prot · GB0967 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag kan därför inte nukommentera just denna anläggning och förhållandena där. Jag vill emellertidframhålla att de nya allmänna riktlinjer som redovisats i skrivelsen tillriksdagen självfallet skall tillämpas i detta fall. utreder på regeringensuppdrag vilka problem som finns inom avfalls- och återvinningsområdet.Utredningen skall redovisas . Regeringen kommer efter dennaredovisning att överväga vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas. 24 (vpk): Miljö- och hälsoriskerria vidsopförbräriningsanläggningarna är ju inte av nytt datum. Ändå fortsätter dessaanläggningar att spy ut gifter. uppmärksammades ett mycket stortdioxinutsläpp vid sopförbränningsstationen i Kisa. Jag har framställt minfråga utifrån det förhållandet. Men för den skull menar jag inte att miljö- ochenergiministern i detalj skall kommentera situationen där, utan jag vill ha en meraallmän redovisning. Människorna blir naturligtvis oroliga över sådana härrapporter. De frågar med all rätt: Vad gör myndigheterna för att stoppautsläppen? Jag har vidarebefordrat både människornas oro och derasfrågor till miljö-och energiminister , som jag vill tacka försvaret. frågan är om det verkligen stillar den oro som finns. Jag tror nogatt man vill veta vad som kommer att göras redan nu och att man alltså inteenbart frågar efter bestämmelserna . Hur skulle det vara om några av de värstagiftspridningsanläggningarna stoppades för att markera viljan att komma tillrätta med de problem som finns när det gäller de här utsläppen? Vilkaomedelbara åtgärder är regeringen beredd att vidta, och hur ser regeringen påavfallshanteringen i ett längre perspektiv? Det vore intressant att få svar påde frågorna också. 25 Miljö- och energiminister : Herrtalman! Det är bra att ställde dessa kompletterande frågor, fördet ger mig tillfälle att redovisa vad som redan gäller. Det är nämligen så,vilket riksdagsskrivelsen talade om, att de nya bestämmelserna redangäller. Det innebär att inga nybyggda anläggningar slipper undan dessa och attsamtliga befintliga anläggningar måste byggas om för att uppfylla de nya kravensenast i och med utgången av . Det är alltså vad som gäller: Vi lät dethär införas med förtur utan att avvakta mera omfattandeutredning. Vidare har vi i skrivelsen till redovisat icke ensidigt bör satsa på förbränning när det gäller avfallshantering utanatt man också bör satsa på andra alternativa metoder - t. ex. rötning ochbiogasutvinning. Dessutom måste mari ställa betydligt högre krav också i ettannat avseende: Innan dén här processen - vilket alternativ man nu än väljer -sätts i gång skall man ur soporna, ur avfallet, ta bort dels det som kan återvinnas,dels det som är särskilt miljöfarligt. Det är ju bl. a. därför som det nu pågåren batteriinsamling. Vi har också försöksverksamhet med alternativa metoder påett par håll i , och vi för diskussioner med ett par större kommuner.Det som oroar mig är att kommuner på några håll i landet har gripits ävhandlingsförlamning. Det verkar som om man går tillbaka till ett system rrieddeponering. Jag vill klart säga att detta icke är acceptabelt. Vi ställer nuhelt andra krav än tidigare på kommunernas avfallshantering. Om miljöproblemen vid sophantering Anf.26 (vpk): Jag tycker att detvar bra med det här kompletterandesvaret, därför att det understryker allvaret i frågan. Men det ger anledningtill ett par följdfrågor: Hur efterlevs gällande bestämmelser ute i landet, ochhur kontrolleras efterlevnaden? Och vilka åtgärder kan vidtas för attbefintliga möjligheter tillvaratas för att stoppa de allra värsta utsläppen? 