prot · GB0941 · 1987-12-31 00:00:00 — anser att en sådan kartläggning är viktig.Utskottets majoritet har visseriigen erkänt att det inte finns fillräckligstatisfik på detta område men hänvisar till universitetsforskning ochen kartläggning av nyföretagande. Men det räcker ju inte.Sverige består av mer än , och saker och ting kan faktiskt ha ändratssedan 1980, speciellt i detta fall. Jag yrkarbifall till reservation 14. Vid internationella jämförelser med andra västländerligger inte speciellt bra när det gäller kvinnliga chefer. Detfinns starka skäl för särskilda insatser på detta område. Det är självklart attchefer kan rekryteras bland både män och kvinnor, men med fler kvinnor iledningen får både statiiga och enskilda företag in fler synpunkter och ettbättre beslutsunderlag - och därmed säkert bättre resultat. Staten måste här vara föregångare. Så är knappast fallet . Det finns t. ex. 22 kvinnor av 177, dvs. , på chefslöneplanet iregeringskansliet. har det skett en viss förbättring - jag gratulerartill den nya kvinnliga rättschefen - men läget är ändå inte bra. Efterupprepade påtryckningar från konstitufionsutskottet har äntligen etthandlingsprogram för jämställdhet i regeringskansUet nu antagits. Tyvärr blevdet ganska urvattnat - någon handlingsplan var det inte tal om. säger utskottet att det inte finns något hinder för atttidsbestämda mål sätts upp för att fler kvinnor skall bli chefer. Folkpartietanser att det är litet vagt. Vi måste vara tuffare och verkligen kräva attsådana tidsbestämda mål sätts upp för fler kvinnor som chefer - annars blir detaldrig någon verklig förändring. Def är vikfigt att man väger in jämställdhetsaspekten iutredningar, särskilt i samband med politiska beslut som har med ekonomi attgöra. Genom att arbetsmarknaden är könsuppdelad får olikastabiliseringspolitiska strategier olika effekt för kvinnor och män. Jag gernågra exempel. En exportledd strategi gynnar, med dagensnäringsgrensfördelning, i första hand mäns sysselsättning. En nedskärning avden offentiiga servicen, utan motsvarande åtgärder för expansion av privatservice, drabbar i dubbel bemärkelse kvinnorna. För det första minskarkvinnornas arbetsmarknad i omfattning. För det andra blir det kvinnor som genomhemarbete får ta över de arbetsuppgifter som skärs bort. sker ingen verkligt kontinuerUg uppföljning avjämställdhetsarbetefs utveckling. Inte heller kopplar man samman jämställdhetensärskilt ofta med den ekonomiska politiken. Vi tycker i att det ärhög tid att man gör det. Därför föreslår vi atf utredningar som innehållerekonomisk-politiska förslag, som kan väntas ha direkta effekter på jämställdheten,bör åläggas att analysera konsekvenserna för jämställdheten mellan män ochkvinnor. En kontinuerlig utvärdering, som t. ex. kan utföras i långtidsutredningarna,vore ett bra sätt aft få grepp om den ekonomiska utvecklingens betydelse förjämställdheten. Utskottets majoritet gör en allmänt vällovlig skrivning, men vitycker att detta skall vara ett åliggande för utredningar som kan väntas haeffekter just för jämställdheten. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. 1987/88:41 Jagtänker inte orda så mycket om kvinnorepresentationen, eftersom vi får anledning att återkomma till den vid behandlingen av propositionen om Varannandamernas, när den kommer i vår. Jas vill bara påminna om de Jämställdhet , , , .... . .,,.. forslag som folkpartiethar i sm mofion, och som vi tycker skall finnas med bland de förslag somkommer i propositionen. De förslagen är; Regeringen måste leva upp fill sina egna principeroch väsentligt öka andelen kvinnor på de poster inom förvaltning och ikommittéväsende som regeringen på egen hand rekryterar fill. Såväl för dessaposter som för representationen menar vi att man måste ha tidsbestämda mål, bör av regeringen begära en årligredovisning av kvinnorepresentationen , infe bara som sker ikommittéväsendet - via kommittéberättelsen - utan också i central och regionalstatsförvaltning. I dessa skrivelser bör också de