prot · GB0999 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är där den framtidasysselsättningsökningen i stor utsträckning kommer att ske. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till reservationerna 12, 51 och 54. När jag sedan går över till att tala om sysselsättningsskapandeåtgärder för handikappade vill jag först av allt stryka under att rätten tillarbete skaU gälla aUa vuxna människor i vårt samhälle. Som det är slås 1987/88:99 alltfler människor ut frän arbetsmarknaden. Attkraven på de arbetssökande har stigit speglas i bl. tistiken för dehandikappade. Det är en kraftig ökning som skett även . Förstoch främst är det angeläget att den öppna arbetsmarknaden blir öppen i ordetsegentliga bemärkelse. Det ställer ökade krav pä insatser frän bl. a. skolanssida när det gäller att underlätta övergången för eleverna frän skola tillarbete. Ja, över huvud taget måste ansträngningarna öka för att underlätta förarbetshandikappade att komma ut på arbetsmarknaden. Ominte arbetshandikappade erhåller arbete uppstår samhällsekonomiska kostnaderinom andra områden, kostnader som inte analyseras och debatteras och som inteär utsatta för hårdhänta budgetmanglingar. Som exempel kan nämnas att kostnadeninom sjukförsäkringen är nära nog densamma som lönekostnaden, och inompensionssystemet är den av lönekostnaden. Att ett arbete är att föredra urallmänmänskligt perspektiv behöver väl inte ens sägas! Att inte behövas är detmest fruktansvärda av. Vihar från föreslagit att en samhällsekonomisk studie skall görasbeträffande de arbetshandikappades rätt till arbete. Men vi anser också attreglerna för lönebidrag skall ändras, så att ramarna för antalet platser hosolika arbetsgivare tas bort. Pä det sättet skulle arbetstillgängen för dehandikappade kunna förbättras väsentligt. Vi menar att de av oss föreslagnaåtgärderna borde kunna prövas inom det av regeringen föreslagna försöket medflexibUitet i lönebidragssystemet. Med det, herr talman,yrkar jag bifall till reservationerna 58, 63 och 65. Lönebidragunderlättar när handikappade söker arbete och underlättar också utslussningenfrån . Närdet sedan, herr talman, gäller SamhaU förespråkar vi i enytterligare ökning av verksamheten där i enlighet med företagets anslagsframställning.Det innebär ca 1 200 nya platser i stället för de 350 som regeringen föreslår. Vianser att en sådan satsning är väl motiverad, inte minst med hänsyn till attden registrerade arbetslösheten bland de handikappade är högre än den någonsinvarit. Det finns, som vi ser det, inte skäl att avstå från de möjligheter somSamhaU här har pekat på. Vivet att det tillkommer nya grupper av sökande tUl . Dit hör bl. a. ettstort antal människor som, enligt samhällets intentioner, flyttar ut frän deavvecklade institutionerna inom psykiatri och omsorgsvärd. Vi har människormed missbruksproblem och även mänga invandrare, för vilka ett arbete genomSamhall kanske är enda möjUgheten. Antaletförtidspensionärer fortsätter att öka. Ett stort antal av dessa kan hänförastill den kategori som förtidspensionerats av just arbetsmarknadsskäl, dvs. denpensionerade skulle kunna ha ett arbete om det kunde erbjudas ett som passadevederbörandes förutsättningar. När man sedan från Samhallberäknar merkostnaden för varje arbetstillfäl le tUl endast . är en utökning av antalet platser dessutom ekonomiskt intressant både i samhällsekonomiskt och i statsfinansiellt perspektiv. 9 Vi anser också att skall ges merlångsiktiga mål och ramar för sin Med hänsyntill att det råder stor poUtisk enighet om uppgifter borde vi ocksåkunna enas om att underlätta planering. Med detta, herr talman, yrkarjag bifall tiU reservation 72 och även fiU reservationerna 77 och 78 samt iövrigt till de reservationer där centerpartister finns med blandreservanterna. 