prot · GB0911 · 1987-12-31 00:00:00 — Staten bör ställa resurser till förfogande för att se om detfinns möjligheter att ta till vara den malm som finns under utan attbehöva göra stora miljöingrepp. Närdet gäller smältverket i har dess utveckling inte gått obemärktförbi. Miljömässigt har debatten stått i centrum under hela verkets historia.Det gäller framför allt , då mängden utsläpp fill luft och vattenvar betydande. Detta innebar att stora investeringar gjordes för att förbättraprocesserna och minska utsläppsnivåerna. De anställdas hälsa påverkades ocksåav den dåliga miljön. Överdödligheten var två till större än hoslandets befolkning i övrigt. visar forskningsresultat glädjande nog attdenna kurva har vänt. Miljöinvesteringar är ett måste för att få en så säkeroch riskfri miljö som möjligt för de människor som verkar och bor vidsmältverket. finns två stora problem. Det ena är lönsamheten i företaget.På grund av den uppstår det andra problemet -nämligen de investeringar somonekligen måste göras. Densmältenhet som finns på är . Processen vid verket ärinte bra ur drifts- eller miljösynpunkt. Den är också mycket energikrävande. Rönnskärsverkenskunnande ligger i att ta hand om och processa komplicerade material. Det kanvara sliger eller askor som innehåller kvicksilver, kadmium eller andra farligaämnen. vet vi att det dumpas mängder av olika ämnen som är farliga förmänniskor och natur på tippar och även i sjöar och andra vattendrag. Jagtror inte att dessa dumpningar görs för att man inte vet bättre eller för medvetet vill förstöra miljön. Nej, problemet är att man inte har någon sompå ett tillfredsställande sätt kan ta hand om dessa farliga ämnen. Vi menar attstaten skulle kunna samarbeta med på detta område. har under 50års tid skaffat sig en stor erfarenhet när det gäller att handskas med dessagifter, som oftast finns i material som ingår i våra processer.' Omdetta samarbete skulle kunna bli verklighet, skulle det också bli lönsamt att investerai den nya smältverksenhet som vi onekligen behöver. Det skulle väl inte varanågot dåligt resultat av ett samarbete om landet fick en bra lösning på ettmiljöproblem, som man skulle få en energisnål process i ett företagsom betyder mycket för landet och är helt avgörande för Västerbottens kust- ochinland. Detta skulleockså ge oss en ljusare bild . ,66ERIK HOLMKVIST (m): I framför allt de mindre företagen harlöntagarfonderna fått en stor betydelse för hur-man bedömer framtiden. Det ärföretagaren och hans eller hennes familjs tro på de närmaste årensförutsättningar som avgör om det skall bli en expansion i företaget eller inte,om det skall ske några investeringar eller inte. Denna tro avgörstill stor del av psykologiska faktorer. För oss - de allra flesta, inte bara företagare - ärfrågan om ägandet central och kommer frågan om ägandet att vara central denärmaste åren. Kommer vi i vårt land att tillåta ett enskilt ägande? Kommer ettprivat ägande av skog och mark, företag, aktier och försäkringar att tillåtas? Kommervi att tillåtas att fritt få förfoga över detta ägande, eller kommer vi att fåse en fortsättning på statliga och kollektivistiska ingrepp liknandepensionsbeskattningen, där pensionstagarna plundrades på delar av sittpensionsspai-ande på ett så flagrant sätt? Misstron mot socialdemokratiska och kollektivistiskalösningar är stark bland de mindre företagen. Företagarna vågar inte litapå att givna spelregler för näringslivet kommer att gälla. Därigenom minskarden alldeles nödvändiga tilltron och den för utvecklingen oumbäriigaarbetsglädjen inom de mindre och medelstora företagen'. Företagarna litar inte heller på vårt samhälleslagstiftning i fråga om skatter. Alltför ofta har företagare tvingatsschavottera inför offentligheten genom misstanke om skattebrott för att efternågra månader, kanske år, bli rentvådda från vad de anklagats för men medresultatet att deras företag tvingats upphöra, lidit obotlig skada eller måstsäljas på grund av myndigheternas obalanserade och okontrollerade