prot · GB09122 · 1987-12-31 00:00:00 — Vpkhar i detta sammanhang lagt tonvikten vid en arbetsmarknadspolitisk demokratiskproblematik. Jag vill säga till vpk:s representant att om han läser vad somstår i propositionen och också i utskottbetänkandet, skall han finna att detsom skrivs när det gäller decentralisering av dator- och datatekniken är ettuttryck för en allmänpolitisk anda med just de målsättningarna. Reservation2 tyder enligt min uppfattning mindre på delade meningar, mer på att vpk idetta sammanhang av någon anledning inte har lyssnat riktigt på hurdiskussionen gick i utskottet. Icenterns och folkparfiets reservafion vill reservanterna framhålla attdecentralisering av de statliga datasystemen skulle vara den bästa åtgärden föratt stärka sekretessen och minska säkerhetsriskerna. Till det vill jag bara,utöver vad utskottet sagt, foga synpunkten att om säkerhets- och sekretessproblemenvore så enkla att det bara gällde att decentralisera produktionen, då vore detlätt att lösa problemen. Jag är inte alls säker på att ett datasystem somgäller ett län ger länets medborgare större säkerhet och bättre garanfi försekretessen än ett rikssystem. Det finns andra skäl till att vi skaU försökaatt efter förmåga decentralisera den här verksamheten. Ireservationerna 3 t. o. m. 6 tar samtliga oppositionspartier upp den statligapersonalens kompetens inom ADB-området. Därvidlag betonar moderatasamlingspartiet, enligt vad vi har hört av , den handläggandepersonalens utbildning. har i sammanhanget försökt göra gällandeatt regeringens och utskottsmajoritetens förslag skulle på något sättdiskriminera kvinnor. reservation framhåller betydelsen av att detfinns en decentralisering av inte minst utbildningen. Och vpk har i sinreservation ansett att det som anförts i reservationen beträffande dekvalitativa aspekterna borde ges regeringen fill känna. Jaggör den kommentaren att propositionens allmänna inriktning när det gällerdatapolitiken innebär en satsning på tre personalkategorier - verksledningar,operativ personal och personal som finns inom speciella riskområden.Propositionen täcker därmed in de krav som finns i reservationerna. Med litet god vilja skulledessa reservationer således gott och väl ha kunnat undvarats, om vi hade kunnatenas i detta sammanhang - eftersom utskottsmajoriteten och reservanternafaktiskt säger samma sak på dessa vitala områden. Vadsedan gäller säkerhet och sekretess förstår jag att borgeriiga företrädare idet här sammanhanget kan vilja ha en annan lösning. Man betonar då den lösningsom innebär att ÖCB och inte statskontoret har ett samordningsansvar.Utskottsmajoriteten hävdar dock att eftersom säkerhets- och sekretessfrågornai högsta grad är aktuella inte bara under krig utan även under fred, är den avregeringen föreslagna ansvarsfördelningen den adekvata. MargittaEdgren, , ställer frågan: Vad händer om dessa myndigheter inte blirsams? Ja, då händer precis detsamma som i alla andra sammanhang när statligamyndigheter inte är sams. Skall de fatta beslut i samråd men inte förmår detta,lämnar regeringen i en proposition ett förslag fill , så att problemenlöses. Om situafionen är den att myndigheterna skall fatta beslut efter samråd- inte i samråd - är det den huvudmyndighet som regeringen har utpekat som hardet främsta ansvaret. Det är i detta sammanhang ingenting speciellt med defrågor som berör datapolitiken. Närdet sedan gäller finansieringen av statens ADB-system har utskottsmajoritetenklart angett att man i den försöksverksamhet som måste till för att härliksom på andra områden klara investeringsverksamheten, får pröva sig fram. mån man kommer fram till generella slutsatser kommer dessa i sinom tid attpresenteras i form av regeringsförslag och kommer även, gissar jag, att ledatill riksdagsbeslut. Det finns alltså i det här sammanhanget ingen anledningatt göra annat än att lita till den gängse parlamentariska processen. Meddessa kommentarer, herr talman, yrkar jag i alla delar bifall fill utskottetshemställan