83 (vpk); Jag tänkte beröra ungdomamas situation på arbetsmarknaden. Regeringenhar presenterat ett hundrapunktsprogram för ungdomar. Man påstårsig ha "tagit ett samlat grepp över ungdomsfrågorna" och säger attsituationen för ungdomarna förbättras i och med detta initiativ. När det gällerarbetslösheten presenteras emellertid inget nytt. Regeringen tänker enbartfortsätta sin satsning på särlösningar. Offensiva satsningar som ger ungdomenfasta jobb med en lön att leva på saknas. Ungdomsarbetslöshetenär i grunden en del av den övriga arbetslösheten. Det är alltså inget problemför sig utan en del av aUt det övriga. Men arbetslösheten bland unga människorär särskilt allvarlig, eftersom det handlar om deras första möte medarbetsmarknaden. kan därför unga människor som tvingas tillarbetslöshet få betydligt större problem än äldre. Såvälsocialdemokratiska som borgerliga regeringar i värt land har försökt görakampen möt arbetslöshet till en fråga om att komma på riya typer avsärlösningar, vilkas främsta syfte tycks ha varit att dölja de besvärandeungdomsarbetslöshetssiffrorna. Oavsett om namnet varit yrkesintroduktion,ungdomsslussar, ungdomsplatser eller ungdomslag har de ett gemensamt. Dethandlar om särlösningar som gör att de unga försvinner ur den"officiella" arbetslöshetsstatistiken. Alla dessa sysselsättningar ärlågt eUer mycket lågt betalda, vilket gör dem omöjliga att leva på. Denenda riktiga linjen i kampen mot ungdomsarbetslösheten är den som skapar nyafasta jobb med löner som det går att leva pä. Det finns stora behov avmer personal inom barnomsorgen, inom äldreomsorgen, inom hälso- och sjukvården,inom utbildningen och på kulturområdet. Det handlar således om grundläggandemänskliga och samhälleUga behov som måste tillgodoses. Många nya jobb kandessutom växa fram genom en satsning pä ökad förädling iriom den svenskaindustrin. En utbyggnad av den offentliga sektorn vad gäller omsorg ochutbildning bör alltså gä hand i hand med en utbyggnad av samhällsägdaförädlingsindustrier. Det är på detta sätt som parollen "fasta jobb medlön att leva på" kan förverkUgas. existerar dock en mängd både sär-och tvängslösningar gentemot de unga på arbetsmarknaden. Ungdomsplatsernainfördes och gäller ungdomar meUan 16 och 17 är. I årets budgetpropositionhar regeringen anslagit pengar för 21 000 ungdomsplatser. De unga arbetar åttatimmar per dag mot én lön pä blott ca . Här hamnar alla de ungamänniskor som inte viU fortsätta i gymnasieskolan eller som inte kommit in iden. Skolmyndigheterna har fortfarande ansvaret för dessa unga. Även om det ärsagt att "ungdomsplat-sare" inte skall utföra fast anställdsarbetsuppgifter, så är detta ofta fallet. Många gör alltså riktigaarbetsinsatser men betalas med kusligt låga löner. Prot.1987/88:99 13aprill988 Ungdomslageninfördes och gäller är. Avsikten är att kommunerna viaungdomslagen skall få bort alla ungdomar i denna åldersgrupp från öppen arbetslöshet. Iungdomslagen arbetar de unga mot en dagsersättning på ca120 kr. Flertalet finns inom den offentliga sektorn. Också här är det sagt att"ungdomslagarna" inte skall utföra arbetsuppgifter som borde utförasav fast anställd personel. Men i verkligheten spelar "ungdomslagare"på många ställen en viktig roll. Det finns exempel på fritidsgårdar, daghem,vårdcentraler och sjukhus där man kallt räknar med ungdomslag för attarbetsuppgifterna skall kunna lösas. På grund av att "ungdomslagare"bara fär arbeta ges de en lön som det inte gär att leva på.Det tvingar dessa myndiga människor att bo kvar hos sina föräldrar eller attuppsöka för att få hjälp. Inget av alternafiven är särskiltuppmuntrande som myndig människa. Detgemensamma för dessa två existerande särlösningar för de unga är att depä intet sätt skapar fler fasta jobb. Den dag man fyller är man utan jobbigen. Det skapar inte trygghet för framtiden. Ungdomslagenskapar inte ens trygghet för , eftersom det inte finns någon ordentiiganställningstrygghet för "ungdomslagare". De kan bli uppsagda från endag till en annan. I vissa fall kan det handla om , men det ärlångt ifrån fråga om normal anställningstrygghet. Inte heller har de rätt tillbetald semester. Inskolningsplatserär det senaste draget från socialdemokrater och borgare för attdölja arbetslösheten. röstades