prot · GB0995 · 1987-12-31 00:00:00 — Manvill tydligen ha en klarare viljeyttring för ett bevarande av statskyrkan.Diskussionerna inom de olika partierna är nog såintressanta, och de kan ledatill positionsförändringar framöver. En fråga som bör få större plats i debatten om kyrkansställning är invandringen till vårt land och den därmed ökande mångfalden närdet gäller religionsuppfattningar. Det gör det än mer otidsenligt att en kyrkahar särställning i det svenska samhället. Statskyrkans avskaffande ligger ilinje med strävandena efter verklig religionsfrihet. Som vi ofta påpekat från vpk har utredningar gjorts omkyrkans skiljande från staten. Det finns alltså underlag för att företa enförändring. I vpk -reservationen nr 12 begärs att regeringen framlägger förslagi frågan. Jag yrkar,herr talman, bifall till reservation nr 12. 75TORGNY (): 'Herr talman! Det utskottsbetänkande som nu haratt ta ställning till kommer, som sagts av talare tidigare, att innebära storaorganisatoriska förändringar för på stifts- och lokalplanen.Regeringens proposition har föregåtts av ett mycket omfattande utrednings- ochremissarbete i flera steg, vilket har möjliggjort för mycket breda grupperinom kyrkan att påverka detslutliga beslutet. Det är naturligtvis en fördel föross här i att veta detta då vi nu tar ställning. Vi har därför i deflesta avseenden ett mycket omfattande stöd från kyrkligt håll. I det stora hela är utskottet enigt. I ett mindre antalfall föreligger reservationer från något parti. Det är bara på en enda punktsom två partier har kunnat enas om en gemensam reservation. Det kan alltså slåsfast att utskottsbetänkändet präglas av en förhållandevis bred samstämmighet,vilket bör vara till fördel i det kommande omdaningsarbetel i kyrkan. På stiftsplanet kommer kyrkan att faen folkligtförankrad, demokratiskt uppbyggd organisation, med stiftsfullmäktige ochstiftsstyrelse som viktiga organ. För egendomsförvaltningen kommer en särskildegendoms- För i huvudsak lärofrågor och tillsynen över präster kommer ettnedbantat domkapatiel att finnas kvar. Över huvud taget får stiften en starkare ställning. Genomreformen kommer kyrkan att få ett ökat inflytande på sina egna angelägenheter.En del beslut som har fattats av regeringen eller annat statligt organöverflyttas nu till den nya stiftsorganisationen. Det kan väl också därför hävdasatt den i samhället över huvud taget pågående decentraliseringen i vissutsträckning också får genomslag på det kyrkliga området. Till de områden som den nya stiftsstyrelsen kommer att fåha ett ansvar för hör fördelningen av prästtjänster i stiftet. I detta avseendehar utskottet försökt aft göra en rimlig avvägning'mellan olika behov, t.ex.tätorts- och glesbygdsbehov. Därför har utskottet pekat på de sedan 1957gällande principerna som en viss vägledning i fördelningen av tjänster mellanpastoraten. Det skall dock inte tolkas så att stiftsstyrelserna därigenom äruppbundna. Givetvis äger stiftsstyrelserna den bästa överblicken över behovenvad gäller tjänsterna i stiftet. Det ligger helt i linje rined propositionensoch utskottsbetänkandets anda alt kyrkans organ får en ökad frihet i dettaavseende. Vad utskottet velat stryka urider är att stiftsstyrelserna bör varalyhörda för behoven inom olika typer av pastorat. Som jag tidigare nämnde kommer vid sidan av den nyastiftsstyrelsen ett nedbantat domkapitel att finnas kvar, på grund av behovetav att tillgodose såväl kravet på ökad demokrati och ökat lekmannaengagemangsom den för en evangelisk-luthersk kyrka typiska inriktningen på en prästerligämbetsförvaltning. Det är naturligt att det uppstår diskussion omgränsdragningen mellan dessa båda organ. Utskottet har valt att i jämförelsemed propositionens förslag något ändra denna gränsdragning. Därmed tror vi attvi har tillgodosett ett mycket uttalat kyrkligt krav. Även på det lokala planet sker nu viktiga förändringar.Utan att man ger avkall på församlingarnas självständighet skapas bättre möjligheter till samverkan inom och