agerande.Och detta utan någon ersättning! Näringslivet lider också under andra företeelser i vårtsamhälle, företeelser som vi måste ändra på och där moderatasamlingspartiet har lagt fram förslag om ändringar. Jag tänker på företeelsersom blir till hinder i utvecklingen, exempelvis en ständigt växande djungel avsnåriga regler, som såväl centralt som lokalt och regionalt innebär krav ochtillämpningsanvisningar som gör till ett unikt sarnhälle härvidlag. Vihar en byråkrati som ser ut att leva sitt eget liv oavsett ambitioner ibegränsande riktning. Vi har ständigt växande skattetryck, där för företagenframför allt löneskatterna kommit att bli konkurrenshindrande på marknaderna.Vi saknar ofta väl och rätt utbildad arbetskraft till industrin. Det är enföljd av att vi saknar den nödvändiga yrkesutbildning som företagen kan ge iform av lärlingsutbildning. Vi har ett lönesystem som innebär att lönen för ennyanställd ungdom blir lika hög som lönen för äldre och vanarbetskraft. Det är en i sig orimlig lönesättning som ofta stänger ute denyngre och mindre vana arbetskraften från arbetsmarknaden. Framför allt industrin har ett behov av attindustriarbetet ges en högre status. Skall vi in få tillgång påarbetskraft till industrin, fordras ytterligare förbättrad arbetsmiljö, ensundare lönesättning, där den vane premieras, där befordringsmöjligheternaverkar som en stimulans både för person och för prestation och därmarginalskatterna inte blir det hinder för befordran och löneökningar som de äri dag. kan jag konstatera att företagen i defyra Norrlandslänen sedan löntagarfonderna genomfördes blivit 500 milj. kr.,en halv miljard, fattigare. Vad hade inte dessa riskbenägna vinstmedel kunnat uträttai dessa företag? blev det uteblivna investeringar och inga nyanställningar.Vi har också fått mindre starka företag än vad vi hade behövt få. I stället hardessa 500 miljoner, som tagits från de norrländska företagen, gått tillaktieköp på börsen ~ aktieköp som gjorts upp med andra aktieägare i en ständigtpågående spekulationskarusell, där jag vill nämna bl. a. Fermentakarusel-len, ivilken löntagarfonderna varit starkt pådrivande. Det är således fråga om en börsspekulation men i desssämsta tappning, för den har skett inte med egna medel utan med medel som försttagits från de företag som ofta sedan blivit föremål för köp på börsen. Hur är det möjligt för de norrländska socialdemokrafiskariksdagsmännen att acceptera detta rov och denna ödeläggelse av norrländskaföretags möjligheter till självfinansiering av den egna utvecklingen och avegna investeringar? Det är en fullständigt destruktiv beskattning. Såtiirnågra speciella Norrbottensförhållanden. Det tog innan socialdemokraternainsåg att de moderata, borgerliga förslagen om differentierade arbetsavgiftervar ett effektivt instrument för att behålla och också skapa nya jobb iNorrlandslänen. När våra förslag genomfördes gjordesocialdemokraterna det misstaget att de undantog de flesta branscher ochföretag utanför den egentliga industrin. Detta kom att innebära förlust avstimulans i större delen av inland och inte minst i det avarbetslöshet drabbade . Med moderata samlingspartiets förslag genomförda skulleenbart ha fått ökade resurser för utveckling av sitt näringsliv istorleksordningen 350 milj. kr: bara genom generellt sänktaarbetsgivaravgifter. I och med riksdagsbeslutet fick iNorrbotten 33,5 milj. kr. mer än om socialdemokraterna fått igenom sittförslag. Det är pengar som kommer väl fill pass i den rådande negativa trendeni länet, där 3 000 personer kommer att förlora sina jobb -i de statliga basföretagen. Den socialdemokratiska regionalpolitiken har egentligenaldrig lyckats. Sedan sådan politik började praktiseras 1965 har bl. a.Norrbotten förlorat flera tiotusentals ungdomar och familjer till andra delarav vårt land. Indusirisysselsättningen har minskat, framför allt i destatliga företagen. Utflyttningen till inlandskommunerna tenderar nu att fåtill följd att medelåldern i delar av dessa kommuner ligger