förslaget igenom, och hösten samma årslöt LO, PTK och SAF avtal om inskolningsplatserna. Avtalen påstås ge de ungaen chans att få en plats i indiistriarbete. Det låter vackert, men ett närmarestudium visar att det inte handlar om annat än "statssubventioneradeprovanställningar". Faktum är att för den sexmånadersanställning sominskolningsplatserna omfattar har arbetsgivaren trumf på hand. Arbetsköparenavgör vem som skall anställas. Dessutom får han halva lönen betald av statenför arbetsuppgifter som ändå skulle vara nödvändiga att utföra. När de sexmånaderna har gått avgör arbetsköparen hur det blir i fortsättningen. Det rörsig med andra ord om statssubventione-rad provanställning. De 250 milj. kr. somregeringen även lägger ned på projektet skulle komma tiU mycket bättreanvändning om de satsades på nya jobb inom sjuk- och hälsovård, barnomsorg,fritid och kuhur. Där skulle de unga kunna ges nya fasta jobb med riktigalöner. Mankan ifrågasätta tvängskaraktären i dessa modeller. Den som inte är med ställsutan allt ekonomiskt stöd. Likaså är vi i vpk kritiska till olika modeller därde unga i flertalet fall utför nyttiga arbeten för samhället utan att för denskull ges möjlighet tUl fast anställning. Yrkesstolthet, självkänsla ochsjälvförtroende är egenskaper som i mycket hög grad kan växa fram, om deuppgifter som utförs av framför allt ungdomslag omvandlas till fastaarbetstillfäUen. Behoven finns bevisUngen. Vissa fritidsgårdar och daghem kanbara gä för halv maskin när ungdomslagsanställda inte kommer eller saknas. Föratt ge ungdomen rätt till arbete duger det inte med tvångs- och särlösningar. Ioch med att regeringen infört dessa särlösningar har man gjort ungdomarna till ett B-lagpå arbetsmarknaden. De ställs utan vissa grundläggande rättigheter, ges lågalöner och har en oviss framtid. Trots dagens högkonjunktur är det nästanomöjligt att få en fast heltidsanställning innan man fyllt . Motdenna bakgrund frågar vi oss vad som händer för ungdomen, när vårt land gär ini en lågkonjunktur. Kommer regeringen att skapa ännu fler ungdomsfientligasärlösningar? SkaU dessa särlösningar pä allvar ersätta jobb som utförsav fast anställd personal? Kommer man att flytta upp åldersgränserna för ungdomslagoch på så sätt skapa ett C-lag i de yngsta åldersgrupperna, dvs. de som i daggår på ungdoriisplatser? Vi i vpk tycker att denna tänkta utveckling ärskrämmande. Inte minst av den anledningen måste de särlösningar som finnsförsvinna. I stället måste fasta jobb med en lön att leva pä skapas. Utöverdessa särlösningar vet vi att tiotusentals ungdomar går i gymnasieskolan,trots att de helst av allt vll arbeta. Men i vetskap om att inga jobb finns attfå fortsätter de i gymnasiet utan verklig studiemofivation med därav följandedåliga resultat. Det gör situationen än svårare för dem efter gymnasietiden. Inågra kommuner har man dessutom åstadkommit ytterligare särlösningar avsärskilt otäck karaktär, t. ex. arbetstvång för att få socialbidrag. Det är ensärlösning som inte bara präglas av människoförakt utan som också får negativafackliga och sociala effekter. Exemplet visar hur särlösningar iarbetslöshetens börjar slä. Det krävs ytterUgt stor vaksamhet fränarbetarrörelsen mot de reaktionära idéer som växer fram i form avsärlösningar. Vi anser, efter att ha studerat andra idéer fill lösningar avproblemet med ungdomsarbetslösheten, att den enda och rikfiga vägen är enkraftfull åtgärdsplan för att fillgodose de många behov som finns inom områdenavård, omsorg, utbildning och kultur. En massiv satsning kan skapa många nyaarbetstillfällen. Imånga av de specialåtgärder och särlösningar som finns döljer sig ocksåen mycket orättvis behandling av ungdomen, inte minst lönemässigt. Det ärorättvisor mot de unga som också skiner igenom på andra områden, exempelvis vadgäller studiestöd och studielån. I samhället firins en otäck tendens attungdomar anses som "mindre värda" och fillåtna att angripa. Det harinneburit att myndighetsåldern i värt land snart bara i teorin