prot · GB0995 · 1987-12-31 00:00:00 — Däremot blir detta till en förödande principiell kritikmot det förslag till vårdnadsersättning som de borgerliga har enats om attlägga fram. Det ger en för låg ersättning. Det förhållandet att det inte ärinkomstrelaterat innebär att det finns mycket starka incitament för att detblir kvinnan i familjen som får ersättningen. Slutligen finns det ingenflexibilitet, på det sätt som föräldraförsäkringen har. Kritiken i övrigt mot vårdnadsbidraget tycker jagsammanfattas på ett utmärkt sätt i utskottets betänkande - tröskeleffekternahar vi pekat på i debatten, liksom att det finns ett ökat byråkratiskt krångeloch att det blir en rundgång. Det är några påpekanden jag vill göra beträffande detborgeriiga sättet att argumentera för vårdnadsbidraget och kringvårdnadsbidraget som sådant. När jag jäser reservation 1 till betänkandet 12finner jag återigen denna vilseledande formulering om att föräldraavgifternaskall höjas med . Det leder alldeles fel! Om detverkligen gällde heltidsbarn, så skulle man på det sättet gå miste om avsevärdadelar av de pengar som man nu på den borgerliga sidan menaratt man får in.Omkring en tredjedel av barnen i daghem och familjedaghem är nämligendeltidsbarn, och det förespeglas ju att det skulle tas ut en lägre avgift fördem. Det här är mycket viktigt. Om man tänker sig en lägreavgiftshöjning för deltidsbarn, måste ju konsekvensen bli antingen att mantappar inkomster till barnomsorgen eller också att heltidsbarnen får betalabetydligt mer än de . som man nu talar om. Det här är den ena sakennär det gäller kritiken mot de . Så till den andra saken. Om man tar det totala antaletbarn på daghem och i familjedaghem och multiplicerar den siffran med 12 000,blir det inte 4,3 miljarder. Om man är generös och räknar med en ordentligutbyggnad av daghems- och familjedaghemsplatserna ochmultiplicerar den siffran med 12 000, blir det inte heller då 4,3 miljarder.Det blir, såvitt vi kan räkna ut, ungefär 4 miljarder. Det fattas alltså fortfarandepengar. Man får bestämma sig. Antingen skall 4,3 miljarder tas in - dvs. densumma som man sänker statsbidraget med - eller också får man in mindre pengarmed de här . Som sagt: Ge besked om huruvida de 12 000 kronornagäller heltidsbarn eller alla barn på dagis och i familjedaghem! Det påstås att det nuvarande statsbidraget är orättvist iegentligen flera olika avseenden. Jag hinner inte behandla alla här, men enorättvisa är det lätt att belägga. Det är den orättvisa som bl. a. UllaTilländer tar upp. Att kommunerna får olika del av det här statsbidraget berortill allra största delen på att kommunerna har en mycket olika utbyggnad,mycket olika volym när det gäller barnomsorgen. Detta innebär ju ett beskedtill föräldrarna. nämligenatt det är detta som är skälet till att en viss kommun har så pass mycketmindre volym än andra kommuner. Att statsbidraget skulle missgynna vissa småbarnsfamiljerär också ett intressant påstående. Först och främst är ju avsikten att allabarn skall få möjlighet till del i förskolan och ätt alla föräldrar som såönskar skall få möjlighet till tillsyn. Det skall alltså gälla alla föräldrar,även hemarbetande. Men när det gäller de hemarbetande som frivilligt avstårfrån att utnyttja deltidsgrupper eller särskilt avsedda öppna förskolor villjag framhålla att man knappast kan känna någon direkt skyldighet att premieradem. De har möjlighet att utnyttja den service som samhället genom riksdagsbeslutetvill ge, så när som på den kö som finns och söm också är viktig. Om vi räknar bort de barn vilkas föräldrar är lediga medstöd av föräldraförsäkringen, finner vi att ungefär att av allaförskolebarn deltar i någon form av barnomsorgsverksamhet. De är alltsåbetydligt fler än vad som påstås i den borgerliga motionen. Enligt minuppfattning är det framför allt som har bytt fot i den här frågan.Man har offrat mycket av sina gamla ideal, bl. a. när det gällerjämställdheten, för att få en enighet till stånd här. kritiseradefolkpartiet hårt de beskattade