mellan pastoraten. Pastoraten övertar från församling-, arna det yttersta ansvaret för begravningsväsendet, för byggnaderna och för personalen, och därigenom uriderlättas den ekonomiska situationen för de mindre bärkraftiga församlingarna. har reserverat sig på denna punkt och vill inte låta pastoraten överta ansvaret för begravningsväsendet. har inte stöd från kyrkomötet och linje. Jag har mycket svårt att se några vinster med yrkande i det här fallet, utöver kanske mer emotionellt betingade sådana. Tvärtom tror jag att en ökad samverkan är bra för församlingarna. Därför yrkar jag avslag på reservation 1. ' Jag yrkar också avslag på samtliga övrigareservationer. Jag skall inte ta kammarens tid i anspråk med att närmare gå inpå alla dessa utan nöjer mig med att beröra några av dem. I reservation 2 föreslår att kyrkomötet skallfå ut.semajoriteten avkyrkofondens styrelse. Från rent kyrklig utgångspunkt skulle dét naturligtvisvara värdefullt, men eftersom vi faktiskt harétt statskyrkosystem .därkyrkofondens inkomster till större delen består av skattemedel, ärdet väl interimligt att utan vidare göra en ändring utan särskilda överläggningar mellankyrka och stat. Jag vill därför yrka avslag på denna reservation. Prot.1987/88:95 7aprill988 , m. m. Vad gäller de tre reservationerna i stat-kyrka-frågan kanjag konstatera att den borgerliga splittring som man möter på många andra hålläven gäller här. Vi har ju från denna talarstol alldeles kunnat höra attfolkpartiet snabbt vill skilja kyrkan från staten. vill, som jaguppfattat det, närmast stärka banden mellan kyrkan och staten, medanmoderaterna uppenbarligen ännu inte har tagit någon definitiv ställning. Jagyrkar alltså avslag på , och vpk:s reservationer. Jag menar att ett bättre underlag måste finnas innanställning kan tas i den aktuella frågan om en eventuell skilsmässa. Jag trorfaktiskt att något förbiser de stora ekonomiska problem somfaktiskt skulle uppkomma vid en skilsmässa. I och för sig kan vi ha olikauppfattning om detta, men de ekonomiska effekterna måste naturligtvis mycketgrundligt utredas. går så långt att man vill ha en folkomröstning.Det förvånar mig att man vill tillgripa en så drastisk åtgärd. I vårt land harvi ju bara haft fyra folkomröstningar. Jag misstänker att det är ett sätt förcenterpartiet att försöka profilera sig. Jag tror inte att det försöket kommeratt lyckas. När vi kommer att ta ställning tilldet här förslaget gör vi det i vetskap om att ett femårigt utrednings- ochförberedelsearbete nu är till ända. En kommitté under ledning av flera av kammarens ledamöter har gjort ett mycket gott arbete, som harfullföljts på ett bra sätt av departementet. När nu detta arbete ligger bakomoss är det min förhoppning att beslutet när det genomförs i praktiken skallvara till gagn för . Därför vill jag, herr talman, på talmannensnamnsdag yrka bifall till utskottets hemställan och avslag på samtligareservationer. 76 HANS NYHAGE (m) replik: Kyrkomötet har ju begärt att få ändradsammansättning av kyrkofondens styrelse. Detta skall självfallet ses motbakgrund av den stora betydelse som kyrkofonden har för kyrkans verksamhet.Det samråd som nu efterlyste mellan kyrkan och staten hademycket väl redan kunnat komma till stånd. 77 () replik: Det är med stort intresse som man väntar påvilka argument socialdemokratins företrädare skall ha när man diskuterar denprincipiellt så viktiga stat-kyrka-frågan. Förväntningarna är särskilt storanär en i kyrkoärenden så väl förfaren person som skall uttalasig. har två argument. För det första vill haninte ta kammarens tid i anspråk och vill därför inte föra fram några argument.Låt mig säga: Så ansträngd är inte kammarens tid att inte kan genågra motiv. Det andra argumentet är att det råder en borgeriigsplittring. Vad skall man då säga om svensk socialdemokrati, med desspartiprogram? säger att jag har förordat skilsmässa. Vihar motionerat om att samtal skall inledas mellan staten och svenska kyrkan.Men så räddhågad är svensk socialdemokrati