prot · GB09122 · 1987-12-31 00:00:00 — Skapa speciella straffpåföjder för återfallsförbrytare.Undersökningar visar att det är återfallsförbrytarna som i stor utsträckningstår för den traditionella brottsligheten. Årets budgetproposition utökar antaletpolistjänster med 150 stycken. ställer sig bakom detta.Tjänsterna är till sin karaktär administrativa och enligt propositionen bl. a.föranledda av behovet av förkortad handläggningstid för asylärenden. Det är bra att handläggningstiden förkortas, men behovetav fler fältarbetande poliser finns trots det. Ytterligare 200 tjänster bör.som vi kristdemokrater ser det, inrättas. Skadegörelse, brottslighet, våld och bedrägerier drabbarmänniskor på ett sätt som är omöjligt att omräkna i kronor och ören. Det äremellertid alldeles entydigt så, att polisens arbete måste uppvärderas ochantalet poliser måste öka. Det finns i detta sammanhang all anledning att ocksåpåtala, att ett otillräckligt polisväsende givetvis förorsakar medborgarna ochsamhället dryga kostnader. Det är därför ekonomiskt försvarbart att utökaantalet polismanstjänster. Även antalet anspirantplatser på polisskolan börutökas enligt förslag, dvs. med 20 polischefsaspiranter ochen ökning av 100 övriga aspiranter utöver regeringens förslag. Under min skoltid fanns det en bedömningsgrundi synen på uppsatser. Missuppfattning av ett uppsatsämne gav obönhörligtbetyget stora C. Det spelade ingen roll hur välformulerad uppsatsen än var.Ämnet var ju missuppfattat. När det gäller den. kristdemokratiska motionen Ju207 börutskottet tilldelas betyget stora C. Ämnet har missuppfattats. Motionen Ju207 avvisas såsom varande i strid med principenatt det tillkommer polisen att upprätthålla ordningen pä allmänna platser. Menmotionen kräver ju inte att parkeringsvakterna skall upprätthålla ordningen.Förslaget går i stället ut på att "observera och rapportera händelser ombrott eller misstanke om brott". Det handlar alltså inte om direktaingripanden. Allmänheten brukar uppmanas att göra just det som vårmotion förordar som en skyldighet för de kommunala parkeringsvakterna.Innebörden av justitieutskottets uttalanden om motionen är faktiskt att iprincip bör inte allmänheten "rapportera händelser om brott ellermisstanke om brott", eftersom det principiellt skulle inkräkta på polisenskompetensområde. Logiken lyser förstås med sin frånvaro. Det finns ingen anledning betvivla att utskottetsledamöter kan läsa och har läst innantill. Jag skulle dock se det som en fördelom man också ville förstå det man läser i motion Ju207. Med hänvisning till det jag här har framförtvill jag yrka bifall till motion Ju207, till yrkande 5 i motion Ju206 samt tillreservationerna 1,3,4 och 5. Anslag till polisväsendet, m.m. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efter debatten om justitieutskottetsbetänkande 34. 1987/88:122 Anf. 60 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jagfår meddela att anslag nu har satts upp om att detta sammanträde skall ~ T fortsättaefter . Foretagsboi, m. m. Kammaren övergick till att debatterajustifieutskottets betänkande 32 om anslag till utredningar m. m. Företagsbot,m. Anf.61 (): Det här betänkandet behandlar dels anslaget till utredningar, som vi ärhelt eniga om, dels ett antal ytterligt skilda frågor, allt ifrån vapenlicensför salongsgevär, via ett möjligen allvarligt förslag om vissa språkligaändringar i lagtexten -1, ex. att man skall skriva "lyckta dörrar" istället för "stängda dörrar" - till tjänsteansvaret ochföretagsboten. Jag har tagit till orda för att tala för reservation nr 1, somhandlar om företagsbot. Vihar från sida i inledningen till en motion om stärkt rättssäkerhetskrivit: "Irättssäkerhetens idé ligger att reglerna skall ha en sådan fasthet och klarhetatt medborgarna kan förutse och förstå konsekvenserna av sina handlingar, attde har förutsättningar att känna till var gränsen går mellan tillåtet ochförbjudet och att de klart vet vilka sanktionerna är om lagens bestämmelseröverträds." Deflesta i borde