i finansutskottets betänkande 25. Anf.111 (): Vi borde i utskottet ha bringat ned antalet reservationer, sade finansutskottetsordförande . Jag tycker att det är glädjande att samarbetsviljan pådetta sätt uttrycks i ord. Jag hoppas emellertid få se den i prakfiskt arbete ifortsättningen. Det måste enligt min uppfattning vara både ett givande och etttagande i sådana sammanhang. Med det konstaterandet, herr talman, vill jag gåöver till det som och jag diskuterade , nämligen vilkenuppfattning han hade 1979 och huruvida han hade lämnat den . Den gångensvarade inte . behöver han inte göra det - nu vet jag att hanhar ändrat uppfattning. 112 (): Låt mig börja med att yrka bifall till de reservationer somfolkpartiets företrädare har skrivit under. Jag glömde att göra det i mittförra anförande. TillArne Gadd, som menar att vi nog hade kunnat bringa ned antalet reservafioner,vill jag säga att vi kanske fär skylla mängden av reservafioner på hetsen i utskottsarbetet. Men jag tycker också attordföranden själv borde ta den erfarenheten till sig och fill nästa gång som vibehandlar datapolitiken se till att vi får ett större utrymme för eventuellakompromisser än vad vi hade. Nej, vi säger inte att regeringens förslag diskriminerarkvinnor. Däremot tycker vi att man dåligt uttrycker att också kvinnorserfarenheter och kvinnors "tysta kunskaper" måste arbetas in i denvägledning som SIPU nu skall få i uppdrag att sammanställa. Det är alltså intevi som talar om diskriminering, det är eget ord. När det sedan gäller svar på min fråga om vemsom skall fatta beslut om myndigheterna inte kommer överens var det ju så, attriksdagen fattade beslutet att ÖCB skulle ha det övergripandeansvaret. kommer ett förslag om att detta ansvar skall delas upp igen. Denuppdelning som anges i propositionen är dessutom oklar och överlappande. Därframhålls å ena sidan: "Statskontoret har samordningsansvar förADB-säkerheten i fred inom den civila statsförvaltningen inkl.affärsverken." Å andra sidan framhålls: "ÖCB:s analyser bör integälla enskilda ADB-system utan helheten, speciell uppmärksamhet bör ägnasADB-system hos olika verksamheter som är sammanbundna". Är inte detta oklart och överlappande? Vi menar att det ärett byråkratiskt försök att sitta på två stolar , dvs. atttillfredsställa alla parter. Det kommer inte att gagna säkerhetsarbetet iSverige. Skall vi verkligen en gång till behöva få hit frågan till riksdagenför avgörande av vem som skall ha ansvaret? 113JÖRN (vpk): Jag vill korrigera mitt bifallsyrkande, somskall avse reservationerna 2, 6 och 10. lät antyda att vpk:s representant, som vidtillfället i fråga inte råkade vara jag, skulle ha varit ouppmärksam eller hasuttit och sovit under någon av utskottets väsentliga diskussioner omdemokratin. Jag känner i så väl att jag inte allstror att han har gjort det. Det definitiva beviset för detta får man också närman jämför reservation 2 med vad som står i utskottsutlåtandet. Där skrivs intealls något om någon mera demokrafisk arbetsorganisation, om någon mer utjämnadstruktur, om mindre chefsvälde och mera inflytande för de lägrepersonalkategorierna eller om ett höjande av deras allmänna kompetens. Därredovisas en del andra i och för sig mycket bra saker, omarbetstillfredsställelse och arbetsergonomi och om personalens roll idatautvecklingsarbetet, men där anges inte någon arbetsdemokrafisk målsättning.När vi vet hur många' tendenser som i den offentliga verksamhetensarbetsorganisation faktiskt drar åt ett motsatt håll, med en fixering vidchefsfunktioner och chefspersoner, kan man ha anledning att betona dennademokratiska aspekt. Men om utskottsmajoriteten och nu har menatdetsamma som vi, är vi bara glada, men då förstår vi inte varför ni inte i allrimlighets namn också kunde ha skrivit det. 114ARNE GADD (s): Prot. Jag är glad över att och är glada, 18 maj1988 och dethade ni också kunnat ge uttryck för när vi skrev värt utskottsbetän- ,- , jr-- ° ' Datapolitik for stats- kande.Da hade vi inte