prot · GB09128 · 1987-12-31 00:00:00 — Erfarenheterna av efterlevnaden och uttolkningen avgällande regler för svensk vapenexport håller påatt summera sig fill en rikfigt trist historia. Def är viktigt att vi vidutvärderingen av denna trista historia håller i sär några begrepp. Vi har fördet första anledning aft noga pröva vilka regler vi skall ha . Vihar för det andra anledning atf noga granska om tillämpningen av gällanderiktlinjer varit rimlig. Och vi har för det tredje anledning att med all kraftbeivra de direkta brott mot lag och rikflinjer som uppenbarligen begåtts. Idebatten blandas inte sällan detta ihop och ger upphov till en allmänolustkänsla. Det gagnar inte saken. Vi når inte fram till en bättre ordning -eller bättre balans mellan olika intressen -bara genom att förfasa oss. Varjebrist skall tvärtom angripas för sig. Vi har som sagt anledning atf från tid fill annan diskuterahur reglerna för svensk vapenexport skall se ut. De regler som läggerfast måste emellertid lända fill absolut efterrättelse. Den bristande respektmed vilken gällande riktlinjer har bemötts är självfallet oacceptabel. Det är idet sammanhanget inte bra att den rättsliga prövningen av misstänkta brott motufförselbestämmelserna dragit så långt ut . De dystra erfarenheterna av senare tids vapenexport liggerbakom de regeringsförslag som behandlar. Dessa erfarenheter haremellertid inte föranlett regeringen aff lägga fram förslag till ändraderiktlinjer. Föredraganden säger aff hon vill "avvakta medborgarkommissionensresultat som kan komma atl ge ytterligare underlag för minaställningstaganden". har denrapporten kommit. Så här sammanfattar kommissionen sin syn pågällande riktlinjer: Kommissionen anser "atl de gällande riktlinjerna med nuvarandeutformning och precisering har kommit att bli en belastning för 46 svensk politik. De bör ersättas meden ordning som bättre svarar mot verkligheten utan att förden skull befria svenska regeringar från ansvaret att bedrivavapenexportpolitik i överensstämmelse med landets utrikespolitiskaprinciper." Jagmåste därför fråga statsrådet : Vad kommer att hända med kommissionenssamlade tankemöda? Den kan väl inte bara läggas fill handlingarna. Enutvidgning av den aviserade utredningens direktiv borde väl vara ett minimum.Riktlinjer som uppfattas som en belastning för svensk politik kan väl inte fåbU långlivade. Underden fid som utredningsarbetet pågår skall riktlinjerna tillämpas restriktivt,säger regeringen. Utskottet understryker för sin del detta. Det gäller inteminst den speciella del av riktlinjerna som gäller s. k. samarbetsavtal. Grundregelnför svensk vapenexport är ju att utförsel skall upphöra om mottagarlandet råkari krig eller krigsfara. Från denna regel kan dispens beviljas om det krävs föratt ingå ett samarbefsavtal mellan svensk fillverkare och företag i mottagarlandetom en gemensam utveckling av vapensystem. Med sådant samarbetsavtal har avsettsutveckling av vapensystem av stör betydelse för vår försvarskraft. IBofors försäljning till av haubits 77 har regeringen i särskildöverenskommelse medgett att ett sådant undantag får ske. Det kan starktifrågasättas om den tolkning som regeringen därmed gjort av riktlinjerna ärriktig. Den saken har KU att värdera, och jag skall inte här närmare gå in påden. För framtiden är det emellertid viktigt att detta ifrågasättande leder ossfram till att stanna upp och tänka efter. har föreslagit just ensådan tankepaus. I utrikesutskottet har vi kommit överens om en precisering avde villkor som bör gälla beträffande samarbefsavtal i första hand underutredningstiden. Utskottet säger därvid följande: "Syftetmed ett samarbetsavtal får självfallet inte vara att kringgå intentionerna ivår politik på krigsmaterielexportens område. Utgångspunkten för regeringensgodkännande av ett samarbetsavtal bör, i avvaktan på de nya riktlinjer som kanfölja på utredningsarbetet, vara att en gemensam utveckling eller tillverkningav en ny eller delvis ny produkt skall ske på ett område som är