är och päallt fler ställen i praktiken . Detta gäller inte minst på arbetsmarknaden. Dennasamhällsutveckling hotar ungdomens rätt och värdighet. Det är föratt bryta denna farliga och ungdomsfientliga utveckling som vpk med all kraftkämpar för ungdomens rätt till fast jobb med lön att leva på. Vivet att stora behov finns i samhället. Genom att fillfredsställa dessa behovskapas också fasta och nya jobb. Denna syn är den verkligt opfimistiska och offensiva.Vi tror i och för sig att ungdomskooperativ, rättvisa lärlingssystem och rejälayrkesutbildningar kan spela en positiv roll för ungdomen. Men i grunden ärproblemet med ungdomsarbetslösheten sä mycket djupare, och det måste därförockså bekämpas med en politik som syftar fill fasta jobb med lön att leva på. För att nå dit krävsutöver att tillfredsställa en rad samhälleliga behov 7 protokoU 1987/88:99 också kraftåtgärder motstorkapitalets penningspekulation och kapitalexport och en skärpt beskattningav storbolagsvinsterna. Så Utet grand om de handikappades situation på arbetsmarknaden. Denhar inte blivit bättre trots att arbetslösheten generellt har gått ned ilandet. Påståendet att främjandelagen "verkar genom sin existens"förefaller inte ha förankring i verkligheten. Ansvaretför främjandelagen och de handikappades arbetssituation måste nu tas på störreallvar. Det krävs betydande insatser för att ändra på nuvarande förhållanden,dels i form av utökade resurser, dels genom en mer aktiv tUlämpning avfrämjandelagen. måste använda alla de instrument detförfogar över för att ge handikappade arbete. Inomramen för de verksamhetsplaner som utarbetas inom arbetsmarknadsverketbör planer göras upp även för de handikappade. I dessa planer bör även finnas enredovisning över hur främjandelagen skall användas. Det är förvånande att maninte uttalar att allas rätt till arbete är något som skall gälla även dehandikappade. Meddet, herr talman, vill jag yrka bifall fill samtliga vpk-reservationer somfogats fill betänkandet. 84 (): Läget på arbetsmarknaden har stadigt förbättrats och sysselsättningenökar för alla grupper. Vi har anledning att glädja oss åt att målet"Arbete åt alla" inte är en ouppnåelig utopi. Målmedvetet arbete ochuthälUghet ger resultat som kan jämföras med de smä, små stegens revolution. Vikan konstatera att de i uppnådda resultaten utomlands betraktas som meroch mer revolutionerande. Mendetta innebär inte,att vi slår oss för bröstet - nej, tvärtom! Vi vill medödmjukhet, öppenhet för alla goda idéer och respekt för människornasgrundläggande behov fortsätta arbetet för alla människors rätt till arbete.Även i det goda arbetsmarknadsläget finns det både obalanser och utsattagrupper. Jag har att föra de sistnämndas talan i denna debatt, men förordningens skull vill jag allra först yrka avslag på reservationerna 11-18, 33,50-56 och 58-81. Ungdomar och handikappade är fortfarande mer utsatta än andra pä densvenska arbetsmarknaden. Ungdomarnassysselsättningsläge och åtgärder som syftar till att underlätta deras inträdepå arbetsmarknaden har fått ett stort utrymme även i årets budgetproposition,och regeringen har föreslagit betydande belopp både till ungdomslag och tillinskolningsplatser. Oppositionspartiernahar helt traditionsenligt tagit upp många av sina gamla yrkanden om ökatuppföljningsansvar- upp till och ända upp till 24 år-, översyn av de arbetsmarknadspoUtiska insatserna för ungdomar, sänkning avungdomslönerna samt sänkning av socialförsäkringsavgifterria för ungdomar, ochvpk har föreslagit slopande av .ungdomslagen och inskolningsplatserna. Detnya för året är att och föreslårlönebidragsfi-nansierade yrkesutbildningar för långtidsarbetslösa ungdomarresp. Regeringensförslag angående åtgärder för de arbetslösa ungdomarna har Prot. 1987/88:99kontinuerligt utvärderats och utvecklats. majoritet har gett sitt stöd för ansträngningarna att öppna dörrarna till arbetslivet förvåra ungdomar. Vihar även i är i utskottet fått starkt stöd för denna grupp. De femtonreservationer som fogats till betänkandet