tidsbestämda målen redovisas. och väiisterpartiet kommunisterna haren gemensam reservation angående ökad kvinnorepresentation i arbetsdomstolen.Def behövs verkligen. Där är tre kvinnor ordinarie av tjugotvå ledamöter. Jag yrkar bifall tillreservationerna 6 och 20. Vidarekan vi konstatera att den parlamentariska förankringen vad gäller regeringensjämställdhetsarbete kraftigt har försvagats, eftersom partierna nu inteengageras i själva arbetet, utan enbart i ett råd med ganska få sammanträdenoch med oklara arbetsuppgifter. Vi tycker därför i att det finnsanledning att på nytt ta upp frågan om hur jämställdhetsarbetets organisationskall se ut i framfiden. Erfarenheterna talar enligt vår uppfattning för attvi skall gå tillbaka till ett system med en parlamentariskt sammansattjämställdhetskommitté. Ettåterinförande av jämställdhetskommittén skulle också tjäna som en signal tiU deoroande många kommuner och landsting som har lagt ner eller står i begrepp attavveckla sina jämställdhetskommittéer. Det kan infe uteslutas att vissa av demockså har tagit intryck av regeringens handlande. a., menar vi, få i uppgift attansvara för centralt initierade jämställdhetsprojekf, opinionsbildning ochannat utåtriktat arbete. Arbetsmarknadens parter och andra organisafioner medanknytning till och intresse för dessa frågor bör ingå i en referensgrupp ochäven ges tillfälle atf delta i kommitténs och regeringens jämställdhetsarbete.Tycker inte socialdemokraterna att det skulle vara av värde attparlamentarikernas idéer kunde komma in redan på beredningsstadiet? Det skullevara intressant att få höra hur det ligger till med def. Jag yrkar bifall tillreservation 7. Jämställdhetsdebatteni handlade länge - och på goda grunder -nästan uteslutande om kvinnor.Def var kvinnor som var diskriminerade, drabbades av orättvisa regelsystem ochutestängdes från det politiska inflytandet. Men könsrollen är inte ett fenomensom drabbar bara kvinnor. Många män pressas av traditionella mönster, därexempelvis framgång i arbetslivet har avgörande betydelse. Jämställdhet kan geökad livskvalitet. Det är angeläget atfopinionsbildningen för en friare mansroll får en mycket positiv prägel.Jämställdhet skall vara ett erbjudande om ett rikare 94 liv, en fördelning av omsorgen om hem och barn ochen ökad delaktighet i icke-traditionellauppgifter, både inom det obetalda och det betalda arbetet. En frigörelse fråntraditionella mansroller är också en nödvändig förutsättning för att kvinnornaskall få samma chanser i arbetslivet, i politiken och i familjen. Det germännen en nyckelställning i 80- och 90-talens jämställdhetsarbete. Deoffentliga arbetsgivarna har ett ansvar att föregå med gott exempel, bl. a.genom aktiv uppmuntran till pappaledighet och genom att stimulera flexiblaarbetstider mer än vad som sker . En hög aktivitet på detta område skullevara ett väsentligt bidrag till försöken att skapa en friare mansroll. Detborde t. ex. tas upp i den statUga chefsutbildningen, tycker vi i folkpartiet.En attitydundersökning bland chefer i statsförvaltningen skulle kunnagenomföras, Uksom en kartläggning av de hinder som män som vill tapappaledighet har mött. skulle kunna få i uppdrag att ta ettsådant initiativ. Ocksåhär har utskottet gjort en välmenande skrivning, men är inte berett att lägganågra förslag till åtgärder. Jag yrkar bifall tillreservation 3. Tillsist, men inte minst, fru talman, några ord helt kort om jämställdhetslagen,som jag debatterade här i kammaren med för några veckor sedan.Hon deklarerade då att lagen skall bli föremål för en allmän utvärdering, ochdet menar vi i är ett steg i rätt riktning. Men harkonkreta krav på skärpningar i lagen. Vi har ett speciellt gott öga till denhär lagen, ända från den tid vi var ensamma om att kräva den. Nuskulle jag vilja veta om socialdemokraterna egentligen vet vad det är man villmed den allmänna utvärdering man talar om. Kan jag få ett svar av GustavPersson om han är beredd att stödja krav på att den person sommissgynnats på grund av kön skall få rätt att få jobbet, inte baraskadeståndet. Stödjer han våra krav på en förändring av lagen så att JämO skallfå rätt att bevaka de delar av arbetsmarknaden där jämställdhetsavtal finns? Ärsocialdemokraterna beredda att säga aft de sexueUa trakasserierna på arbetsplatsernaskall förbjudas? Jag yrkar bifall fillreservation 5. Slutligen yrkar jag än en gång bifall till samtiiga reservationer somfolkpartiets representanter skrivit under. 