prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — Hur långtvill man gå när det gäller att ge upp vårt självbestämmande? Vilka lagar skallanpassas till EG? Hur mycket av regionalpolitiken skall ges upp? Vilkamiljöbestämmelser skall man tumma på och vilka vill man slå vakt om? Hur mycketav valutapolitiken skall bestämmas i ? Vi vill nu äntligen få en klarredogörelse för dessa frågor. Vi kan inte låta en regering och dess förhandlareresa till med fullmakten att ingenting egentligen är givet på förhand,att vi inte alls vet vad som skall komma ut av detta och att vi inte har någonvilja. Vi vill ha svar från moderater och folkpartister, som ju iverkligheten vill gå längre än de andra partierna, fast de för dagen också harlyckats gömma sig bakom enighetens snömos. Vi vill ha svar fråncenterpartisterna, som trots att de tänker olika mot de andra i många frågorändå i utrikesutskottet skrivit in sig i den eniga skaran. Vill ni ge upp det norrländskajordbruket? Vill ni låta EG:s livsmedelspolitiska eller trafikpolitiska normeroch syftemål bli gällande också i , Man kan ju tro det, när man ser ivilket sällskap ni uppträder. Ni säger ju ingenting om dessa viktiga ting ibetänkandet eller i Jag vet att era väljare inte vill ha det på det sättet, men vadvill ni som parti? Vi vill också har svar från socialdemokraterna, som ävende är mycket obestämda och inte ger några riktigt vettiga besked om var deegentligen står. tog t, ex. upp beskattningspolitiken med detuppenbara syftet att plädera för en hållning där skall anpassa sinkapitalbeskattning till nivåer och principer som gäller i helt andra länder.Vad skall vi slå vakt om där? Hur mycket av vär självständiga rätt att beskattaoss själva och beskatta kapital skall vi ha kvar, när förhandlingsomgångarnamed EG en gång ger resultat? Det skulle vi vilja ha reda på, och det tycker jagockså att folkopinionen i har rätt att få reda på. Qm ni vill ge uppsaker och ting, så säg det, så att vi har någonting att förhålla oss till. Kominte med denna obestämda hållning, där man anar att ni är beredda till vad somhelst men där ni inte kan säga vad. Det räcker inte med att besvara dessa grundläggande frågorom självbestämmanderätt och frihet, om våra medborgerliga rättighetersinnehåll och värde. Det finns naturligtvis också andra viktiga sidor avEG-problematiken och förhållande till Gemenskapen. Det måste också föras en mer principiell diskussion om vadekonomisk integration är, vad ekonomiska regioner betyder och vad handels- ochmarknadsförhållanden i vär tid består av. Det finns nämligen få områden där ytliga och schablonartadeföreställningar simmar omkring i debatten så ohämmat som just här. Vi måsteinom svensk arbetarrörelse återuppliva den diskussion som fanns dårörelsen själv fostrade nationalekonomer med kritisk förmåga, analytisk skärpaoch vetenskapligt djup - till skillnad från de ekonometriska akrobater ochhållningslösa sykofanter som basunerar ut sina banaliteter fråndocentkatedrar och bankdiskar. Om en ekonom som alltjämt hadelevat, skulle han ha fört en sådan här kritisk diskussion på samma sätt som hangjorde när vi diskuterade frihandelsavtalet . får vi dess värreföra den själva, för han är inte längre ibland oss. Låt oss då börja med den borgerliga propagandansgrundläggande myter i EG-frågan. En sådan myt är att stora regioner och stora marknaderalltid ger större, fördelar än små länder och små marknader. Det är ett någotmärkligt påstående, eftersom erfarenheten är den rakt motsatta. Det är i vissasmå, högt industrialiserade länder man finner den mest kvalificerade arbetskraften,den bästa konkurrensförmågan och den mest socialt inriktade ekonominoch den minsta arbetslösheten - och för den delen också den stabilastedemokratin. Å andra sidan är det i , inte minst i de storaEG-länderna, som man finner grova sociala orättvisor, en massarbetslöshet, somblivit större allteftersom integration och harmonisering fortskridit, och enpolitik mot invandrare som är en veritabel