prot · GB0985 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:85 1 § Föredrogs och hänvisades 1987/88:125bil. 5 punkterna 1-3 tillutbildningsutskottet punkt 4 till kulturutskottet propositionen i övrigt till finansutskottet /88:127till bostadsutskottet /88:133 lagförslagen till justitieutskottet propositioneni övrigt till utrikesutskottet 2 § Föredrogs och hänvisades 1987/88:L2till lagutskottet 1987/88:Sfl6-Sf21till socialförsäkringsutskottet 3 § Föredrogs men bordlades åter Konstitufionsutskottetsbetänkande /88:23 Kulturutskoftets betänkande 1987/88:10 Trafikutskottetsbetänkanden /88:9, 11, 12 och 14 betänkande 1987/88:15Näringsutskottets betänkanden /88:19-21 betänkande1987/88:14 Talmannen anmälde attutrikesminister nu skulle lämna meddelande i utrikespolitiskafrågor. Vår utrikespolitik är starkt förankrad i vårhistoria och i folkopinionen. När det råder enighet och samförstånd bakomutrikespolitiken är det en stor tillgång för vårt land. Erfarenheterna från som utrikesminister harstärkt mig i denna uppfattning. För det första: möjligheter att öva inflytande påden internationella händelseutvecklingen ökar om nationen står samlad kringutrikespolitiken. Om vi har ett enat uppträdande utåt ökar våra möjligheteratt vinna ändra länders stöd för vår uppfattning. För det andra och kanske viktigare: Samförstånd gerstyrka. Enigt står starkare när vi förhandlar med andra stater, direkteller i multilaterala sammanhang. För det tredje: Samförstånd om utrikespolitikenshuvudlinjer stärker tilltron till att utrikespolitiken kommer att fullföljasoberoende av skiftande styrkeförhållanden mellan partierna i . En svensk utrikesministers första förpliktelse,'han måvara av vilken partifärg som helst, är därför att försöka uppnå och bibehålladetta samförstånd. Detta hindrar inte att vi bör ha en livlig utrikespolitiskdebatt. En sådan debatt krävs för att bana väg för och definiera nyasamförstånd. Vi skall emellertid inte blunda för att det kan finnasskillnader i åsikter och attityder i vissa sakfrågor. Men om det ärinrikespolitik och partitaktik som styr den utrikespolitiska debatten, riskerarvi att syftet med debatten går förlorat. Ett aktuellt exempel på värdet av enighet och samförståndär de senaste årens förhandlingar med om avgränsningen iÖstersjön. I en fråga av stor betydelse för nådde vi, myckettack vare detta samförstånd, ett för mycket gynnsamt resultat som vilarpå en fast folkrättslig grund. Överenskommelsen med om ärsäkerhetspolitiskt betydelsefull för . Den främjar stabiliteten iförhållandet mellan våra länder. Den är ekonomiskt fördelaktig. Den undanröjerrisken för rovfiske. Svenska fiskare garanteras rätt till fortsattfiske i den sovjetiska delen av området . Och slutligen,skaparden gynnsamma' villkor för skyddet av miljön i ett känsligt havsområde. Principöverenskommelsen skall förverkligas genom tväsärskilda avtal som är färdigbehandlade och som den sovjetiske utrikesministern och jag skall underteckna i ; ett om avgränsningen och ett om fisket. ' En bred uppslutning kring vårsäkerhetspolitik är en särskild styrka för . Neutralitetspolitiken ärden främsta garantin för värt lands fred och oberoende. Denna politik kommerregeringen också framgent att föra med fasthet och konsekvens. Vår neutralitetspolitik stöds av ett starkt och allsidigtsammansatt totalförsvar. De nordiska länderna förenas i sin strävan att slå vakt omlugnet och den mångåriga stabiliteten i . En viktig utgångspunkt ärdärvid varje nordisktlands respekt för de övrigas säkerhetspolitiska lösningar ochställningstaganden. Det nordeuropeiska och nordatlantiska området har under desenaste årtiondena fått en gradvis ökad strategisk betydelse. I spåren av dennautveckling har en ökad militär aktivitet kunnat noteras i vårt närområde. Vi har ett gemensamt intresse av att förhindra såväl enökad spänning som uppkomsten av nya friktionsytor i vär del av världen. Viutgår från att detta är något som ligger i alla staters intresse. har en rad olika förslag framförts somsyftar till en reglering av de aktiviteterna i norr.