prot · GB09130 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag skall inte förlänga debatten ytterligare,utan jag vill bara konstalera all jag inle har fått några svar på minaupprepade frågor om hur stor del av handeln med svenska aktier som måste flyttautomlands för att socialdemokraterna skall anse det så skadligt aft manföreslår ett avskaffande av omsättningsskaften på valutauflänningars handel medsvenska akfier. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslutfattades efter debatten om socialförsäkringsutskottets betänkande 28.) Kammaren övergick lill alldebattera trafikutskottets betänkande 27 om vissa sjöfartspoUtiska åtgärder. 48.PER STENMARCK (m): är för sin utrikeshandel heltberoende av en väl fungerande sjöfart. Av det skälet transporteras av allt gods till och från med någon form av fartyg. Dessutom svarar sjöfarten för nästan hälften av alla inrikes godstransporter. Även med andra siffror kan man belysa svensk sjöfartsbetydelse. Den svarar nämligen för en fjärdedel av alla exportinkomster och denbidrog med bytesbalans. Mol den bakgrunden ter det sig underligt att lillstora delar saknar en genomtänkt sjöfartspolitik. Ingen kari svära sig fri frånansvaret för att så är fallet. Men förmodligen måste åtskilliga i kanslihusetta på sig en större del av skulden lill den brist på konstruktiva förslag somman visat upp under en följd av år. Del gäller inle minst den proposition somvi har atl behandla här i kammaren. Många har i åtskilliga sammanhang vittnat både omsjöfartens stora Prot. 1987/88; 130 betydelse för såsom en nation som är helt beroende av handel med 31maj 1988 omvärlden och om den snabba nedgången när det gäller handelsflottan under y .... , Under bara en tioårsperiod har vi förlorat mycket av =, j def som åtskilliga generationer har byggt upp. Dennaframgångstid varade fram fill mitten av . När den svenskahandelsflottan var som störst uppgick den till ca 13 miljoner dödviktston. är vi nere i knappt 2 miljoner. I mitten av 1970-falef hade vi världenselfte eller tolfte största handelsflotta, om man räknar efter innehav ochtonnage under egen flagg. ligger vi någonsfans mellan fyrfionde ochfyrtiofémte plats. Vi hade den gången 2,5 ä av världshandelsfloffan - 1987var siffran nere i . Parallellt med denna utveckling har de stora legendariskavarven nästan helt försvunnit. tillhörde vi elifen, men närmar vioss alltmer gärdsgårdsseriérna. Det stora kunnandet, som var ett resultat av vårstorhet som sjöfartsnation, finns nog till stor del fortfarande kvar. Däromvittnar inte minst det stora engagemanget i uflandsfiaggat tonnage, vilketsamtidigt har ökat snabbt. beräknades det uppgå till 5miljoner dödvikston - dvs. till mer än dubbelt så mycket som handelsflottanunder svensk flagg. Detta skall inte ses som någonting söm enbart är negativt- tvärtom. Utlandsflaggat tonnage möjliggör ju till stor del att vi kan behållasvenskflag-gade båtar. Till detta skall också läggas alla de inhyrda fartyg somgår under utländsk flagg men som svenska rederier disponerar. Totalt disponerarsvenska rederier ca 500 fartyg, som delvis är svenskkonfrollerade. Totalt setthar de ett tonnage på 10-11 miljoner dödvikston. Allt detta gör att det trots aUt finns godaförutsättningar och att man har goda förhoppningar beträffande den svenskahandelsflottan . Oavsett vilka satsningar som görs på järnvägaroch vägar måste ändå merparten av def gods som transporteras sjövägenockså i framfiden transporteras på detta sätt. Då behöver vi en handelsfiotta,om vi skall kunna utvecklas, om skall överleva som en nation präglad avvälstånd och om vi skall klara beredskapen i orostider. Det var mot denna bakgrund som trafikutskottet i slutet avförra året vidtog den ovanliga åtgärden att, som det heter, ta ett egetinitiativ. Visserligen inskränker sig detta till aff man begärde aft regeringenskulle återkomma med förslag.. Så har regeringen nu också gjort. Regeringenföreslår nämligen att ett särskilt bidrag skall införas för atf redarnasbemanningskostnader på så vis skall kunna sänkas. För /89 skall def utgå med . , på svenskt handelsfartyg i fjärrfart. Statens kostnadför detta beräknas uppgå till 300 milj. kr. för det kommande budgetåret. Dessutom kommer regeringen atf i en särskild propositionföreslå befrielse från sjömansskatt för tjänstgöring pä svenska handelsfartyg ifjärrfart. 