avsäkerhetspolitisk betydelse för vårt land." Formuleringarnaär medvetet valda. Avsikten är atf möjliggöra sådana avtal som är nödvändigaför att upprätthålla effekfiviteten i svenskt försvar och därmed av centralbetydelse för vår säkerhetspolitik. Men utskottets precisering förhindrarsådana avtal om avsteg från grundläggande riktlinjer som främst harkommersiella motiv. Med denna restriktiva tolkning kan inte samarbetsavtal avdet slag som föreligger i Indienfallet upprepas som utredningenpågår. Dennuvarande lagen kompletteras med rikflinjer som ställt sig bakom vidett par tillfällen. Dessa riktlinjers juridiska status är oklar. Ansvaret fördetta bär vi gemensamt. De regler som växer fram ur det fortsattautredningsarbetet bör därför enUgt mening ges en fastare form. Vianser atf de bör lagregleras. Vihar härvidlag nu fått stöd av medborgarkommissionen. Utskottet säger medanledning av folkparfiets yrkande att också denna fråga bör bli föremål förutredningens överväganden. Jag förutsätter aff regeringen nu beaktar vadutskott och kommission här har sagt. Lagomförbud mot utförsel av krigsmateriel Lagom förbud mot utförsel av krigsmateriel Regeringensproposition sägs vara en kraftfull skärpning av kontrollen av vapenexporten.Det får nog sägas vara överord. En viss skärpning av kontrollen är det, men denviktigaste innebörden av propositionen och beslut blir atf det mestaånyo skall utredas. De skärpningar av kontroUsystemet som föreslås har viemellertid kunnat stödja. De stämmer nämligen väl överens med förslag somfolkpartiet antog vid landsmötet . Det gäller förstärkningen avkrigsmaterielinspektionen, begränsningen av marknadsföringsinsatserna fråntillverkarnas sida och effektivare användning av def s. k. slufanvändarintygef.Denna skärpning kan sannolikt förhindra en upprepning av en del av de brott motoch missförstånd av gällande rikflinjer som vi blivit så medvetna . Vi kommer ett gott stycke framåt mot en bättre ordning, om gällanderegler för svensk vapenexport följs strikt och ges en restriktiv tillämpning.Det är bra atf detta växt fram som étt gemensamt synsätt. Det äf nämligenutomordentligt angeläget i en rättsstat att ha regelsystem som är entydiga,konsistenta med rådande värderingar inom andra samhällsområden och vilkasefterlevnad noga kontrolleras. På alla dessa punkter har det funnits brister idet regelsystem som gällt för vapenexport. Def är utomordenfligt värdefulltatt vi nu steg för steg närmaross en bättre tingens ordning. Dagensbeslut får sägas vara ett sådant steg. De grundläggande principerna ändrasemellerfid inte. De får anledning att återkomma till. Under tidenfaller det på regeringen att se till att ordning och respekt upprättas ellei:återupprättas för de regler som har fastställt. Jag ber atf få yrka bifall fill de reservationer som bär numren 4, 5,och 6 och i övrigt fill utskottefs hemställan. 30 (): Den speciella export som vi diskuterar i kammaren skiljer sig jufrån andra typer av handel. Den har utrikespolitiska konsekvenser av ettalldeles särskilt slag. Sverigehar en lång tradition av fredspolifik. Vi verkar aktivt för nedrustning ivärlden. Vi försöker efter vår förmåga bidra fill avspänning och till atföverbrygga konflikter. Vi hävdar mycket bestämt att våld inte skaU vara denmetod som man tar till för att lösa olika typer av internationellamotsättningar. Detär givet aft det faktum att har en betydande export av vapen -nu rördet sig om, värdemässigt sett, en nivå på - är enkomplikation för vår trovärdighet. Det är givet att i den mån som svenska vapenkommer till användning i olika konflikter i världen eller bidrar i en del av enupprustning i världen, så undergräver det tilltron till den freds- ochnedrustningspolifik som vi vill föra. Def är vikfigt atf inte blunda för delta. Åandra sidan för vi en väpnad neutraliietspolitik. Vi har, som redan påpekats,rent av en skyldighet atf freda vårt territorium och skydda vår neutralitetäven med militära maktmedel. Vi anser alltså atf det är nödvändigt atf visjälva har