kunna hålla med om den skrivningen. Men då bör manockså ta konsekvenserna! Vii har gjort det genom många krav på lagändringar. a. har vi iden motion jag citerade ur yrkat att reglerna om företagsbot skallupphävas. Det har vi gjort därför att vi anser att den lagstiftningen är etttydligt exempel på sådan lagstiftning som inte uppfyller vanliga krav pårättssäkerhet - sådana lagar skall vi inte ha. Och på den punkten är deborgerliga partierna faktiskt helt eniga. Låtmig först erinra om att företagsbot är en s. k. särskild rättsverkan av brott.Det innebär att ett företag, om ett brott begåtts vid utövningen avnäringsverksamhet, kan åläggas att betala en bot, i storlek varierande mellan10 . och 3 milj. kr. Dennalag, som antogs för j ungefär , blev av mycketförklarliga skäl oerhört kritiserad av lagrådet - den är oklart formulerad, ochden har karaktär av ramlagstiftning, vilket aldrig någonsin bör få förekomma istraffrätt. Förett parti som , som vill värna rättssäkerheten, var det aldrigminsta tvekan om att vi skulle motsätta oss den här lagsfiftningen. Vi gjordedet tillsammans med och . Men den drevs igenom av densocialistiska majoriteten. Vi hade nu möjligen kunnat räkna med ett antalrättsfall som hade stärkt våra argument i den här Men, fru talman,såvitt jag har kunnat finna - och jag har fakfiskt 6 försökt forska på det här området - har åklagareoch domstolar ännu inte ens försökt använda stadgandena om denna s.k. särskildarättsverkan. Jag dristar mig att tro att de har tyckt som vi, nämligen att enlag, som ger utrymme för så skönsmässiga bedömningar, inte skall åberopas.Dessutom är den onödig - det finns straff för alla brott vi känner i landetutan den. Lagstiftningen om företagsbot är alltså både onödig ochorimlig. Dessutom är den en skamfläck för rättssäkerheten. Den bör därförupphävas. Jag yrkar därför bifall fill reservation nr 1 i föreliggandebetänkande. I övrigt stöder vi från sida utskottsmajoriteten,vilket innebär bifall till punkerna 1 t.o.m. 6 och 8 t.o.m. 11. Företagsbot, m. m. 62SVEN MUNKE (m): Utskottet är, som vi hörde, enhälligt närdet gäller de flesta avsnitt i betänkande nr 32, som gäller anslag tillutredningar m. m., som rubriken lyder. Det finns dock två undantag. Det enagäller företagsboten, som utskottets ordförande just har redogjort för, ochdet andra gäller en begärd utredning om kostnader för brott. Lagen om företagsbot, som antogs , fick enförödande krifik av lagrådet vid dess granskning 1985. Lagrådet slog då fastatt lagtexten var oklar och svår att tolka. En oklar och svårtolkad lag äringenfing för ett rättssamhälle; det är man inte heUer betjänt av. Lagen har, som vi hörde, inte heller kommit tillanvändning, även om det funnits goda tillfällen att använda den; speciellttänker jag då på miljömålen. Men domare och åklagare har väl skyggat föroklarheten - den uppfattningen har också givit uttryck för. Jaginstämmer i övrigt i hennes anförande och yrkar bifall till reservation 1. Olika företeelser i samhället drar kostnader av högreeller lägre dignitet. För att man skall kunna bedöma betydelsen av sådanakostnader är det mycket angeläget att man också har en uppfattning om hur storade är. Från regeringens sida har man lagt ned ett intensivtarbete på att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. Därvid har man oftaåberopat olika stora belopp som samhället skulle förlora på grund av denbrottsligheten, hur man nu lyckats bestämma dessa - det framgår nästan aldrig. Enligt utskottets uppfattning skulle det föreligga en radsvårigheter att på ett fillföriitligt sätt beräkna de totalasamhällskostnaderna för brott mot enskilda. Enligt min uppfattning tyder det påen uppgivenhet från utskottsmajoritetens sida. Det är förvånande att samhälletsinsatser på olika områden i så stor utsträckning styrs av storleken på dekostnader som uppstår. Vi moderater har därför yrkat att man skall utreda det. Det är också märkligt att utskottsmajoriteten avvisar detkrav som vi har framfört i vär partimotion Ju814, yrkande 