prot · GB0944 · 1987-12-31 00:00:00 — de har behov av meraavancerad psykiatrisk hjälp. Jagär mycket glad över de olika insatser som görs av frivilliga instanser,föreningar och organisafioner runt om i vårt land för flyktingbarnen, men dekan aldrig ersätta de insatser som kan göras genom professionell psykiatri. Detrör sig alltså om insatser av olika slag, men det ena utesluter inte det andra. Detär fortfarande min förhoppning att specialteamet inom , som ärdet län som mottar de flesta flykfingbarnen och flyktingarna i vårt land, såsnart som möjligt skall komma till stånd. Jag är övertygad om att det fyller enviktig uppgift. Jag nödgas än en gång påpeka att flyktingbarnen vid ochVistagården inte vaktas av schäfrar. Somliga har en benägenhet att betonavaktbolagets namn, Svensk Schäferhundvakt, vid varje fillfälle då dessa tvåinsfitutioner, där asylsökandes barn tas i förvar, nämns. Det kan bara vara iett syfte, nämligen att ge intryck av att det är schäfrar som står utanförportarna och vaktar. Det är synnerhgen olyckligt att man på detta sätt skaparett helt felaktigt intryck, en vrångbild av vad det är fråga om. Jagvill än en gång betona att det skall ske undantagsvis att barn tas i förvar.Hittills har ändå den bedömningen gjorts att det inte helt kan undvikas attbarn tas i förvar, men det skall då ske under så humana ochså goda former som möjligt. Därför har dessa två institutioner inrättats, därbarn och vårdnadshavare, om möjligt båda vårdnadshavarna, tas i förvar som möjligt. De låses inte in i celler, utan det är ytterdörren som ärlåst, och för övrigt är det stor frihet. Det kan göras bättre, men åtskilligthar gjorts för att förvaringen skall bli så mänsklig som möjligt. Detär således inte fråga om något barnfängelse, och det är inte schäfrar somvaktar - låt mig få säga det än en gång. Jag hoppas att alla som deltar i dessadebatter inte ytterligare dramatiserar detta förhållande, genom att gång pågång utnyttja vaktbolagets namn för att ge ett felaktigt intryck. När det gäller PBU-teamet vill jag bara upprepa attinriktningen i arbetet är att utredningarna skall göras vidutredningsslussar. Denna uppläggning var inte känd, i varje fall inteetablerad, då förslaget om ett särskilt PBU-teampresenterades. Detta förslag måste bedömas mot bakgrund av den utveckling somdärefter har skett och inriktningen i fråga om utredningsverksamheten ochplacering i sluss resp. förläggning. 34 (): Jag är glad att invandrarministern klart deklarerar att förhållandenavid t. ex. inte är så avskräckande som har uppgetts i mångasammanhang, både muntligt och inte minst i olika tidskrifter och t. o. m. påbilder. Jag har tidigare inte alls nämnt detta vaktbolag, utan jag har fåttpåpekanden från annat håll och sett tidningsartiklar där vaktbolaget figurerar.Jag är dock, precis som , mycket glad om det är så attbehandlingen är mera mänsklig och det inte är schäfrar som vaktar. Jag skulle också vara gladom invandrarministern kunde dementera uppgiften att civilkläddpolis sitter vakt i polisbilar vid t. ex. . Det förekommer juinlåsning, och då borde vakthållande av polis vara onödigt. Jag har själv underflera år varit kontaktman ute på Carislund, när omsorgsverksamheten handhadevårdinsfitutionen, och jag vet att det finns förutsättningar för att områdetoch institutionen skall kunna bli relativt trivsamma. Det behövs naturligtvisen hel del upprustning. Sådana här avskräckande exempel, som med rätt ellerorätt figurerar, får inte förekomma. Omökad information om mänskliga fri- och rättigheter Överläggningenvar härmed avslutad. 