skamfläck för civilisationen. Dettaförtjänar att sägas inför allt prat om "medborgarnas " ochandra liknande fraser: Vi måste också diskutera varför den här storleksmyten inteär sann. Det har bl. a., menar jag, att göra med att produkter och tjänsterinte längre i det och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen högreindustriella utvecklingsstadiet på samma sätt som tidigare är beroende av långaserier och standardisering, I stället ökar differentieringen och variationen,de skräddarsydda lösningarna, differentiering och förfining i utförandet,kvalitativa egenskaper hos varor och tjänster snarare än kvantiteter iuniformt utförande. Det är bl. a. orsaken till att små industriellt avanceradeländer med höga löner står sig så bra som de faktiskt gör. En annan myt som simmar omkring i de EG-frälstasföreställningsvärld är att geografiskt näraliggande länder alltid måste höraihop och integreras ekonomiskt. Det går också på tvärs med många av de vägarsom internationaliseringen av ekonomin har tagit. Vi har därför i Sverigestörre anledning att expandera utbytet utanför än inomdenna region. En tredje myt är att skulle utestängas eller fåsvåra konkurrensnackdelar, om vi inte accepterade en långtgående integrationmed EG. För sådana påståenden finns det varken teoretiskt eller empiriskt stöd.De är lösa skrämskott. Det är uppenbart att integrationsprocessen - som för övrigtinte alls är så långtgående som EG själv orerar om - inte har påverkat svenskexport negativt. Man kan nu föra en diskussion om hur stor betydelse tullnivåerhar mellan industriländer - de verkar ju inte betyda så mycket. Tullnivåerna 'betyder mindre för de industriella länderna än om de riktas mot deråvaruproducerande . Ingen hävdar att , såsom läget är , i principskulle ställa sig utanför eller avskärma sig gentemot någon region i världen,t. ex. avskärma sig mot . Det är självklart att vi skall ha ettförnuftigt och öppet förhållande till , ungefär på den nivå och i deformer som vi har . Självständiga nationer, som har respekt för varandra,försöker skapa ett så fritt utbyte som möjligt, utan att skada väsentliganationella intressen. Det är inte den fria handeln och det fria utbytet som vifrån vpk vänder oss emot. Tvärtom finns det många områden där detta utbyteskulle kunna expanderas betydligt - inte minst på kulturens och vetenskapensområden. Det skulle ha stor betydelse som stimulerande faktor för . Menframför allt handlar det om den vidare processen. Ger vi oss in i den processenoch inte sätter gränser blir det inte ett ekonomiskt samarbete, utan ipraktiken en politisk anpassning. Det är denna politiska anpassning, dessomfång och planerna för hur den skall fortskrida, som vi från vpk vill habesked om. Vi vill även veta var de övriga partierna står. Vi behöver som sagt ett förnuftigt och öppet förhållandetill . Men detta förhällande behöver vi i samma mån även med enstörre krets av länder, särskilt eftersom det är i de övriga länderna, snarareän inom EG, som vi kan vänta en snabbare ekonomisk expansion . Vi behöver den stimulans som vetenskapligt och teknologisktutbyte kan ge. Men det skall vara ett fritt utbyte mellan självständigaforskare och specialister, inte en bundenhet till de officiella projekt somEG:s ekonomiska maktetablissemang finner för gott att syssla med. Sverigevinner i längden mer på att utveckla sina speciella lösningar, anpassade eftervåra behov och förhållanden och bestämda av andra sociala mål och värderingar,än att rätta sig efter de stora europeiska företagsmonopolens ochstatsapparaternas mål och värderingar. Inte heller finns det anledning för att låta sigtvingas till mer offentlig upphandling i . Tvärtom är det en styrkaatt vi själva kan försörja vår offentiga sektor och låta den vara en bas förutvecklingen av den inhemska industri- och servicenäringen. Nationellt sett ärdet också en styrka att den offentliga sektorn inte är sä importberoende somden nu är, och därför kan utvecklas utan att behöva störas av de