kan inte betecknas som ettgenomarbetat, allvarligt menat alternativ till regeringens förslag. Fjorton avreservafionerna är enpartireservationer, och den femtonde har vunnit stöd hostvå av de borgerliga partierna. Utskottsmajoritetenhar noga prövat aktuella motionsyrkanden och väl motiverat sinaavslagsyrkanden, och därmed yrkar jag också avslag på samtliga reservationeroch bifall till utskottets hemställan. Innanjag går vidare tänkte jag något beröra ett par frågor som har ställts fill mig. CharlotteBranting tog upp frågan om den ökade arbetslösheten bland 20-24-äringarna. Honrådde oss socialdemokrater och utskottsmajoriteten att justera ingångslönernaför ungdomar och sänka socialavgifterna, och hon frågade varför visocialdemokrater motsätter oss dessa förslag. Svaret är mycket enkelt: Det härär frågor som handläggs i förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Närdet gäller lärlingsutbildningen vill jag säga att vi har ettganska stort antal lärlingsutbildningsplatser. Hela den frågan har tidigarehandlagts av utbildningsutskottet, och denna vår kommer vi också att fä taställning till ett förslag från regeringen angående försöksverksamhet enligtden s.k. ÖGY-modellen med 5 000 platser. Denna försöksverksamhet kommersäkerligen att ge värdefulla erfarenheter, som sedan kan spridas vidare. berörde också ganska utförligt utbildningen för ungdomar och derasmöjligheter att få arbete samt ungdoms- och inskolningsplatserna. Hon tyckteatt regeringen inte gör nog. Jag vill emellertid citera några rader urutskottsbetänkandet - helt enkelt läsa innantill: "I första hand skaUarbete på ordinarie villkor eller utbildning vara den normala lösningen förarbetssökande ungdomar. Placeringen i någon av de särskilda åtgärderna skallsålunda föregås av aktiva förmedlings- och utbildningsinsatser. Placering påinskolningsplatser och i sista hand i ungdomslag skall alltså vara åtgärder somtillgrips när andra utvägar helt enkelt inte står till buds." Detär alltså meningen att alla de andra åtgärderna prövas först. Jag vet också attdet är sä man arbetar på våra arbetsförmedlingar ute i landet. Justinskolningsplatserna kan ju öppna dörren till industrin, till det privatanäringslivet. Det är bara att beklaga att det på flera områden inte har gåttsnabbare att fä fram avtal. Vi kan av budgetpropositionen också utläsa att av de medel som anvisas för arbetsmarknadspolitiska insatser är avsedda för åtgärder som är särskilt riktade till arbetshandikappade. Merparten av pengarna går till lönebidrag och arbete inom . Men många andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder, såsom arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbeten som även de människor som ännu inte har drabbats av arbetshandikapp har tillgång till, används i betydande omfattning för 99 1987/88:99 sökande med handikapp. Betydandesatsningar föresläs även i årets budget för förstärkning av de delar avarbetsmarknadspolitiken som har visat sig ge resultat i praktiken och där dearbetshandikappade kan finna portar som öppnar vägen fill arbetslivet. kan ofta synas lång och krokig. Det kan finnas grindar som måste öppnas.Det är vär uppgift att stödja och underlätta, öppna grindar, att ge drivmedeloch åkdon för denna resa. Arbetsmarknadsinstituten() har en utomordentligt viktig uppgift när det gäller arbetshandikappade -ungdomar och vuxna - men även människor som på grund av sjukdom ellerolycksfall riskerar att slås ut frän arbetslivet, när de skall söka sin väg tiUeget arbete. Den ökning av resurserna till som regeringen föreslår ärytterst välkommen. Projektet föreslåsi årets budget få medel även fortsättningsvis. Därigenom kan vi erhållavärdefulla erfarenheter, sä att vi kan utveckla metoder, som leder till arbeteåt de handikappade ungdomarna. Flertaletav de aktuella arbetsmarknadspolitiska instrumenten är väl prövade, och deutvecklas ständigt för att de skall motsvara de aktuella behoven. Tillsammansmed aktiva, förebyggande arbetsmiljöinsatser och effektivare användning