16. Vi vill ha enutredning om omfånget av de kostnader som kan uppstå för samhället av brottsligverksamhet mot enskilda. Utskottsmajoriteten anför i sitt avslagsförslag att enkoncentration av intresset till de rent ekonomiska skadeverkningarna ochsamhällskostnaderna skulle vara olycklig från kriminalpolifisk synpunkt. Det har här i kammarens använts många märkliga ochlångsökta argument för att avslå olika motionskrav. Ofta finns det någon formav verklighetsförankring i avslagsförslagen, men den här gången saknas den Prot.1987/88:122 faktiskt helt. Utskottsmajoriteten medger dock att.det tordevara stälU 18 maj1988 'utom allt tvivel" attkostnaderna är betydande. Mot denna bakgrund kan ] man fråga sig: Hur vet man att deär betydande, när det inte finns någon som Foretagsboi,m. m. ,,,,... Utskottet nämner också att en forskning av det slag som vihar begärt torde vara tämligen resurskrävande med tanke på ämnets omfattning.Man kan också här fråga: Hur vet man att en utredning av det blirresurskrävande? Vi moderater anser att en närmare kunskap om samhälletskostnader för den brottslighet det här är fråga om är av mycket stort värde,för att vi skall kunna få till stånd ett bättre utnyttjande av de totalasamhällsresurser som vi tar i anspråk med anledning av denna brottslighet. Mot bakgrund av detta yrkar jag .bifall till reservation nr 2. 63 (): Efter ett osedvanligt långt utredningsarbetesom syftade till att skärpa sanktionerna mot lagbrott som sker inom ramen förföretags verksamhet beslutade är 1986 att införa en ny ekonomisksanktionsform - företagsbot. Inom parentes sagt bedrevs också ett utredningsarbetemed samma syfte med relativt stor intensitet de borgerligapartierna satt i regeringsställning. Enligt gällande lagstiftning kanföretagsbot åläggasnäringsidkare när brott har begåtts i utövningen av näringsverksamhet. För attföretagsbot skall kunna komma i fråga krävs dels att brottsligheten harinneburit ett grovt åsidosättande av de särskilda skyldigheter som är förenademed verksamheten eller annars är av allvarligt slag, dels att näringsidkareninte gjort vad som skäligen kunnat krävas för att förebygga brottslighet. När lagstiftningsärendet behandlades i kammaren råddedet i och för sig en ganska bred enighet om att avsaknaden av effektivtverkande sanktioner mot vissa former av regelöverträdelse i näringsverksamhetutgjorde ett kriminalpolitiskt problem. Man skilde sig åt när det gäller synenpå vilka instrument som skulle användas för att lösa dessa problem. Viförordade en lagstiftning om företagsbot. Den jagen utgör ett led i strävandenaatt komma till rätta med det allvarliga samhällsproblem som den ekonomiskabrottsligheten har kommit att bli. Det kan gälla regler i ombokföringsbrott, arbetstidslagstiftningen, arbetsmiljölagen, livsmedelslagstiftningenoch övrig miljölagstiftning. Lagen om företagsbot tar sikte på sådanaöverträdelser av lagstiftningen som begås i näringsverksamhet. Vid lagstiftningsärendets behandling i kammaren 1986riktade de borgerliga partierna kritik mot att förslaget brast i klarhet ochförutsebarhet och stred mot dittills tillämpad lagstiftningsteknik. Utskottetsmajoritet avvisade denna kritik och hävdade: "Enligt utskottets mening ärlagförslaget väl berett. Lagstiftningstekniken avviker inte från de normer somär brukliga i ärenden av sådan central straffrättslig art som det här gäller.Någon lagreglering i detalj för alla uppkommande situationer är självfalletinte tänkbar och heller inte önskvärd. Utskottet anser att de enskildabestämmelserna jämte de uttalanden som gjorts i propositionen och av utskottetbör ge 70 entillfredsställande ledning för den praktiska tillämpningen. "Propositionen Prot.. 1987/88:122 Utskottetsmajoritet har inte ändrat uppfattning i detta avseende sedan .. ' , , -' " " Foretagsboi, m. m. Denstår kvar vid sin inställning om att lagen om företagsbot är en lagstiftningsom är präglad av en hög grad av rättssäkerhet. Låt mig till detta lägga till följande. När vi behandladeärendet höll de