bytesbalansproblemsom från tid till annan uppstår i det internationella ekonomiska utbytet.Varför skall vi börja ge upp sådana fördelar? Det tjänar inte någon annan, ochdet tjänar definitivt inte oss själva. Det tjänar inte folkets levnadsförhållandenoch levnadsstandard. Varför skulle vi reducera vår egen möjlighet attdemokratiskt och självständigt besluta om hur denna viktiga del av värtsamhällsliv skall utformas? Över huvud taget är det för mig höljt i dunkel vad det ärde,mest långtgående EG-entusiasterna i känner sig så enormt attraheradeav i . Jag har haft privilegiet att kunna tillgodogöra mig studier idetta land. Utan fransk, tysk och italiensk kultur skulle det naturligtvis varabra torftigt här i . Jag är för den skull inte beredd att säga att desamhälleliga processerna i dessa länder är väldigt gynnsamma och positiva. Jagförstår inte den förtjusning för och attraktion av som en del tyckskänna. Beror det pä att kvinnorna i , i större utsträckning än i ,är hemma och pysslar om sina män i stället för att arbeta och varasjälvständiga människor? Är det detta som attraherar och anses varaframstegsvänligt och dynamiskt? Eller är det sätt att behandlasina invandrare som man finner så eftersträvansvärt? Är det EG:s centrala organmed sin byråkratiska maktkoncentration och sitt parlament, som bara är endiskussionsklubb, som man så gärna vill efterlikna? Eller är det det massivapolisvåldet mot fackföreningarna, mot spanska lantarbetare och brittiskagruvarbetare, som lockar? Jag tror faktiskt på allvar att de ekonomiskt mäktigai och deras åsiktsfränder i statsbyräkratin helt enkelt ser chansen idenna harmoniseringsprocess att skapa ett mera reaktionärt samhälle, ettsamhälle där våra nationella demokratiska institutioner kan reduceras. Därförvill man harmonisera. Mot sådana visioner måste man sätta en progressiv ochdemokratisk framtidsvision. som nation har ingen anledning att bindasig hårt till något block i världen, Framtiden-både vår framtid ochvärldens-ligger i att ha allsidiga och fria relationer med ett stort urvalnationer - inte en inskränkt regionalism, utan en verklig internationalism.Relationer mellan länder skall inte bygga på utpressning, och man skall intesöka tvinga in andra i sitt eget system. Relationerna skall bygga pålikaberättigande, respekt för andras demokratiska rättigheter och på omsorgenom den nationella demokratin i det egna landet. En EG-harmonisering av detpolitiska slag som vi nu riskerar att få är ett sätt att inskränka den svenskademokratin och folkets . Svensk arbetarrörelse borde gåin för att öka demokratin och folkens självbestämmanderätt. Vårt samarbete medandra borde utgå från respekten för deras folkliga demokrati och självbestämmanderätt,inte på eftergifter för de multinationella oligopolens och monopolens intressenatt vidga sin makt över folkens liv och framtid - så som de försöker attgöra. Prot.1987/88:114 . Prot.1987/88:114 . och den västeuropeiska integrationen 32 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag får meddela att anslag nu har satts upp om att dettasammanträde skall fortsätta efter . 33 (): Fullt medlemskap i är under nuvarandeförhållanden inte tänkbart, eftersom svensk utrikespolitik inte tillåter det.Däremot är det ytterst önskvärt för med ett nära samarbete med EG.Svenskt näringsliv är mera inriktat på en internationell marknad än flertaletandra länders. Många av våra stora företag har en dominerande del av sinförsäljning utomlands. Den engelska tidskriften analyserade desvenska multinationella företagen . Tidskriften konstaterade att: Alfa har av sin försäljning utomlands, ASEA hadeföre fusionen med av sin försäljning Electroluxhar av sin försäljning utomlands, Ericssonhar av sin försäljning utomlands, SAAB-SCANIAhar av sin försäljning utomlands, SKF har av sin försäljningutomlands och har80 % av sin försäljning utomlands. Självfallet bör göra sittför att upprätthålla och vidareutveckla goda relationer med EG och dessmedlemsländer, eller som