heller haft något att diskutera här. Tänk om vi alltså ,.. ,, . ° förvaltningen hade kunnat fa den här debatten ! säger att vi hade kunnat skriva in ett antaloUka saker i betänkandet. Låt mig med anledning härav citera det i det härfallet centrala stycket på sid. 8 i finansutskottets betänkande nr 25: "Som framhålls i propositionen är de anställdasarbetsinsatser och arbetsförhållanden av grundläggande betydelse föreffektiviteten i statsförvaltningen. Effekfiviteten är i hög grad beroende avhur snabbt och precist samt med vilken kvaUtet de anställda kan inhämta,bearbeta och lämna informafion. Utformningen av ADB-användningen bör ta fastapå detta liksom på behovet av hög arbetstillfredsställelse och godarbetsplatsergonomi. De anställdas engagemang i verksamhet ochförändringsarbete är nödvändig för att få bra resultat. De bör därför ges enframträdande roll i allt utvecklingsarbete, inkl. datautvecklingsarbete.Utvecklingsarbetet bör bedrivas i former som medger ett betydande inflytandeför de anställda." Detta är den terminologi som vi använder för att nå de målsom jag tror att också har talat för här. vet jag att har ändrat åsikt,sade ,och det var han glad för. Det är möjligt att jag har ändrat åsikt, men vilkapunkter det gäller skulle ju ha kunnat precisera. Den som läser RuneRydéns inlägg och hans reservationer förstår hur svårt det har varit för honomoch andra borgerliga att hitta på en skillnad här, när konfrontationspolitikenändå måste hållas vid liv även i en fråga som denna. Jag konstaterar efter den diskussion somförts att det föreligger en relativt bred enighet och uppslutning kringpropositionen. När jag suttit och lyssnat till de olika inläggen, har jag fåttintrycket att om utskottet hade justerat sitt betänkande först efter den härdebatten, hade man troligen kunnat devalvera antalet reservationer ytterUgare. tog upp utbildningspolitiken och eventuellamissförstånd där. Det är regeringens mening att utbildningssatsningarna skallkomma handläg-garpersonalen fill godo. Det var ju synd att det skulle rådamissförstånd på den punkten, så att det av det skälet haravgivits enreservation. Till och också till företrädare för deborgerliga partierna vill jag säga att det in te har varit regeringens meningatt gradera utbildningsinsatserna och påstå att den viktigasteutbildningsinsatsen är den för verksledning och verkschefer. Vi har pekat uttre utbildningskategorier men utan att ange någon som viktigare än de andra. Låt mig säga till att min erfarenhet avdatafrågorna är att vi har mycket svårt att få genomslag för vår politik - och kommer att få mycket svårt att få genomslag för det som står i den datapolitiska propositionen - så länge generaldirektörer och landshövdingar resonerar som de tyvärr har gjort i för stor utsträckning hitfintills, nämligen så här: Datafrågorna är ju så tekniska, så dem överlämnar vi fill teknikerna att -'- Sedanbryr man sig som verkschef inte om på vilket sätt datafrågorna kommer in istatsförvaltningen. Det är då vi riskerar att hamna i situationen attteknikerna och experterna styr och datatekniken blir någonting som rullas inför sig. Jagmenar att herrar och damer generaldirektörer och landshövdingar får lov attsätta sig på skolbänken litet grand och lära sig vad som är ochregeringens ambitioner med datapoUtiken - användarperspektivet, teknik,människa, organisation - och se till att intentionerna genomförs. Det är därförvi har pekat ut verksledningarnas betydelse. Det är inte, , föratt vi har kopierat någon speciell modell från den privata sidan, utan det ärjust mot bakgrund av den här erfarenheten. Någrakommentarer också till frågan om arbetsmiljön och de högstrålandebildskärmarna. Jag är mycket väl medveten om att vi inte har vetenskapligaundersökningar öch fakta, som säger att det föreligger det och det sambandetoch att vi på den grunden kan ta bort de högstrålande skärmarna, utan vi harbyggt vårt ställningstagande på den oro som finns och den diskussion som förtspå den här punkten. RuneRydén