att man inte ens är beredd attinleda samtal med i dessa viktiga frågor. Det är en ynkedom atthöra ensocialdemokrat - en företrädare för ett parti med en bestämd ståndpunkt i Prot. 1987/88:95 en av de viktigaste frågor som vi har att ta ställning till -behandla denna materia på detta sätt. organisation m. m. 78BENGT KINDBOM (c) replik: säger att det bara är på enpunkt som man har kunnat enas om reservation. Jag noterar att på den punktenföljer vi som har reserverat oss - från två partier - kyrkomötetsställningstagande. Sedan hoppas jag att står fast vid vad vihar sagt om prästtjänsternas fördelning - och att detta inte var en markeringav ett annat ställningstagande. Jag skall , herr talman, gå över till reservationerna. tog upp vad vi har sagt om ansvaret för begravningsväsendet. Somframgår av 3 § i nya församlingslagen enligt vårt förslag fattas beslut ombegravningsväsende i församlingen, medan den tunga biten i övrigt - när detgäller begravningsplatserna, personal osv. - ligger på pastoratet. frågar kanske någon. Ja, visst fungerardet. Jag kommer själv från en församling som ingår i en partiell samfällighet,där vi har precis det här förhållandet. Det är församlingen som är beslutande närdet gäller myndighetsuppgifterna. I frågor om gravplatsernas upplåtande, indelning osv. ärju risken att pastoraten, när de vill vara effektiva, säger till församlingarnaatt nu sopar vi bort gravvårdai-na där gravrätten har löpt ut. Det kan skapaoerhört stora konflikter. Jag noterar att helt gick förbi deekonomiska reservationerna. Utskottet har ju redan fått ta ett steg tillbaka iförhållande till. regeringens förslag när det gäller den särskildakyrkoavgiften. Det hade varit angeläget att få diskutera en rättvisarefördelning av den ekonomiska belastningen på pastoraten. Men det vill TorgnyLarsson inte diskutera. Jag hänvisar ånyo till våra reservationer. Det är ju inte fråga om att stärka sambandet mellan kyrkaoch stat utöver det sätt på vilket vi stärker det med det kommande beslutet,nämligen att vi legaliserar stiftstingen. Vi ökar alltså lagregleringen. Jagtycker att det är bra, och det har jag sagt. Vi följer också upp kyrkfolketsoch allmänhetens inställning. En undersökning visar att det, medundantag av vpk, inte finns majoritet i något av riksdagspartierna för ettskiljande. Man vill bibehålla sambandet som det är- eller är tveksam till attgöra en förändring. Vi har från sida en bred förankring för vårtförslag. Men skulle riksdagsmajoriteten ändå köra över denna breda folkligaförankring, tycker jag att det inte alls är omotiverat att vi går ut i enfolkomröstning. 79 (vpk) replik: säger att det behövs bättreunderlag innan man tar ställning i stat-kyrka-frågan. Vad är det då som fattasi det underlag som finns? Jag vill erinra om den nu ganska gamla utredning somAlva gjorde. Det är en grund när det gäller att konkretisera hur enövergång skall ske. Jagnoterar, när jag hör inlägg, att man förr vanligen har Prot.1987/88:95 avvisat motionerna med att hänvisa tiU fortsatta samtal,uttalanden från kyrkomötet osv., men skalltydligen förhalningen motiveras med behov av orga nisation m. m. Frågan är: Vill man eller vill man inte förändra relationerna stat-kyrka?Det är nog kärnfrågan i debatten. 80 () replik: Jag har med ett visst intresse noterat attsärskilt , men även , enbart tar uppdel somgäller "m. Huvudärendet i detta betänkande är jusvenska kyrkans organisation på stifts- och lokalplan. Dessutom har man.hakatpå några motioner om kyrka-stat-frågan. Jag noterar alltså att Jan-ErikWikström enbart talar om detta, och, det har han naturligtvis rätt att göra. Jag har ingen anledning att ta tillbaka någonting av vadjag har sagt i den här frågan. Men jag skulle i och för sig kunna tillägga de,tsom vi har sagt tidigare från socialdemokratiskt håll och som vår partikongresshar ställt sig bakom, nämligen att vi anser att det är önskvärt att det är frånkyrkan själv som initiativ tas i den här frågan. Det är alltså det som man böravvakta. Jag