1 ell antal reservafioner har vi från moderaternatiUsammans med företrädare för de andra borgerliga partierna redogjort förvarför vi vänder oss emot huvuddragen i regeringens proposition. Att göra en hel näring så helt beroende av årligapolifiska beslut är, som vi ser det,- ytterst olyckligt. Def rimmar dessutom illa med klart ' 1987/88:130 uttalade önskemål att få sig förelagt förslag om långsiktiga åtgärder. Alltför länge har vi saknat ett sjöfartspoUtiskt program för Några grundstenar i ett sådant program borde kunna vara följande: Inför ett svensktinternationellt register i , där svenskägda fartyg kan operera på internafionella kosfnadsvillkor! Andra länder har infört liknande system. bör dra nytta av erfarenheterna därav från bl.a. och . Skapamöjligheter för lägre bemanningskostnader för svenskfiaggat tonnage genom affslopa skaften för sjömän på inkomst ombord på svenska handelsfartyg ifjärrfart! Undersök möjligheterna atf också möjUggöra en nedsättning av deombordanställdas sociala avgifter på svenskflaggade handelsfartyg i fjärrfart ienlighet med internationaliseringsavtalet! Underlätta rederiernasinvesteringar, dels genom alt nuvarande regler för investeringsfonder ändras såatt dessa kan användas även för begagnade fartyg, dels genom en generösarepraxis när def gäller att utnyttja investeringsfonder förfartygsinvesteringar! Ge oss enskattepolitik som sfimulerar fill investeringar i bl. a. fartyg! Gör en översynav regler om begränsning av rätten att göra avdrag för underskott ipartrederi! Genomförandet av nödvändigasjöfartspoUtiska åtgärder innebär i och för sig en inkomstförsvagning förstaten i den utsträckning åtgärderna oundvikligen kostar pengar. Menbortfallet av skatteintäkter kommer atl uppvägas av fördelarna: alt inom landetkunna bevara och utveckla en internafionellt inriktad sjöfartsnäring. Med det anförda ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 1,2,4,5 och 9. 49 (): Både här hemma i och internationellthar utvecklingen på näringslivets område varit god . Detfinns dock för del en mycket markant avvikelse i negafiv riktning, ochden gäller sjöfartsnäringen. har som sjöfartsnation lappat mycket avtempo, tonnage, arbetstillfällen, konkurrensförmåga och infe minst sittinternationella anseende som en första rangens sjöfartsnation. har den svenskflaggade handelsflottan minskatfrån över dödvikt till under . Vi har som sjöfartsnation halkat ner från elfte till fyrfionde plats i världen. Den här utvecklingen har bl. a. medfört aft det inte finns ett enda stort tank- eller bulkfartygunder svensk flagg. Varför har det då gått så fel för den svenska sjöfartsnäringen? Del finns i stort sett ett enkelt riien för politiker besvärande svar på den frågan: Vår handelsflotta har slagits ut till följd av alltför höga svenska bemanningskostnader. Vi har haft en socialdemokratisk regering under de två närmast gångna valperioderna, en socialdemokratisk regering som ofta slagit sig för bröstet och konstaterat hur mycket man uträttat - och atf inte minst näringslivet har utvecklats väl. Och visst har vi på vissa områden avvårt näringsliv, med hjälp av bl, a. goda internationella konjunkturer, lyckats väl 56 - ja, mycket väl. Men regeringenhar på sjöfartspolitikens område varit helt passiv ochinfe visat något som helst intresse för att lösa sjöfartens svåra kris. Det är ingen överdrift aft påstå att densvenska sjöfarten är en bransch i kris. Men med en annan sjöfartspolitik, ensjöfartspolifik som far sig an problemen, kan krisen bli tillfällig. Frånfolkparfiets sida har vi försökt, i rhångt och mycket tillsammans medmoderaterna och , att få regering och riksdag att ta klara och snabbainitiativ fill en