prot · GB0994 · 1987-12-31 00:00:00 — Närdet slutligen gäller reservation 3, somrör stiftelse, vill jag bara helt kort hänvisa till att endepartementspromemoria i ämnet varit föremål för remissbehandling ochför närvarande övervägs inom . Eftersom remisstiden gickut så sent som kan man inte begära att regeringen skall haett förslag färdigt. Vi bör inte föregripa regeringens ställningstagande tillförslaget, och därför är något uttalande från sida om den närmareutformningen av en lagstiftning på området inte nödvändigt. Det framhålls äveni utskottets betänkande att utskottet utgår från att en proposition i ämnetsnarast möjligt kommer att föreläggas . Med det anförda ber jag att få yrka avslag påsamtliga reservationer och att till alla delar få yrka bifall till utskottetshemställan. 142ALLAN (): Debatten handlar visst inte bara om fackligaorganisationer. I tidigare årsdebatter vet jag att jag självhar fört in exempel beträffande båtföreningar, kennelklubbar och andra liknandeorganisationer. En annan sak är att missbruken påträffas enklast och mestflagrant hos de fackliga organisationerna. Dessa föreningar är också av enalldeles särskild dignitet. uttalade för resten rörande det härrättsfallet om vilket jag för övrigt har uttryckt mitt ogillande: Vad förbundetinvänt om möjligheten för att till undvikande av dessa olägenheterutträda ur förbundet är verklighetsfrämmande med hänsyn till behovet för denenskilde arbetstagaren av att tillhöra ett fackförbund. Min lärde kollega känner ingen förtrytelse över attutgången i en process beror på om man har majoriteten emot sig eller inte. Minamotiv är just dessa som jag nuåberopar och inga andra. Man kunde få uppfattningen att det vi åberopar här ärskenargument, men det är faktiskt inte sant. Det som har genomsyrat minframställning är enbart hänsynen till allas likhet inför lagen. 143 (): När man hör tala och målahotbilder undrar man om han verkligen har läst reservationen eller om hanhåller tal på ett torgmöte dagarna före valet. De hotbilder han målar uppkänner jag inte på minsta sätt igen från de värderingar och strävanden somcentern har. Jag tror att har läst reservationen som en visspotentat läser , för i reservationen står "att en viktigutgångspunkt måste vara att variationsrikedomen inom föreningslivet inte fårbegränsas. Det är vidare'angeläget att föreningslivet och organisationsväsendetinte hindras eller försvåras; Tyngdpunkten i en ifrågasatt lagstiftning börligga i det som från samhällets sida är mest skyddsvärt, nämligen den enskildemedlemmens ställning i förhållande till organisationen." Det är alltså fråga om den enskildes ställning. Jagframhöll i mitt huvudanförande att liksom vi skall ha noggranna regler som enskilde skydd och möjlighet att hävda sina rättigheter gentemot samhället,bör det övervägas om det inte behöver införas regler som ger vissagrundläggande rättigheteräven gentemot och inom en organisation, eftersomorganisationstillhörighet betyder så väldigt mycket för den enskilde. Uppmana människor att inte höra till facket, säger . Jag gissar att för en del år sedan tog del av enbroschyr som gav ut och som hette på arbetsplatsen. Där vändevi oss till centersympatisörer på arbetsplatser med socialdemokratisk dominans.Vi rekommenderade dem att gå med i facket och vara aktiva i facket. haraldrig haft någon annan inställning än att människor bör tillhöra denfackförening som organiserar de anställda på arbetsplatsen. När målar upp de oerhörda farorna med enlagstiftning, kan jag inte undgå att läsa upp några rader som jag fick frånriksdagens utredningstjänst. Jag hade läst att det fanns ett sådant härlagförslag i , och jag bad utredningstjänsten kontrollera den saken. En kommitté har lagt fram ett förslag till föreningslag -rubriken är Ideella föreningar i . Kommittén var enig om sitt förslag.Förslaget bereds och granskas i laggranskningsnämnden, sommotsvarar vårt lagråd. Ett förslag till väntas , skrevutredningstjänsten . Tyvärr finns inte utredningsförslaget pä