närapensionsåldern. Vård av gamla blir allt svårare att klara av. Det finns heltenkelt inte människor i vårdande ålder. Skolan får allt svårare att varaheltäckande; det blir för dyrt för kommunerna. Kollektivtrafiken blir alltdyrare för de boende i glesbygd, servicen allt sämre, och det är just dé boendei glesbygd som behöver en bra kollektivtrafik till rimliga kostnader.Barnomsorgen är ett mycket sorgligt kapitel i stora delar av inlandet. Detexisterar helt enkelt ingen barnomsorg inom rimliga avstånd. Principenlikhet inför lagen är härvidlag intetillämpbar, om inte våra, av moderata samlingspartiet framlagda, förslag blirgenomförda. Men det som kanske mer än annat upplevs som ett stort svekav socialdemokraterna är deras beslut att stoppa det s. k. startbidraget - från4 . för den enskilde och . för en familj som avser attta anställning utanför det egna länet. Bortfallet av detta rimliga stöd, när brist på arbetetvingar människor bort från sin hembygd, sina närmaste, sina vänner ochbekanta, blir kännbart och har resulterat i en ström av kritik mot densocialdemokratiska politiken. Jag förstår mycket väl kritiken från era egnasocialdemokratiska riksdagsmän. Till allt detta som händer i i dagfår vi dessutom verkligen känna av effekterna av socialdemokratisk skattepolitiknär den är som allra mest alert. "En höjd eller ny skatt är en gärd avsolidaritet", har en känd socialdemokrat yttrat. Och nog kommer densolidariteten att kännas för norrbottningarna efter denna höst. Vad sägs omatt först höja skatten i det av socialdemokrater styrda med 1:15kr. och att därefter höja den kommunala skatten i ett antal kommuner medvarierande belopp? Exempelvis i det hårt drabbade höjersocialdemokraterna skatten med . Således kommer en Kirunafamilj att få vidkännasen skattehöjning med . Vad säger denorrbottniska socialdemokratiska riksdagsmännen om den gärden av solidaritet,när man då betänker att prisnivån - inflationen - därutöver kommer att stigamed ? En socialdemokratisk politik kommer att bli förödande förmånga Norrbottensfamiljer. Detta framstår allt klarare. Hur skall enKirunafamilj med normala inkomster klara sig? Blir det genom ännu en tufflönerörelse med strejker och oro i malmfälten? Och om inte, hur blir det då?Resultatet kan bara bli ett: kraftigt försämrad realinkomst. I närmar vi oss verkligen sanningens timma medsocialdemokratisk skattepolitik - och detta gäller inte bara i . 67ULLA ORRING (fp): De regionala frågorna tränger på alltmernärgånget för oss som bor i norr och därmed även den akuta befolkningskris somNorrlands inland befinner sig i. I , , ochJämtland upplever vi hur ungdomar efter utbildning i sina hemlän bryter upp ochflyttar söderut. Detta är en process som tidigare ansågs naturlig men varskonskvenser slår hårdare, då hela bygder töms på sin unga befolkning ochendast de gamla blir kvar. Då försvinner framtidstron på utveckling ochförnyelse. Lämmeltåget går till storstadsområdena och främst till ,där jobben finns och där sjukhusen förvisso är aktiva i sina rekryteringsansträngningar. I det katastrofala bottenläge som vi nu befinner oss iuppe i Norrlandslänen måste helt enkelt kurvan vända och börja peka uppåt. Viefterlyser regeringens ansvar. Mitt hemlän har tappat 22 000 människor på 25år om vi bortser ifrån kommunerna . Det är en avtappning som sätter djupa spår i vårasamhällen. Ljuset slocknar, mörkret breder ut sig och tystnaden talar. Det finns en risk för att kommer att klyvas i en A- och enB-zon, om utflyttningen får fortsätta på samma sätt som undersocialdemokratisk regering. kan komma att förlora 10 000 flermänniskor i inlandet fram . I de fyra kommunerna skulle minskningen uppgå till en fjärdedel av nuvarandefolkmängd. t. ex. skulle ytterligare förstärka sin ställning somSveriges minsta kommun och hamna på en nivå av 2 250 invånare, om avvecklingenskulle få fortgå enligt dagens modell. skriver i sin årsrapportatt utvecklingen inger stor oro, en oro som delas av hela länets befolkningfrån kust till fjällbygd