avfrämjandelagens möjligheter kan vi säkert stoppa den hotande ökningen avarbetshandikappade som slås ut från eller aldrig kommer in i arbetslivet. betänkande har fogats 24 reservationer mot utskottsmajoritetensförslag på detta område. Reservationerna gäller allmänna synpunkter, tillämpningav främjandelagen, lönebidragen, statsbidrag till skyddat arbete hos offenfligaarbetsgivare och verksamheten inom . Splittringen bland reservanterna ärnäst intill total, och jag finner utskottsmajoritetens avslagsmofiveringar välgrundade. Flera av reservationerna är dessutom gamla bekanta, som åtskilligagånger har debatterats i kammaren. Lönebidragsfrågornahar tagits upp av flera motionärer. Åtta av reservationerna gäUer dettaområde. Antalet lönebidragsanställda uppgår till 42 000, och riksdagenhar beslutat om ökade anslag samt prövat bidragens utformning. Även nuhar vi att ta ställning till en ökning av anslagen, ökning av antalet platser ide allmännyttiga organisationerna och till en försöksverksamhet i tvä län föratt skaffa erfarenheter av ett mer flexibelt bidragssystem. Krav på detta harframförts tidigare och framförs även . Motiveringarna har varit skiftandeoch haft oUka utgångspunkter. Detta avspeglas även i årets reservationer frände borgerliga partierna. Jag vill i allt övrigt hänvisa till utskottets betänkande, yrka avslagpå reservationerna och bifall till utskottets förslag. Anf.85 () replik: som vanligt mycket lågmälda profil tycker jag passar bra ihopmed den erfarenhet som vi har av den mycket passiva arbetsmarknadspolifik somregeringen har fört . säger attregeringen har löpande utvärderat och utvecklat Jag måste fråga: Vad är det för avgörande förändring som har skettunder ? Det måste ha hänt någonting 100 som inte känner till. Det är fråga om samma åtgärder somförut. det gär till på sammasätt. Vad är det nya som har tillkommit? Det enda nya är väl att ni , efterlångvarigt motstånd, törs försöka tömma ungdomslagen. Det ligger ju förslaghärom i tilläggsbudgeten. Det tycker vi är bra, men tänk om ni hade gjort dettafrån början. Närdet gäller Samhällsföretag, eller som det numera heter, och dearbetshandikappades situation skulle jag vilja säga ett par saker. I slutet av1970-talet lade moderata samlingspartiet fram förslag om att den riktiga ochkonsekventa politiken vore att försöka pressa ned nivåerna på lönekostnadsbidragenfrån staten. Då fick vi veta att vi var fullständigt ansvarslösa. Ettgenomförande av den plan som vi då lade fram skulle i stort sett innebära enkatastrof, menade man. har ni gått ännu längre. När det gäUde dearbetshandikappade underströk vi också vikten av utslussningar i störreutsträckning pä den reguljära arbetsmarknaden. Det fick vi också kritik för. berömmer ni er själva för att ha ökat utslussningen. Ytterligare en sak. Den har också med ungdomarna att göra. Hur kan detkomma sig, , att ni inte är beredda att införa en allmänarbetslöshetsförsäkring som också skulle omfatta ungdomar? Hur kan det kommasig att socialdemokratin är beredd att bibehålla ett system som innebär attungdomarna fär ett arbetslöshetsskydd som är utomordentligt mycket sämre ändet som de har som har förmånen och möjligheten att kunna vara med i debegränsade arbetslöshetskassesystem som finns? Anf.86 () replik: ifrågasatte om våra förslag verkligen var allvarligt menadealternativ till regeringens politik. Jag kan verkligen försäkra attså är fallet. Vi kommer att driva våra förslag med all kraft fram till valetoch fram till den dag då de blir verklighet. Vi är Övertygade om att med våraförslag för de arbetslösa ungdomarna och för de utsatta grupperna kommer dessai bättre läge än med regeringens politik. Jagär vidare litet förvånad över att socialdemokraterna inte tar mer aUvarligt påfrågan om antalet arbetshandikappade verkUgen ökar. Vi har i vår hand i dagfått en arbetsmarknadsstatistisk rapport, där det framkommer att denna grupphar ökat markant och även under de hittillsvarande månadernaav 1988. Det har framför allt skett en ökning i absoluta fal.