- På svensk sida välkomnar vi detta intresseför. 'överenskommelser om restriktioner kring den verksamheten samt förtroende- och säker-: hetsskapande åtgärder på det området. Ingen kan tjäna på den spänningsökning som en fortsatt styrkeuppbyggnad i de nordliga farvattnen' kan befaras medföra. Vi har betonat vikten av att de ledande stormakterna iakttar återhållsamhet i sina militära dispositioner i norra . En utgångspunkt för den fortsätta diskussionen kring dessafrågor är det grundläggande intresse som såsom neutral stat har av att styrkebalan- sen i vår omvärld inte rubbas eller undermineras. Förtroende- och säkerhets- skapande åtgärder på det området bör utformas med detta förhållan de för ögonen. Det är för oss naturligt att i första hand söka breda,multilaterala förhandlingslösningar på dessa frågor. Vi eftersträvar ettregelverk och en internationell rättsordning som kan utgöra ett värn förframför allt världssamfundets små och medelstora stater. Överbefälhavaren har rapporterat att fortsattfrämmande undervattensverksamhet förekommit i vårt sjöterritorium. Det haremellertid inte gått att säkra bevis för inkräktarens eller inkräktarnasnationalitet. kommer aldrig att acceptera kränkningar av sinterritoriella integritet. Regeringen ser därför med största allvar päkränkningarna av svenskt territorium. Det är regeringens bestämda föresats attden främman-, de undervattensverksamheten skall förhindras. En betydande utbyggnad av ubåtsskyddet har redan gjorts.Mot bakgrund' av de erfarenheter som vunnits av denna verksamhetlämnade överbefälhavaren , på regeringens uppdrag, förslag,till hurden fortsatta utbyggnaden skall inriktas. Förslagen är föremålför överväganden inom regeringen i nära samråd med oppositionen. har statsministern, i Washingtontill president och här i till regeringschef , kunnatredovisa den svenska säkerhets- och neutralitetspolitiken och vår starkareaktion mot kränkningar av vårt territorium. Stormakternas företrädare i dessa överläggningar har klartdeklarerat att de hyser respekt för vår utrikespolitiska linje, för vår säkerhetspolitik ochför vår territoriella integritet. Dessa uttalanden har vi anledning att från svensk sida ta fasta pä. Det sovjetisk-amerikanska toppmötet i slutetav förra aret- bekräftade de förbättrade stormaktsrelationerna. Men det som göratt detta toppmöteskrivs in i vår tids historieböcker, är självfallet undertecknandet av avtaletom att avskaffa de landbaserade kärnvapenmissilerna i , det s. k.INF-avtalet. Här tas ett första steg mot reell nedrustning som också kan fåbetydelse för andra nedrustningsavtal. Toppmötet innebar på många sätt ett genombrott i desovjetisk-amerikanska förbindelserna. Det undanröjde dock inte några av degrundläggande motsättningar som varit styrande för öst-väst-förhållandet underhela efterkrigstiden. Något sådant var inte heller att vänta. Men båda sidorinser att kärnvapenkriget är en orimlighet och därför också omöjligt.Det enda rimliga alternativet i de ömsesidiga relationerna måste därför vara ensträvan mot gemensam säkerhet grundad på dialog, avspänning och nedrustning. Det finns stora möjligheter att utveckla dialogen mellanstormakterna och befästa ett avspänningsklimat. och har deklarerat sinavsikt att i ett konkret avtal omsätta sin principöverenskommelse om att minskade strategiska kärnvapnen med hälften och att förhindra en hotande kapprustningi yttre rymden. Även de taktiska kärnvapnen måste bli föremål förförhandlingar om nedskärningar. fäste tidigt uppmärksamheten pä dessavapen genom förslaget om en korridor i fri frånslagfältskärnvapen. Många av de mest brännande nedrustningsfrågorna kan baralösas i multilaterala förhandlingar. Detta underströks bl. a. iStockholmsdeklarationen, antagen av stats- och regeringscheferna inomSexnationsinitiativet, som under statsministerns värdskap möttes i ijanuari i är. Kapprustningen berör alla länder och folk.Därför är det viktigt att också vi gör vår stämma hörd och ger