tycker ändå att det är ganska rimligt att man går den vägen. Den typ av argumentation som använde -om ynkedom, räddhåga osv. - tycker jag faktiskt inte om. Den här saken äralldeles för allvarlig för att man skall tillgripa den typen av argumentation. När det gäller fördelning av prästtjänsterna vill jag sägatill , att vad jag försökte göra var ett förtydligande av detkorta utskottsbetänkandet i det avseendet. Det innebär självfallet inte att jagspringer ifrån någonting som jag varit med om att skriva under. I fråga om begravningsväsendet trorjag ändå inte att problemen är så svåra - att trätorna är så stora mellanförsamlingarna. Detta betänkande kännetecknas av ett försök till ökadsamverkan. Såvitt jag har kunnat finna råder en förhållandevis bred enighet ikyrkan om att pastoraten skall ta ansvar för begravningsväsendet, somdet mycket tydligt betonas i propositionen, och därmed även i betänkandet, skall lyssna på opinionen ute i församlingarna. 81JAN-ERIK () replik: Vi väckte en ganska omfattande,principiellt hållen motion om kyrka-stat. I det utskott som väljer man att behandla denna motion i anslutning till en propositionsom från sida fått fullständig uppslutning. Det är klart att jagkunde nöja mig med att stå och tala om det som vi är överens om. Men normaltdiskuterar vi här i frågor-där vi inte har samma uppfattning. Jo, jag tar den här frågan mycket allvarligt. Men jagtycker att det är anmärkningsvärt när som enda argument skojarmed den borgerliga splittringen - som om det inte finns olika åsikter bådemellan partierna och inom partierna, och även i eget parti. kom det ändå ett argument, nämligen attkyrkan själv bör ta initiativ. Om staten och skall samtala omdenna gemensamma angelägenhet, så har alltså inte socialdemokratin ens mod attinbjuda till samtalen, utan man säger: Vi kanske kan säga ja om ärkebiskopenoch kyrkansjälv inbjuder till dessa samtal. Jag skulle vilja säga att om man skall Prot. vara trolös mot det socialdemokratiska partiprogrammet, såkan jag tänka mig ett stort antal punkter där jag skulle välkomnatrolösheten - men inte på T ; ; ' , , ,. den harpunkten. . . 82 () replik: Jag återkommer till frågan ombegravningsväsendet. Det verkar som om två saker diskuteras . När detgäller frågan om ansvaret för begravningsverksamheten, för personalen osv. harvi heller ingenting emot att den tunga ekonomiska biten går över tillpastoraten, så som har skett i vissa samfälligheter. Det var utgångspunkten för1982 års kyrkokommittés förslag. Jag noterar att när man från regeringens sida ändradedetta, var det på , grund av att man menade att det kunde uppstå konflikter. Vihar menat att dessa konflikter också kan uppstå därför att kyrkogårdarna, debegravningsplatser som finns invid församlingskyrkan, är så centrala iförsamlingen att församlingen borde ha en möjlighet att påverka det hela. Visserligen skrivs det i propositionen att man skall visastor lyhördhet för den enskilda församlingens önskemål. Men det är inte möjligtall exempelvis delegera myndighetsutövningen, upplåtelse av gravrätten, tillförsamlingskyrkorådet. Det slås direkt fast i propositionen, så det föreliggerett absolut hinder. Det tycker vi är fel. Eftersom jag inte gjorde det i mitthuvudanförande vill jag yrka bifall till utskottets hemsfällan i de delar därvi inte har reservationer. Jag vill understryka att huvudfrågan ju är, somockså sade, den nya organisation som fr. o. m. den 1 januari1989 församlingar och pastorat skall verka inom. Vi får också en nystiftsorganisation, som jag hoppas blir till gagn för församlingarnas verksamhet. 