jag yrkarbifall till reservation 7. När det gäller vilken instans som skall fatta beslut omstatsbidrag till en fristående skola anser vi att detta mycket väl kanförenklas. Det finns ingenting som motsäger att länsskolnämnderna kan fattadetbeslutet - men med rätt att överklaga till regeringen. Jag yrkar bifall tillreservation 9. Det finns mycket att säga om det svenskaskolsystemet. En synpunkt vill jag särskilt framhålla med anledning av dettabetänkande. Socialderriokraterna och vpk vill fortsätta ätt styra valet avskola med hjälp av plånboken. På annat sätt kan man inte tolka den avvisandeinställning utskottets majoritet har intagit till kraven på att statsbidragskall utgå likvärdigt till elever i fristående skolor som till elever ikommunala skolor. Jag kan inte förstå varför ni socialdemokrater ochkommunister vill förmena elever och föräldrar rätt att välja en skola som desjälva tycker passar dem. Det är ju precis vad ni gör genom att envetet hållafast vid att bidraget till fristående skolor skall vara lägre - - ändet som utgår till det offentliga skolväsendet. För mig ärdetta ett enda stort frågetecken: varför? Inser ni inte att det är på detta sätt ni verkligen skaparproblem för de föräldrar som gärna skulle vilja att deras barn fick gå i enviss skola men som inte anser sig ha råd att låta dem göra det därför attskolan inte får statsbidrag till ? Kan ni verkligen stå till svars inför föräldrar och eleverför denna negativa inställning? Ni vet lika väl som vi att många elever mår väl av enannan pedagogik eller en lugnare skolmiljö - det visar inte minst nästa betänkande från utskottet. Jag vill fråga utskottsmajoritetens företrädare: Vad harni emot att alla föräldrar, och elever ges samma möjligheter att välja skola? Anslag till grundskolor, rn. I reservation 10 yrkar vi moderater tillsammans medfolkpartiet och Prot..1987/88:123 att en fristående skolaskall ha ett statligt stöd som är likvärdigt med det som utgårtill elever vid en skola. Denna förändring bör genomföras . Detfinns ingen anledning att-som i reservation 11 -ge regeringen någon respittid idetta avseende. Jag yrkar bifall till reservation 10! Regeringen har i årets budgetproposition frångåttskolöverstyrelsens förslag om höjning av bidraget till de svenskautlandsskolorna genom att pruta 2,3 milj. kr. Ett ökande antal svenskar måste arbeta iföretag och organisationer utomlands, i stor utsträckning för att främja vårtlands export och handelsförbindelser. Att utlandsskolorna fungerar väl ärsåledes av intresse inte bara för utlandsstationerade familjer utan också förlandet. Därför anser vi att förslag bör bifallas och attytterligare förbättringar bör göras för utlandsskolorna. Jag yrkar bifall till reservation 18 och i övrigt- i denmån jag inte redan har gjort det - till övriga reservationer av moderataföreträdare. 12 § Kammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll. 13 § Förhandlingarna återupptogs under ledningav tredje vice talmannen. 14 § Anslag till grundskolor, m. m. (forts, utbildningsutskottets betänkande 14) 79 (): Det betänkande om som vi nu skallbehandla är ofullständigt och stympat. Det beror på att en mängd viktigafrågor.rörande inte behandlas nu utan måste vänta till hösten.Detta beror i sin tur på att utskottets arbetsbelastning är mycket hög, menockså på ätt en hel del frågor skall framskjutas till dess att denskolpolitiska propositionen har presenterats. Det här är en vanlig taktik hos socialdemokraterna - attförhala en fråga så länge att det blir för sent att fatta beslut. Nej, blir det inte några beslut om viktigaövergripande frågor, som t. ex. vilken ålder för skolstart som vi skall ha,vilka kvalitetskrav som skall ställas, vilka satsningar som skall göras för attförbättra lärarnas arbetsmiljö eller hur vi skall öka individualiseringen iskolan. Allt sådant får vänta , efter valet. Är det kanske så, attskolministern inte vill ha. någon skoldebatt i valrörelsen? Det finns en hel del som är bra i den svenska skolanjämfört med skolan i många andra länder. Lärarna är välutbildade, det finns utbildning för alla och alla har råd att gå i skolan. Anslagtill grundskolor, m. m. Men på en avgörande punkt har skolan faktisktmisslyckats, Det är när det gäller att individualisera undervisningen, attanpassa den till varje elevs förutsättningar. Därmed har man också misslyckatsmed att stimulera den fond av kreativitet och nyfikenhet som varje elev bärinom sig. Dettaberor naturligtvis på att socialdemokraterna har skapat en skola därsocialismens övertro på kollektiva lösningar varit den allena saliggörandemodellen - alla skall göra samma sak vid samma tillfälle och . Resultatenhar ju inte heller låtit vänta på sig:, oro och otrivsel, skadegörelse ochelever som lämnar skolan utan att kunna läsa och räkna ordentligt, utbrändalärare som tröttnat och inte orkar med sin arbetsmiljö. Vii , som tror på den enskilda människans förmåga och vilja tillutveckling, menar att en likvärdig skola är något helt annat än den likformigaskola som regeringspartiet krampaktigt håller fast vid. Föross betyder en likvärdig skola att alla elever ges lika möjligheter. Detinnebär olika mycket stöd, olika slags stöd och uppmuntran, olika förinlärning och också olika utgångspunkter