lösning av sjöfartsnäringens problem. Socialdemokraterna harsom regeringsparti visat stor brist på intresse och vilja till insatser för afträdda sjöfartsnäringen i . Som ett resultat av motioner från och andraparfier, liksom av inifiativ - och det är infe det minst intressanta - fråntrafikutskottet, beslöt atf regeringensnarast skulle lägga fram förslag om sjöfartspolitiska åtgärder.Trafikutskottets initiafiv var ett ovanligt inslag i det parlamentariska arbeteti vårt land. När regeringen så , på beställning avriksdagen, presenterade sitt förslag i en proposifion om "vissasjöfartspolitiska åtgärder", så blev den proposifionen närmast en flop.Än en gång flydde den socialdemokrafiska regeringen undan verkligheten ochhamnade i ett fruktlöst subventionstänkande. För regeringen var lösningenenkel: Vi ger näringen ett bidrag pä . per helårsanställd somär sysselsatt på svenskt handelsfartyg i fjärrfart. Ett sådant bidrag skallfill på köpet utgå endast åt gången. Tala om långsikfiga lösningar närdet gäller sjöfartspolitiken! En sådan osäker subventionslösning är det endaregeringen har kunnat prestera - ett otäckt och för sjöfartsnäringen hotandeperspekfiv! Vårt - - alternafiv har vi format fillsammans med deandra icke-socialistiska parfierna. Jag vill här kort redovisa de lösningar somvi från sida föreslår för aff rädda den svenska sjöfartsnäringenfrån en krissituation: Slopa skatten försjömän för inkomst ombord på fartyg i fjärrtrafik! Arbetsgivaren får dåmotsvarande lägre kostnader, medan de ombordan-ställda får samma nettolöner somfidigare. De socialaavgifterna på de ombordanställdas löner nedsättes kraftigt. Den sociala trygghetenskall naturligtvis inte äventyras på något sätt. Facket och arbetsgivarna ärredan överens om aft lösa det hela med försäkringar i stället, så densituafionen behöver inte vara något som helst problem. Ändra reglernaför utnyttjande av investeringsfonderna så att dessa fonder kan utnyttjas förinvesteringar även i begagnade fartyg, inte som enbart i nybyggda fartyg. Inrätta ettinternationellt fartygsregister för att möjliggöra för redarna atl opereravissa svenskägda fartyg på internationella koslnadsvillkör. Ett sådantinternafionellt register finns redan i . En socialdemokratisk regering harinfört det. Def är på gång i under ledning av en borgerUg regering ochdet finns redan i de flesta andra sjöfartsnafioner. Gör insatserför aft förbättra situationen i de s. k. partsrederierna. Vid första påseendekan det verka vara egalt att göra skillnad mellan skattebefrielse och ensänkning av avgifter å ena sidan och ett Prot.1987/88:130 . . statsbidrag å andra sidan.Men denna åtskillnad måste ses i förhållande fill det faktum att vårsjömansskatt och våra sociala avgifter för sjöfolk är bland de högsta i helavärlden. Inte minst bör vi lägga märke till att majoriteten av världens sjöfolkär befriad från skatter och avgifter. Mot denna bakgrund blir skillnaden stor.Det är ytterst viktigt aff konstatera detta med hänsyn fill att en svensksjöfartspolifik måste godtas av andra sjöfartsnationer. Vår sjöfartsnäring kaninfe leva i sin egen värld. Om den av regeringen i proposition nu föreslagnasubvenfionspolifiken blir verklighet, kan vi infe utesluta kraftiga reakfionereller, som en yttersta åtgärd, rena sankfioner frän EG, som vi nu försökernärma oss på bred front inom andra ämnesområden som har att göra mednäringspolitik. För oss i folkparfiet är det oförklarligt att, regeringen påett så utmanande sätt väljer en ren subvenfionspolifik, en polifik som bärtecken på alla de korta perspekfivens negativa följdverkningar. Jag skall avslutningsvis helt kort redovisa innehållet i dereservationer som vi har lagt.fram från folkparfirepresentanternas sida. Reservafion1 handlar om sociala avgifter. Vi anser aff regeringen bör återkomma tillriksdagen med förslag om en sådan sänkning av de lagstadgade socialaavgifterna för ombordanställda i fjärrfart aft rederiernas kostnader för dessaavgifter kraffigt reduceras. Förslaget bör föreläggas i så