83 (vpk) replik: talade om att "hakapå" stat-kyrka-frågan. Det är just vad utskottet gör. Jag har, som TorgnyLarsson mycket väl vet, vid utskottsbehandlingen ifrågasatt det rimliga istrukturen på det här betänkandet, där principfrågan får rymmas underbokstäverna "m.m." Jag har ifrågasatt om man inte bort göra ettsärskilt betänkande om den principiella frågan om stat-kyrka. Det som har hakats på, som TorgnyLarsson talar om, är det principiellt viktiga, och jag harförsökt lyfta fram den principfrågan i debatten här , och det tycker jag,, knappast vi borde klandras för. 84TORGNY () replik: Herr talman: Jag vet att har velat att viskulle vänta med att ta upp kyrka-stat-frågan och ta upp den i ett särskiltbetänkande. Men om det inte hade varit valår hade vi väl skjutit på den härfrågan - i normala fall brukar det ju vara så; alla vet ju attkonstitutionsutskottet har mycket annat att göra. För min del uppfattade jagdet som ett mycket tydligt uttalat centerkrav att ha med den. Det var enligtmin mening därför som den här frågan kom med. Sedan vill jag till säga att jagfaktiskt tror att socialdemokrater är bättre på att avgöra hur detsocialdemokratiska partiprogrammet skall tolkas - jag tror inte att liberaler ärbäst på det, lika litet som jag tror att socialdemokrater är bra på att tolkadet folkpartistiska partiprogrammet. 85 (): När kyrkokommitté tillsattes varavsikten att genom strukturella förändringar skapa bättre förutsättningar förkyrkans arbete och att få till stånd en samordnad och förstärktstiftsorganisation. Stiftsreformen sågs som tredje steget i ett inomkyrkligtreformarbete. Jag har haft förmånen att delta i kommitténs arbete ochsenare i kyrkomötets behandling av de förslag som ligger på bord. För oss som är kyrkligt aktiva är dagens beslut viktigt,angeläget och efterlängtat även om förändringarna på sina håll blir omfattande.Den funktionella uppdelningen av församlingens och pastoratens ansvar kommer -rimligen - att underlätta kyrkans, arbete, främst genom att lägga deekonomisk/administrativa, frågorna på pastoratsnivå. Möjligheterna attsuccessivt utveckla och utbygga samfällighetsbildningarna, som starkt underlättasav föreliggande proposition, ser vi i kyrkan också som något positivt. I denna del, herr talman, tillgodoser propositionen ochbetänkandet önskemål och synpunkter framförda i och till 1982 årskyrkokommitté. När det gäller den angelägna reformen på stiftsplanet finnsen betydande skillnad mellan den uppfattning kyrkan uttalade genom kyrkomötetoch den som framförs i propositionen. Främst gäller detta kompetensuppdelningenmellan domkapitel och stiftsstyrelser. Kyrkomötet har önskat behålla mer avdomkapitlens gamla uppgifter, främst dem som är knutna till prästämbetet, änregeringen föreslår i propositionen. Sakligt sett gäller det tjänstgöringsföreskrifterför präster, utfärdande av tjänstgöringsbetyg för präster, disciplinansvar förpräster samt förordnande av pastorsadjunkter. Principiellt sett gäller det om det kyrkokommunala organvi nu tillskapar på stiftsnivå - stiftsstyrelsen - förutom att det har sinagivna uppgifter av formell, ekonomisk, administrativ, organisatorisk naturockså skall besluta om ämbetet. Med mycket stort eftertryck, herr talman,instämmer jag i dessa stycken i den uppfattning nuenhälligt framfört. Frågan om kyrkofonden, dess kompetens och styrelse är enkomplex och svår fråga att hantera, eftersom kyrkofonden ligger i gränslandetmellan kyrkan och staten, mellan samfundet och det svenskasamhället. Huvuddelen av de medel som kyrkofonden förfogar över har genereratsav kyrkans egen verksamhet eller härör från kyrkans egen uttaxering. Pengarnaskall användas av kyrkan, i kyrkans verksamhet. Kyrkomötet , som behandladeförslaget här i salen, framhöll - jag citerar ur organisationsutskottetsyttrande: "Utskottet anser vidare att det är rimligt attkyrkomötet får utse majoriteten av ledamöterna." Jag noterar att inte delarkyrkomötets mening. På den punkten finns det emellertid en reservation fogadtill betänkandet, nr 2 av m. fl. Till denna reservation yrkar jagbifall. Avslutningsvis, herr talman, villjag säga: Inom kyrkan drivs inte kyrka-stat-frågan. Kyrkansuppfattning har varit att den omfattande inomkyrkliga reformeringen skulleslutföras innan frågan ånyo aktualiserades. Därtill skall kyrkomötet ta ställning till frågan om dop och medlemskap, en fråga somrimligen får konsekvenser för relationen till