69 (); Jämställdhet - det är mycket som kan läggas in i defta begrepp. När vii arbetar med jämsfälldhetsfrågorna gör vi det frånutgångspunkten att trygga kvinnors och mäns lika möjligheter till utbildningoch arbete, till inflytande i och ansvar för samhället. Ett annat oerhörtviktigt område är omsorgen om och ansvaret för barnen. Detdecentraliserade samhället med närhet mellan arbete, bostäder och service ochmed beslutsfattandet nära människorna ger, enligt vår mening, de bästaförutsättningarna för att nå resultat i jämställdhetsarbefet. Vihar i vår motion och i reservation 4 tagit upp just samhällsplaneringensbetydelse för jämställdhet. Ett led i arbetet att uppnå jämställdhet är - somvi ser det-att få en balanserad utveckling inom hela landet, inom olikaregioner och inom de enskilda kommunerna. sker en omfattande och ofta påtvingad omflyttning av människor frånlandsbygd och småorter till större städer och storstadsområden, och denutvecklingen ökar i hastighet. Det är en utveckling som måste motverkas. Enkraftfull regionalpoUtik är här ett viktigt medel, och bUr därmed också ettviktigt medel för jämställdhetsarbetet. När det gäller kvinnors förvärvsfrekvensär skillnaderna stora mellan storstadsområdena och glesbygder. Ivår reservation 18 har vi tagit upp kvinnornas betydelse för utveckling avlandsbygden. Här hänvisar utskotfsmajoriteten till glesbygdsdelegationen ochdess arbete och fill den nu påbörjade europeiska kampanjen för en levandelandsbygd. Man talar om att det inom kampanjens ram har hållits ett nordisktseminarium för kvinnor om lokal utveckling och att en slutrapport frånseminariet är beräknad att presenteras . Majoritetenhänvisar också till att industriministern i eft frågesvar iriksdagen anfört att kvinnorna har stor betydelse för utvecklingen avlandsbygden. färgglada broschyr som glesbygdsdelegationen under industridepartementetgett ut kan vi läsa; "Landsbygden är en resurs, inte en belastning. Vibehöver en levande landsbygd befolkad av människor i alla åldrar, en landsbygdmed livskraftiga företag, en god basservice och kulturell mångfald" osv. Detlåter hurtfriskt och bra men är inte så enkelt - i varje fall uppstår det inteav sig självt. Entusiasmen och intresset bland människorna på landsbygden ärdet inget fel på. Det är enormt stort - därför att man har förhoppningar ochförväntningar. Men man är också väl införstådd med att det kommer atf krävasäven ekonomiska insatser för att vända den på många håll just nu mycketnegativa utvecklingen. Vihar i vår reservation framhållit att kvinnor utgör en aktiv del i enlandsbygdsutveckling och att det med tanke på just det internationellalandsbygdsåret är av stor vikt att regeringen tar inifiafiv fill planeringen avsärskilda landsbygdsprojekt,.samt aft också ekonomiska resurser kommer till.Det är viktigt att arbetet med landsbygdens utveckling fortsätter även efterdet att kampanjfesten är över. Mångalänsstyrelser har avsatt regionala utvecklingsmedel för särskildakvinnoprojekt. Det är positivt. Det går att göra mycket här - det finns idéerute bland människor, och det finns en oerhörd vilja och önskan aft kunna stannakvar i sin bygd. Men i många fall krävs ekonomiskt stöd för att förverkligaidéer och planer som man har för att skapa sysselsättningstillfällen. Ett avlandsbygdens största problem är nämligen kvinnornas flykt därifrån därför aftdef saknas naturliga sysselsättningar. Genomutvecklingsfonderna satsas mycket av resurserna på tillverkande företag, iregel större företag. Men för atf följa utvecklingen behövs satsningar också påservice- och