ett väpnat försvar och att vi kan skaffa vapen fill def försvaret.Vi har ett behov av alt ha en egen krigsmaterielindustri och känner detönskvärt att ha en självförsörjning av krigsmateriel som är så Vi vef naturligtvis aft om vi skall kunna klara av detta pårimliga ekonomiska villkor, så är det viktigt för oss att kunna få delautvecklingskostnaderna för vapen med andra länder som kan vara intresserade avatt köpa våra vapen. Därtill har vi ett behov av att kunna uppträdasom köpare på den internationella marknaden. Vi kan inte själva täcka vårtbehov av vapen. Vi är alltså beroende av aft andra länder är beredda aftexportera vapen. Även om det skulle vara frestande atl avbryta all vapenexport,därför att vi anser det vara moraliskt oacceptabelt atf sälja vapen, skuUe ettsådant handlande rimma illa med att vi själva uppträder som köpare och därmedkräver av andra länder att de skall sälja vapen till oss. Det är naturligtvis detta dilemma som är ett genomgåendedrag i hela debatten om den svenska vapenexporten - å ena sidan vill vi intebidra till en internafionell upprustning, å andra sidan anser vi att vi självahar rätt att hålla oss med ett väpnat försvar och skaffa vapen till dettaförsvar. Den lösning som vi har försöktfinna är, enkelt uttryckt, aft vi kan tänka oss atf sälja vapen till länder sombeväpnar sig på i princip samma premisser som vi själva, länder som för enfredsinriktad politik, länder som inte är inblandade i eller kan förväntas bliinblandade i yttre eller inre väpnade konfiikter, länder som anser sig behövaett militärt försvar för att slå vakt om sin nationella integritet. Def finns en stark uppslutning kring denna princip i dennakammare och i landet i övrigt, tror jag. Det är också en princip som def råderbetydande internationell förståelse för. Det som har gjort problemet akut för oss är aff vi infemed rent samvete kan hävda att vår vapenexport ser ut på def här sättet iverkligheten. Svenska vapen finns på en massa ställen runt om i världen där deinte borde finnas. Svenska vapen dyker upp i många olika militära konflikterrunt om i världen - det hävdas att de finns med i de allra flesta väpnadekonflikter. Vi vet atf detta har flera orsaker. Def beror delvis påatf svenska regeringar kanske har varit benägna att tolka de svenskavapenexportreglerna alltför generöst. Av olika skäl har vi tillåtit export avsvenska vapen till länder som vi borde ställa oss mycket tveksamma till sommottagare av svensk vapenexport. Def har berott på aff man har kringgåttsvenska vapenexportregler eller rent av brutit mot svenskavapenexportbestämmelser, alltså smugglat vapen. Def har naturligtvis ocksåberott på att man i andra länder har frångått villkoren för köp av svenskavapen. Det finns uppgifter om att en del av dessa åtgärder skulle ha skett medsvenska myndigheters och kanske t. o. m. med svenska regeringsföreträdares godaminne. Detta är frågor som utreds i annat sammanhang - def är inte ett ärendeför utrikesufskottet. Vad som emellertid är ett ärende för utrikesutskottet ochsom hör hemma i den här debatten i kammaren är de utrikespolitiskakonsekvenserna av det sätt på vilket den svenska vapenexporten har fungerat,nämligen atl tilltron till den svenska vapenexportpolitiken kraftigt harundergrävts. Jag tycker inle all det är överord alt hävda atl densvenska vapenexportpolitiken genomgår en förtroendekris - både utanför vårtlands, gränser och kanske inte minst inom vårt lands gränser. Båda dessaförtroendekriser är allvarliga. Skall vi kunna klara den delikata balansgång,som vår vapenexport allfid måste vara, krävs förtroende. Det krävs förtroende ivår omvärld, så att Lag omförbud mot utförsel av krigsmateriel 4 protokoll 1987/88:128 Lag orn förbud mot utförsel av krigsmateriel man därkänner att vårt sätt aff hantera dessa frågor är förenliga med vårtutrikespolitiska agerande i övrigt. Det kräver förtroende i den svenskaopinionen, därför att utrikespolitik, lika väl som all annan polifik, måste haett stöd i det svenska folket. Därför