vårt bidrag tillansträngningarna att stoppa kapprustningen. kommer ett tredje extra möte med FN:sgeneralförsamling om nedrustning att äga rum. Där kommer , tillsammansmed övriga deltagare i sexnationsinitiativet, att verka för att FN främjarupprättandet av ett system för kontroll av efterlevnaden av nedrustningsavtal. Regeringen kommer vid specialsessionen också att fortsättaatt driva kravet på ett fullständigt provstopp och att ta upp frågor somsambandet mellan nedrustning och utveckling samt den kapprustningen. Det är regeringens förhoppning att frågan om enkärnvapenfri zon i nordiskt område, som utreds i en ämbetsmannakommittéutsedd av de nordiska utrikesministrarna, skall kunna föras framåt genom enallsidig genomgång av dess olika aspekter. Självfallet måste de nordiskaländernas skilda säkerhetspolitiska utgångspunkter respekteras i detta arbete. Det är också vår förhoppning att den av alla parteruttalade politiska viljan att uppnå ett totalt förbud mot kemiska vapen ävenfortsättningsvis skall avspeglas i ett konstruktivt deltagande iförhandlingsarbetet vid nedrustningskonferensen i . Det långtframskridna arbetet på en fullständig konvention bör nu slutföras utandröjsmål. Möjligheterna att nå ytterligare framsteg motkärnvapennedrustning sammanhänger nära med de konventionella rustningarna. De bådamilitärallianserna förefaller vara pä väg att nå enighet om ett mandat förförhandlingar om minskningar av konventionella styrkor och vapen i Europa.Dessa förhandlingar förutsätts vara knutna till konferensen om säkerhet ochsamarbete i , ESK. håller ett mandat på att växa fram för fortsattaförhandlingar mellan samtliga stater inom ESK om förtroende- ochsäkerhetsskapande åtgärder. Det är angeläget att förhandlingarna utformas påett sådant sätt att alla ESK-stater har möjlighet att tillvarata sinasäkerhetspolitiska intressen. Det finns en stark samhörighet mellan Europasfolk. Den sträcker sig över blockgränserna. Den trotsar de ideologiskamotsättningarna. Den grundas på en gemensam historia, gemensammarättstraditioner och ett gemensamt kulturarv. Det blåser en förändringens vind i . Den harbidragit till den begynnande avspänningen mellan storrnaktsblocken. kanden förhoppningsvis leda till ytterligare reformer i de östeuropeiska staternaoch till ökade kontakter mellan öst och väst. Sverigevälkomnar denna utveckling. Vi vill i vår Europapolitik främja samarbetet mellan allaEuropas stater och minska spänningarna mellan blocken. Det är i denna andaSverige söker verka i ESK-processen. Vid det pågående uppföljningsmötet i vi tillsammans med övriga neutrala och alliansfria deltagarländer möjlighetatt spela en konstruktiv roll. Den svenska neutralitetspolitiken främjar stabilitet ochavspänning i norra . Detta ligger självfallet i vårt eget nationellaintresse, men är också ett bidrag till ökad fred och säkerhet i hela vårvärldsdel. Den snabba integrationen i ställer nya krav på detnordiska samarbetet. Det är regeringens uppfattning att ett nära och välutvecklat samarbete mellan de nordiska länderna är av stor betydelse, inteminst som, en del av ett vidgat Europasamarbete. har det förts en intensiv debattom våra relationer till EG. Diskussionen har främst gällt EG:s arbete med attgenomföra en inre marknad med fri rörlighet över gränserna för personer, varor,tjänster och kapital. I en proposition, som kommer att behandlas av riksdagensenare , föreslår regeringen riktlinjer för framtida medverkan iett brett västeuropeiskt samarbete. Den bedömning som gjordes 1971, aft medlemskap i intevar förenligt med neutralitetspolitiken, står fast. är det vårbestämda strävan att delta i det västeuropeiska samarbetet så långt och så närasom detta är förenligt med neutralitetspolitiken. Vi avser verka för vårt mål via EFTA och i nära nordisksamverkan. I detta arbete söker vi inga ensidiga fördelar. Vi är väl medvetnaom att varje förhandling innebär en avvägning av för- och nackdelar. Vid mitt besök i mötte jag uppskattning avvår neutralitetspolitik och stor