7 § Svar påinterpellation 1987/88:74 om ökad information om mänskliga fri- och rättigheter har frågat mig om regeringen avser att hörsamma etterbjudande från Amnesty om kunskapsutbyte om förhållandena i länder från vilkaflykfingarna flyr till , att skärpa tidsgränserna för hur längemyndigheter kan hantera enskilda flyktingfall samt att vidta åtgärder för attförbättra kunskaperna om de mänskliga fri- och rättigheterna. Sverigeär det europeiska land som, i förhållande till sin folkmängd, geruppehållstillstånd till flest asylsökande. fick ca 17 400asylsökande uppehållstillstånd i . Under innevarande år beräknas antaletuppgå till omkring 20 000. värnar vi om att ge dem som får stanna härett fullgott mottagande och hjälp att börja ett nytt liv. Vi vill också ge deasylsökande ett så gott och människovärdigt mottagande som möjligt under denfid de väntar på besked om de får stanna. Föratt bedöma enskilda asylärenden är det nödvändigt med djupa kunskaper omsituationen i de länder från vilka flyktingarna kommer. Naturligtvis måste aUrelevant informafion som finns fillgänglig beaktas. Denna information kaninhämtas i rapportering från våra ambassader, dokumentation fråninternationella organisationer eller från olika frivilligorganisationer somAmnesty International. Frivilligorganisationernas verksamhet är i dettasammanhang av stor betydelse. Handläggarna vid såvälarbetsmarknadsdepartementet som statens invandrarverk får således redan del av deninformation som bl. a. ger. Jaghar här i kammaren klart deklarerat att jag anser att delånga handläggningstiderna i asylärenden är mycket otillfredsställande. För attutreda vilka möjligheter som finns att förkorta dessa tider tillkalladeregeringen två utredare. En av utredarna skall göra en teknisköversyn av utlänningslagstiftningen. Utredaren bör framför allt lämna förslagtill ändringar i lagstiftningen som kan bidra till att handläggningstidernaförkortas utan att berättigade anspråk på rättssäkerhet eftersatts. Den andreutredaren har i uppdrag att föreslå de organisatoriska och administrativaförändringar som behövs för att förkorta handläggningstiderna. Avsikten är attbåda utredningarna skall vara klara . Om ökad information om mänskliga fri- och rättigheter resursförstärkningarhar redan iiu satts in för att inom ramen för gällande system kunna påskyndaärendebehandlingen. Vissa framsteg har också gjorts. arbetar oförtrutet inom olika internafionellaorgan och även bilateralt, för att bidra till att de mänskliga rätfigheternarespekteras och att politiska lösningar skall komma till stånd i sådanasituationer där människor tvingas att fly. Stöd ges fill upplysningsarbete omflyktingsituationen och de mänskliga rätfigheterna. Ett exempel är statensinvandrarverk, som har en omfattande produktion av informationsmaterial, riktattill såväl allmänheten som skolorna. Av det sagda framgår således att det pågår ett omfattandearbete som tillgodoser de önskemål som framför. 36 (): Jag ber att få tacka invandrarministern försvaret. Det låter ju bra att det pågår ett omfattande arbete. Jag ser av svaretoch medger att vissa initiativ har tagits till utredningar, men många uppleveratt i praktiken har det inte skett några synliga förändringar . Sedan min interpellation framställdes har en kommissiontillsatts med parlamentarisk sammansättning. Det är anmärkningsvärt att deninte har omnämnts, men jag hoppas att den har goda möjligheter att påverkautvecklingen. Det var nog bra att en sådan kommissiori tillkom för informationoch kunskapsutlärning, men det får inte bli så att den gör sådant som redan ärgjort av utredningar och av t. ex. studieförbund när det gäller framtagande avutbildnings- och informationsmaterial. Det är inte så konstigt att vårt land leder när det gällerantalet asylsökande i förhållande till folkmängden. är det land som högsta genomsnittliga levnadsstandarden, och vi skall vara medvetna om attvi ger av vårt överflöd. Med tanke på att antalet krig i världen inte har blivitmindre och då förföljelsen av olika grupper inte har minskat, kommer antaletasylsökande inte heller att minska - snarare tvärtom. Det är då viktigt attförstå att skall vi kunna fortsätta att ta emot så många flyktingar, måste vi isamma takt intensifiera informationen och öka kunskapen hos det svenska folket. har till min stora glädjekunnat visa att människor är mer positiva till flyktingar och invandrare i dagän , men det visar sig också att ungdomarna är mer