är det en oerhört viktig uppgift attåterställa förtroendet för den svenska vapenexporfpolifiken, att visa aff vikan klara en hantering av vapenexportfrågorna som överensstämmer med vårasäkerhetspoUtiska intressen och som är förenliga med våra utrikespolitiskaambifioner i olika sammanhang. Det är vår förhoppning att det utredningsarbete som harpågått i olika sammanhang och som kommer att pågå skall kunna bidra fill detta.Vi har från sida haft en ambifion att medverka fill en allmänuppstramning av den svenska vapenexportpolitiken och till en bredsamling bakom denna politik. Vi anser def vikfigt att se fill dels att vi fåren striktare, konsekventare, stramare fillämpning av de regler som vi är ganskaeniga om, dels atf vi har en bred politisk förankring bakom den politik somnafionen för på detta område. I en motion som väcktes under allmänna motionstiden och ien motion med anledning av regeringens proposition har vi pekat på ett antalområden där vi tycker aft det är angeläget atf genomföra förbättringar. Vi hartagit upp frågorna om marknadsföring, där vi vill ha ett bättre skydd motmarknadsföring av svenska vapen i länder som inte bör komma i fråga förförsäljning av svenska vapen. Vi har tagit upp det speciella problemet medsamarbefsavtal. Vi vill ha garantier för att sådana infe används för attkringgå de svenska vapenexporfreglerna.Vi har tagit upp kontrollfrågorna. Vihar tagit upp kravet på effekfivare sankfioner vid brott motslufanvändarintygef och en del andra frågor. Vi tycker att de synpunkter som jag framförthar besvarats på ett bra sätt i utskottsbetänkandet. Det har gjorts markeringaroch tolkningar av propositionen som ligger i linje med våra ambitioner. Därföroch mot bakgrund av vad jag tidigare sade om vikfen av en bred politiskförankring i den svenska vapenexportpolitiken, har vi inte funnit anledning aftfoga några reservationer fill delta betänkande. Vi har en markering ommarknadsföringen i ett särskilt yttrande. Vi står bakom betänkandet, men vikommer med stort intresse att följa den fortsatta verksamheten, det fortsattautredningsarbetet och regeringens fortsatta handläggning av den här frågan. Vianser det vara av vital betydelse för atf få den nödvändigauppstramningen och aff förtroendet för politik på def här området återställs. Jag yrkaralltså bifall fill utskottets hemställan i dess helhet. 31 (vpk): Def väsentliga är inte vad vi som nationsäger om nedrustning och fred - det väsentUga är vad vi gör. Tänk om alla stater skulle ta efter vår politik, om vårarepresentanter i internationella sammanhang skulle uppmana olika länder attfölja vårt exempel, då skulle det låta ungefär så här: Skaffa ett starkt militärt försvar, för det har Sverigegjort! Bygg upp en stor krigsindustri, för det har gjort! Finansierakrigsindustrin genom en stor och lönsam vapenexport, för det har gjort!Hjälp andra stater att bygga uppegna krigsindustrier genom att sälja tillverkningsräftigheler, för det harSverige gjort! Försvåra kritik och underlätta exporten genom atl klassa en stordel av exporten som civil export, för det har gjort! Vi förstår ju vilka konsekvenserna skulle bli av ettsådant resonemang. gör inte på det där sättet, men det är som sagtskillnad mellan ord och handling. Det stinker kring den svenskavapenexporthisforien. Den är fylld av lögner, undanflykter och utpekande avsyndabockar- inom industrin och inom vissa myndigheter. Vissa ministrar harfått sfiga upp och klä skott för hela regeringars och hela kollektivs misstagoch missgrepp. Just nu upplever vi ett beklämmande skådespel: beskyllningar ochmotbeskyllning-ar, nya skandaler - nu senast 1975. Vad kommer härnäst?