god fidatt nya regler kan träda i kraft . Reservation2 gäller ett svenskt internationellt fartygsregister. Vi anser att regeringenskyndsamt bör låta utreda förutsäftningarria för inrättandet av ettinternationellt fartygsregister i . Vi pekar på och somförebilder, vilka bör ge en god vägledning i def fortsatta arbetet för ettsådant register. Vi anser att regeringen bör förbereda förslag, som kanföreläggas 1988/. Reservation4 rör sjöfartspolitiska åtgärder i syfte att minska rederiernaskapitalkostnader. En förutsättning för att en svensk handelsflotta av rimUgomfattning skall kunna bibehållas är aff investeringar i fartyg underlättas ochsfimuleras. Så gör man i andra sjöfartsnationer. Sådana åtgärder utgör ocksåett nödvändigt inslag i en långsiktig sjöfartspoUtik. De allmänna investeringsfondernafår enligt gällande regler endast tas i anspråk för nya fartyg. Här vill vi haen förändring. Reservation9 gäller en fråga som vi tidigare motionerat och reserverat oss för, nämligenupphävande av flägglagen. Vi förordar all regeringen förelägger riksdagenförslag om upphävande av flagglagen med verkan från . Meddet anförda, herr talman, yrkar jag bifall till samtliga de reservationer somundertecknats av folkparlirepresenlanterna. 50 (): Jag börjarmed atf yrka bifall till reservationerna 2, 4 och 5. Detär tyvärr alltför få människor som är intresserade av sjöfart. Ämnet förekommerinfe ofta i tidningarna och för övrigt infe heller ofta i den polifiskadebatten. Näringen har förlorat drygt 12 000anställda. Def är lika mycket som hälften av Volvos anställda påpersonbilssidan i . Qm detta hade skett, dvs. friställthalva sin personal på personbilssidan i , hade det blivit storarubriker. Men i den här frågan är debatten lika avslagen som kallt kaffe. Vad som är värre är att till dem som är ointresserade avsjöfartsnäringen hör kommunikafionsministern, finans- och industriministern ochen stor del av den svenska industrin. Regeringen har i vår framlagt entrafikpolitisk proposition på 400 sidor. Sjöfarten av på 14 av dessa.Det betyder att den transporfgren som fraktar av exporfgodset fill andraländer får av kommunikationsministerns tankar. Defta kan infe heltförbättras genom särskilda propositionerom sjöfarten, eftersom sjöfart bordevara en irilegrerad del i svensk transportpolitik, infe någonting som marihänger på i efterhand. har vi alltså fått proposition nr 129, och i sitt betänkandenr 27 tar trafikutskoltet ställning till förslaget. Majoriteten, dvs.socialdemokraterna, vpk och , säger ja till regeringens förslag om ettkontantstöd fiU anställda på båtar i fjärrtrafik. Naturligtvis finns detnackdelar med förslaget. Slödel blir beroende av årliga politiska beslut och avregeringens tillfälliga ekonomiska bedömanden. Det har därför inte denlångsikfiga stabilitet man hade önskat sig. I senaste nummer skriver redaktörenbl.a. : "EG har redan infört lagstiftning,'som kan leda till aft vårregerings val atf låta ett sjöfarfsstöd utgå i form av kontanfbidrag i ställetför anpassning genom reducering av sociala avgifter och borttagande avsjömansskatt får överges om svenska fartyg fortsättningsvis skall anlöpaEG-hamnar." Ja, det är möjligt. Ändå kan inte ta ansvar för aft säga nej, när den hårt pressade kustsjöfarten får hjälp. ochfolkpartiet säger till den drunknande: Jag vill gärna hjälpa dig, men du fårvänta fills det kan ske på mina speciella villkor; Får jag fråga Per Stenmarckoch : Räknar ni kallt med att förslaget skall gå igenom utan erhjälp, för aff ni sedan skall kunna tala om att ni ville ha ett bättre utformatstöd? Vill ni atl förslaget skall falla här i kammaren ? Är ni beredda attåka ut lill , , och Roslagen och säga lill mänriiskorna däratl de inle får något stöd nu men alt ni, när ni kommer i majoritet, skallutforma ett bättre förslag? I Tegnérsvikingabalk står def: När delstormar med makt, hissa seglen i topp; det är lustigt på stormande hav: låt detgå, låt def gå: den som stryker är feg, förrn du stryker, gå hellre i kvav. Är del inle precis så ni