borgerliga .partiernas företrädare med om att det krävdesytterligare sanktioner mot och skärpta straff för näringsidkare som begårlagbrott inom ramen för företagsverksamhet. I dep reservafion som ni nu haravlämnat till detta utskottsbetänkande framför ni inga synpunkter på alternativtill företagsbot. Sådana synpunkter framförde ni 1986. Detta är kanske ettuttryck för den svala attityd ni intar mot bekämpandet av den ekonomiskabrottsligheten. kunde ni föra fram .synpunkter på alternativ tillföretagsbot. nöjer ni er med att konstatera att lagen om företagsbot börupphävas. Jag tycker nog att det är ett uttryck för en svalnande attityd ikampen mot den ekonomiska brottsligheten. Med detanförda yrkar jag avslag på reservation nr 1. Reservation nr 2 tar upp frågan om en utredning avkostnaderna med anledning av brott. Det är en fråga som har behandlats ikammaren . Reservationen har avgivits av de moderataledamöterna i utskottet. Genom den brottstatistik vi redan har får man enligtutskottets mening en god uppfattning om brottslighetens omfattning. Andrafaktorer än de rent ekonomiska måste också tillmätas betydelse när det gälleratt bedöma behovet av brottsförebyggande insatser. Brottslighetens skadeverkningarspänner över ett mycket vidsträckt, område och varierar i hög grad beroende påvilken typ av brott det gäller. Mot den bakgrunden tycker utskottet att det ärfelaktigt att koncentrera intresset till de rent ekonomiska skadeverkningarna,samhällskostnaderna. Utskottsmajoriteten hävdar att det skulle vara olyckligtur kriminalpolitisk synpunkt. Motionsyrkandena avslås därför i det avseendet. Med det anförda yrkar jag avslag även på reservation nr 2. 64 (): , ' , Kortfattat skulle jag-vilja säga tillLars-Erik att brottslighetens omfattning kan vi läsa oss till avstatistiken. De siffrorna har vi bollat med tidigare här . Vi vetemellertid ingenting om de ekonomiska konsekvenserna. Jag vidhåller vad jag sade i mitt anförande om att detfinns många bortförklaringar när det gäller att avslå motioner. Jag haremellertid inte varit med om något som liknar detta. Det saknar, heltförankring i verkligheten. 65 (): gav en historiebeskrivning,som jag i stora delar inte alls kan invända emot. Det var ett ovanligt långtutredningsarbete. Det fanns en utredning på den borgerliga tiden. Vi har sagtatt det vore bra om man kunde finna ytterligare sätt att komma åt denekonomiska brottsligheten. Ingenting av detta är i och för sig kontroversiellt. Prot,1987/88:122 Företagsbot, m. m. Om man skall ägna sig åt fullständig historiebeskrivning,måste man försöka vara fullständig. Jag noterade att totaltglömde bort att nämna lagrådets förödande kritik mot just denna lag. Från denborgerliga sidan tar vi litet allvarligare på lagrådets kritik. Därför motsattevi oss lagen när den kom och tycker fortfarande att den skall upphävas. Låt mig ta ett exempel. räknade upp ettantal lagar som skulle kunna kompletteras med företagsbot. Det står faktiskt imajoritetens utlåtande i betänkandet från den förra behandlingen att det inteskulle vara lämpligt att begränsa företagsbotens tillämpningsområde till attenbart avse brott som innebär överträdelser av utpräglat näringsreglerandeförfattningar. sade att man tyckte att det gavs entillfredsställande vägledning i förarbetena. I utskottets betänkande från förragången står att läsa att majoriteten menade att det fanns en tämligen klarvägledning för regelns tillämpning. Det är kanske dessa ord som hargjort att vi över huvud taget inte kan bli eniga i denna fråga. När det gällerbrottsbalken och strafflagstiftningen skall det inte vara tämligen klart - detskall vara klart. 