svenska, sådärför fick jag inte mer material. Till kommande års debatt kanske vi har ettvidare underlag, där vi kan se hur man har gjort i vårt östra broderland, somär lika demokratiskt som vårt. Det hoppas jag kan ge vägledning. Eller anserStig att man i i enighet rnellan partierna är på väg atthota föreningslivet? Lagstiftning beträffande ideella föreningar ochstiftelser 144KJELL-ARNE (): När , om inte direkt så i vartfall indirekt, vill hävda att vi skulle vara för att man på något sätturholkade de fackliga organisationernas möjligheter att verka, ärdet inte sant.Mendet är sant som ProtM987/88:94:6 april 1988 ,, ,, Lagstiftning.beträffande ideella föreningar, ochstiftelser , ,, ; AllanEkström sade i sin replik, att det är lätt att hitta övertramp inomföreningsverksamheten som är otillbörliga och som inte bör förekomma. Det är, tycker jag, absolut förkastligt att fackligaorganisationer inom LO-familjen i stor utsträckning kollektivansluter sinamedlemmar till ett politiskt parti. Jag tycker att det vore rimligt att de påeget initiativ såg till att sluta med detta. Det hade absolut varit bättre änatt lagsfifta om det. ' Om man går med i en facklig organisation, gör man detför att den skall företräda en i vissa frågor på arbetsplatsen och i frågor somhör samman med arbetet. Man går inte med i en facklig organisation för att manpå köpet skall få en kollektiv hemförsäkring. Man går med därför att föreningenbedriver en verksamhet som man vill delta i och omfattas av. Då är det rimligtatt föreningen också håller sig till den verksamhet som är skälet till attmänniskor blivit medlemmar. Jag har aldrig hört talas om någon idrottsförening somkollektivansluter sina medlemmar. Jag har heller aldrig hört talas omidrottsföreningar som tecknar försäkringar åt sina medlemmar, utan det är uniktför de fackliga organisationerna; Det är, anser jag, felaktigheter somorganisationerna helst själva bör se tiU atteliminera. Men ifall de inte ärberedda att göra det, måste man överväga en lagstiftning. ., lövrigthar det .parti som jag representerar mycket stor respekt för defackligaorganisationerna. 145STIG;(): Herrtalman!Allan,påstår att högsta domstolen bygger domen som han har åberopatfrämst på, som han sade, majoritetsintresset. Jag tillåter mig tvivla på det.Jag tror faktiskt inte att det är riktigt. Vad högsta domstolen fäster den huvudsakliga vikten vid äratt ändamålet inte ,är uppenbart främmande för förbundets uppgift. Det är dettadet handlar om, och här skulle jag vilja citera vad justitiekanslern på sin tidanförde i målet under dess tidigare förberedelse: "Som jag dock har anfört, torde det intekunna ifrågasättas att ett fackförbund har kompetens att sluta ett kollektivtavtal om sakförsäkring för sina medlemmars räkning. Tvärtom bör det betecknassom ett normalt led i en sådan intresseförenings verksamhet att verka för attmedlemmarna erhåller ett fullgott försäkringsskydd till fördelaktigavillkor." ; Det är egentligen detta som högstadomstolen har slagit fast, och det är också:detta som högsta domstolen byggersin dom på. bygger inte sin dom på något"majoritetsintresse" eller på något resonemang om att rätt skullesitta i spjutstångs ände. har varit inne på samma sak, och det jagnyss har sagt gäller.också hans invändningar. Dessutom tar han uppkollektivanslutningen, men den hör inte hemma i den här debatten. Det årenhelt annan debatt. Det är en fråga som man över huvud taget inte skulle kunnalagstifta om i en lag om ideella föreningar, utan det får man i så falllagstifta om i annat sammanhang. För övrigt har socialdemokraterna redanbeslutat avskaffa kollektivanslutningen, och därför saknar den frågan intresse. -Jag,behöver inte läsa reservationen som en viss potentatläser , . Reservationen,är tillräckligt avslöjande som denstår där. tillåtermig alltjämt tvivla på att det är den enskildes rätt som man från borgerligthåll här vill slå vakt om. Man talar om kollektivet i motsats till de;n enskilde. Manglömmer att det är de enskilda människorna som