tror inte att fortsatt forskning skulle undanröja den oro som personaleni statsförvaltningen känner inför riskerna med högstrålande bildskärmar. RuneRydén känner väl diskussionen om kärnkraften och diskussionen om människornasoro över att finnas i för många datasystem, samköming och allt detta. Jag ärganska övertygad om att ytterligare forskning på de områdena inte kan ta undanoron. När denna oro bevisligen existerar, varför kan man inte ställa upp påregeringens förslag här? Jaglyssnade också på när hon talade om politik, hurviktigt det är att man är lyhörd för människornas behov, hur viktigt det är medanvändarperspekfivet. Ja, men varför inte anlägga användarperspektivet då ochsäga ja till att avveckla de högstrålande bildskärmarna, i stället för att intaen tekniksyn och säga att vi väntar på ytterligare forskning? Såtill några frågor om säkerheten som har varit uppe här. Jag tror att detviktigaste vad gäller säkerhetsfrågorna är att vi nu tydligt i propositionenpekar ut ansvaret för de enskilda myndigheterna. De skaU göra säkerhetsanalyser,vi för in behörighetskontroll, och vi sätter in en särskild utbildning. Det ärmycket viktigare att reda ut detta än att fokusera diskussionen på omansvarsfördelningen är litet eller mycket klar mellan ÖCB och statskontoret.Det har mycket mindre betydelse om den gränsdragningen är oklar. Det viktiga äratt man kan peka ut det direkta ansvaret i myndigheterna. Personligentycker jag att ansvarsfördelningen som regeringen här gör mellan ÖCB ochstatskontoret är klarare än den vi mötte tidigare. Visar det sig att detföreligger oklarheter fortsättningsvis, får vi återkomma. Jag äi" öppenför att höra synpunkter från er sida på hur man i så fall skall uttrycka dethär på ett bättre sätt. vill jag sägainför kammaren att besöket som jag gjorde i tillsammans med endelegation var lärorikt på många sätt. Det visade att vi i kommit väl sålångt som man gjort där med att se på teknik, människa och organisation ioffenfiig förvaltning. Vi tror gärna att ärdet stora datorlandet med satsningar på ny teknik,och det är så. Man gör jättesatsningar inom industrin och har väldiga resurser.Men när det gäller att utveckla datatekniken på det sätt som vi nu gör här harSverige kommit mycket långt. Jag tror att vi med den datapolitiskapropositionen har möjlighet att bli ännu bättre och också kiinna varaföregångare för andra länder, och det tror jag är viktigt. Anf.116 (): Delad glädje är dubbel glädje, brukar det heta. Men är det inte så,, att socialdemokraterna har rört sig åt det moderata hållet? Vi harvarit pådrivare, och vår glädje kommer sig av att vi har mött förståelse förvad vi har sagt i våra motioner. Detvar därför som jag mycket lätt kunde konstatera den här gången att lämnat sin gamla uppfattning, medan vi står fast vid vår. Sedanvill jag bara säga ett par ord till civilminister vad gällerutbildningspolitiken. Den handläggande personalen skall vara med, sägercivilministern, och det är bra att det sägs rent ut. Jag hoppas bara att detkommer att fungera ute på fältet. Jag delar uppfattningen att om det hade sagtsrent ut i propositionen, hade det inte behövt bli någon reservation. Sedanfill frågan om arbetsmiljön. Där vänder vi oss mot det ensidiga resonemanget ombildskärmen. Vi tar helt naturligt människors oro på allvar, och det sade jag imitt anförande. Men vi säger att det är icke det enda problemet i sammanhanget.Det finns flera andra problem som har direkt och indirekt samband medbildskärmsarbete. Det har man bortsett i från i propositionen och i utskottetsbetänkande, och det är därför vi har reserverat oss på den punkten. Anf.117 (vpk): har nog missförstått mig Utet grand när det gäller vpk:sinställning fill ledarskapsprinciper. Vi har inte på något sätt vänt oss emotutbildningsinsatser för och ansvarstagande av verksledningarna. Jag hållertvärtom helt och hållet med om att de inte får överlämna detta åtteknikerna. Vår kritik har gällt det faktum att man ibland tycker sigspåra en