27 Miljö- och energiminister : Herrtalman! Det är helt enkelt så, att tillsynsmyndigheterna - dvs. länsstyrelsenoch riaturvårdsverket - har en skyldighet att se till att bestämmelsernaefterlevs och att de omprövningar görs sorn måste göras med 6 protokoll 1987/88:65-67 Omåtervinningen av miljöfarliga batterier anledning av de nyareglerna. Kommunerna, i det är fallet Kisa kommun, har dessutom själva ettansvar både enligt miljöskyddslagen och enligt hälso-skyddslageri riär detgäller att se till att den här frågan ut på ett tillfredsställande sätt. 28 (vpk): Då är det minförhoppning att detta budskap går fram till alla som har ansvar för dennahantering. Den oro som de människor känner som bor runt dessa anläggningarmåste tas på djupt allvar. Anf.29 Miljö- och energiminister : Herr talman! Jag delar NilsBerndtsons uppfattning. Jag tycker att den här frågan var bra, därför att derigav mig möjlighet att deklarera detta. Som jag sade är situationen intebra pä alla håll ute i landet. Överläggningenvar härmed avslutad. 9§ Svar på fråga 1987/88:340 om återvinningen av miljöfarliga batterier Anf.30 Miljö- och energiminister : har frågat mig vilka åtgärder regeringen kommer att vidtaför att uppnå en tillfredsställande återvinning av miljöfarliga batterier. Idet åtgärdsprogram som antagits av mot utsläpp i miljön av.tungmetaller från batterier ingår bl. a. insamling och slutligt omhändertagandeav miljöfarliga batterier. I regeringens uppdrag till attutreda frågor inom avfalls- och återvinningsområdet ingår att studera ettpantsystem för miljöfarliga batterier. Uppdraget skall redovisas senast den 1juni 1988. Närdet gäller det slutliga omhändertagandet av miljöfarliga batterier har SAKABgetts ett huvudausvar. Utgårigspurikten för denna verksamhet bör vara att detkvicksilver eller kadmium som finns i batterierna återvinns. Påolika håll i världen pågår vissa projekt för att utveckla behandlingsmetoderför omhändertagande och återvinning. Enligt uppgift har det inteutvecklats någon teknik som i full skala varit acceptabel från miljö- ocharbetsmiljösynpurikt. har inlett diskussioner med svensk industri omsamarbete för att nå fram fill konkreta lösningar på problemet. Iavvaktan på att behandlingstekniken utvecklas och återvinningsresurser byggsupp måste batterierna tills vidare lagras under från miljösynpunkt säkraformer. Jag ser det som ytterst angeläget att en teknik förslutligt omhändertagande av miljöfarliga batterier utvecklas. Jag kommer attnoga följa de aktiviteter som pågår på detta område. 31 LARSERNESTAM (fp): När jag tackarför svaret kan jag konstatera att min fråga har en viss anknytning till denfråga som besvarades. Frågan om de miljöfarligabatterierna har jag diskuterat med de olika statsråd som desenaste åren har avlöst varandra när det gäller handläggningen avmiljöfrågorna. Den frivilliga insamlingen av batterier pågår , med blandatresultat. Det kanske är för tidigt att göra en utvärdering, men harbegärt skärpta åtgärder och pant på batterier. i har, enligt de uppgifter jag har fått,tagit hand om miljöfarliga batterier. Av den mängden harendast kunnat tas om hand för destruktion. Resten har fått lagras,eftersom den återvinningsteknik som finns är bristfällig. Det är bra attdestruktionen avbryts, eftersom den innebär säkerhetsrisker för personal ochyttre miljö. Men lagren fylls på i , och kvicksilver läcker ur tunnorna,och det är inte bra. säger statsrådet att det inte finns någon teknik föråtervinning, och det är inget bra svar. Detta förhållande gör att jag villställa ytterligare några frågor till statsrådet. När kommer det att finnas en fungerandeåtervinningsteknik? Det är väl inte rimligt att batterierna skall lagras årefter år, så att det uppstår ett stort läckande batteriberg. Batterierna är bara en del av det miljöfarliga avfall somlagras i , och min följdfråga till statsrådet blir då: Är det rimligt attriästan allt miljöfarligt avfall i på grund av bristandeåtervinningsteknik skäll lagras i en deponeringsanläggning på endast en plats iSverige, nämligen i ? Medför inte det säkerhetsrisker? Om återvinningen av miljöfarliga batterier 32Miljö- och energiminister : Jag tycker inte alls att den situation vi nuhar är bra. Den är tvärtom mycket bekymmersam. När jag som nytillträdd miljö-och energiminister forcerade fram ettinsamlingssystem för batterierna, var jag medveten om att systemet intefungerade