har sammanslutit sig i ettkollektiv för att ta till vara sina rättigheter. Jag känner ingenting till om något förslag tilllagstiftning i , och ingen här vet vad det innehåller eftersom dettydligen finns tillgängligt enbart på finska. Jag ser ingen av vårafinsktalande kolleger i kammaren, så jag tycker att vi kan vänta med dendebatten. För övrigt är det speciella förhållanden i som nog kräver sätter sig in i vad som gäller där, innan man kan dra några parallellertill . Prot.,1987/88:94 Lagstiftning beträffande ideella föreningar ochstiftelser 146ALLAN (): Jag blev en aning besviken över att StigGustafsson inte tilltror mig förmåga att kunna läsa rätt innantill. har jagav en händelse högsta domstolens dom framför mig, och jag läser på s. 402: "I varje fall i vad gäller fackförbunden, som har ettmycket stort antal medlemmar och som med sin verksamhet främst syftar till atttillvarata medlemmarnas ekonomiska intressen, bör emellertid också ettuppentiar-hetskrav gälla vid prövning av frågan om ett kongressbeslut stridermot ändamålet med förbundets verksamhet. Av hänsyn till majoritetsintressetmåste ett sådant uppenbarhetskrav upprätthållas, ehuru den enskilde medlemmen,till följd av medlemskapets betydelse för honom i stort, saknar praktiskmöjlighet att genom utträde ur förbundet frigöra sig från verkningarna av ettkongressbeslut som han ogillar." Klämmen i domstolens dom blir: "Vid en samladbedömning av föreliggande omständigheter kan dock förbundsbeslutet omhemförsäkring i vart fall inte anses avse ett ändamål som är uppenbartfrämmande för förbundets uppgift." Kravet att det skall vara"uppenbart" främmande bygger, som jag sade,.på hänsynen till majoriteten,hänsynen till den starke. 147 (): Finska förhållanden får vi återkomma tillnästa gång, men jag ville ge en kort information om att detändå är en lagstiftning på gång i och att det finns ett förslag från enenhällig kommitté, där förmodligen de olika partierna är representerade. Men vifår som sagt återkomma till detta. Vi kanske t.o.m. kan fara till ochstudera förhållandena där, så att vi får ett vidgat underlag för vårtställningstagande. För är varje lagstiftning en oerhörd fara.Med samma patos som han här talat mot reservationen försvarade han tidigareunder en rad år ståndpunkten att det är demokratiskt att kollektivt anslutamänniskor till ett parti. På den punkten har han nu dess bättre backat. Jaghoppas att det efter hand blir en reträtt även i det här fallet. Jag vill fastslå att vad vieftersträvar-det kan man utläsa av reservationen och av motioner nuoch tidigare - är att stärka den enskildes ställning. som vi stärkerden enskildes ställning och anger vilka rättigheter och skyldigheter denenskilde har ökar vi tilltron till föreningslivet och förutsättningarna förföreningslivet att fungera. Prot.1987/88:94'- Vad det här är fråga om är'att se om -vi inte, inom ramen för ' föreningsfriheten,inom ramen för ett variationsrikt föreningsliv i vårt land, , ..er kaninföra vissagrundläggande rättigheter för medlemmarna. Jag förstår inte Lagstiftningbetraffan- & 6& 5 o de ideella föreningar och stiftelser varförsocialdemokraterna är så rädda föratt låta utreda den frågan, så att vi får klarabelägg för vilka missförhållanden som kan anses föreligga, vilka behov som kanbehöva tillgodoses och vilken form av lagstiftning som är möjlig och lämpliginom ramen för våra grundläggande värderingar när det gäller bådeföreningslivet och den enskilde. Jag hoppas att det är grundläggandevärderingar som egentligen alla i vårt samhälle omfattar och att det ärmetoderna som vi är litet oense om. 148 (): försöker hävda att vissafrågor inte hör hemma under den här rubriken. Men är detju så att ärendetgäller en ramlagstiftning för ideella föreningar eller inte. Där har vi försöktvisa på felaktigheter som ibland har begåtts inom de ideella föreningarna. Mankan då inte bara hävda att de sakerna inte hör hemma iden här debatten - det ärsjälvklart att de felaktigheter som har begåtts också kommer att ligga tillgrund fören bedömning av om det finns ett behov av lagstiftning eller ej. Jaghar visat på några övertramp som har gjorts inom föreningskollektivet och som isig måste kunna ligga till grund för en diskussion här om en lagstiftning. Demhar vi visat på också i vår reservation. 