förståelse för den svenska politiken iförhållandet till EG. Statsministern kommer senare i vår att besöka ,och samt i för samtal på högsta politiskanivå. Därvid kommer den svenska Europapolitiken att redovisas vad gäller bådeden västeuropeiska integrationen och andra former för fördjupat samarbete iEuropa. Prota987/88:85 ; . Regeringen fäster stor vikt vid den sociala dimensionen idet västeuropeiska samarbetet. Vi vill främja sysselsättning och socialtrygghet och arbeta för samverkan vad gäller ekonomisk politik, arbetsmiljö-och miljöpolitik samt konsumentpolitik. Regeringen välkomnar det etablerademiljösamarbetet mellan EG och EFTA. Miljöfrågorna har även i fortsättningen encentral plats för i ESK-arbetet. Herr'talman! Det är mycket glädjande attEuroparådetspresident just nu besöker som gäst. förblir en vaksam försvarare av devästeuropeiska idealen, grundade på demokrati och försvar av de mänskligarättigheterna. Organisationen spelar därför en självklar roll i vår strävanatt befästa förbindelserna med . Möjligheten för medborgarna i att fritt röra sigöver gränserna är en symbol för det demokratiska värdegemenskap.Regeringen beklagar därför de restriktioner som ställts upp för resandetmellan länder i och uttrycker en förhoppning om att de skallavskaffas. Det är uppenbart att vad som händer ivårt,eget närområde och i direkt påverkar vår säkerhet. Vi kanemellertid inte förbli oberörda av de-regionala konflikter som pågår över helajorden. Världens säkerhet är odelbar. I har förföljelsen av motståndarna mot apartheidtrappats upp. De demokratiska krafterna drabbas ay undantagstillstånd,mötesförbud och presscensur. Fackliga och politiska ledare hålls fängslade,många av dem utan att anklagas eller åtalas för något brott. De senaste åtgärderna mot antiapartheidorganisationer ochfackliga organisationer, liksom ingripandet mot kyrkliga ledare, innebär intebara en ytterligare skärpning av detta förtryck. Syftet är nu att tysta ochlamslå det breda icke-våldsmotståndet mot apartheidpolitiken. Resultatet kan bara bli ökad konfrontation ochpolarisering. Den nationel la dialog som är nödvändig för att åstadkomma en fredlig framtid för försvåras än mer. ' hot och destabiliseringspolitik motgrannländerna fortsätter och blir allt intensivare. Landet stöder rebellrörelsernai och Mogambique och fortsätter sin ockupation av liksom delarav södra . militära angrepp mot har ökat kraftigt. Sydafrikaspolitik är ett hot mot internationell fred och säkerhet. Bindande sanktioner beslutade av är detmest verksamma medlet för att på fredlig väg påskynda apartheidsystemetsavskaffande och bana väg för en övergång till ett,demokratiskt samhällssystem. Det är djupt beklagligt att flera av de länder som inneharde mest verksamma sanktionsmedlen mot inte har, använt dem. Dessaländer bär ett ansvar för den nuvarande situationen i landet. kommer att tillsammans med övriga nordiska länderfortsätta att verka för ett beslut av säkerhetsrådet om bindande sanktioner. Vikommer också att öka ansträngningarna inom FN för att dé åtgärder som redanbeslutats eller rekommenderats genomförs och efterlevs. Vi verkar för ett ökatinternationellt bistånd till frontstaterna och fill apartheidpolitikens offer. De centralamerikanska presidenternasfredsplan utgör en betydelsefull och glädjandeöverenskommelse i riktning mot fred, försoning, demokrati och regionaltsamarbete pä egna villkor. Regeringen välkomnar de åtgärder som de centralamerikanskaländerna har vidtagit i enlighet med fredsplanens principer omfolkrätt, mänskliga rättigheter och demokrati. Ländernas vilja att lösamotsättningarna och problemen utan inblandning utifrån måste respekteras avalla. stöd till de väpnade grupper som förkrig mot står i strid med fredssträvandena ochfolkrätten och måste upphöra. Det fordras ett fortsatt internationellt stöd tillfredsprocessen och till utvecklingsansträngningarna i regionen, här enpositiv grundinställning när det gäller att stödja internationella insatserför att verifiera och följa upp