restriktivai sin inställning än t. ex. 30-åringar. Det är en varningssignal som vi bör tafill oss. Ungdomarna kommer att handha morgondagens samhälle för. dem somkommer hit fill oss och får stanna. Jag har i min interpellation visat på tre huvudlinjer isvensk flykfingpolitik: att förhindra att människor tvingas bli flykfingar, atthjälpa de flykfingar som finns i läger på andra håll i världen och att geflyktingar en i vårt land. Det är den tredje linjen som mininterpellation handlar om, för den gäller helt och hållet vår egen politik här.Den gäller våra egna åtaganden och vår egen inställning, och då inkluderar jagbeslut som fattas av myndigheter på olika nivåer, bl. a. beslut fråninvandrarverket. Jag harhär i min hand ett beslut från invandrarverket som säger att en invandrad man inte hartillräcklig anknytning fill landet för att få stanna, trots att han har sittbarn här. Vad är det för människosyn hos en myndighet? Om inte myndigheternahar en riktig grundläggande inställning i de här känsliga frågorna, hur kanvida kräva att andra skall ha det? Viser att det inte heller finns tillräckliga kunskaper hos myndigheterna när detgäller barnen och deras behov, eftersom det ständigt ställs interpellafio-neroch frågor om de sakerna. Fortfarandekan jag läsa i tidningar att människor sänds tillbaka till sitt hemland vistelse och mera här i . Det finns de som hävdar att flera avdessa människor som fått utvisningsbeslut har gått underjorden i vårt land ochfinns kvar här utan att ha möjlighet att leva ett normalt liv. Flera flyktingarfår stanna först sedan de har försökt begå självmord. Var går gränsen för ettpositivt beslut? TillChile har åtskilliga visats fillbaka. Vilken kunskap har myndigheterna omlandet egentligen? Det är ett land som så att säga balanserar på enknivsegg. Människor utsätts för hot, repressalier och fängelsestraff. Fleraadvokater som försvarat de mänskliga fri- och rättigheterna i landet har gåtten våldsam död till mötes. IFN sade att situationen i är allvarlig.Undantagstillstånd råder fortfarande, och misshandel och tortyr av fångarfortsätter. I utrikesutskottets betänkande om uppges att antalet pohfiskafångar ökar, osv. Men vi fortsätter att skicka tillbaka flykfingar fill Chile.Amnesty har rätt. Det finns inte tillräcklig kunskap här i landet ens hosmyndigheter. offentliga sektorn finns det cirka en och en halv miljon anställda. Det ären stor mängd viktiga opinionsbildare, på olika nivåer i samhället. Hur mycketutbildning och kunskap har förmedlats till dem ? Kan statsrådetsvära på det? Enkunskap som fattas hos allmänheten är kunskapen om villkoren för våraflyktingar i det här landet. Flertalet människor vet inte att en flykfing intehar arbetsfillstånd så länge han inte har fått rätt att stanna här. Han ärdärmed beroende av bidrag från samhället och kan inte försörja sin familj genomatt arbeta. Bara den här detaljen bidrar fill en negafiv inställning även hoshögutbildade som jag har träffat. Dethjälper inte att åberopa att det finns massor med informationsmaterialtillgängligt. Materialet måste spridas och kunskapen läras ut. Åtgärder måstevidtas , för jag lippfattar att det som sagt finns massor av material. Detfinns informafion och kunskaper att tillgå. Vihar ju tidsplaner för utredningar, enligt svaret från statsrådet. Då frågar jagrriig: Finns det någon tidsplan för just den här kunskapsutlärningen till bl.a. myndigheter som sedan kan sprida sig? De som arbetar inom den offentligasektorn tillhör de facto de viktigaste opinionsspridare som vi har när detgäller frågan hur man hanterar sådana här saker. Omökad information om mänskliga fri- och rättigheter sveper med breda penseldrag över hela detflyktingpolitiska området, och hon efterfrågar kunskaper. Det vore kanske braom också tog del av det informationsmaterial som har Om ökad information om mänskliga fri- och rättigheter produceratsoch som finns tillgängligt. Det vore även bra om de svar som jag lämnar här ikammaren nådde kammarens ledamöter. Jag har stått här