vårdnadsbidrag som framför allt ladefram förslag om, med tanke på de marginaleffekter som uppstår. harfolkpartiet ställt upp på ett sådant förslag. har tidigare intevarit med när velat finansiera vårdnadsbidrag genom att sänkastatsbidraget till barnomsorgen. Men ställer upp på det också. Sammanfattningsvis vill jag säga att det ärmin alldeles bestämda uppfattning att dét här förslaget till vårdnadsbidrag ären kompromiss, som pressats fram under hårt tryck och som vad gäller bådeutformning och finansiering uppvisar mycket påtagliga brister. Förslaget fårsådana konsekvenser att jag inte tror att småbarnsfamiljerna har särskilt storglädje av det. Detärorättvistochdet motverkar jämställdheten. Det innebär medandra ord ett väsentligt steg tillbaka i familjepolitiken. Ekonomiskt stöd ttll barnfamiljer, m. m. 43DANIEL TARSCHYS (fp) repUk: Stödet till barnfamiljerna består av tvådelar: barnbidragen som utgår lika för alla och föräldraförsäkringen som utgårenligt inkomstbortfallsprincipen. Ingen har i den här debatten bestritt attdet bör vara så även . Men när vi nu bygger ut stödet tillsmåbarnsfamiljerna är frågan vilken sida vi skall bygga ut. Skall vi utökastödet enligt inkomstbortfallsprincipen , som socialdemkraterria vill, ellerskall vi öka den del av stödet som utgår lika för alla, alltså den del avstödet som är mera jämlik och som vi på den borgerliga sidan vill utöka? Inte heller kunde ge ett svar på frågannär föräldraförsäkringen kommer att förlängas och hur detta skall betalas. Detär den fråga som liksom har svävat över hela den här debatten och som gång pågång har ställts till de socialdemokratiska debattörerna. I slutskedet avdebatten kan vi alltså konstatera att vi inte får något besked på den punkten,att vi inte har två jämbördiga alternativ. I stället har vi ett klart utmejslatförslag från de borgerliga partierna och konturerna till ett förslag frånsocialdemokraterna. När vi gårut i vaidebatten och diskuterar finansieringen och dess effekter Prot.1987/88:95 kan vi inte föra någon diskussion om socialdemokraternasförslag, eftersom vi inte vet ett dyft om hur detförslaget skall finansieras. Ekonomiskt stöd tid barnfamiljer, m. m. förslagettillför småbarnsföräldrarna och ökar därigenomförutsättningarna för en utbyggnad av barnomsorgen och för valfrihet ochflexibilitet. Det ger också föräldrarna större möjligheter att själva välja hurmycket de skall arbeta, vilken form av barnomsorg de önskar och hur de i övrigtvill planera sina liv. Det är den stora poängen rned det borgerliga förslaget. erinrade om 1985 års beslut, där det slogsfast att alla barn vars vårdnadshavare förvärvsarbetar eller studerar får rätttill plats i daghem eller familjedaghem som behov av omsorgföreligger. gladde sig åt kammarrättens beslut attunderkänna den s. k. Linköpingsmodellen - dvs. att dagbarnvårdare inte skall harätt att skriva in sina barn i den kommunala barnomsorgen. Men har juuttalat att alla barn vars föräldrar förvärvsarbetar skall ha den rätten. Jagställer följande fråga till : Anser attkommunala dagmammor inte förvärvsarbetar - varför vill statsrådet annarsförmena just de föräldrarna rätten att få sina barn inskrivna i den kommunalabarnomsorgen? 44 INGA (vpk) replik: Jag skall försöka pressa fram ett svar på denfråga som mest intresserar mig, och förmodligen också många barnfamiljer: löftet om en plats inom barnomsorgen 1991 till alla som så önskar kunnainfrias? medgav att kön är besvärande. Att 90 000 förskolebarn,enligt LO:s beräkningar, kommer att sakna en plats - det gäller alltsåinte både förskolebarn och fritidshemsbarn, som sade. utan baraförskolebarn - måste vara ett besvärande faktum. säger : Vi skall inte svika dem som står i kö. Men då yill jag veta hurdetta skall gå till. Varken öppen förskola i form av parklek, visserligeninomhus och med någon personal - det är dock inte alls säkert att det finnsutbildad personal -eller deltidsförskolan täcker behovet,när det gäller en heltäckandebarnomsorg. Vad föräldrar efterfrågar, och