informafionsföretag. a. här gör kvinnorna stora inbrytningarsom företagare. Attdet går att få resultat genom utvecklingsfondernas satsningar visar densärskilda projektverksamhet som fem utvecklingsfonder i landet bedrev hösten1985 och , och ändå var def inte speciellt mycket pengar som dengången avsattes. Utvärderingen av projektet visade att def går att åstadkommaett ökat kvinnligt företagande både inom näringsliv och inom handel ochserviceverksamhet. Med detta,fru talman, yrkar jag bifall till reservationerna 4 och 18. Vad gäller arbetsmarknaden och jämställdheten är detangeläget att kvinnor och män skall kunna förvärvsarbeta på lika villkor och hasamma lönevillkor och möjligheter till utveckling och befordran i arbetet. Mendär är vi inte . Jämställdhetsarbetet har länge varit inriktat på aftunderlätta kvinnors inträde på arbetsmarknaden, och finns def nästan likamånga kvinnor som män i yrkeslivet. Men nära hälften av alla sysselsattakvinnor arbetar deltid. Och kvinnornas arbetsmarknad är till stor del en annanän männens. De arbetar i stor utsträckning i vård-, service- och kontorsyrken.Genomgående är kvinnornas yrken lägre betalda än männens, och ofta ger deockså mindre möjligheter till påverkan i arbetsorganisationen. Vi vet alltså hur det ser ut . Och frågan är hur detkommer att se ut om inte en förändring snabbt kommer till stånd. Ny teknik i arbetslivet kommer exempelvis att ställa kravpå teknisk kompefens hos allt fler. Förutom det ökade behovet av tekniker inomtradifionellt tekniska, och manliga, yrkesområden ökar behovet av teknisktkunnande inom de traditionellt kvinnliga yrkesområdena, på kontor och inomhandeln. Det leder i sin fur till att behovet av sekreterare, kontorister ochaffärsbiträden minskar. beräknas tillväxttakten inom hälso-ochsjukvården minska. Detta gör att det blir alltmer uppenbart att detraditionella könsrollsmön-stren inom såväl utbildning som arbetsmarknad måstebrytas. Sker infe detta utan fortsätter unga flickor aft välja utbildning eftergamla invanda mönster, kan många riskera arbetslöshet. Arbetet med att ändraattityder och bearbeta fördomar måste därför ständigt bedrivas som ett led ijämställdhetsarbetet. Det är angeläget med aktiva insatser på t. ex.utbildningsområdet, som kan bidra fill att bredda kvinnornas yrkesval ochhärigenom förbättra deras möjligheter på arbetsmarknaden. Folkrörelser,politiska organisationer och studieorganisationer har också en uppgift. Men detär viktigt att opinionsbildningen drivs både på statlig och nivå iolika samhällsorgan. Organisationen av jämställdhetsarbetet måste ocksåeffektiviseras. Det är en brist att def inte finns någon naturlig punkt iorganisafionen där man har def samlade ansvaret för informations-, kontakt- ochopinionsbildningsverksamhet. En annan brist är att parlamentarikernaskunskaper och engagemang i jämställdhetsfrågor inte fillräckligt tas till vara.I den arbetsform man nu har ges inte parlamentarikerna fillräckliga möjligheteratf på idé- och beredningsstadiet vara med och påverka utvecklingen. Därförmåste vi ha en parlamentariskt sammansatt jämställdhetskommitté, och det har vitagit upp i en reservafion som är gemensam för c, fp och m. Jag yrkar bifallfill denna reservation som har nr 7. Vad sedan gäller kvinnorepresentationen i stafiigastyrelser och kommittéer visar den utredning som gjorts att det fortfarandeärmest män i beslutande positioner, vilket redovisades vidutskottsbehandlingen. Könsfördelningen är genomgående sned. Den är minst sned iden politiska världen, mera sned inom myndigheterna och mest sned inom facket.Atf det skall se ut så är naturligtvis oacceptabelt. Vi har i centerpartietdock för tillfället nöjt oss med 7 protokoll 1987/88:41 denskrivning utskottet gjort som innebär atf remissbehandlingen av betänkandetVarannan damernas kommer att redovisas , ävenså deställningstaganden som remissbehandlingen föranlett. När nu kvinnorepresentationen i statliga styrelser och kommittéerhar kartlagts och - utgår jag ifrån - åtgärder