och svarat på frågorom anknytning till barn räcker för att en far skall få stanna. Båda gångernavar kammaren ungefär lika välbesatt som . Jag trodde att ledamöterna möjligenläser vad jag har svarat, men så tycks inte vara fallet, för nu frågan. Jag skall inte upprepa svaret utan hänvisar till de svarjag har lämnat, först fill och sedan till , påsamma fråga. I praktiken har det inte skett så mycket, säger . Jag hävdar att det har skett ofantligt mycket på det flykfingpolifiskaområdet, och det har skett mycket som är utomordenfiigt glädjande. har vi infört ett flyktingmottagande som ärdecentraliserat till så gott som alla kommuner. har 242 kommunerställt upp i detta frivilliga engagemang för flyktingar. Man lär sig nu flyktingpolifik runt om i landet. Jag ochmina medarbetare är ute , , ochpratar med kommunalfolk, med företrädare för kyrkor och fackliga organisationeroch med ungdomar i skolorna. Vi resonerar om de här sakerna och spriderinformation, och jag kan konstatera att det finns ett starkt engagemang iflyktingfrågorna. Ändå kan jag notera, till min stora bedrövelse, att detfinns främlingsfientlighet på sina håll i vårt land och vissa små öar avrasism. Den parlamentariska kommissionen har tillsatts för att ytterligare mötade tendenserna. Det är inte så underligt att vi är bra på flyktingpolitiki , säger . Vi skall inte skryta över det, men vi kan välglädjas åt det och erkänna det emellanåt. Det är merastimulerande till att göra nya insatser än vad det är med klagomål över det sombrister. Vi skall påtala brister och försöka avhjälpa dem, men detär väldigt viktigt att vi tar fasta på det som är bra och det som ärengagerande och upplyftande i flykfingpolifiken, och det är väldigt mycket. Flykfingopinionen, sade , är nu mera posifivän . Av den undersökning som har redovisats och som jag nogahar gått igenom visar det sig att den kraffiga uppgången fill 1981vad gäller opinionsläget nu har stabiliserats på denna förhållandevis posifivanivå. Det är väldigt glädjande, och det är vikfigt att ta fasta på det. Jag har också noterat tendenser till en mindre posifivinställning bland ungdomarna. Därför måste vi starkt inriktainformationsinsatserna mot skolorna och ungdomsorganisafionerna och försöka fådem med i arbetet på detta viktiga område. Vilka kunskaper har vi om ? Jo, vi har mycket godakunskaper och kontakter och mycket bra informationskällor. Det är ändå så,, att flyktingfrågor och asylärenden måste avgöras individuellt.Vi kan inte använda schabloner. Vi vet att många asylsökande frän , trotsdet tillstånd som där råder, inte löper risk för förföljelse och att de intehar kommit därför att de är förföljda utan av andra skäl. Situationen i Chileär för många mycket prekär, mycket svår, och därför tar vi emot flyktingar från Menvi tar inte emot alla asylsökande från . Det är en grundläggande regel iflyktingpolifiken att ärenderna avgörs individuellt, och det är ett vida käntförhållande att alla asylsökande från inte har flyktingskäl. Om vi skallfölja våra lagar, måste vi också konstatera att dessa människor inte med stödav vår utlänningslagstiftning har rätt att få uppehållstillstånd i vårt land. Längre fram i dagens interpellationsdebatt kommer vi attbehandla frågan om mottagandet av de många flyktingar som vi har sagt ja till.Vi står i en' mycket svår situation när det gäller att bereda dem plats ute ikommunerna. Trots att de allra flesta kommuner- det finns några beklagansvärdaundantag -ställer upp, så räcker platserna inte till. Det är också en sak attbegrunda. I det läget kan vi inte bara säga att vår invandringspolitik skallavregleras. Vi kan inte liberalisera vår mycket liberala praxis iutlänningsärenden. Under detta anförande övertogförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Om ökad information om mänskliga fri- och rättigheter 38GÖREL THURDIN (c): Jag tänker inte be om ursäkt för att jag intehar varit tillgänglig i landet och inte har kunnat exaktfölja alla svar på frågor och interpellationer i . Anledningen