det sade också, ärdaghem och fritidshem. Hur skall man täcka behovet av 90 000.platser fram till1991'.' Och varför bygger man inte ut i snabbare takt ?Utredning efter utredning visar ju att barnomsorgen är lönsam; Alla vinner påatt denna byggs ut. Det finns inga ekonomiska hinder när det gäller att byggaut förskolor och fritidshem. Varje förskollärare medverkar.i stället tilldubbel lön i produktionsvärde. Varje förskollärare spm en kommun anställermedverkar ju till att två andra kvinnor kan börja förvärvsarbeta. Det här ärvisserligen inga nyheter, men det framgår ay en ny utredning som SFL harpresenterat. Alla tjänar således på en utbyggnad. Kornmuner, landsting, kvinnoroch barn får en bra barnomsorg, pm man ordnar det hela på ett bra sätt. Frågan är: När utredning efter utredning visar att kvinnorvill ha en bra utbyggd barnomsorg, att den är lönsam, att den behövs för jämställdheten osv., vad är det då som gör att1988 fortfarande av barnen har plats i daghemoch i fritidshem? 45GÖTE () replik: Prot! Ekonorniskt stöd till barnfamiljer, m. Jag konstaterar att statsrådet gav ännumindre besked än utskottets socialdemokratiske talesman om defrågor som vi tidigare ställde. Skall jag ta det till intäkt för atttveksariiheten när det gäller framtida familjepolitik är ännu större idepartementet än i den socialdemokratiska gruppen i ? Jag blev skrämd av ett uttalande som statsrådet gjorde ifråga öm familjer som har en annan uppfattning om hur deras barn skallomhändertas än vad den socialdemokratiska regeringen har. Han sade ungefär såhär; Den som frivilligt avstår från de tjänster samhället erbjuder har vi ingenskyldighet att premiera. Det var ett klart besked, och jag är tacksam för det. passar det mycket bra för de 250 dagmammorna i . Där ärsituationen följande; Låt oss säga att det finns två familjer som heter Nilssonoch som bor på . Familjen bor på Östgötagatan 1och familjen på . Båda familjerna är dagbarnvårdare,och båda har två barn. Förutsättningen för att de enligt socialdernokratiskmodell skall få stöd för sin barnomsorg är att barn på Östgötagatan 1går över till familj på och vice versa. Om de integör det får de inget statsbidrag. Är det inte, herr statsråd, politisk galenskap attbehandla familjer på detta sätt? Det kommer faktiskt att bli så att den storabarnbytardagen bryter ut i när den socialdemokratiska regeringensdirektiv vinner laga kraft också i högre instans. Är inte statsrådet beredd attändra på sådana här tokigheter? Det samlade bidraget till barnomsorgen ökar med fleramiljarder med det borgerliga förslaget om vårdnadsersättning. Hur kan man då,, med bevarad intellektuell hederlighet stå i kammarenstalarstol och säga att statsbidraget till barnomsorgen minskar? Det är tvärtomså att det ökar med flera miljarder. Men pengarria går i större utsträckningtill föräldrarna än till kommunalpolitikerna, och det är detta som är stötandeför den socialdemokratiska regeringen. Jag konstaterar än en gång ätt det inte är hänsyn tillbarnen som styr socialdemokratisk politik i första hand utan hänsyn till densocialistiska ideologin. 46 () replik: beklagade attvårdnadsbidraget präglar debatten. Men det är inte så konstigt när det intefinns något regeringsförslag på familjepolitikens område att diskutera. sade att ingen har tagit upp barnens rätt.Mendet är ju det som debatten handlar om. Vårdnadsbidraget gerutrymme för mer tid för barn och föräldrar, och det under barnets helaförskoletid. Det gäller också förskolans utbyggnad, och den underlättasav ett vårdnadsbidrag som ger föräldrar möjlighet att satsa på alternativ ibarnomsorgen, på föräldrakooperativ, föreningsdriven barnomsorg eller andraprivata alternativ. BengtLindqvist sade vidare att den orättvisa fördelningen mellan kommu- - Ekonomiskt stöd till barnfamiljer, m. m. nerna beror på att kommunernas utbyggnad av barnomsorgenvarierar. Skillnaden mellan det socialdemokratiska förslaget och de borgerligapartiernas gemensamma förslag är att det i vårt förslag inte bara är denbarnomsorg