och som jag själv vill klart och entydigtframföra till och riksdag. Detråder en regional obalans mellan norr och söder som måste mötas med aktivaåtgärder, kunskapsutveckling, arbetsmarknads- och stödåtgärder, bättrekommunikationer, likvärdig beskattning och en återföring av el-inkomsterna frånden utbyggda vattenkraften till de län där den produceras. Vadmenas med en aktiv socialdemokrafisk regionalpolifik som industriministerThage G med förlov brukar skryta om? Han utesluter tydligen heltVästerbottens län. Eller är det att godkänna en arbetslöshet i pånära ? står som enda skogslän för en ökad arbetslöshet dennahöst. I de övriga skogslänen har arbetslösheten minskat.. Jag har intehört statsministern från denna talarstol med ett ord nämna just dettaförhållande. I ligger arbetslösheten på med storavariationer mellan kommunerna. Är detta att känna solidaritet med de utsattaregionerna? Jag vill särskilt uppehålla mig inom fyra områden där det råderobalans. Det första området är jordbruket. Iår har länets bönder upplevt ett tredje katastrofår fullt jämförbart mednödåren . har 850 jordbruksenheter avvecklats iVästerbotten. I fjällbygden är detta särskilt märkbart där en fjärdedel avjordbruken lagts ned. Hur skall turism kunna utvecklas när den bofastabefolkningen flyttar? Inte en enda lampa lyser i stugorna. Vi i hari vårt jordbruksprogram lagt förslag om en ändrad inriktning av jordbrukspolitikenmed inriktning på s. k. arealbidrag. Vi har insett betydelsen av en landsbygdsom lever och ett Norrlandsjordbruk för överlevnad av både människor ochlandsända. Detandra området jag tänker ta upp, gruvindustrin, har redantidigare berört. Jag har i ett flertal interpellationsdebatter medindustriminister efterlyst en framförhållning vad gällerkartering och prospektering av våra gruvfyndigheter, men kraven hartillbakavisats. beslutade revisorer om en förstudie angåendede statliga insatserna för prospektering. Det har entydigt framkommit vid denförberedande granskningen att de totala prospekteringskostnaderna var störstunder de borgerliga regeringsåren. Särskilt har dockregeringens insatser sjunkit i både löpande och reella priser. Detta förhållandehar tidigare bestridits av industriministern. Det är bra att att det inte räcker med den nuvarande satsningen. kanske vi är fler påVästerbottensbänken som är överens om detta förslag. Attskapa förutsättningar för en livskraffig mineralindustri, trygga försörjningenoch dessutom skapa sysselsättning, trodde jag var ett gemensamt mål för båderegering och opposition. För att uppnå detta mål krävs tre förutsättningar -kartering, prospektering och forskning/utveckling. Vem eller vilka bär ansvaretför att de statliga prospekteringsinsatserna har reducerats? Det är en frågajag och många med mig ställer . Även vårt lands gruvindustri bör omfattasav samma spelregler som råder på den internafionella marknaden. Så är det intei dag. Etthårt slag drabbar nu genom att ytterligare 400 anställda fårsluta.. Stekenjokk har fått en nådatid . Men vad händersedan? Dessutom har vi Mekaniska i . Länsarbetsnämndensprognos är dyster. En märkbar ökad utflyttning talar nu sitt tydliga språk. Det tredje området jagvill beröra är kommunikationerna. Avgörande för länets överlevnad och utveckling är goda kommunikationer.SJ har uppenbart ställt i strykklass. Vilka nya företagsétableringarlockas av budskapet att persontrafiken norr om ej skall tilldelasutvecklingsresurser? Vi efterlyser krafttag från regeringen och kommer mycketnoga att ta del av den trafikpolitiska proposition som kommer . Men vemhar hifintills burit ansvaret för förfallet? För det är ett rent förfall som harrått då det gäller SJ:s tåg- och sovvagnar norr om . Våga mer och brytupp SAS-Linjeflygs monopol som föreslår. Detta monopol utgör etthinder för inte minst de mittnordiska flygförbindelserna. Vår marknad utgörs juäven av de nordiska länderna. har också landets längsta vägnät,som kräver ett stort underhåll. Det fjärde område som jag vill ta upp är det kanske