År def möjligen ? Det finns enligt min mening bara två alternativ när detgäller aff komma ur vapenexporfproblematiken. Det ena är aff göra som t. ex. , att inte hanågra som helst bestämmelser. Fransmännen säger ungefär så här: Vi tillverkarvapen precis som vi tillverkar lastbilar eller kullager, och så säljer vi filldem som vill köpa. Några moraliska aspekter lägger vi inte på detta. Def ärungefär fransmännens resonemang. Denna linje är såvitt jag förstår helt oacceptabel förnästan samtliga partier i , med undantag av . AnitaBråkenhielm står här och säger: Vi är konsekventa. Och det är niju, men det ären oacceptabel linje. Det andra alternativet måste då vara att helt upphöra medall vapenexport. Det är den linjen vpk står för, och det har vi angivit i enreservation till utrikesutskottets betänkande. Det finns alltså enligt vår uppfattning inget rnellanfing.Sveriges hittillsvarande linje, med någon sorts principer för vapenexportensom sedan brufiis på löpande band, är inle hållbar, hur änmedborgarkommissionen försöker precisera eller liberalisera dessavapenexportprinciper eller riktlinjer. Vi anser alt den svenska"mellanståndpunkten" är en falsk position, som tyvärr håller på aftförlöjliga oss internationellt sett. Låt mig innan jag går över till att ange fyra skäl för enavveckling av vapenexporten säga att under årfionden framstått som detland som mest energiskt drivit freds- och nedrustningsfrågorna och därigenomvunnit en mycket bred respekt. Men hela detta internationella förtroendekapitalhåller nu på att mer eller mindre raseras. Vi vet vad man skriver i de storatongivande internafionella dagsfidningarna. En fortsatt trovärdig svensk nedrustnings- ochfredspolitik kräver alltså ett totalt vapenexportförbud-det var det förstaskälet. Det andra skälet är att neutraliteten kräver ett sådantbeslut. Den svenska vapenexporten går huvudsakUgen till medmycket tvivelaktiga regimer och till NATO-stater. Varje vapenaffär bygger påett samarbete där man också tillsammans utvecklar vapensystem, där man farkontakter med andra företag som skall leverera andra delar till systemet, därman erbjuder utbildningspaket osv. Svensk industri blir på det här sättet alltmer indragen idet milifärindu-striella komplexet i väst, och beroendet ökar ju mer avanceradevapensystemen blir. Lag om förbud mot utförsel av krigsmateriel Lagomförbud mot utförsel av krigsmateriel Ettannat problem är att svenska vapen som innehåller amerikanska komponenter barafår exporteras till stater som godkänner, dvs. till regimer som stödjer- och vilka de är vet vi ju. Hurstämmer detta överens med en strikt neutral utrikespolitik, ? Etttredje skäl mot vapenexporten är def moraliska, som jag har varit inne påfidigare. Vi kan inte fortsätta atf å ena sidan säga atf vi vill ha nedrustningoch avspänning i världen och å andra sidan bidra till en ökande militariseringgenom vår vapenexport - det är ju vad vi gör. Denna hållning är moralisktoförsvarlig. Detfjärde skälet mot vapenexporten är att delta att ha en enda industri somproducerar en enda vara för en enda marknad gör en ort eller en stad ytterstsårbar rent arbetsmarknadsmässigt. En produktion som vore riktad fill enbartdet svenska försvaret, kombinerad med en civil produkfion, skulle minskaberoendet och sårbarheten. Jag riktar mig nu bl. a. fill de två borgerliga mittenpartierna. När vidiskuterar vapenexport och andra frågor som hör samman med defta kommer vi inteifrån frågan om vilket försvar vi skall ha i vårt land. Skall det vara enstormaktskopia med en våldsam satsning på högteknologisk militär-materiel,eller skall vi ha ett folkförsvar där inte minst den civila försvarsaspektentillmäts en mycket stor roll? Majoriteten i riksdag har valt detförstnämnda, och då skall man inte gnola alltför mycket om vapenexport,beroende osv. Ni har bestämt hur ni vill ha det svenska försvaret, och därmedhar ni också bestämt att vi måste vara beroende internationellt eller ocksåanser ni att vi bör komma ifrån defta internafionella beroende. Anser ni det-ja, då måste ni tala om vilken typ av försvar vi skall ha, för då kan vi inteha det nuvarande. Ärdet möjligt aft omställa en stor del av den svenska krigsmaterielindustrinlill civil produktion? Ja, självklart! Men lika självklart är att en sådanomställning måste ske under ordnade former. Såvitt jag förstår kommer, om manskulle omställa en stor del