bra. Trots det bestämde vi oss för att det var viktigt att komma igång med själva insamlingen. Jag tror att och i övrigthade varit ännu mer kritiska om vi hade väntat med att komma i gång medinsamlingen av batterierna som sådan. Men vi har stora bekymmer på detta område. Även när manser ut över världen finrier man ingen som har en bra teknik. Det är käntatt det finns ett par fullskaleanläggningar: en i och en i . Än sålänge finns ingen dokumentation om hur dessa anläggningar fungerar. Men det harsagts att det skall komma en utvärdering av anläggningen i . Vad vi kan göra i detta läge, vare sig det gällerbatterier eller det större problemet som också tog upp, är attanstränga oss allt vad vi orkar för att klara den teknikutveckling som ärnödvändig. Dessbättre pågår nu en viss utveckling, en rörelse framåt, när detgäller såväl ;s allmänna organisation som vissa tekniker. Det kan inteheller uteslutas att en lösning, i samarbete med industrin och några av våramyndigheter, i just batterifrågan kan vara på väg! Jag vill inte säga mer änså. Jag kan bara försäkra att vi tar detta problem på stort allvar och driverpå utvecklingen allt vad vi kan. Om återvinningen av miljöfarliga batterier Anf.33 (); Jag firiner det tillfredsställande att statsrådet ärbekymrad och tar dessa frågor på allvar. Men hade det inte varit rimligt parallellt med den mycket omfattande diskussion vi hade om batterierna ochom hur insamlingen skulle gå till hade diskuterat hur vi skall få fram enfungerande teknik för att ta om hand batterierna? kommer ju den fråganefteråt, när vi har löst- än så länge på ett bristfälligt sätt, enligt minmening-insamlingsproblemet. Det anslag som fanns hos för nymiljöteknik har statsrådet tagit bort. 34 Miljö- och energiminister ; Jag vill inte driva denna sak till sin spetsoch kritisera i onödan. Men det var inte jag och regeringen som underlät attbekymra sig i det stadiet för teknikfrågan. Då det var aktuellt hörde jagemellertid irite eller någon annan från ta upp dennadiskussion. Vi var djupt bekymrade och inbegripna i ett arbete kring dessafrågor. Vi fick då från företaget i och för sig mer optimistiska bedömningar änvi får . Det förhållandet att den.anläggning man då prövade sedan har måststänga av arbetsmiljöskäl förstärker också fakta på detta område. Det är inte pengar som har saknats i första hand. Man har.faktiskt inte klarat av de tekniska uppgifterna på detta område. Jag kanförsäkra att det bara är att med tålamod och envishet fortsätta arbetet. Dettänker vi göra. 35 (): får jag den uppfattningen - vilken möjligenär felaktig - att statsrådet anser att vi för ofta från riksdageri gerpekpinnar och råd om hur miljöfrågorna skall hanteras. Men vi behöver väl integöra det i varje detalj. Om vi nu inte har diskuterat just denna detalj, finnsdet väl i alla fall ett ansvar hos regeringen för hela området och detövergripande arbetet. Jag vill på nytt ta upp anslaget för ny miljöteknik, somär mycket viktigt. Det anslaget togs bovt. Jag uppfattade det som ett försökatt öka ett otillräckligt anslag för naturvårdsändamål och inköp av marker sombör bevaras. Man sade då att miljötekniken får inom STU:s ram. villnaturvårdsverket ha tillbaka anslaget. Man säger där att det inte fungerar inuläget. Har man inte förlorat mycket tid och många möjligheter att arbeta framny teknik på detta sätt, statsrådet? 36 Miljö- och energiminister : Herr talman! Bara ensakupplysning: har ansökt hös STU om medel för detta arbete. En tidigareansökan har avslagits, därför att man vid var tveksam filltekniken. När nu anser sig ha nya uppgifter att komma med kan det händaatt tveksamhet kan övervinnas och därigenom skälet till STU:sbeslut om avslag. Anf.37 (): Jag finner att statsrådet överlämnar ansvaret tillnaturvårdsverket för att inte har kunnat få de anslag som har sökts. Detär viktigt att man får möjlighet att ta fram olika alternativa metoder. förstametoden kanske inte är den bästa, måste vi ibland, då det gäller så här viktigafrågor, ha möjlighet att