haridlar i del här fallet: Förrnni stryker, går ni hellre i kvav? Vi i vill absolut rädda svensk kustsjöfarl ochrädda den . behöver så väl de 200 fartyg i kustsjöfarl som finnskvar. Vi behöver så väl de ca 4 000 personer som jobbar inom närsjöfarten, ochinte minst behövs i ofärdstider dé skeppare som kan sina farvatten och sinaleder inomskärs. Den svenska närsjöfarten är helt nödvändig för vårberedskap och den arbetar i svår konkurrens med fartyg från bl. a.Västtyskland, , , och bekvämlighetsflaggade fartyg. Ådenna sjöfarts vägnar får jag tacka för del förslag som regeringen nu lagt framoch förutsätter, då att ävenen socialdemokratisk regering låter defta stöd fortsätta och att de utiovadeskaftelättnaderna kommer . Vikan dock inte slå oss till ro med detta vad gäller närsjöfarfen. Av olika skälkanske stödet behöver utformas annorlunda, ökas i värde, och kanske behöverregler göras om. Därför viU jag här understryka vikfen av atf denregering som kommer att sitta efter årets val noga följer utvecklingen och tartag i den om den går snett. Det är regeringens skyldighet att ingripa innanbranschens folk drivs till förtvivlan, innan båtarna lämnar svensk flagg ochfaktiskt innan trafikutskottet behöver säga ifrån på skärpen. Mendet finns en bit till, och det är bristen på kapital. Närsjöfarfens företagsstrukturdomineras helt av partrederier samt några få medelstora rederier ellerrederigrupper baserade på partrederier. Därför måste regler ombegränsning av rätten att göra avdrag för underskott i partrederi bliföremål för en översyn. Att försämra den möjligheten 1973 fog bara en dag.Varför skall det ta åratal att förbättra den igen, när det nu visar sig aft denbehövs och när värdet av underskotfsavdrag har minskat så kraffigt att missbrukinte längre kan förekomma? Def är en fråga som jag vill ställa tiU BirgerRosqvist. Såvar def då den mera långväga sjöfarten. Från atf ha varit en ledandesjöfartsnation av världshandelsfloffan har nu avdensamma. Många svenska rederier har lagt ner eller kraffigtinskränkt sin verksamhet under svensk flagg. Salénrederiernahar försatts i konkurs, och samfliga rederiets fartyg för numera utländskflagg. haravvecklat väsentliga delar av sin linjetrafik. är huvudsakligen en avskrivningspost för ASEA och äger endastett mindre fartyg under svensk flagg. Dalen& Frafernitas har sålt samtliga fartyg till utlandet och upphört somsvenskt rederi. StenaAB har för att bemöta protektionismen inom offshoreindustrin flaggat utsamtliga sina offshorefartyg. ConsafeAB har försatts i konkurs och rederiets bostads- och dykeriplatt-formar ärunder försäljning. RederiAB Transatlantic lägger ner sin Sydafrikatrafik och säljer . Samfligastörre tankfartyg har försvunnit från svensk flagg. De sista kylfarfygen undersvensk flagg såldes fill . Problemetför den svenska sjöfartsnäringen, liksom för de övriga västerländskasjöfartsnafionerna, är att konkurrensen i förhållande fill andra länder hårdnatväsenfligt. Arbetskraftsexporten från , , m. fl.stater har ökat kraffigt tiU framför allt den bekvämUghets-flaggadefartygsflottan. Det stora utbudet av sjömän från dessa länder har starktbidragit till att bl. a. svenska fartyg hamnat i en hopplös konkurrenssituation.Ett svenskt fartyg har högre besättningskostnader än ett fartygunder bekvämlighetsflagg. Denna kostnadsnackdel är alltför stor för aff kunnauppvägas av högre produktivitet och effektivitet. Detfinns således förklaringar till att den svenska handelsflottan fortsätter attminska. De svenska redarna har i ökad utsträckning engagerat sig i ägandeoch drift av fartyg under ufländsk flagg. Den svenskägda uflandsflag-gadeflottan är lonnagemässigt uppskattningsvis dubbelt så stor som densvenskflaggade. Så redovisar t. ex. en utlandsflaggad fartygsflottasom tonnagemässigt är större än samtliga svenskregistrerade fartyg tillsammans. BehöverSverige då något eget tonnage eller rättare uttryckt något tonnage under svenskflagg? Kommunikafionsministern tycker tydUgen inte det. Han skriver itrafikpolitiska