149 (): Jag är ledseri om jag är tvungen att än engång göra en aning besviken: Jag har aldrig bestridit att högstadomstolen har skrivit det som läste upp, men jag tillåter mig attha en annan uppfattning än om vad HD lagt huvudvikten vid. Från borgerligt håll brukar man här ikammaren oftast tala om överflödig lagstiftning. Man brukar säga att det finnsför mycket lagstiftning här i landet - låt oss hejda lagstiftandet eller rentav avskaffa viss lagstiftning! Varför skall vi då plötsligt införa enlagstiftning på det här området? Det behövs ingen lagstiftning för att ökafilltron till föreningslivet -den tilltron är redan mycket stor. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut iärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:19 om administration avsocialförsäkring m.m. (prop. 1987/88:100 delvis). Administration av socialförsäkring m. m. 150 (vpk): : , har världens förmodligen bästa lagnär det gäller arbetsskadeförsäkring. I teorin ger den skydd och hjälp åt alla som drabbas av skada eller sjukdom i sitt arbete. Men verkligheten ser annorlunda ut. Den som har drabbats av skada eller sjukdom får inte sin skada godkänd'som arbetsskada. -'- , Till detta kommer att lagen tillämpas på så olika sättfrån landsdel,till landsdel, från försäkringskassa till försäkringskassa. Detsom på ett,ställe klassas som arbetsskada anses på ett annat ställe inte hanågot med yrkesverksamheten att göra. Följden har blivit besvikelse ochbitterhet, men också viss uppgivenhet, bland-dem som den nya lagen skullevärna. Arbetsskadeförsäkringen trädde i kraft ochinnebar väsentliga förbättringar och utvidgningar i förhållande till den.tidigare yrkesskadeförsäkringslagen . Det verkliga utfallet av lagen kan man inte överblicka,trots att det gått , vilket beror på den stora ärendebelastningeninom försäkringskassorna och överklagningsinstanserna. I många fall måste manavvakta prejudicerande utslag i de regionala försäkringsrätterna ochförsäkringsöverdomstolen, som är högsta instans i ärenden omsocialförsäkringar, och det försenar ärendena ytterligare. Dessa svårigheter kunde man ha förutsett vid lagens antagande.Förseningarna innebär att många svårt sjuka arbetare och inånga som fått enarbetsskada inte får ut sin ersättning under sin livstid. Oklarhet iersättningsfrågor försenar även rehabiliterande åtgärder bland de skadade,vilket leder till stora orättvisor för de många som har drabbats. Det ärmänniskor som helt oförskyllt skadats på jobbet som blir så nonchalant ochnedlåtande behandlade - som om inte lidandet vore nog! Olycksoffren skall intebehöva leva i ovisshet, och inte heller vara utlämnade till experter somgodtyckligt bedömer deras lidande. Om regeringen och myndigheterna såg de drabbades hälsa ochrättigheter som en förstahandsfråga hade de uppkomna förseningarna aldrig fåttuppstå. På s. 5 i betänkandet skriver utskottet: "Med hänsyntill att balansläget var oroväckande ansåg dock utskottet att regeringen skullelåta göra en analys av orsakerna till det ökande antaletarbetsskadeanmälningar." För mig är detta en något konstig situation. Detär de arbetare som har de sämsta arbetsmiljöerna som till följd av detta hardrabbats av både sjukdom och arbetsskador. Det är klart konstaterat. Den analysman talar om tycker jag därför egentligen är onödig. Antalet anmälningar om arbetsskador har enligt tillgängligstatistik ökat mycket kraftigt och uppgår nu till närmare 250000. Enligt prognosen fortsätter ärendetillströmningen att öka med perår, vilket för nästa budgetår skulle motsvara 120 000 ärenden. Under de senasteåren har antalet sjukdomsfall för arbetsskadeprövning ökat med mer än 150 %.Dessa siffror talar för sig själva. En större analys av den uppkomnasituationen är då mer eller mindre överflödig. Administration av socialförsäkringm. 