av den svenska vapenindustrin, 8 000 å 9 000människor att beröras. Vad det handlar om är infe minst att garantera dessamänniskor fortsatt arbete och inkomstfrygghef. Det gäller alltså aft skaffafram alternativa produkter och alternafiv produkfion. Det har också visats atfdetta infe alls är omöjligt - inom miljöområdet, transportområdet ochenergiområdet finns stora utvecklingsmöjligheter. Förden här omställningen till civil produkfion menar vi i vpk att tre åtgärder ärnödvändiga: Inga nya vapenorder fårtecknas. Men redan ingångna avtal måste naturligtvis fullföljas, förutsatt attde inte strider mot gällande riktlinjer. Industrins övergång till civilproduktion måste planeras, utom den del som gäller svenska försvarets behov avolika materiel i en femårsplan som dels garanterar alla anställda fortsattarbete, dels tillvaratar den kompetens och det kunnande som, faktiskt, finnsinom varje företag. I den mån omställningen intekan inom ramen för befintliga arbetsmarknads- och näringspolitiskaresurser kan finansiering eventuellt ske genom särskilda utvecklings- ochomsfällningsfonder - ett förslag som har presenterat. Den här femårsplanen för omställning till civil produktionär infe en helig sak. Om det behövs för detta omställningsarbete,skall man naturligtvis få längre fid på sig. Det som är viktigt är att man nupåbörjar den här omställningen. Regeringen har alltså beslutat att tiUsätta en utredningsom skall se över vapenexportfrågorna och titta på olika alternativ. Såvitt jagförstår är det en förutsättningslös utredning. Denna skall också undersökavilka konsekvenserna skulle bli, om man införde ett fotalt vapenexportförbud.Vi har ingenting emot en sådan utredning, tvärtom. Vi tycker fakfiskt att detär bra med en sådan utredning. Dessutom hoppas vi att alla fem partier somunder årtionden har varit väldigt aktiva i dessa frågor också blirrepresenterade i utredningen. Vi för vår del skall försöka vara väldigtkonstruktiva, från våra utgångspunkter, och ge vårt bidrag så gott vi kan. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservafionerna 10 och 11. 32 (): De olagliga exportaffärer som våra störstavapenfillverkande företag har genomfört utreds nuav polis och åklagare. Det torde bli flera åtal för varusmuggling. Det skulleförvåna mig om def infe också blir fällande domar. De senaste årens dramatiska publicitet kring dessasmuggelskandaler har skapat ett polifiskt klimat, där det för många kan varasvårt atf skilja mellan sådant som är väsentligt och sådant som är strunt. Obevisade beskyllningar har ibland presenterats som fakta.Man har krävt att de utpekade skall bevisa sin oskuld, utan atf begära minstabevis för de hårda anklagelser som framförts. Kanske kommer medborgarkommissionensrapport och betänkande atf framöver leda till enlugnare och nyktrare bedömning av vad som verkligen har inträffat. Vi har alla ett ansvar när det gäller att införoffentligheten sakligt redovisa vad som hänt, öch vi måste göra vårt bästa föratt förhindra aft krigsmateriel i framfiden exporteras olagligt. Det här är inga attraktiva frågor att hantera i denpolitiska vardagen. Det är inte frågor som ger plus i marginalen ellersympatier bland väljarna. Men eftersom det finns en högst allvarligsäkerhetspolitisk aspekt på krigsmaterielexporten, är det nödvändigt att -trots en viss personlig olust - försöka hjälpa till aft reda ut och ställasaker fill rätta . betänkande nr 30 har just denna uppgift.Genom att skärpa lagen och förbättra kontrollen hoppas vi atf det skall blimöjligt att förhindra framtida lagbrott. Ett par nya utredningar skall dels göra en bedömning avdet säkerhetspolitiska behovet av framtida vapenexport, och se överriktlinjerna, dels precisera krigsmaterielbegreppet. Def är därför troligt attden nya lag som vi nu skall anta kommer aft förändras redan om somett resultat av dessa utredningar. strävan har varit att skapa störstamöjliga enighet mellan de fyra stora partierna kring den nya lagen. Vi harockså i det stora hela lyckats bli eniga.