66LARS-ERIK (): Från utskottsmajoritetens sida menar vi attlagstiftningen om företagsbot upprätthåller högt ställda krav på rättssäkerhet.I lagstiftningen finns flera moment inbyggda som skaU skapa sådana garantier.Detta tillsammans med de uttalanden som gjordes under förarbetet tillutskottsbetänkandet, hävdar vi utgör mycket bra och tydliga garantier fördetta. Det skall vara fråga om grovt åsidosättande av desärskilda skyldigheter som är förenade med näringsverksamheten eller annatallvarligt slag äv brottslighet. Företagsbot skall inte kunna åläggas ombrottsligheten har varit riktad mot näringsidkaren eller om ett åläggandeannars skulle vara uppenbart obilligt. Det finns också möjligheter att eftergeeller att sätta ner företagsboten. Det är åklagarens uppgift att bevisa attnäringsidkaren inte har gjort vad som skäligen har kunnat krävas för attförebygga brottslighet. Det finns en rad moment inbyggda i lagstiftningen somgaranterar att högt ställda krav på rättssäkerhet uppfylls. Sedan vill jag återkomma till det jag sade i mittanförande om att de borgerliga partiernas reservation fill detutskottsbetänkande vi behandlar visar att de inte längre har särskiltstort intresse för att bekämpa den ekonomiska brottsligheten. När vi behandladelagförslaget sade ni i en reservation: Lösningar som bör övervägas - alltså i stället förföretagsbot - kan avse strängare straff mot näringsidkaren som fysisk person,skärpningar i fråga om förverkande, skadestånd, vite och sanktionsavgifter. Ettutvidgat skadeståndsansvar i förening med särskild talerätt för det allmännahör också hit. Det är vidare viktigt att fortsätta arbetet på att finnaeffektiva former för vinsteliminering i företag som bryter mot vitala regleroch därigenom skaffar sig vinster pä ett orättfärdigt sätt. anvisade ni alternativa lösningar för attkomma till rätta med den ekonomiska brottsligheten. har ni i det hänseendetsvalnat betydligt, och ni yrkar bara rakt upp och ner att lagstiftningen omföretagsbot skall Det tycker jagär ganska talande när det gäller ert intresse för kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Anf.67 (): Apropå det senaste är det faktiskt så, att vi gav anvisningar fillregeringen. Det är regeringen som brukar utreda hur man skall gå fill väga. Detvar det vi ville 1985/86, men det goda rådet har inte regeringen följt, vilketman bara kan beklaga. Annars hade vi kanske varit mera posifivt inställda. Fråganom vilken gradskillnad som föreligger i vår atfityd mot den ekonomiskabrottsligheten är relativt ointressant. Jag tror inte att vi kan mäta detta igrader. Naturligtvis är vi fortfarande motståndare till den. Däremot har vi enmycket kylig attityd - inte bara sval - till den här typen av lagstiftning, somjag till min förvåning upptäcker att bl. a. försvarar med attberätta att åklagaren har bevisbördan. När har han inte det? Prot.1987/88:122 18majl988 Överläggningen i dettaäreride var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om justifieutskottets betänkande 34.) Kammaren övergick till att debattera justitieutskottetsbetänkande 34 om kriminal- och polisregisterlagarna m. rri. Kriminal-och polisregisterlagarna m. m. Anf.68 (): Allt samlande av uppgifter om enskilda människor i ADB-register innebärett hot mot den personliga integriteten. För att i så stor utsträckning sommöjligt värna integriteten finns datalagen, som reglerar bl.a. denregisteransvariges ansvar och skyldigheter. En av de centrala delarna idatalagen är 10 §, som ger rätt för enskilda att ta del av uppgifter om demsjälva som finns i olika register. Detta är en viktig kontrollfunktion. Detär därför bra att enskilda nu skall få denna möjlighet även när det gällerkrimirialregistret. Det är för övrigt ett förslag som enhälligt harefterlyst. Detfinns dock några delar i det föreliggande förslaget som vi inte är nöjda med.Vi har därför från sida reserverat oss på tre punkter. Fördet första vill vi ha en sammanhållen registerlag för polisens register. Dessaregister i allrriänhet och de s. k. förspaningsregistren i synnerhet innehållermycket känsliga uppgifter, vilket gör det speciellt viktigt att de regleras ien särskild lagstiftning. har tidigare förordat att särskildaregisterlagar skall utfärdas för datasystem som har stor omfattning eller påett särskilt sätt berör den enskilde. Så har exempelvis skett när det gällerskatte-och socialförsäkringsregistren. Nusäger