till att jag tog upp flera exempel för attbelysa hur olika myndigheters beslut slår är att min interpellation handlar omjust kunskap. Man kan se att det på flera håll finns brister i synen på dessafrågor. Det kan vara bristande kunskap eller brister i informationsmaterialet,men det kan också vara brister i direkfiven, som gör att man fattar sådana härbeslut. Det är klart att utredningar behövs, men jag har en känsla av att vihar utrett så mycket att det borde gå att ge direktiv så att man kan se tydligaförändringar, t, ex. när det gäller handläggningstiderna. Jag har här Amnestys brev till statsminister med erbjudande om att bidra med kunskap om mänskliga fri- ochrättigheter. Där visar man på att berörda myndigheter i för liten utsträckningtar till vara frivilligorganisationernas information och kunskaper om olikaländer. Jag fick höra att jag ställde svepande frågor om detmesta, och det tycker jag inte att jag har gjort. Jag har knutit alltsammansfill frågan om kunskap och information. Jag undrar om regeringen är beredd attlåta frivilligorganisationernas kunskap få större genomslag hos myndigheterna.Det begär t. ex. Amnesty. Jag har en känsla av att de organisationer somarbetar ute i världen har en mycket stor kunskap om länder och om flyktingarssituation. Vi borde kanske använda denna kunskap annorlunda. Man talar också om en årlig officiell rapport, och det ärklart att man kan skriva ihop rapporter, men det gäller ju också att förmedlainformafionen i dessa rapporter vidare. Vad jag efterfrågar är en plan för arbetet. Det krävsfortlöpande utbildning och information. Vi har ju ett uppväxande släkte, så vikan aldrig tycka att vi är klara och släppa dessa frågor om information ochkunskap. Det är egentligen vad min interpellation främst handlar om. De långahandläggningstiderna, som medför att man kan sända tillbaka 3 protokoll 1987/88:44 Prot.1987/88:44 människor som har hunnit etablera sig i det svenska samhället,visar på att det måste vara fel någonstans i hanteringen,kanske i direktiven. Om ökad information om mänskliga fri- och rättigheter . Först vill jag medverka tillkunskapsspridningen genom att tala om att det är skillnad på asylsökande ochflyktingar. Asylsökande kommer och begär i vårt land. Sedan vidtar enutredning för att utröna om dessa personer är flyktingar och kan få stanna somflyktingar, dvs. om de faller in under de paragrafer som regering och riksdaghar överenskommit. Därvid undersöks också om det föreligger starka humanitäraskäl för att få stanna. Varje ärende prövas enskilt. Den som bedöms somflykting utvisas inte och behöver aldrig gå under jorden. Det är de, som efteringående prövning av invandrarverket och regeringen här bedömts inte varaflyktingar och inte ha starka humanitära skäl för att få stanna, som utvisasoch som i vissa fall går under jorden, som det heter. Då är frågan närmast:Vill att vi skall förfara på något annat sätt? Skall vi hagenerella regler om att alla skall få stanna? Då får riksdagenvara god och tala om det. I så fall ändrar man på utlänningslagstiftningen. Dåbedöms inte varje ärende ufifrån de kriterier som gäller utan efter hur långtid man har lyckats hålla sig kvar i vårt land. Jag vill klart markera att jagmenar att det vore fel att införa sådana tidsgränser efter vilka allaasylsökande.skulle komma att få stanna. Sådana regler skulle skapa fler problemän de löser. Hur skall man kunna ge direktiv om handläggningstiderna?Jag förstår inte frågan. Vi arbetar intensivt på att förkortahandläggningstiderna. Jag har från utredarna begärt ett"maskineri"och en lagstiftning som gör det möjligt för invandrarverket att.avgörautlänningsärenden . Jag hoppas att vi skall kunna komma framtill en sådan ordning. Men för dagen arbetar vi efter det system som tidigareinförts och med de resurser vi har och som successivt har förstärkts. Den kraftigt ökade, asylinvandringen har medfört attbehandlingstiderna blivit långa, och det har också lett fill svårigheter attplacera flyktingar ute i kommunerna. Man