pröva olika tekniker. Därför är det viktigt att deutvecklingspengar som behövs för att klara återvinningen nu ställs till förfogande. Jagvill sammanfatta diskussionen med statsrådet på följande sätt. Statsrådet sägeratt hon inte finner nuvarande ordning tillfredsställande. Det är ett bra svar.Statsrådet säger att vi får avvakta tills ny teknik kommer och att hon inte vetnär den tekniken kan vara tillgänglig. Statsrådet säger att vi i avvaktan pådetta får fortsätta deponeringen vid i , och hon säger också att honfinner att den deponeringen är tillfredsställande ur säkerhetssynpunkt. Omåtervinningen av miljöfarliga batterier 38 Miljö- ochenergiminister : Herr talman! Jag kan inte låta beskrivning av vad jag har sagt stå kvar opåtalad. Vadjag har sagt är att situafionen är otillfredsställande och att därför allaberörda arbetar mycket aktivt för att driva på utvecklingen och finna enlösning. I detta arbete deltar aktivt. Men, , vikör inte över bedömning av vad som ur miljösynpunkt ärriktigt, och jag undrar om inte vid närmare eftertanke finner attdet är riktigt att jag inte utövar ministerstyre i den meningen. En helt annansak är när ärenden kommer till regeringen för direkt prövning. 39 (): Det är välriktigt och naturligt att skall ta del i detta, men det visarockså, statsrådet , hur angeläget det var att naturvårdsverketfick ha kvar anslaget för ny miljöteknik. Statsrådet har ju plockat bort detanslaget från och fört det till STU. hoppas jag - och detborde jag kunna få som ett positivt svar - att statsrådet kommer att ställa deresurser som behövs till förfogande för att vi skall få en fungerandeåtervinningsteknik. Anf.40 Miljö- och energiminister : Herr talman! Hade anslaget legathos hade svaret blivit ett direkt nej enligt naturvårdsverketshittillsvarande bedömning. 41 (): Då ställer jagmin fråga en gång till: Kommer statsrådet att ställa de anslag som erfordrastill förfogande för att vi skall få en fungerande återvinningsteknik? Överläggningenvar härmed avslutad. 7Riksdagens protokoll 1987/88:65-67 Prot.1987/88:67 IP § Svar på fråga 1987/88:343 om behandlingen av asylsökandefrån Om behandlingen av " Anf.42 Statsrådet : ' Herr talman! hari en fråga till mig anfört att förtrycket i Chileenligtmanga bedömare ökar som avvisningar och utvisningar avchilenare från ökar. Han har frågat mig om jag kommer att.vidta någraåtgärder med anledning av dessa uppgifter. Jag vill först försäkra att såväl statens invandrarverksom vi i noga följer utvecklingen i för att kunna göraen rättvis och riktig bedömning av asylärendena. Varje utlänningsärende bedömsdock individuellt. Frågan om en person kan få stariria i med stöd avutläririirigslagen (1980:_376)-måste besvaras med utgåugspunkt j vad som ärkänt om hans eller hennes förhållanden i hemlandet. ,Det avgörande vid dennaindividuella prövning är om risk för förföljelse kan antas föreligga i detenskilda fallet, Enbart det förhållandet att utlänningen kommer från ett visstland innebär inte att han eller hon automatiskt fär stanna i . Någon skärpning av praxis har inte ägt rum vad gäller densvenska regeringens bedömning av asylansökningar från chilenska medborgare. Iåtskilliga fall har det dock visat sig att deras uppgifter inteär trövärdigaeller att de åberopade skälen inte är tillräckliga. Tillämpningenav vår flyktingpolitik medger inte en invandring som grundar sig på i huvudsaksociala och ekonomiska skäl. Det är därför angeläget att i sprida informationom.vad som gäller i fråga öm möjligheter till uppehållstillstånd i.Sverige.Sådana insatser har gjorts. Jag är beredd att medverka till att ytterligareinformation om detta ... . \ . ,,,,:, 43 .SÖDERQVIST (vpk): Jag tackar invandrarrriinistern för svaret påmin fråga. Det ger anlednirig till riågra följdfrågor. Först vill jag säga att vi naturligtvis tycker att det ärbra att noga följer utvecklingen i - det är nästansjälvklart - för att kunna göra en rättvis och' riktig bedömning. Det naturligafrågan är då: Hur bedömer ni situationen i dagsläget.i