här är atf förutse, menar vi icenterpartiet att det är angeläget att också undersöka kvinnorepresentationeninom näringslivet. Eft statistiskt material som belyser fördelningen av kvinnoroch män i ansvarig ställning inom industrin är också def en förutsättning föratt kunna förbättra kvinnornas position. Detta har vi tagit upp i reservationnr 23, som jag här yrkar bifall till. I vår motion har vi också berört familjepolitiken och sagtatt ett av dess mål måste vara att underlätta för båda föräldrarna att förenaförvärvsarbete med barn och familj. I reservation nr 13 far vi upp frågan om meritvärderingför vård av egna barn. På den statliga sidan finns vissa möjligheter afttillgodoräkna sig vård av barn som merit vid anställning. Att vårda egna barnär - precis som annat arbete - något som kräver ansvar, och vi i centerpartietanser aft def skall värderas från meritsynpunkt. Jag yrkar bifall tillreservation nr 13. Med det anförda yrkar jag alltså bifall tillsamtliga reservationer där centerpartister finns med och i övrigt tillutskottets hemställan. 70MARGO (vpk); Det är en ansenlig rad av s. k. jämställdhetskravsom behandlas i betänkandet. Utskottets skrivningar är som helhet betraktadevälvilliga, och vem hade väntat sig något annat? Instämmanden görs iuppfattningen om betydelsen för jämställdhetsarbefet av aft kvinnornas villkorpå arbetsmarknaden förbättras, av aft jämställdhetsaspekterna beaktas vidpolitiska beslut och av aft de offentliga arbetsgivarna föregår med gottexempel för aft påverka männen att använda föräldraförsäkringen. Vidare delarutskottet uppfattningen att samhällsplaneringen har stor betydelse frånjämställdhetssynpunkf, atf jämsfälldhetsaspekten måste beaktas vidrekryteringen av ledamöter fill arbetsdomstolen och atf den offentliga sektornhar stor betydelse för kvinnornas förvärvsarbete. Jag är faktiskt övertygad om att om frågan om avskaffandeav kvinnoförtrycket på alla områden stått på dagordningen, hade utskottetdelat även den uppfattningen och hänvisat fill olika projekt, utredningar ochidégrupper samt fill annan huvudmans ansvar och lämnat förslagen utan konkreta åtgärder,och det mesta skulle ha förblivit som def varit. Huvudintrycket av betänkandet är att kvinnor reducerastill en minoritet som skall integreras. Kvinnor ses som en grupp som har sämrevillkor än normgruppen, dvs. männen, och det. polifiska målet blir attjämställa kvinnorna med normgruppen. På så sätt blir jämställdheten ettnivåproblem. I stället måste man sätta kvinnor och män i relation till varandraoch se deras olika ställning i dessa relationer. Då framkommer eftstrukturproblem. Bortser man från strukturen löper man stor risk atf enbartse skillnaden mellan könen i vissa avseenden och betraktar detta somattitydfrågor - en barlast från ett omodernt samhälle.Kvinno/könsrollsproblematiken reduceras då till en ideologisk fråga där maninfe ser den materiella grunden för kvinnodiskrimineringen.Kvinnor är ingen minoritet. Kvinnor är eft halvt folk, halva samhället, ochkvinnorna är integrerade i samhället på ett unikt och diskriminerande sätt.Kvinno/könsrollsproblematiken kan därför inte lösas på samma sätt som man löserproblemen när man vill integrera en minoritet i samhället. Det är en fråga avstrukturell karaktär i likhet med klassproblemet. Ett kvinnoperspektiv på följderna i samhället av politiskabeslut skulle tvinga fram kvalitativa bedömningar utifrån andra värderingar ände gällande. Därmed skulle maktstrukturerna i samhället bli tydliga ochsynliggöras. Den offentliga sektorn är både absolut och relativt settdet största kvinnoområdet. Över hälften av alla kvinnor som förvärvsarbetarfinns inom den offentliga sektorn. Def är också den service som.den offentligasektorn svarar för som gör det möjligt för kvinnor att förvärvsarbeta. Det ärhelt enkelt den offentliga sektorn och dess expansion under 1970-falet som haftden största betydelsen för kvinnofrigörelsen. Omvänt slår politiska beslut som stoppar den offentligasektorns tillväxt hårdast mot