propositionen: "Jag kan för egen del konstatera att ensådan lösning" - dvs. ett internafionellt register- "kan sänkakostnaderna fill en internationellt konkurrenskraftig nivå. För tank- ochbulksjöfarten är en sådan kostnadsnivå närmast avgörande för lönsam verksamhet.Jag är emellertid inte beredd atf förorda en internationell registerlösning försvenskt vidkommande." Punkt och slut. Likakortfattad är utskotfsmajoriteten när den avstyrker förslaget om ett öppetregister. Det märkvärdiga är, tycker jag, att varken kommunikationsministerneller socialdemokraterna i utskottet har något enda förslag om hur vi på någotsätt skall få behålla resterna av vår oceangående sjöfart. Därför kommer jagfillbaka fill frågan: Behöver vi den? Enligt vår uppfattning gör vi det,framför allt av tre skäl. Svenskaexportkostnader kommer att öka betydligt den dag vi inte längre har någon egensjöfart att konkurrera med och den dag vi inte har någon internafionell sjöfartsom går till svensk hamn. Därför är det beklagligt att svensk indusfri verkarså ointresserad av sjöfartsnäringen. Ensvensk handelsflotta av någorlunda storlek är av betydelse för att Göteborgskall kunna bevaras och utvecklas som cenfralhamn. Om och när all svenskoceangående last måste gå med tåg eller bil fill och från ellerRotterdam, då får vi ännu våldsammare miljö- och energiförsföring ochbelastning på våra vägar. Omall svensk sjöfart försvinner får vi i stället ett negativt sjöfartsnetto på ca3 miljarder kronor. Sjöfartenhar också fortfarande stor betydelse för sysselsättning och välfärd på mångaorter. Näringen sysselsätter 15 000 personer direkt och därutöver Uka många ikringbranscher. Totalförsvaretkommer som en konsekvens av försvarsbeslut om reduceradfredskrigslagring att i högre grad än tidigare vara beroende av en välfungerande utrikeshandel. Ettgrundläggande motiv för att behålla en svensk handelsflotta är nödvändighetenav att har en egen transportkapacitet i en kris- eller krigssituation.Det är då tillgängligheten sätts på prov. Om och när stora delar av sjöfartenbehövs för militära ändamål som lager skall byggas upp för att klaraen avspärrning, sfäUer nationerna krav på att få disponera de fartyg som bärderas flagg. Om få fartyg eller ett ofillräckligt antal fartyg bär svenskflagg, innebär detta en katastrof i försörjningshänseende. Iett läge där den svenska handelsflottan minskat kraftigt torde samhälletssårbarhet ha ökat väsentUgt vad gäller sjötransporter. Att med en kraffigtdecimerad handelsflotta planera för ett antagande om ökad import i ettavspärrningsläge är inte realistiskt. prot.1987/88:130 I partimofion tar vi uppsjöfartens roll ur fofalförsvarssynpunkl. 31 maj1988 undrar jag: Anser nisocialdemokrater atl vi behöver en svenskflaggad ---------------- 71 oceangående handelsflofta? Om svaret är ja, hur villni då gä fill väga? VissaSjöfartspoUtiska register som Per Stenmarck ochHugo beskrivit vill ni inte I och för sig skulle jag kunnaförstå atl socialdemokraterna säger nej om de kom med något annat konstruktivtförslag. har lagt fram ett förslag om ettoffshoreregister med visst specifikt innehåll. Del verkar intressant. Jag skullegärna, om def hade varit tekniskt möjligt, ha lagt fill reservafion 2 attregeringen också innefattar det förslaget i en skyndsam utredning. är öppen för alla posifiva förslag för atl Sverigeskall behålla och få hem fartyg under svensk flagg. Reglerna för investeringsfonder och tillämpningarna avdessa är sådana att varken rederier eller andra företag kan dra fördel av dessaför investeringar i fartyg. Detta gäller såväl nya som begagnade fartyg. Vad gäller nya fartyg är tiden mellan investeringsbeslutetoch fartygsleveransen ofta aUtför lång för att rymmas inom den tidsram somnormall anslås för frisläppande ay fondmedel. Dessutom är nybeställningar oftaspecialfartyg med lång projekteringstid, och beställningstidpunkten kan infeanpassas till frisläppsperioden. Det är emellertid inte allfid nödvändigt för ett rederiatt beställa ett helt nytt fartyg.