beträffandemänskliga fri- pch rättigheter? Hur bedömer ni ställningen för dem som är iopposition eller som på annat sätt protesterar mot den sittandemilitärregirnens utövaride av sin makt? Vad har ni dragit för slutsatsar av ernoggranna uppföljning? Det vore mycket intressant ätt få höra. Jag ser en motsägelse i den sista delen av frågesvaret.Invandrarministern säger där: "Någon skärpning av praxis har inte ägt rum -." Men i nästa mening säger invandrarministern att man har avvisat flerchilenare - det kan man låsa mellan raderna - därför att deras uppgifter inteär trovärdiga eller därför att deras skäl inte är tillräckliga. Det är alltsåen skärpning av praxis! Det ärklart - det håller jag också med om - att det inte är vilket land män kommerifrån som ärdet avgörande. Men det är ju inte ointressant. 86 länder i har, som vialla väl känner till, då och då under de senastedecennierna givit upphov till flyktingströmmar. Vi har, som invandrarministernväl känner till, haft många sådana. Flyktingströmmarna från t. ex. Brasilienhar nu avtagit på grund av att det har blivit något bättre förhållanden där. Vifår nu nästan inga flyktingar från , medan vi hade hundratals , sä visst är det väl äv intresse hur landet är och inte bara hurdet förhåller sig i de individulla fallen. Jag är tacksam om jag kan få svar påmina följdfrågor. Om behandlingen av asylsökande från frågade hur regeringenbedömer förtrycket i . Vi är väl medvetna om att det förekommer ettförtryck, och vi är djupt bekymrade över dét. Det är ju också av denanledningen som många asylsökande från får uppehållstillstånd i Sverige.Jag vill bara kort ' redovisa en sifferserie som belyser detta. Den gällerantalet beviljade uppehållstillstånd . 1984 var det 370 personer som fick uppehållstillstånd,1985 var det 503 personer, 1986 var det 1 205 personer och 1987 var det 1 619personer. Det visar att vi ger många medborgare från skydd undan detförtryck och den förföljelse de är utsatta för. Sedan gjorde en allvarlig logiskkullerbytta när han menade att det faktum att vi avvisar fler än fidigare -antalet asylsökande har ju sfigit kraftigt - skulle innebära en skärpning avpraxis. Det firins inget sådant samband. Varje ärende avgörs individuellt, somjag sade i mitt svar, och de som har skäl får stanna. Om det kommer mångamänniskor som saknar skäl, blir det många som avvisas med tillämpning avgällande praxis, och praxis har inte förändrats. 45 (vpk): Det kunde ha varit intressant att få del ävenav den andra sifferserien. Om man nu redovisar hur många man har låtit stanna,så hade det ur saklig synpunkt varit mycket upplysande öm vi fått veta ocksåhur många som har avvisats. Men dessa siffror kanske inte invandrarministernhar tillgång till här - annars vore det bra om vi kunde få en redovisning. Men det är ju så - och jag tror attdet finns rätt många rapporter - att man har skärpt kraven när det gäller justde chilenska flyktingarna. Jag säger inte att mänriiskor skall få stariria avekonomiska skäl, eller att man kan diskutera den bedömningen. det har t.ex. fällts yttranderi öm att risk för tortyr i och för sig inte är ett skäl förbeviljande av asyl. Anser också invandrarministern detta? Åsikten harframförts av de handläggande rriyndigheterna. Den som riskerar tortyr i hemlandet fåruppehållstillstånd i . Låt mig fillägga, när det gäller bedömningen av chilenskaärenden, att det är väsentligt fler chilenare somfått stanna såsom flyktingar än vad fallet var närmast efter kuppen. Även dettakan vara en intressant upplysning i sammanhariget. Men vi haruppgifter om att vissa resebyråer i ställer i utsikt att Prot.1987/88:67 arbetslösa chilenare kan få arbete och bostad i . 11februari 1988 '"' rimligt att på sådana grunder geuppehållstillstånd. Jag inser givetvis att ' det kan kännas svårt för dem som måste återvända hem, även om Ombehandlingen av vederbörande inte riskerar förföljelse. I inånga fall harman sålt sina ägodelar asylsökandefrän skuldsatt sig för att bekosta resan till . somtragiskt att behöva återvända hem. Men vi måste ju pröva ärendena utifrånsakliga utgångspunkter - detta är nödvändigt för att upprätthålla en konsekventpraxis vid tillämpning av utlänningslagen. 