regeringen uttryckerdet i proposition 1987/88:66: " att har ett starkt intresseav att medverka i ett brett västeuropeiskt samarbete." Inför den process framöver som numed en bred majoritet i är beredd att påbörja är det väsentligtatt.framhålla att det faktiskt inte bara är som har nytta av ett gottsamarbete med EG. EG har faktiskt också intresse av att ett gott samarbete medvårt land vidmakthålls och utvecklas på de villkor som den svenskaneutralitetspolitiken nödvändiggör. Denna neutralitetspolitik har förtunder , och det har gjort det möjligt att norra på ett heltannat sätt än andra delar av upplevt politiskt och militärt lugn underlånga perioder. Vi vet, fru talman, att detta har uppfattats och att detuppskattas av ansvariga inom EG. Som handelspartner är mer betydelsefullt för EG änvad som brukar framgå av debatten här i . Dagens debatt i riksdagenutgör egentligen inget undantag därvidlag. Som medlem i EFTA har ett gott utgångsläge vid dekommande förhandlingarna. EFTA-länderna tillsammans är EG:s viktigaste handelspartner,och EFTArländerna är en större exportmarknad för EG än vad är. ' Sverigeensamt är, närmast efter och , EG:s tredje vikfigaste handelspartneroch utgör en nästanidubbelt så stor exportmarknad för EG som . Vi har ett gott utgångsläge att nå villkor som är tillgagn för vid de kommande förhandlingarna. beslutade attavveckla dedelarav vahitaregleringen som inte är av central betydelse förpenning- och valutaregleringarna. Det första steget i liberaliseringsprocessentogs , då kravet på att direkta investeringar skall refinansierasutomlands avskaffades. beslutades att svenskar skulle få ökademöjligheter att förvärva utländska aktier. Vidare har restriktionerna avseendefastighetsinvesteringar avvecklats. har sedan 1986behandlat motionsyrkanden om att avveckla valutaregleringen. Senast den 2 mars1988 avslog på finansutskottets hemställan sådana motionsyrkanden medhänvisning till att den av riksdag utstakade vägen för en liberaliseringav valutaregleringen skall fullföljas. Det innebär att vissa transaktionerundantas från avvecklingen, nämligen sådana som styrs av ränteskillnader ochförväntningar om ränte- och valutakursutveckling. Att nu plötsligt, så efter den 2 mars1988, skulle inta en annan attityd än den den redan intagit är en uppfattningsom inför kommande förhandlingar med EG ter sig oroande oskuldsfull och intetyder på någon starkare uppfattning om vad som är taktiskt klokt vid inledandetav förhandlingar över huvud taget. Regeringens politik och redanfattade beslut är en bättre utgångspunkt inför förhandlingarna med EG än denreservation 4 om avveckling av valutaregleringen ger uttryck för. Reservation 4 till utrikesutskottetsbetänkande 24 bör avslås av . Den svenska kronan är nu knuten till ett vägt genomsnittav omvärldens valutor, de valutor som ingår i den s. k. valutakorgen. Dennavalutapolitik har varit till gagn för värt land. Det finns därför ingenanledning att förändra grunden för vårt lands valutapolitik . yttrande nr 4 till utrikesutskottet framgår att ansvarigamyndigheter och politiska instanser aktivt tar del av det organiseradeinformationsutbyte som finns mellan centralbankerna i EMS-länderna. Detta,liksom deltagande i arbetet i den s. k. G 10-gruppen - de tio mestindustrialiserade länderna -liksom deltagandet i det löpande arbetet inom BaselbankenBank of International Settlements, är uttryck för intresse att aktivtgöra sitt i det internationella valutasamarbetet. Men det är ju inte alls sammasak som att försämra för ! Varför skulle vi ensidigt anpassa oss till detsom ännu inte ens alla har anpassat sig till? Den moderatareservationen 5 till utrikesutskottets betänkande bör avslås av . Med detta yrkar jag bifall till utrikesutskottetshemställan i betänkandet 24 i alla dess delar. Vi skall alltså närma oss EG sålångt detta är möjligt utifrån våra utrikespolitiska förutsättningar. Vi skallsjälvfallet göra det på ett sådant sätt att vår sysselsättningspolitikbibehålls och fullföljandet