1987/88:94 ' Administration av socialförsäkring m. m. 151BÖRJE (): Detta betänkande behandlar anslaget försocialförsäkringens administration för det kommande budgetåret. Vi kan i betänkandet notera en mycket bred enighet bakomdet förslag som presenteras. På en punkt har vpk avgivit en reservation, somKarl-Erik här har argumenterat för. Jag vill allra först kommentera ett uttalande ivpk-reservationen - det åberopades också av från talarstolen.Det sägs där att tillämpningen av arbetsskadelagen kommit att bli en besvikelseför dem som drabbas av arbetsskada. Det är ingen riktig beskrivning av hurmänniskor uppfattar lagen. Det är nämligen på det sättet att rättsläget harförändrats påtagligt . Bifallsfrekvensen har enligtstatistik från stigit från i början av 1980-talettill . Det är den korrekta bilden. Bifallsfrekvensenär alltså mycket hög. Jag tror att försäkringen har funnit sina former..Varje ärende blir föremål för en mycket grundlig utredning, och beslut fattas ien nämnd där representanter för arbetsmarknadens parter finns med. Min uppfattning är att enskilda försäkringstagare i daghar en relativt positiv inställning till försäkringen. De tycker också attförsäkringskassan gör en korrekt bedömning av inkomna ärenden. Uttalandet ireservationen är därför inte korrekt med tanke på rådande rättsläge. Antalet arbetsskador för försäkringsmässig prövning harhelt riktigt ökat oavbrutet . Det hänger delvis samman med denmycket viktiga utvidgningen av försäkringen . Denna utvidgning innebäratt även arbetssjukdomar kan betraktas som arbetsskada och ge ersättning frånförsäkringen. Antalet ärenden i balans ökade mycket kraftigt och gör det delvisfortfarande. har en rad åtgärder vidtagits inom RFV ochförsäkringskassorna för att förbättra och effektivisera handläggningen avarbetsskadeärenden. Det har också utgått medel direkt riktade tillarbetsskadehanteringen. Vid kassorna har det tillkommit 320 nya tjänsterför,detta ändamål, och det är ett värdefullt tillskott; Alla dessa åtgärder har inte ännu kunnat få full effekt pågrund av att de som anställs måste utbildas. Det sker också ett mycketomfattande decentraliseringsarbete vid kassorna. Även andra saker har bidragittill en fördröjning. Efter hand kommer dock den nyanställda personalen attbidra till att rutinerna blir effektivare och besluten kommer snabbare. Utskottets majoritet anser att den förstärkning avtjänster hos försäkringskassorna som föreslås i propositionen förnärvarande är till fyllest. Därmed avstyrker vi yrkandet i vpk:s reservation. Med dettayrkar jag bifall till utskottets hemställan. 152GULLAN (); Jag skall inte förlänga den här debatten särskilt mycket. Låt mig med anledning av anförande, ivilket han mest uppehöll sig vid arbetsskadeförsäkringen, säga att betänkandeti stort sett handlar om försäkringskasseadministrationen och inte särskiltmycket om I utskottet har stor enighet rätt om skrivningarna. Frågan omarbetsskadeförsäkringen kommer att behandlas i ett senare sammanhang. Vimoderater har ett helt annat synsätt på arbetsskadeförsäkringen än andrapartier och anser inte att man löser dess problem med hjälp av mer pengar elleren utökning av administrationen vid kassorna. Vi vill i stället lösa problemengenom avtalsförsäkringar. Men det är alltså en helt annan fråga som vi, som jagsade, återkommer till . Vad gäller försäkringskasseadministrationen är det viktigtaft det finns ett väl fungerande kontorsnät, något som ocksåutskottsmajoriteten framhåller. Det är vidare viktigt att verksamhetendecentraliseras, och decentraliseringstendenserna är också mycket starka förnärvarande. Jag skulle nästan vilja påstå att det i dagens läge gäller attnågot stanna upp och se efter var effektiviteten blir störst. En del ärendenkan också kräva en viss centralisering. Det kan gälla mycket speciella ärendenav typ bidragsförskott, underhållsbidrag och vissa arbetsskadeärenden. Finnsdet inte tillräckliga erfarenheter och