tendens till att uppfatta personligt ledarskap på ett överdrivet sätt.Vi menar att man bör satsa på mer av koUegial ledningsorga-nisafion inom denstatliga förvaltningen och de statliga verken i stället för att, som vi menaratt man ibland gör, kopiera ledningsfilosofi och ledningsorganisation från detprivata näringslivet. - Det var en mer allmän reflexion som jag på den punktengjorde; den hade inte i och för sig någonting med datoriseringen att göra. Sedanbara några ord till . I det stycke som nu så välvilligtläste upp och som jag naturligtvis har läst åtskilliga gånger tidigare står detingenting om arbetsplatsdemokrati, om en mer utjämnad, demokratiskarbetsorganisation, om mindre hierarki eller mindre kunskapsklyftor. Där ståringenting om detta. Det handlar om arbetsplatsergonomi ocharbetstillfredsställelse - det är i och för sig bra saker, men det är junågonting annat. Därstår också att utvecklingsarbetet bör bedrivas i former som medger ettbetydande inflytande för de anställda, och det är naturligtvis bra. Datapolitik för statsförvaltningen . står inte att utvecklingsarbetet skall syfta till en merdemokratisk, utjämnad och mindre hierarkisk arbetsorganisation och till mindrekunskapsklyftor, och det hade vi gärna velat ha med. När vi inte fick med dettyckte vi att vi kunde säga det i en reservation. Vi är inte hjälpta av att det har förts en,i och för sigbra diskussion i utskottet. Diskussionerna där syns ju inte i förarbetena fill ettriksdagsbeslut eller fill en lagstiftning. Där syns bara vad som står i betänkandet och i beslutet. 118 (): , . Självfallet .tar vi oron hos de anställda påallvar, . Det var precis vad jag sade; det hade civilministern hörtom han hade lyssnat. Jag sade att den oro som statligt anställda kännernaturiigtvis också känns av alla andra anställda som arbetar med datorer. Denkänner landstingens folk, den känner kommunernas folk, den känner Alfa-Lavalsfolk och den känner folk. Vi menar att det är fel att dåutforma en politik där bara de statligt anställdas oro tas på allvar. Därförborde frågan överlämnas till arbetarskyddsstyrelsen med direktiv om att dennaoro skall tas på allvar över hela fältet. . , När det gäller ansvar och säkerhetsarbete vjll jag sägaatt det är litet märkligt att ÖCB:s roll inte nämns i den bok som statskontoretarbetat fram nu 1988 och där man behandlar bl. a. statskontorets roll isäkerhetsarbetet. Det tycker jag .är symptomatiskt - den ena myndigheten efterden andra mutar in ett område, och sedan släpps ingen annan in där. Det ärsvårt att få myndigheter att samarbeta, trots att har uttalat att ÖCBskall ha det övergripande ansvaret. Det är alltså beslutat, och det bör intedelas upp nu igen. 1988 vidimerar t. ex.riksskatteverket att sårbarheten hos datorer är precis likastor nu som enligt statskontorets rapport . Slås riksskatteverketsdatorer ut kommer det att beröra oss alla: Det kommer inte att bli någraskattsedlar, några preliminärskattsedlar eller bostadsbidrag. Dessutom ärbehörighetskontrollen fortfarande så dålig att personalen skuUe kunnamanipulera inkomstuppgifterna i systemet. Det är den typen av säkerhetsarbetevi måste syssla med; det går inte att fördröja det längre. Självfallet har deenskilda myndigheterna ett jättestort ansvar, och det skall göras tydligt fördem - på den punkten har vi inte olika uppfattningar. 119ARNE GADD (s): Till vill jag säga: Somreformist utgår jag ifrån att de anställda i statsförvaltningen, om de skall taaktiv del i utvecklingsarbetet och ha ett direkt inflytande över hur detbedrivs, ser till att deras arbetssituation verkligen blir sådan de själva villha den. Det är precis vad på ett skickligt sätt har framfört isin retorik från kammarens talarstol. Skillnaden är alltså baralittrycksteknisk! var glad över delad glädje. Det är jag - än engång - mycket glad för. Men nog är det en konstig argumentation förnär man hävdar att socialdemokratin, och jag påinågot mystiskt sätt ändratåsikt och blivit ungefär sommoderaterna, och så reserverar