får inte smita undan detta problem.30-35 % av dem som är kvar i förläggningarna har redan sina uppehållstillståndklara. Där är problemet inte den långa handläggningstiden utan utplaceringen ikommunerna. Jag tycker att i sitt parti skall göra ökadeansträngningar för att kornmunerna skall ta emot fler flyktingar. Det är detsom är flyktingpolitikens Akilleshäl . När det gäller lyhördheten till frivilligorganisationernavill jag betyga att vi är utomordentligt öppna. Vi har ingen anledning att avhända oss någon information, tvärtom. Vi efterfrågar informafion från Amnesty Internafio- nal. Rädda barnen och Röda korset, från missionsorganisafioner och andra. De är ytterst välkomna att lämna sådan informafion om förhållandena i olika länder som kan ytterligare förbättra våra möjligheter att bedöma de enskilda ärendena. Där föreligger inga som helst hinder - jag har inbjudit organisationerna till ett informationsutbyte. Men att sätta upp en plan för informationsinsatserna är något annat. De måste bedrivas kontinu erligt. Informafionsarbetet blir aldrig avslutat - det måste ständigt pågå. 34 Jag menar att vi måste göra extrainsatser. Därför har vi också tillsatt den parlamentariskakommissionen, där bl: a. är representerat, en kommission som harfått rikliga ekonomiska resurser att röra sig med. Men det är inte det endainstrumentet, utan vi måste också använda de instrument som vi haranvänt - folkrörelserna, myndigheterna och kommunerna. Flyktingmottagningarnaute i kommunerna utgör utomordentliga kanaler för att sprida information i detavseendet. Den vägen får vi gå fram. Vi blir aldrig färdiga - vi måsteoförtrutet arbeta vidare, alla goda krafter fillsammans. Omökad information om mänskliga fri- och rättigheter 40 (): Jag hoppas att det är vi alla som skall påverka kommunerna och att detinte åligger bara vissa att göra det. Jag tror inte den här frågan -som handlarom mänskliga fri- och rättigheter- tjänar på att partipolitiseras. Jagtyckte ändå att statsrådet i det senaste inlägget började komma in på litet merkonkreta saker. Extra insatser, talade statsrådet om. Kommissionen finns ju -det gäller då att den inte använder pengarna enbart fill att sammanträda litanockså till att vidareförmedia kunskap och information. Statsrådettalade om kontinuerlig information. Det måste finnas, men man kanske ocksåmåste finna pedagogiskt riktiga vägar som leder till att t. ex. myndigheter påolika nivåer - jag talar då inte bara om invandrarverket utan avser även olikainstanser i kommunei-na - får möjlighet att skaffa sig utbildning och kunskap.För människor som kanske inte direkt har med flyktingfrågan att göra men som påett eller annat sätt ändå kommer i kontakt med den kan det vara mycket svårtatt hinna med att inhämta all information och kunskap i stora högar medmaterial. När flykfingar, asylsökande, osv., skall tas emot ute i kommunernamåste alla områden kopplas in, och alla de som är berörda ioffentlig sektor kommer att behöva kunskaper på det området. Det var det somdet hela handlade om. Närjag nu senast lyssnade till statsrådet tyckte jag i alla fall atthan angav enviljeinriktning. Han talade om folkrörelser och frivilliga organisafioner ochsade att extra insatser behövs till utbildning och information. Jag ser då framemot én tydlig utveckling på det området och mot att vi i framfiden inomoffentlig sektor kanske får se klara utbildningsprogram. Jag vill inte strö salt i några sår, men jag vill ändå säga att jaginte trodde att jag i dagens läge skulle behöva få fillrättavisningar ochpåpekanden från en centerpartist om att vi måste bidra fill informafion ute ikommunerna. Jag har faktiskt agerat så kraftfullt som varit möjHgt när detgällt att påverka kommunerna, och efterlyser jag fakfiskt andra partierskraftfulla insatser, inte minst . Förste vice talrnannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt tillytterligare inlägg. Överläggningenvar härmed avslutad. 8 § Svar påinterpellation 1987/88:113 om kommunernas flyktingmottagande