som bedrivs i regi som räknas utan också den barnomsorg sombedrivs i alternativ eller i hemmet. Sedan sade att vårt förslag omvårdnadsbidrag missgynnar kvinnor. Men vad vi kräver är den plats i samhälletsoch människolivets mitt som föräldraskapet innebär. Det är ett radikalt kravsom gynnar både kvinnor och män men framför allt barnen, och därmed gynnar detockså samhället som helhet. Det är ett i hög grad demokratiskt krav, därför atti rollen som förälder avancerar man aldrig till något mer än just förälder- mendet är stort nog. Det är just bristen på föräldrakontakt som har förorsakatatt många ungdomar vållar problem i skolan och i andra sociala sammanhang elleratt de känner ensamhet och rotlöshet. Förslaget om ett vårdnadsbidrag är enkonkretisering av detta ovedersägliga faktum att man som förälder äroersättlig. Att den rollen får spelas väl och får sin tid är viktigt för allaparters välbefinnande. Vad har då ni socialdemokrater och regeringen att erbjuda?Den frågan har ställts . Jo, ni står tomhänta. Ni har intelagt fram något förslag, och vi vet inte heller om det blir något. Denbarnomsorg som finns består av så dyra system att det är ekonomiskt svårtatt bygga ut dem, och därtill är de mycket ojämlika. Föräldraskapet är någotsom man får utöva på sin fritid och på den snålt utmätta tid som återstår efterheltidsarbete och långa restider. Vi vill med vårt förslag bota den skadan. 47 () replik: Statsrådet sade att efterfrågaralternativen. Men det beror på hur frågorna ställs och hur alternativenbeskrivs. Det beror också på om det finns alternativ att välja mellan. Undersocialdemokratisk tid har inte alternativen uppmuntrats. Statsrådet visade också hur dyrt det blir att uppfyllariksdagsbeslutet om förskola för alla barn. Jag frågar då hur ni skall klara avdet. Jag vill återigen peka på det som har skett i underden borgerliga tiden, där man genom stimulans av alternativ, som enskildadagis, har skapat inte mindre än 700 nya platser och snart ytterligare 500. Detär kommunala platser men i stor utsträckning också enskilda platser. Det hadevarit ännu fler om inte regeringen med sina regler och bestämmelser hadestoppat dem. Jag vill fråga hur statsrådet serpå alternativa daghem och alternativ verksamhet. Personaldrivna daghem torde,om de får komma till stånd, vara den typ av verksamhet som har en stor förmågaatt bli ett verkligt bra alternativ , och den skulle inte minst gemöjlighet för alla de kvinnor som arbetar i barnomsorgen att driva verksamhetefter sitt kunnande, sina erfarenheter och idéer. De borgerliga debattörerna begär besked frånoss socialdemokrater. Ett besked är nej till det borgerliga vårdnadsbidraget,därför att det riktarett hårt slag mot barnomsorgen. Jag har just gett det beskedet att visocialdemokrater vill stå fast vid en utbyggnad av barnomsorgen i enlighet meddet beslut som fattade . Det innebär en rullandereformering, som ställer krav på somdelas lika mellan stat och kommun. Det var det ena beskedet. Det andra gäller den fortsattautbyggnaden av föräldraförsäkringen. Ett sådant besked kommer från osssocialdemokrater, och det skall bli ett konkret besked. Ni kan också räkna medatt vi skall kunna använda oss av det som en tillgång i valdebatten - så varinte orolig för det, . Vad gäller uppläggningen av kommunernas planering för atttillgodose de behov av barnomsorg som föräldrarna ger uttryck för har viuppdragit till att göra en mycket omfattandeefterfrägeundersökning. Den är ungefär hundra gånger större än deundersökningar som görs av IMU och SIFU i olika frågor. Man frågar 100 000barns föräldrar om vilket vård- och omsorgsbehov de har. Grundtanken är att kommun och stat skall planera efter detomsorgsbehov som föräldrarna ger uttryck för. Kan man komma så mycket längre ivalfrihet? Det är föräldrarnas efterfrågan som styr kommunernas planering pågrundval av en rullande efterfrägeundersökning. De siffror som åberopar och som LO har nämnt isin undersökning kommer ursprungligen från . Det finns naturligtvisolika