47 (vpk): Argumenten att människor söker sig tillSverige för att få jobb och för att få det bättre över huvud taget har vi hörtmånga gånger. Det finns säkert sådana som försöker sig på detta. Men jag trorinte att dylika förhållanden i och för sig ger upphov till några storaflyktingströmmar. Det var därför jag i mitt första anförande förde framexemplet med andra latinamerikanska länder än , där vi har haft hårdaförpliktelser. ärett av de allra bästa exemplen, och om man sä vill kanman nämna även . Det är inte mindre fattigt i eller i nuän vad det varpå 70-talet. Ändå kommer det nästan inga flyktingar allsdärifrån. Många av flyktingarna från dessa länder har återvänt. Detta visar,tycker jag, att det inte är arbetslösheten i sig, fattigdomen i sig, som gerupphov till flyktingströmmar, utan det är förtrycket. Mot denna bakgrund blir man litet orolig, när man vet attchilenare slängs ut på ett mycket mera hårdhärit sätt äri tidigare och mycketoftare. Detta gör mig som sagt orolig, och jag har inte blivit lugnare genominvandrarminis-terns svar här. Chilenare slängs inte ut pä ett hårdare sättnu . Jag försäkrar detta, och jag vill bedyra att vi har godainformationer om förhållandena i . Det är inte bara genom den svenskaambassaden och dess personal som vi får dessa informationer, utan vi får demäven genom organisationer som arbetar för de mänskliga rättigheterna i Chile.Det är UNHCR, det är de kyrkliga organisationerna Vicarian och Fasic. Vi har också goda kontakter med företrädare föroppostionspartier i och deras representanter i . Genom personligabesök i landet har vi vidare skaffat oss aktuell kunskap om förhållandena. Alladessa informationer ger entydigt vid handen att nuvarande tillämpning avutlänningslagen gentemot asylsökande från är så långt möjligt korrekt. 49 (vpk): Det där låter väldigt optimistiskt och bra,och jag hoppas att invandrarministern själv tror på det samt att ni verkligenhar dessa kontakter. Men detfinns ju också andra uppgifter från oppositionsgrupper i , frånparfieri och även från de grupper som invandarministern självt har Det är fråga om kristna grupper, kyrkor osv., som har lämnat motsattauppgifter i enskilda fall och i allmänhet. Bilden är inte så entydig, 88 tror jag, som framgick avinvandrarministerns senaste svar. som sagtatt asylansökningarna i fortsättningen verkligen prövas ordentligt, Prot.1987/88:67 att vi integör några fel, att vi inte skickar ut folk som viegentligen skulle låta H stanna här. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på fråga 1987/88:333 om persontransporterna påjärnvägslinjen härmed hänvisning till vadsom anförs i den trafikpolitiska propositionen om länsjärnvägarna frågat mig omdet kommer att vidtas några förändringar i det bidrag som skall utgå, så attpersontransporter skall kunna ske via järnvägslinjen anknytning till stambanenätet. Jag tycker det är viktigt att den trafikpolitiskadiskussionen förs på en saklig nivå där bedömningar grundas på fakta. Jagvälkomnar därför fråga eftersom den ger mig tillfälle att häri kammaren reda ut det missförstånd som uppenbarligen tycks råda. I den trafikpolitiska propositionen anges, att om entrafikhuvudman tar på sig ansvaret för persontrafikförsörjningen på enlänsjärnväg, skall den få en ersättning som motsvarar vad det kostar att köratågtrafiken vid övertagandetillfället. Dessa villkor preciseras också i denprincipövereriskommelse som staten - under förutsättning av riksdagensgodkännande - träffat med , ochSvenska . Detta betyder i fall att den avtaladeersättningen ger förutsättningar för att trafikhuvudmannen i läninte skall drabbas av några merkostnader bara för att tågtrafiken på tvärbananStoruman-Hällnäs utgår från . Vid den närmare beräkningen aversättningen för länsjärnvägarna kan alltså hänsyn tas till olika faktorer sompåverkar den faktiska kostnadsbilden.