fredsplanen. Vad gäller regionalt samarbetemellan de fem centralamerikanska staterna står självfallet de nordiskaländernas erfarenheter till deras förfogande. Med stigande oro följer vi händelserna i- deav ockuperade områdena. Jag har just återvänt från efter enveckas samtal med ledande israeliska, palestinska, jordanska och syriskaföreträdare. Det är mitt huvudintryck att de tre senaste månadernas palestinskaprotestaktioner på och i och den israeliska ockupationsmaktensbrutala sätt att försöka undertrycka dessa, har skapat ett nytt läge iregionen, där moderata och extrema krafter på ömse håll ställs mot varandra. Det är vår plikt att i detta nya läge bidra till attutvecklingen vrids i riktning mot förhandlingar. Det angelägnaste är att få igången process som bryter en ond cirkel där våld föder våld. En lösning av den arabisk-israeliska konflikten måstegrunda sig på säkerhetsrådets resolutioner 242 och 338. Det innebär att Israelskall ha rätt till säkra och erkända gränser och att måste lämna deterritorier som hållits ockuperade . Vi stöder helhjärtat krav pä säkerhet ocherkännande. Det är ett svenskt säkerhetsintresse att folkrättensförbud mot förvärv av territorier med våld respekteras. En annan grundläggande förutsättning fören lösning är attpalestiniernas rätt till självbestämmande och möjlighet att upprätta en egenstat förverkligas. Vi stöder lika helhjärtat dessa palestinska krav. Solidaritet med det palestinska folket kräver också att vikraftigt fördömer den israeliska ockupationspolitiken och dess metoder. Dennapolitik strider mot folkrättsliga och humanitära principer och kan aldrigrättfärdigas. måste så länge ockupationen fortsätter förmås att följaden fjärde bestämmelser till skydd för civilbefolkningenunder en ockupation. och PLO måste acceptera att förhandla medvarandra.Ingen lösning kan' bli hållbar om inte palestinierna representeras iförhandlingar av företrädaresom har deras förtroende. Det råder en stor enighet inom världssamfundet om att eninternationell fredskonferens om bör sammankallas under FN:sledning och att alla parter, inkl. PLO, bör vara representerade. Stormakterna måste också ta sitt ansvar och inom ramen fören sådan konferens verka för bestående lösningar som parterna kanske inte kannå fram till utan deras medverkan. Detta är uppfattningar som den delar.Vi verkar därför för att en sådan konferens skall komma till stånd. Det utdragna kriget mellan och är en annan avvår tids tragedier. De folkrättsbrott som begås i kriget - attacker mot civilabefolkningscentra, användning av kemiska vapen och angrepp mot deninternationella sjöfarten - är upprörande och djupt oroande. Utvecklingen iPersiska viken innebär risker för upptrappning och spridning av konflikten. Allaparter måste därför iaktta stor återhållsamhet. välkomnar att i juli 1987enhälligt antog resolution 598 om att genom en fredlig process fä ett slut påkonflikten. Regeringen anser att denna resolution utgör en god grund för en lösningoch måste genomföras i sin helhet. Generalsekreterarens ansträngningar i dettasyfte har därför vårt starka stöd. Mycket av säkerhetsrådets och FN:sauktoritet står härvid också pä spel. Det är regeringens förhoppning att den sovjetiskainterventionen i äntligen går mot sitt slut och att även andraländer medverkar till att skapa förutsättningar för frihet och oberoende där. Idetta arbete kan FN spela en viktig roll. De miljontals afghanska flyktingarnai och måste få återvända till sitt hemland. Den fredsuppgörelse som förefaller vara pä väg iAfghanistan kan komma att kräva insatser från det internationella samfundet.Inte minst gäller detta hjälpinsatser för de miljontals flyktingarna, så attdessa i säkerhet skall kunna återvända till sina hem. Om berörda parter säskulle önska är regeringen beredd att överväga hur skulle kunna bidrahärtill. Ett nioårigt dödläge i tycks nu habrutits. välkomnar de fredssamtal som inletts mellan några av parternai konflikten och stöder alla ansträngningar som syftar till att uppnå fred