sätt att mäta behovet av barnomsorg. SCB:s undersökning, som jag nyssbeskrev, är en direkt efterfrägeundersökning avseende det omedelbara behovet avbarnomsorgsplats, medan LO och bygger sina analyser påförvärvsfrekvens. De försöker från sådana allmänna utgångspunkter komma framtill behovet av platser. Det är en mera teoretisk behovsanalys än enefterfrägeundersökning, och då hamnar man på litet olika siffror. Efterfrågan har minskat i takt med kommunernas utbyggnad.Kommunerna bygger ut mellan 15 000 och 20 000 platser om året.Vi räknar med att man klarar uppgiften , om de håller den takten.Detta bygger vi på de prognoser för födelsetal, förvärvsfrekvens, tillgång tillarbete och balans mellan arbete och arbetskraft som går att göra . Inomparentes sagt blir det mycket intressant att få resultat. Det har juhänt en del både när det gäller födelsetalen och förvärvsfrekvensen blandkvinnor. Detta är grunden för vår planering. Vi utgår från att allaföräldrar som efterfrågar service i enlighet med det beslut som riksdagenfattat också skall ha möjlighet att få det. Det var det jag menade, GöteJonsson, när jag åberopade de hemarbetande föräldrarna. Också de har rätt tilloch skall kunna erbjudas barnomsorg. De drabbas alltså inte av någon orättvisa.Jag vill påminna om att de i motsats till de förvärvsarbetande inte betalarnågra avgifter för den barnomsorg som är öppen för dem. När det gäller de orättvisor i övrigt i statsbidraget somUlla Tilländer åberopar upprepar jag att den främsta orsaken till de mycketstora skillnader som förekommer i statsbidragen till kommunerna är dels dentotala volymen av, dels sammansättningen av den utbyggnad som har skett. Ekonomiskt stöd barnfamiljer, m. tn. Ekonomiskt stöd tUl barnfamiljer, m. m. Vad gäller deltidsgrupper var detförst i och med att förskola för alla barn infördes som det blev aktuellt medstatsbidrag. Propositionen härom gick ni moderater emot. Någon diskussion harvi egentligen aldrig haft mellan oss riär det gäller alternativa deltidsgrupperoch deras eventuella samhällsstöd. Jag håller med om att en betydande svårigheti det sammanhanget är avgränsningsproblemet. Det innebär att det är svårt attfastställa kostnadskonsekvenserna av att gå in på detta nya område. Jag vill beträffande säga att det finns engrundläggande skillnad i ställning i förhållande tillfrikyrkornas, och det är den som gör att med den utformning somstatsbidragsbestämmelserna nu har inte kan få bidrag direkt; Däremot kansvenska kyrkans medlemmar få bidrag genom att utnyttja de möjligheter tillalternativ barnomsorg som finns, framför allt i form av föräldrakooperativ. Frågan om att öppna dessa möjligheter också för har en mycket stor räckvidd, och det är därför som den hamnar idiskussionen om förhållandet stat kyrka och om kyrkans beskattningsrätt. Denhar principiell betydelse för mycket mer än enbart barnomsorgen. Flera talare har varit inne på frågan om dagbarnvårdaresbarn. Det är inte enbart jag som är negativt inställd i den frågan. Riksdagenoch även dess konstitutionsutskott har behandlat denna fråga, ochman har gång på gång konstaterat att det finns stöd i tre lagar för att uttryckastor tveksamhet mot den diskuterade lösningen. Det gäller kommunallagensbestämmelser om kommunernas kompetens, föreskrifter omföräldrarnas ansvar för barnens försörjning och utformningen avsocialtjänstlagen på denna punkt. Kammarrätten har för sin del givit uttryckför att en sådan lösning inte ligger inom kommunens kompetens. Därtill kommersakfrågan som sådan. Är det så orimligt att fråga sig: Varför skulle just dessafamiljer få ersättning för att de vårdar sina egna barn? Om vi skall varariktigt ärliga måste vi beskriva det som sker i på följande sätt.Först har mamman barnet hemma. Sedan sätter man upp barnet i barnomsorgskön.När barnet har stått i kön tar man bildligt talat hem barnet igen, ochdå får mamman ersättning för den tillsyn som hon ger sitt eget barn. Det fårjust den mamman, men inte andra mammor eller föräldrar. Jag tycker att frågan varför just dagbarnvårdarna skullefå ersättning för sina barn är den mest väsentliga, frånsett alla formaliteter.Jag har svårt att förstå varför ni pläderar för den lösning som det här talasom. Det vore snarare mera rakryggat att införa en vårdnadsersättning av detslag som ni talar för. När det gäller de 490 barnen i borde både kommunensrepresentanter och dagbarnvårdarna själva ha förstått att de rättsutslag somredan fanns när man införde det aktuella systemet medförde en betydande riskför att man skulle få avslag när det gäller formen för ersättningen. 