kyrka-stat-frågan. Med det anförda yrkar jag bifall till utskottetshemställan utom på de punkter där Hans Nyhage avgivit reservationer. Prot.1987/88:95 7 april 1988- m. m. 86ALF (): Jag skulle bara vilja anföra några synpunkterur religionsfrihetsaspekt i samband med behandlingen av det här betänkandet. Jag har under åtskilliga år tillhört den grupp somförsvarat och trott på ett bevarat samband mellan stat och kyrka. Jag har tycktatt det varit tilltalande och intressant att se hur förhållandevis fåmedborgare begärt sitt utträde ur trots att de av och tilllockats till det av pressen. Pressen har ju exempelvis tillhandahållitblanketter eller formulär som det bara varit att skriva sitt namn på för atterhålla flera hundralappar i reducerad skatt. Det har nästan verkat som omfolket ville ha kvar sambandet. aktualiseras emellertid en fundamental aspekt påreligionsfriheten, som tydligen sätts ur spel under nuvarande förhållanden. Bl.a. det har gjort att jag själv omvärderat min uppfattning och anser att vimåste arbeta för en fri svensk kyrka. Det kan inte vara rim och reson attpolitiska partier blandar sig i trosfrågor. PoUtiska partier får enligt minuppfattning - ochjag kan inte tänka mig annat än att det är samtliga partiersuppfattning - inte på några villkor lägga sig i om en kyrka eller ett samfundvill ha vuxendop eller barndop. Politiska partier har absolut inte med att göravilken nattvardssyn kyrkor har, etc. Jag hörde för sedan en intressant intervju som MaOftedal gjorde med i . underströk medemfas hur orimligt det är att politiska partier, kvinnoförbund, etc. blandarsig i ämbetssyn. sade: Om så vill hapräster randiga som zebror har rätt till det. Det skall ingenpolitisk grupp lägga sig i, tyckte han. Jag håller helt och hållet med honom,även om jag inte skulle uttrycka mig precis som han gjorde. Biskopen i , , harsinämbetssyn. Titt som tätt tas denna upp till behandling av statsråd, politikeroch diverse myndigheter, och så läxas upp. Jag tycker att detta är heltorimligt. hävdar att han har sin ämbetssyn utifrån sin Bibelsyn,sin tro. Det är sak att ta itu med eller attlåta bli att ta itu med . Det är alltså som skallbestämma om hans ämbetssyn är acceptabel inom eller ej. Dettakan icke tillkomma politiska partiers företrädare. Och vi skulle ju aldrig fåför oss att blanda oss i om , här kvinnliga officerare eller enbart manliga eller enbartkvinnliga pastorer. När relationerna mellan staten och kyrkan leder till attvi som politiker börjar blanda oss i trosuppfattningar, då är det ireligionsfrihetens namn dags att bryta relationerna till staten. m. m. Det finns givetvis flera argument att lyftafram för att ändra relationerna mellan stat och kyrka, men jag skall nöja migmed det här anförda och ber att få yrka bifall till motion K624. 87 (): Bara ett par korta anmärkningar med anledningav det senaste inlägget. åberopade dop och nattvard som skäl för atthan har tagit den ställning han har gjort och tillade att det är fel attpolitiker och partier lägger sig i och beslutar om sådana saker. Jag vill dåpåpeka att enligt de regler som vi antog för och kyrkomötet 1982skall inte politiker och partier lägga sig i detta. Det är inomkyrkliga frågorför kyrkomötet. Vad beträffar biskop noterar jag att han intedelar den syn som är . har en annan inställning ifrågan om kvinnliga präster än den som biskop har. Det är klart att ien fri kyrka finns det då ingen möjlighet att hävda en samlad kyrkosyn. Det ärockså en av de svagheter som vidlåder skiljandetanken. 88 (): Jag blir naturligtvis litet förvånad över attAlf tog upp frågan om biskopen i under det här ärendet, menokay. Eftersom jag har varit engagerad i deri frågan vill jagmycket, mycket bestämt säga till , att vi som kritiserar biskopen iGöteborg förrnenar inte honom att ha sin tro och sin övertygelse. Men vi harännu så länge ett statskyrkosystem, som man kan ha olika uppfattningar om, ochdel har visat sig att kyrkan inte förmår att själv hantera frågan omprästvigning av kvinnor i .