iKampuchea. Ett tillbakadragande av alla främmande trupper frän landetsterritorium är en förutsättning för att folk skall ges en möjlighetatt självt bestämma sin framtid. har en tradition av engagemang i de Indokinesiskaländernas öde. Detta engagemang består. I den mån utifrån sinamöjligheter kan bidra till en fredlig lösning av , är viberedda att överväga detta om alla berörda parter så önskar. De regionala konflikterna utspelar sig oftasti . De lägger ytterligare en tragisk dimension till de fattigaländernas allt överskuggande problem, att trygga människornas försörjning ochöverlevnad. Det är oacceptabelt och dessutom farligt att låta klyftorna mellanrika och fattiga fortsätta att växa. Internationell säkerhet och stabilitet kanäventyras av en sådan fortsatt negativ utveckling på många håll i tredjevärlden. Solidaritetär därför ett självklart inslag i den svenska utrikespolitiken. Förtryckoch fattigdom är en orsak till konflikter. Bistånd främjar ekonomisk och socialutveckling och bidrar därmed till att undanröja konfliktrisker. En annan form av solidariskt bistånd ger vi praktisktuttryck för i vår flyktingpolitik. är ett av de störstamottagarländerna av flyktingar i . Pä andra håll i världen understödjervi flyktingarbete som bedrivs genom olika internationella organisationer. bland de största bidragsgivarna till UNHCR och UNRWA. Enprocentmålet för biståndet beståi, liksom den starkainriktningen av det svenska biståndet på de fattigaste . Dessutomföreslås att framsynt hushållning med naturresurser och omsorg om miljön imottagarländerna blir ett nytt biståndsmål. efter att den allmännaförklaringen om de mänskliga rättigheterna antogs av FN förekommer allvarligakränkningar av de mänskliga rättigheterna över hela världen. Det är därförsärskilt viktigt att se till att alla stater följer de regler som antagits avFN för att värna dessa rättigheter. Regeringen kommer att verka för att de mekanismer somfinns inom FN för detta ändamål förbättras och förstärks. Vi kommer också attstödja initiativ i länder som vill skapa egna institutioner, för att skydda demänskliga rättigheterna. Vi kommer att fortsatt aktivt delta i arbetet på enkonvention om barnens rättigheter och verka för att dödsstraffet avskaffas. är medlem av FN:s kvinnokommission. Våravsikt är att med kraft driva att de strategier för jämställdhetsarbetet somantogs vid kvinnokonferensen i genomförs. kandiderar för medlemskap i kommissionför de mänskliga rättigheterna. Inför detta har en särskild arbetsgrupp bildatsinom . Samarbetet med svenska frivilliga organisationer ärav särskild betydelse i detta sammanhang. Främjandet av de mänskliga rättigheterna är ettgrundläggande element i svensk utrikespolitik. Förtryck och våld mot enskildaär avskyvärda i sig, men kan också leda till konflikter. Genom att i handlingvisa solidaritet med de människor som utsätts för brott mot de mänskligarättigheterna bidrar vi därför också till att stärka den globala säkerheten. för miljö och utveckling,under ledning av statsminister , har på ettövertygande sätt visat att miljön och naturresurserna utgör en hotad grundvalför materiell välfärd. Endast om den grundvalen skyddas och bevaras kan enhållbar och bärkraftig utveckling säkerställas. Detta kräver en förebyggandemiljöpolitik, som innebär att politiken inom olika samhällssektorer granskasoch förändras. En viktig uppgift blir att se till attdetta sker inom alla länder och alla FN-organ. Samförstånd om de nödvändiga besluten kräverinternationell solidaritet. En andra global om den mänskligamiljön kommer troligen att behövas. har i generalförsamlingen förklaratsig redo, om det finns önskemål därom, att åter stå värd för en sådankonferens. Staternas ömsesidiga beroende ökar starkt påalla områden. Såväl stora som små stater har ett eget intresse av ett välfungerande multilateralt samarbete. FN är ett unikt instrument för detta. Prot.1987/88:85 i etteffektivare och mer målinriktat arbete inom FN:s ram som lösningar måste sökaspå de globala frågorna.