man sig mot det! Det är ju vad som har skett. Nogär på väg bakåt. Men ni behöver ju ändå inte springa baklänges i erargumentation, . Änen gång yrkar jag bifall till finansutskottets hemstäUan i betänkande nr 25. Anf.. 120 Civilminister : . Bara ett parkommentarer. TillRune vill jag säga att det inte är så att regeringen i proposifionen harutelämnat alla arbetsmiljöproblem utom de högstrålande bildskärmarna. Tvärtomvar det så att vi i slutskedet av propositionsarbetet fick en särskildföredragning av Statshälsan om den nya studien, som pekade på just risken fördem som sitter och arbetar med inmatning. Det är ett stort och nyttarbetsmiljöproblem, som man tidigare inte uppmärksammat. Internationellastudier säger samma sak. Vi hann få med det påpekandet i propositionen. Jagvill inför göra alldeles klart att regeringen inte ser enbartstrålningen från bildskärmar som ett arbetsmiljöproblem - vi har ett bredareangreppssätt. Sedanvill jag också fill säga att det pågår en omfattande forskning närdet gäller strålning och bildskärmar - jag tänker då på forskningspengar frånstaten via arbetarskyddsfonden, på forskning som utför och påforskning vid de yrkesmedicinska kUnikerna -så nog kommer vi att få underlagfrån forskningen på den punkten. .Låtmig också till diskussionen om ansvarsfördelningen mellan ÖCB och statskontoretsäga några ord om den mycket enkla uppdelning som är gjord i propositjonen. ÖCBhar ansvaret för de säkerhetsåtgärder som vidtas i fred och som krävs i krigoch kris, och statskontoret.har samordningsansvaret för metodutveckling,- inte det yttersta ansvaret, som ligger hos myndigheterna, utanför metodutvecklingen när det gäller säkerheten i fred för statsförvaltningenoch affärsverken. Kan det vara så svårt att se denna gränsdragningslinje? Dessutomsitter representanter för statskontoret och ÖCB tillsammans i en gemensamorganisation där man kan reda ut de här sakerna. Jag tror därför inte att detkan vara något.större problem. Tillsist vill jag fill säga: Om ni inom tar personalensoro när det gäller de högstrålande, bildskärmarna på allvar, varför drar ni dåinte slutsatsen att ni också skall agera, dvs. se till att de undanröjs?Margitta talade om att den oron finns också hos dem som arbetar ilandstingen och näringslivet. Men handlar ju den här propositionenom ADB i statsförvaltningen. Den handlar inte om ADB i landstingen eller inäringslivet. Skulle då inte regeringen agera, när vi upplever situationen pådetta sätt? Detmest logiska hade varit att också , och centerpartiethade ställt upp, så att hade kunnat visa en enighet på denna punkt,vilket jag tror skulle ha inneburit ett fint stöd för personalen. 1987/88:122 . 121 (): bekräftar nu att socialdemokraterna har ändrat Datapolitik för stats förvaltningen Men vårt problem äratt de inte helt har gått oss fill riiötes. Om de hade gjort det, hade alltvarit gott och väl. Men jag misstänker att det är ideologiska skillnader mellanArne Gadd och mig som gör att han inte kan ta steget fullt ut. Kanske kan detske fill nästa datadebatt. CivilministerBo Holmberg säger att man i slutet av propositionsarbetet fick en redogörelseför de medicinska problemen med bildskärmsarbetet och att man fick med ettpåpekande i propositionen. Jag vill bara säga att det behövs mer äri ettpåpekande. Det behövs åtgärder och ett samlat ansvar för forskningen. Jag vetmycket väl att det försiggår forskning på olika håll. Men de uttalanden som hargjorts är alltför ensidigt styrda av intresset för den elektromagnetiskastrålningen från bildskärmarna, och man har i alltför stor utsträckning glömtbort de andra viktiga omkringliggande faktorerna. Det är den frågeställningensom skiljer civilministern och mig på denna punkt. Men jag hälsar medtillfredsställelse att civilministern har noterat problemet och att han harfått-det föredraget för sig. Jag förväntar mig därför att åtgärder kommer attvidtas i den riktning som vi har skisserat bl. a. i vår reservation. Anf.122 (vpk): är reformist, säger han.