av folkhemsbygget förblir möjligt, helstförbättrat. och den västeuropeiska integrationen 34LARS () replik: ordförande höll -som väntat, måste jag bekänna - fast vid den officiella linjen, attavregleringen av valutapolitiken skall göra halt vid vad som kallas den hårdakärnan. och den västeuropeiska integrationen Jag ställde redan i mitt anförande en fråga till ArneGadd: Är det inte lika bra att klargöra att det här vaktslåendet är av sammakaraktär som det som och finansutskottets socialdemokrater nu harägnat sig åt beträffande diskontots framtid? Vi har från moderathåll, senare med stöd av de andra borgerliga partierna, hävdat att diskontotkan avskaffas, det tjänar inget vettigt syfte. medverkade till attdetta yrkande avslogs så sent som för någon dryg månad sedan. Men för bara en veckasedan kom ett enhälligt riksbanksfullmäktige till slutsatsen att begära attdiskontot skulle avvecklas. Jag tror att det är mycket som påminner omargumentationen i fråga om valutaregleringen i exemplet diskontot. Jag måste ändå fråga finansutskottets ordförande vad sommenas med den formulering som två gånger i vår har skrivits in i utskottetsutlåtanden, nämligen att det fortsatta liberaliseringsarbetet bör bedrivas medsikte på att så långt möjligt delta i det västeuropeiska samarbetet för liberaliseringav kapitalrörelser. Detta innebär att om ökade obalanser på nytt skulle uppstå,får inte en uppbromsning ske i liberaliseringsprocessen. Men om jag förstodArne Gadd rätt, var liberaliseringsprocessen avslutad i och med att man nu harsläppt loss svenskars rätt att köpa utländska aktier liksom att förvärvafastigheter. Då finns det ju ingenting kvar , utan nästa steg är att gä påportföljinvesteringarna. I uttalandet sägs att någon uppbromsning av liberaliseringsprocesseninte får ske - vad menar egentligen med det uttalandet, om han inte isjälva verket håller öppet för en fortsättning? Jag påminner också om vad finansministern sade i den avmig återgivna intervjun i . Han säger där att kärnan ivalutaregleringen får prövas det europeiska valutasystemet integrerastill den grad att alla former av kapitalrörelser blir fria. Men på den punktenhar vi redan besked: vi vet att EG kommer att avveckla alla former avvalutareglering. Därmed ligger i finansministerns uttalande att vi nu måstebörja pröva även den hårda kärnan i'valutaregleringen. slår ifrån sigoch säger att det vore otaktiskt av oss inför de förhandlingar vi skall föra.Men vi kan väl inte sitta och förhandla om i vilken utsträckning vi ensamma kanbehälla en valutareglering som övriga stater i EG har beslutat sig för attavveckla - det borde väl även förstå? 35ANNE () replik: började sitt anförande med attbeskriva hur ett antal stora företag har stor försäljning på utlandet. Det äralldeles riktigt, men man skulle önska att han också hade sagt att de har produktion utomlands. I en del fall har denna produktion förlagts tillandra länder av hänsyn till hinder för handelsutbyte och tjänsteutbyte, ochkanske kapitalrörelser och även rörlighet för människor. Stora företag kanagera på det viset, men småföretag har svårare att göra det. Det är ett skälsom jag gärna vill understryka, inte minst gentemot , till att detär viktigt för de svenska företagen att vi får det samarbete som de fyra storapartierna är överens om. I fråga om valutaregleringen sade att den vägsom har stakats ut skall fullföljas. Han vill uppenbarligen inte ändra sig pånågon punkt. Han anser att det skulle vara olämpligt. Jag föredrar att sättamin tillit till verkligheten,som jag tror kommer att tvinga att ändra sig. och den västeuropeiska integrationen Den här typen av diskussion blir lätt ganska abstrakt. Jagtog därför upp några exempel i mitt anförande. berördeinte dem, men jag återkommer, eftersom han har flera minuters debattid kvar. Jag kan nämna frågan om handeln med värdepapper, som är enviktig del av de finansiella tjänsterna. Tycker och densocialdemokratiska majoriteten verkligen att det är en klok politik