resurser på de små lokalkontoren kan detvara svårt att göra tillfredsställande bedömningar. Jag tror därför att det är klokt att avvakta och fatta detbeslut som utskottsmajoriteten föreslår. Vi får sedan återkomma fill despecifika frågorna, t.ex. frågan om arbetsskadeförsäkringen. Jag yrkar därför, herr talman, bifall till utskottetshemställan i betänkandet. Administration av socialförsäkring m. m. 153KARL-ERIK (vpk): I mitt anförande glömde jag att yrka bifalltill reservationen, varför jag gör det . Jag hoppas att har läst motion Sf302 undervilken jag står som första namn. I den tar vi upp frågan omarbetsskadeförsäkringen, som också behandlas i detta betänkande. Att intefrågan hamnade i ett annat betänkande rår jag faktiskt inte för. Jag tar migdärför friheten att försvara vår uppfattning i frågan. De människor som har försökt men inte fått en skadaklassificerad som arbetsskada tror jag faktiskt, , känner djupbesvikelse. Låt mig ta exemplet att nio av tio personer på en arbetsplats fåttsina skador klassificerade som arbetsskador. Den tionde personen hamnar i enpapperskvarn, som det är omöjligt att ta sig ur. Det kan vara läkare ellerolika andra instanser som fått för sig att skadan kan ha uppkommit på ett annatsätt än genom arbetet. De människor som drabbas på detta sätt blir naturligtvisoroade och djupt besvikna. kommer trenden att vända, säger . Fråganär bara hur länge vi skall vänta på det. Blir det 1,2,5 eller ? Under desenaste elva åren har ärendebalansen ökat. Allt fler människor harhamnat i kön för att få prövat om deras skada kan klassificeras somarbetsskada. Det skulle inte vara så här om inte reglerna var så konstiga somde är. Hur kommer det då sig att antalet arbetsskadeärenden harökat så kraftigt? Jo, vi har fått en annan arbetsmarknad än tidigare med ökadstress på arbetsplatserna, obekväma ställningar, ensidiga arbetsrörelser ochtunga lyft 11 protokoll 1987/88:94 Administration av socialförsäkring m. m. Det sliter hårt på människor och förorsakar skador. De här sakerna, som inte är några märkvärdigheter, ärockså LO på det klara med. Men majoriteten är envis och vill inte ta fatt iproblemen för att vända utvecklingen. Det vore inte så svårt om man bara hadeden rätta ambitionen. Men den tycks man tyvärr inte ha. 154 (): Som jag sade tidigare liggerbifallsfrekvensen på vid prövning av arbetsskadeärenden. Det är enmycket hög siffra. De människor sorn tillhör de 8 resterande procenten ärkanske inte helt nöjda, eftersom de hade förväntat sig ett bifall. Menmöjligheten till en korrekt prövning finns . De får sitt ärendeprövat och har vid avslag möjlighet att överklaga. Man kan föra ärendet vidaretill försäkringsrätten och överdomstolen. Vi kan väl ändå notera att bifallsfrekvensen har ökatmycket kraftigt, från . Jag tycker att man har en riktigtillämpning av arbetsskadelagen, och den kritik som för framfinns det inget underlag för i verkligheten. fixerar sig vid antalet tjänster, ochjag tror att det är fel. Regering och riksdag har anvisat 320 nya tjänster, ochdet är en mycket kraftig förstärkning. De tjänstemännen börjar komma in (sittarbete, men det behövs inte bara tjänster, utan det krävs också andra åtgärderför att förbättra och effektivisera handläggningen. Vi vet att man ute ikassorna verkligen jobbar med detta och försöker få ner balanserna och gesnabba beslut. Utan tvivel tar man allvarligt på den här uppgiften. Den kritiksom kommer från vpk har alltså inget underlag. Vi tar ansvar för försäkringen. Sedan till : Vi behöver ju inte diskuteradet , men det är väl känt att vi har olika uppfattningaromarbetsskadeförsäkringen. Ni vill lösa upp försäkringen, men vi säger att den äroerhört viktig för alla dem som är anställda på arbetsmarknaden. Naturligtvisslår vj från vårt håll vakt om den försäkringen också i fortsättningen. 155 (): Jag förmenar naturligtvis inte någon att härta upp en större debatt om arbetsskadeförsäkringen och eventuella ytterligareanslagsäskanden för att förbättra situationen på den fronten.