49DANIEL TARSCHYS (fp) replik: Vi har här i beslutat att alla barnvars vårdnadshavare förvärvsarbetar eller studerar skall ha rätt till plats ikommunal barnomsorg. Det var mot den bakgrunden jag ställde frågan varför justdessa Ekonomiskt stöd tiU barnfamiljer, m. m. föräldrarinte skulle ha rätt till plats i barnomsorg. Jag måste säga Prot.1987/88:95 att jag fortfarande inte förstår svaret på den frågan. Antingenmåste anse att dagbarnvårdarna inteförvärvsarbetar eller måste han av andra obegripliga skäl anse att rnan skalldiskriminera just denna grupp. Det är visserligen så att man kan komma förbi dettaproblem, om man inför det vårdnadsbidrag som de borgerliga partierna föreslår.Då kommer vi in i ett annat system, och jag håller med om att detkanske är den bättre lösningen. Men i det system som vi nu har byggtupp och där enligt beslut alla barn till föräldrar somförvärvsarbetar skall ha rätt till barnomsorgsplats är det oerhört konstigt attregeringen slår vakt om diskriminering av vissa barn vars föräldrarförvärvsarbetar. BengtLindqvist sade att man gör en efterfrägeundersökning ' genom SCB.Man skickar ut mängder av enkäter till ett stort antal föräldrar. Sedan ger mankommunerna vägledning för utbyggnaden av barnomsorgen på grundval av deresultat som rnan får fram. ställde frågan: Kan man komma såmycket längre i valfrihet? Mitt svar på den frågan är: Ja, det är just vad mankan. Man kan komma längre i valfrihet om man ger föräldrarna själva rätten altvara med om att bestämma, en rätt att påverka sin barnomsorg, en rätt att väljai ett stort utbud av många olika former av barnomsorg, att bestämma vilkenavvägning man vill göra mellan arbetstid och barnpassning i olika former. Detärjust där skiljelinjen går mellan socialdemokratin och de borgeriiga partierna.Socialdemokratin tror att valfrihet uppstår genom statistik och kommunalplanering. Vi menar att valfriheten uppstår genom ätt föräldrarna själva fårmera resurser och större möjligheter att bestämma över sin tid, sitt liv, siriabarns framtid, att träffa viktiga val för sina egna familjer. Jag tror att vi från den här debatten kan bära med oss ibagaget att detta är den stora skiljelinjen. Vågar vi ge familjerna merinflytande? Vi svarar obetvingat ja på den frågan. Vi vill ge föräldrarna meratt säga till om, ni vill det inte. Vi har också fått ett annat besked . Vi har ett klartutformat förslag till reform - om införande av vårdnadsbidrag. Mot det stårkonturerna av ett förslag, om vilket vi inte vet när det skall genomföras ochhur det skall betalas. har vi fått veta att kommer täckelset attfalla, då kommer vi att få veta alla detaljerna. Då kan det finnas skäl attjämföra finansieringseffekter. Men har den här debatten förts heltensidigt. Socialdemokraterna har granskat vår finansiering utan att ettögonblick röja sin egen. Men all right - är tydligen dagen inne för attjämföra de båda alternativen i svensk barnomsorg. 50 () replik: Statsrådet säger att det inte bara är han somtycker att det är fel att dagbarnvårdare får ersättning för egna barn, och hanhänvisar till att han t. o. m. har stöd i tre lagar. Men det intressanta är ju:Är principen riktig i de här lagarna? Om inte, kan ju statsrådet föreläggariksdagen en proposition som innebär att man upphäver felaktigheten i dessalagar, så att man får valfrihet för de föräldrar som berörs i det här fallet. Varförskulle det vara fel att få ersättning för det egna barnet när man är 59