att , närvi diskuterar ett utvidgat samarbete med EG, införa och utveckla sådana skattersom man inom EG håller på att avveckla? Är det en klok politik att införa enskatt som vi vet att vi niåste ta bort ? I en debattartikel i sägerfinansministern att man kanske för utlänningar måste ta bort skatten i fråga omvärdepappershandel. Det tyder på en viss insikt. Jag önskar att kundege uttryck för åtminstone denna milda grad av insikt om skadorna av skatten. Jag vill fråga: Är detsocialdemokratins mening att det skall vara en högre skatt när svenskarbedriver denna handel än när utlänningar bedriver handeln - på samma marknad, iSverige? Det är motsatsen till ickediskriminerande, som var ett viktigt inslagi utrikeshandelsministerhs deklaration här . 36JÖRN (vpk) replik: Den här diskussionen visar vådan av att börjamed att skriva sig samman i en utrikespolitisk deklaration i utrikesutskottet -som kännetecknas just av obestämdhet och allmänt snömos, som jag tillät migkalla det. Sedan, när ni börjar röra er med konkreta frågor, kryper det framatt ni inte alls är eniga. Ni har inte någon riktig gemensam nämnare, utan detvisar sig skiljaktigheter på punkt efter punkt. Det är därför jag menar att det är oerhört viktigt för dendemokratiska diskussionen i landet att alla partier talar om hur långt de ärberedda att gå -om de är beredda att öka rent politiska beroendegentemot EG eller om de vill hålla en viss distans med ett relativt frittvaruutbyte på ungefär nuvarande nivå. Det kan man göra när man går tillkonkreta detaljer och kräver handfasta och konkreta besked - och inte barahåller sig till allmänna fraser. Jag vill ställa tre viktiga frågor bara för exemplensskull till de övriga partierna. För det första: Vi har här i just nu en mycketstark ansamling av pengar i samhällets toppskikt. Av ekonomisk-politiska ochfördelningspolitiska skäl behöver de pengarna beskattas. Om vi kan harmoniseraoss med EG, hur långt är ni då beredda att avskaffa denna rätt för oss attsjälva bestämma över kapitalbeskattningen? Hur mycket skall vi harmonisera ossmed EG och ge upp den rättigheten? Vad vill ni i olika partier? För det andra: Vi vet att det i finns en starkopinion för och medvetenhet om att vi måste reducera speciellt den tungabilismen och föra över tunga transporter till järnväg och sjöfart, av mycketviktiga miljöpolitiska skäl, därför att den tunga bilismen är en mycket svårmiljöstörande faktor. I EG för man rakt motsatt politik. Där prioriterar manden tunga bilismen. Vad skall vi anpassa oss till? Hur långt är ni beredda attgå? Vad skall vi ge och den västeuropeiska integrationen upp av densjälvständiga svenska trafik- och miljöpolitiken? Kan vi inte äntligen få ettsvar pä dessa frågor? För det tredje: Vi har i ett handelsberoendepå gentemot . Det är ett högt beroende. Också vi i vpkinser att den siffran kommer att fortsätta att vara hög. Det är helt naturligt.Men vi vill ställa några frågor: Skall den bli ännu högre? Skall beroendetdrivas mot ? Och vilka blir de politiska konsekvenserna av en sådan bindningoch ett sådant beroende? Hur vill ni ha det därvidlag? Får jag be de ärade övriga partierna att tala orn hur deförhåller sig till sådana här konkreta praktiska frågor. Det är det enda somåskådliggör för människorna vad det verkligen handlar om och vad politiskapartier vill och inte vill. 37 () replik: Hela syftet med regeringens propositionSverige och den västeuropeiska integrationen är ju att visa upp att vi faktisktvill göra det bästa möjliga för att nalkas EG så långt det går, och att det ärneutralitetspolitiken som sätter våra absoluta gränser. Kring den tanken harman i utrikesutskottet lyckats bygga upp en mycket fin bred enighet. Om sedan regeringen, som ändå har ansvaret för utrikespolitiken,skall förhandla med EG, kan vi här i naturligtvis ställa villkor: Nifår inte göra så, inte så osv. Jag tycker då att det är slöseri att skicka neddelegater till EG och kosta pä dem biljetter. Så kan vi nämligen inteförhandla.