allra allvarligastehindret för utveckling i och inland; det höga skattetrycket.Socialdemokraterna utmärker sig som ett högskattepar-ti. harlandets högsta kommunalskatter- medelskattetrycket är . högre än medeltaleti landet. Det beror på att många av våra kommuner liksom ärsocialdemokratiskt styrda. Det här är en politik som inte får fortsätta. Vikräver en likvärdig beskattning med landet i övrigt. Inte kan vi lockanyckelpersoner till specialtjänster med beskedet att de får betala 15 . mer i skatt i en inkomstklass på . för nöjet att komma tillVästerbotten! Ja, det är ett nöje att bo i , men inte till vilketpris som helst. Dessutommåste arbetsgivaravgiften sänkas. När kommer utvärderingen av denförsöksverksamhet som pågått i med en 10-procentignedsättning av arbetsgivaravgiften? Varför missunnar regeringenSorseleföretaget samma förmån som Luleåföretaget har? Folkpartietsförslag om en ny regionalpolifisk utredning antogs av . Varförhar den inte kommit i gång? Vad väntar regeringen på? Folkpartietoch har gång efter annan efterlyst mobilisering förregionalpolitiken både bland människor i berörda områden och hos regeringen.Hitfills har regeringen mest fungerat som bromskloss! Högre skatter är derasmedicin. Det är många viktiga knutar som måste lösas upp, t. ex.:Vilka följder kan vi förutse av den tekniska utvecklingen som kan bli till gagnför inland? Hur skall de positiva effekterna fördelas regionalt -vilka konkreta åtgärder föreslår regeringen? Det rör sig om frågor som service,teknikspridning, forskning, kultur osv. Och låt för all del deregionalpolitiska medlen styras ut i länen, där kunskapen finns, och öka därmedlänsstyrelsens befogenheter! vill föra kampen för människorna, fören regionalpolitik värd namnet. , herr talman: Det är synd att inte den nyaarbetsmarknadsministern passar på tillfället att vara här och lyssna på defrågor vi framför från de län som lider av svåra arbetsmarknadspolitiskaproblem. Den förra arbetsmarknadsministern talade påpartikongressen om att det kommer att finnas fler människor införvalet . Jag tror att den verklighet som den nya arbetsmarknadsministernIngela kommer att få möta är fler arbetslösa. Mitt recept är; Vi måstebyta ut regeringen. 68MAUD BJÖRNEMALM (s): Bergslagen har som de flesta numera vetdrabbats och drabbas fortfarande av strukturrationaliseringar. Flera avkommunerna i län räknas till Bergslagen, men det är kommunerna i norradelen. och , som drabbats hårdast. Stämningen i dessa båda kommuner har inte varit bra.Människorna var oroliga för sina jobb och för sin framtid. Krav på nyastorindustrier inom regionen framfördes. Krisstämning rådde i kommunerna. Regionalpolitiska åtgärder av olika slag har vidtagits föratt klara kriserna, insatser som handlar om att förstärka och utveckla deförutsättningar som finns i den egna regionen. Varje region bör byggas upp medhänsyn till de resurser som finns och som kan utvecklas. Det är ett långsiktigtarbete, som kräver uthållighet och tålamod, men det är säkert det enda sättetatt skapa varaktiga sysselsättningar i kommunerna. Samhället kan ge resurser,men det är bara genom hårt och engagerat arbete av kommunens innevånare som mankan skapa de nödvändiga förutsättningarna för att utveckla befintliga företagoch skapa nya. Jag har haft tillfälle att följa utvecklingen i kommunernai norra delen av länet på nära håll, och jag tycker de är bra exempel på vadregionalpolitiska insatser på olika nivåer kan åstadkomma - framför alltLjusnarsbergs kommun, som hunnit längre i sitt arbete än . brottas än med stora problem. Framför allt harman en negativ befolkningsutveckling, som i sin tur påverkar den kommunalabudgeten. Man kan förstå problemen med den kommunala servicen när en redan hårtdrabbad kornmun inför måste minska sina kostnader med ca 11milj. Med olika former av regionalpolitiska insatser vill man nubygga upp en näringslivsavdelning i kommunen, man vill satsa på utbildning ochman anser från kommunalt håll att ett teknikcentrum är det lyft man