för inlärning beroende på vilken elevdet gäller. Ifolkpartiets skola utgör varje elevs förutsättningar grunden för undervisningensuppläggning. Därför föreslår vi i vår skolmotion en rad åtgärder som syftartill att just öka friheten i skolsystemet och därmed möjligheten att bättreanpassa undervisningen efter de elever man har. Vi föreslår följande: - Friare resursanvändning. - Ett nytt statsbidragssystem. - Högst 25 elever i varje klass. - Ökade valmöjligheter. - Ökad frihet att prioritera stoffet. - Rätt att välja skola. - Rätt att starta skola med fullt statsbidrag. - Ökad satsning på lärarna. Vikan bara konstatera att regeringen inte vill vara med och utveckla skolan utanbara trampar på i de gamla hjulspåren. Jagtycker att det är viktigt att ta upp detta, därför att en ökadindividualisering är det viktigaste instrumentet för att ge varje elev denundervisning hon eller han behöver och också för att få eleverna att insebetydelsen och glädjen av att få ökad kunskap. Dagens elever kan nämligen inteskrämmas kvar i en skola som enligt deras uppfattning inte ger dem någotviktigt. Ivåra senaste läroplaner har vi skrivit in att skolan skall fostra självständigttänkande och kritiska medborgare. Vi har dem i skolan . De nöjer sig inte meden undervisning som de uppfattar som ointressant därför att den antingen gåröver deras huvuden eller går för långsamt fram för just deras förmåga. Detkrav som länge och näst intill unisont har framförts från lärarna är kravet påmindre klasser- högst 25 elever i varje klass har det hetat. Det finns ingenarbetsplats i där man år negligerar personalens förslag tilllösningar på olika problem - varför då göra det i skolan? Folkpartietföreslår därför dels att ytterligare 70 milj. kr. läggs tillförstärkningsresursen, dels att denna skall kunna användas så fritt, att målethögst 25 elever i varje klass skall bli möjligt. Iutskottets betänkande finns en lång skrivning om hemspråksundervisningen.Utskottet är i långa stycken enigt om denna. Jag tycker att det är viktigt attutskottet har uttryckt sig så utförligt att de missförstånd och misstolkningarsom uppenbarligen har förelegat kan undanröjas. Såhar vi då regeringens årliga lömska anslag mot de fristående skolorna. I årskall skolstyrelserna fråntas rätten att godkänna sådana för fullgörande avskolplikten. Det skall i stället länsskolnämnden göra - dock sedan skolstyrelseni aktuell kommun har fått uttala sig. Varför denna ändring? Jo, man ser jutydligt avsikten: Förfarandet skall bli aUt krångligare och således ta längretid. På så sätt kan man förhala godkännandet av en friskola som otåligt väntarpå att bli godkänd. Utskottetsäger sig tro att denna modell skall göra bedömningarna mer enhetliga. Det ärdock svårt att fatta vad utskottsmajoriteten egentligen argumenterar för, närden i samma andetag säger följande: "Utskottetvill till detta lägga att nuvarande lagstiftning ger goda möjligheter attingripa mot missförhållanden." Vii instämmer i detta och drar därmed slutsatsen att skolstyrelsernaskall ha kvar rätten att godkänna skolor. Inteheller tänker regeringen göra något åt statsbidragssystemet för defristående skolorna. har skolministern skjutit frågan ifrånsig genom att hänvisa till styrningsberedningens förslag och den därpå följandepropositionen. har vi sett resultatet. Innehållet är skäligen magert, och eneventuell proposition kommer så sent på sessionen att förslagen inte kommer attkunna behandlas förrän efter valet och av den nya . Det är ytterligareett exempel på regeringens förhalningstaktik. Detenda statsrådet kan sträcka sig till är att det är "rimligt att en kommunbetalar bidrag till en fristående skola för elever som är mantalsskrivna ikommunen med ett belopp som i princip motsvarar den besparing kommunen görgenom att slippa betala t. ex. skolmåltider och läromedel." Utskottsmajoritetensskrivning på denna punkt löper dock linan ut. Det är en logisk konsekvens,menar man, att barn vid godkänd fristående skola bör få del av förmånerna om vilkakommunen beslutar beträffande skolpliktiga barn. Så avslutar man med attskriva: "Eljest skulle barn till vissa kommuninvånare särbehandlas". Dennasista mening anser jag utan tvivel förbinder kommunerna att göra det somstatsrådet inte vågade säga. Innebörden är nämligen att utskottet faktisktföreslår att skall besluta att inga barn i kommunerna fårsärbehandlas, vilket i klartext måste betyda att hela den kommunalaskolkostnaden skall följa eleven om den går i en godkänd skola. Dock kvarstårvåra krav på att också det statliga bidraget skall följa eleven. Iavvaktan på ett reformerat statsbidrag ansluter sig fill kravet påett temporärt överlevnadsbidrag till de fristående skolorna. Folkpartietanser också, liksom tidigare, att det är självklart att de fristående skolornaslärare skall få del av medlen till lokal skolutveckling, och Anslagtill grundskolor, m. m. Proti1987/88:123 vi har därför reserverat oss till förmån för detta krav. 19 maj1988 får vi alltså finna ossi att socialdemokrater och kommunister , .,, , tvcker att det skall vara skillnadpå barn och barn i detta land, så att de som Anslagtill grund- ' ' , , kan betala skall fa välja skola men att dén rättenskall förvägras övriga barn. skolor, m.m. e e