kvinnor. Men kvinnoperspektivet har ännu intebelysts eller fått slå igenom i ett enda av de regeringsförslag som inneburitbegränsningar av den offentliga sektorn. Varför saknas kvinnoperspektiv ibesluten om åtstramning av den offentliga sektorn? Låter det sig kanske integöras att se def ur kvinnoperspektiv, ? Och var finns kvinnoperspektivet när dikterar ettlönetak för den offentliga sektorn? Det är direkt riktat mot kvinnorna,eftersom det i huvudsak är kvinnor som finns inom den offentliga sektorn. Motden bakgrunden klingar det falskt när utskottet anför att ersättningen förinsatser på olika områden bör överlåtas åt arbetsmarknadens parter att bestämmaom. Men det gör man ju inte - regeringen ger diktat. Genom diktat om lönetakoch genom atf dra in statsbidrag så att kommuner och landsting får en försämradekonomi medverkar regeringen direkt fill att hålla lönerna nere för överhälften av alla kvinnor som arbetar - så många är det som har sina arbeten inomden offentliga sektorn. Visst måste kvinnors arbetsmarknad breddas, men det tarlång fid, och det åstadkommer vi inte utan grundläggande förändringar isamhället, i den manliga maktstrukturen. Def hjälper inte stort att förändraattityder. För att förbättra kvinnors position måste vi utgå från densituation som är , och finns merparten av kvinnorna inom den offentligasektorn och där i traditionella kvinnoyrken med låga löner. Och självfallet kanregeringen genom den ekonomiska politikengentemot kommuner och landsfing medverka till att kvinnoarbetena uppvärderasgenom en högre lön. Jag yrkar bifall fill samtliga vpk-reservationer i betänkandet. 71GUSTAV (): behandlar i deftabetänkande om jämsfälldhetsfrågor dels åtgärder inom statsförvaltningen, delsett tjugotal motioner från den allmänna motionstiden. Av arbetsmarknadsutskottets betänkande framgår attinsatser görs på bred bas. Vi har all anledning att ge en eloge till utskottetsföredragande, som lagt nedett omfattande arbete på att för redovisa alla de insatser somregeringen och olika myndigheter gör i syfte att öka jämställdheten mellankvinnor och män. Även orn det synes råda bred politisk enighet omjämställdhetsmålet, vet vi att det kan råda stora skillnader i uppfattningen omefter vilka vägar man skall nå dit, vilka medel som skall användas osv. För oss socialdemokrater är det också vikfigt attjämställdhetsfrågorna drivs så att vi når en utjämning mellan olikakvinnogrupper i samhället. Skillnaderna mellan en socialdemokratisk och enborgerlig jämställdhetspolifik - som vi ser det - är aft vi socialdemokrateranser aft reformerna måste vara så utformade att klasskillnaderna i samhälletsamfidigt minskar. För de borgerliga parfierna har dessa frågor underordnadbetydelse. När jag lyssnar till de borgerliga företrädarna nämns aldrig kravenpå ökad jämlikhet och utjämning mellan olika kvinnogrupper. Man talar-ofta medstort engagemang - om kravet på jämställdhet mellan män och kvinnor, men aldrigom att jämställdhet också måste innebära utjämning mellan olika grupper isamhället. Utan krav på social utjämning - jämlikhet - blir jämställdhetskravetbara ett krav på jämställdhet mellan kvinnor och män på olika nivåer, dvs. inomolika sociala grupper, inte mellan dem. Här går vatfendelaren mellan de borgerliga kraven påjämställdhet och socialdemokratins krav, som skall innehålla både jämställdhetoch jämlikhet mellan kvinnor och män. Det är ett jämställdhetsmål som sträckersig betydligt längre än den borgerliga synen på jämställdhet och därför - heltnaturligt - är svårare atf uppnå. Det ställer krav på en helt annan fördelningav samhällets resurser än den vi har . Arbetsmarknaden har en central ställning när det gälleratt skapa grunden för kvinnornas jämställdhet med männen. Därför har en stordel av insatserna, som redovisas i arbetsmarknadsutskottets betänkande, koncentreratstill detta och näraliggande områden. Förutsättningen för att kvinnorna skall få samma villkorsom männen på arbetsmarknaden är atf männen också tar gemensamt ansvar för hemoch barn.