behöver. Kommuninnevånarnahar tagit sig ur krisstämningen, kavlat upp ärmarna och insettatt mycket hänger på dem själva om en negativ utveckling skall kunna hejdas.Visserligen är alla problem långt ifrån övervunna eller lösta, men man är påväg. De pessimistiska stämningarna har förbytts i en försiktig optimism ochframtidstro. kan tjäna som ett bra exempel förandra kommuner i kris - att det går att förändra en negativ utveckling medhjälp av kraftfulla regionalpolitiska insatser. Den befolkningsminskning som ägt rum i Ljusnarsbergskommun har avstannat. Nyinflyttning har skett och man räknar meden viss befolkningsökning . Man har beräknat att kommunenräddat eller nyskapat ca 215 jobb . hoppas man på ca 140-200nya arbetstillfällen på grund av de åtgärder som genomförts under det senasteåret och som är på gång. Nyföretagandet, som är helt nödvändigt för kommunen ochsom varit expansivt , har bl. a. inneburit att etttiotal företag startats av kommuninnevånare. Man räknar med att nyföretagandetunder en femårsperiod skall tillföra kommunen ca 200 arbetstillfällen.Naturligtvis arbetar man också med att utveckla redan befintligt näringsliv. Allt det här är resultat av ett gemensamt arbete från statenssida, med industriministern i spetsen, från de regionala myndigheternas,kommunpolitikernas och kommuninnevånarnas sida, där alla strävar åt sammahåll. Alla problem är inte lösta. Det återstår mycket än attgöra och fortfarande behövs kraftfulla regionalpolifiska insatser. Hälleforsoch väntar naturligtvis med stort intresse på det åtgärdspaket förVästerbergslagen som industriministern aviserat och är spända på vad det skallinnehålla. Man kan fråga sig vad som skulle ha hänt med en kommun somLjusnarsberg om de fria marknadskrafterna fått råda. Kommunalekono-miskt skullekommunen säkert ha befunnit sig i ett omöjligt läge och knappast kunnatexistera som självständig kommun; möjligen som rekrea-fionsområde för stressadestorstadsbor. Kommuninnevånarna skulle förmodligen inte visa den framfidstrosom man nu har utan känna sig nedvärderade som människor och odugliga somarbetskraft. De skulle säkerligen flytta ifrån kommunen så fort fillfälle gavs. Att de stora bolagen och koncernerna inte tar någotsocialt ansvar, det har vi bittert fått lära oss och det vet vi . Mångahandlar också med stor brutalitet när det gäller att lägga ned företag. Ettexempel på denna brutalitet kan vi nu uppleva i län - närmare bestämt iKumla - där och i förlängningen vill lägganed med ca 200 anställda- ett företag som inte är någotförlustföretag. Ägarna vägrar att sälja och vill inte heller låta deanställda överta företaget. Många krafter i länet arbetar nu på att försökarädda företaget. Den kraftiga opinionen har fått företagsledningen att gå medpå ytterligare utredning. Om detta leder till något resultat eller bara är ettspel för galleriet återstår att se. Som jag sade tidigare behövs det fortfaranderegionalpolitiska insatser. Det är framför allt två områden som är viktiga,inte bara för och kommuner, utan för en fortsattutveckling av näringslivet i hela län. Det första är utbildning. Det gäller främst den tekniskautbildningen på olika nivåer, både på gymnasienivå och på högskolenivå. Det ärvikfigt att högskolan i får resurser att klara den utbildning länetbehöver. Den regionala högskolan lockar fill sig grupper somtraditionellt inte studerar vid universitet och högskola. Vi har ingenutbildningstradifion i Bergslagen när det gäller högre studier. Därför ärnärheten till hemorten viktig. Närheten till utbildning innebär också att yrkesverksammakan vidareutbilda sig utan alltför stora kostnader. Industrin i länet behöverarbetskraft både med högskoleutbildning och med kvalificeradverkstadsutbildning. Tillgång till människor med kvalificerad utbildning harockså stor betydelse för möjligheterna att utveckla nya näringar och företag.Erfarenheter från andra delar av landet visar att en region med en välfungerande högskola också lockar människor med kvalificerad utbildning tillregionen.