visserligen utskottets majoritet att man delar vår uppfattning på dennapunkt, och det är ju glädjande, men man vill inte nu vidta någon åtgärd frånriksdagens sida utan vill som vanligt vänta och se. Jag anser däremot att om viär överens om önskvärdheten av att få en sammanhållen polisregister- Kriminal- och polisregisterlagarna m. m. lag, såbör vi också göra en sådan beställning hos regeringen. För det andra har vi kritik mot det sätt på vilketregisterutdrag till den enskilde skall utformas när det gällerkriminalregistret. Där finns en regel som säger att när utdragur detta register lämnas till andra myndigheter, exempelvis domstolar, tas inteuppgifter méd som är äldre än . föreslås samma begränsning när detgäller uppgifter som skall utlämnas direkt till den berörde. Jag har för. min del mycket svårt.att förstå varför mangör denna inskränkning. Det bör vara självklart att samtliga uppgifter somfinns om mig i ett register skall lämnas ut när jag så begär.. Det är ju på detsättet jag kan kontrollera vad myndigheterna har registrerat om mig. Om mananser att uppgifterna är ointressanta därför att de är äldre än , bör degivetvis mönstras ut ur registret. Detta tycker jag åren typisk socialdemokratiskklåfingrighet, ett uttryck för den storebrorsmentalitet som alltid präglarsocialdemokraterna i denna typ av frågor som berör den personligaintegriteten. Det är, enligt socialdemokraternas synsätt, samhället som skallavgöra vilka uppgifter som skall lämnas ut - det klarar inte den enskilde avatt bedöma själv. Att socialdemokraterna intagit en sådan ställning är kanskeinte så förvånande, eftersom det ligger i linje med deras handlande fidigare.Däremot tycker jag att det är både förvånande och tråkigt att ochmoderata samlingspartiet sluter upp bakom denna grötmyndiga inställning. För det tredje gäller det det s. k. utlåtanderegistret,som skall inrättas hos statens kriminaltekniska laboratorium. Närdatainspektionen, som är den myndighet som har till uppgift att värnamänniskornas integritet i datasamhället, hade detta ärende på remiss, anfördeinspektionen bl. a. följande: "Som skäl för inrättande av registret anförs ipropositionsutkastet bl. a. att det för många brottsutredningar är av väsentligbetydelse att en snabb, säker och fullständig överblick kan erhållas över demetoder och andra erfarenheter som vunnits genom slutfördaundersökningsärenden hos laboratoriet. Detta förhållande motiverar inte enligtdatainspektionens mening att uppgift om brottsmisstanke beträffande deregistrerade sparas efter det att misstanken bortfallit. Om ett bevarande avundersökningsresultat anses önskvärt även efter det att den registrerade intelängre misstänks för brott, bör därför en avidentifiering ske." , Fråncenterns sida delar vi datainspektionens uppfattning. Misstanke om brott, somkommer att finnas i detta register, är en mycket integritetskänslig uppgift.Omen sådan uppgift registreras om en person och det sedan visar sig att haneller hon är oskyldig och att det inte finns någon brottsmisstanke motvederbörande, bör denna uppgift aylägnas ur registret. Det tyckerjag och är ganska självklart. Med de här kommentarerna ber jag att få yrkabifall till de tre centerreservationer som finns fogade fill betänkandet. 69LARS-ERIK (): , I det lagförslag som kammaren nu behandlarföreslås att en enskild skall få ta del av uppgifter ur kriminalregistretbeträffande sig själv. Man skall därvid få ett utdrag ur registret som tillinnehållet motsvarar det registerutdrag som skickastill åklagare och domstolar. Utskottet tillstyrker regeringsförslaget. Trereservationer till betänkandet har avgivits från centerpartisterna.iutskottet. Ireservation 1 krävs att den enskildes insynsrätt skall gälla samtliga,uppgifter om den registrerade som finns i registret, alltså även de uppgiftersom är äldre än . Regeringsförslaget innebäri denna del, som jagnämnde, att i utdraget till den enskilde skall tas med samma uppgifter som tasmed i utdrag sorri begärs av domstol eller åklagare.