prot · GB0931 · 1987-12-31 00:00:00 — Är det inte bra med tydliga signaler inomkriminalpolifiken? Alla människor har uppfattat det så att vifår diffusa signaler. Men vi har fått en ny justitieminister, som ävenBerit borde kunna glädja sig åt, som talar klartext - så uppfattar allmänhetendet. Jag tror att skulle ha varit nöjd om hon hade kunnat fåförtydliga den här punkten också. Det andragäller att jag inte förstår varför man är så rädd att ändra lagen. Är det farligt? Det brukardet ju inte vara. Vår möjlighet här i är att stifta nya lagar, ochdet behöver vi inte vara rädda för. Framför allt vill jag fråga: Vad kan detbli för olägenheter? Om lagen ändras så som reservanterna vill, kan det då uppstånågot slags rättsförlust eller olägenhet i övrigt? Jag har mycket svårt att sedet. Det skulle vara intressant att få svar på de här frågorna av BeritLöfstedt. Anf.125 (): Det är reservationen som vi diskuterar och som vi har yrkat bifalltill. Som i många andra fall när man behandlar motioner blir det kanske inteett direkt bifall fill motionens exakta yrkande, utan det vanliga är attyrkandet gäller att med anledning av mofionen ge regeringen till känna vad somhar anförts. Det är alltså vad som står i reservationen som vi har att taställning till. Ireservationen begär vi att skadeståndslagen skall ses över och att det i lagenbör "införas en bestämmelse av innebörd att frihet från skadeståndsansvarskall föreligga i förhållande fill den som skadas i samband med utövandet av enbrottslig handling, vilken allvarligt kränker någon annan person eller dennesrätt". Att otvetydigt få det fastslaget i lagen tycker jag att vi bordevara fullständigt eniga om att vilja. BeritLöfstedt framför här synpunkter som väl närmast visar att hon ifrågasättertalet om att det råder oklarheter. Därför vill jag fråga: Anser att det råder full klarhet dådet gäller den nuvarande lagens tillämpning och tolkning på dessa punkter? Är det så när det gäller raljerandet om att vissajurister tycker si och så -dess bättre är jag själv inte jurist - attåtskilliga jurister, som ju är experter på att tolka våra lagar, tolkar dessapå ett sätt som inte avsett? I så fall befinner vi oss ju i densituation som jag omnämnde fidigare. Om en lag inte har tolkats på det sätt somursprungligen var avsett, måste lagen alltså ändras. Men den behöver inteändras mycket. behöver bara några ord ändras för att genom enmotivskrivning skall kunna få till stånd en annan tolkning. Beträffande rädslan för att begära en översyn ihändelse av oklarheter vill jag framhålla att jag inte har funnit något bärandeskäl för att avvisa kravet i reservationen. Jag skulle vilja att angav vilka reella skäl det finns att avvisa vårt krav på ettklarläggande av - som vi ser saken -ett något oklart rättsläge. 126 (): Först något om behovet av att ändra lagsfiftningen. Det är helt enkeltså, vilket vi redan har kunnat konstatera, att det inte finns något HD-utslagt. ex. när det gäller en inbrottstjuv. Om HD får ett mål som polifiskt kananses gå i fel riktning, må vi väl ändra lagstiftningen. Men om vi är överensom det grundläggande, att det verkar rimligt att t. ex. inbrottstjuvar inteskall ha rätt fill skadestånd, och det kan anses vara möjligt att dra denslutsatsen av skadeståndslagen i dess nuvarande form, kan jag inte inse att detskulle finnas något behov av att just nu ändra lagen. Jag har sagt i mitthuvudanförande, och jag upprepar det igen: Om rättsutvecklingen skullegå i oönskad riktning, må vi väl hjälpas åt att göra någonting åt den saken.Men vi har inte kommit dithän . Det finns alltså inte något påkallat behov. Anf.127 (): När det gäller att bedöma behovet av en lagändring får man inte barabegränsa sig till frågan om vad högsta domstolen tycker eller inte tycker. Idet här fallet finns det alltså inte några utslag från högsta domstolen -bortsett från ett enda av mera marginellt slag. För att kunna stifta nya lagarbehöver vi inte avvakta nya utslag i högsta domstolen som visar att lagen äroklar. Man kan fitta på avgöranden i hovrätterna eller i fingsrätterna. Dessutomkan man ta hänsyn till hur människor uppfattar lagtexten. Alla dessa skäl talarför ett förtydligande. Jagupprepar min fråga: Varför är man så rädd för att gå in och göraen ändring? Vilken olägenhet kan uppkomma om man gör en ändring? Varför är manologisk? Närdet gäller grov stöld går det att ändra lagstiftningen även om det inte ärabsolut nödvändigt, för i det fallet gäller högsta domstolens fasta praxis. Ifråga om skadestånd av det slag som vi nu talar om saknas praxis. Det är alltsåoklart hur man skall gå till väga. I detta avseende hade det verkligen behövtsen lagändring. 128 (): Jag får be om hjälp när det gäller att avlivamyterna om skadeståndsansvar i de sammanhang som vi här har diskuterat. Dethandlar inte alls om någon rädsla för att ändra lagstiftningen, utan dethandlar snarare om - som vi ser saken - att det inte är nödvändigt attåstadkomma en lagändring. Det är helt enkelt onödigt just . Anf.129 (): Jag är redan, , i färd med att avhjälpa oklarheten idetta sammanhang. Det bästa sättet att undanröja denna oklarhet hade dock varitatt just åstadkomma en lagändring. Jag hade hoppats på stöd i det avseendet. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. (Beslut fattades efterdebatten om lagutskottets betänkande 6.) Beträffande lagutskottets betänkande 5 konstateradetredje vice talmannen att ingen talare var anmäld. Kammarenövergick därför till att debattera lagutskottets betänkande 6 om vissa frågorpå det industriella rättsskyddets område. 130 (): behandlar i föreHggandebetänkande bl. a. min motion 1986/87:L815. I denna vill jag fästauppmärksamheten på det ogynnsamma läge som läkemedel befinner sig i då detgäller patent. Patentets uppgift är ju att skydda en uppfinning under en visstid, så att utvecklingskostnader på ett skäligt sätt kan täckas utankonkurrens från epigoner. Beviljas ett patent i , löper patentfiden i 20 årfrån den dag patentansökan inkom fill patent- och registreringsverket. Normaltkan produkten vara ute på marknaden ganska kort fid därefter. Tillverkaren hari princip på sig för att täcka sina kostnader. Med läkemedel förhåller det sig annorlunda. Det beror påatt sedan de bärande första patenten sökts återstår en utvecklingstid . I är det därför möjligt att efter ansökan få enförlängd patenttid, varvid hänsyn tas såväl fill tid för khniska prövningar somtill myndigheternas granskning av läkemedlet. Så fungerar det inte i Sverige.Den genomsnittliga effektiva patenttiden i vårt land torde därför . I , där lagsfiftningen på detta område liknarvår, har man undersökt de 210 preparat som godkändes . Detvisade sig att den genomsnitfiiga fiden från det att man började medmarknadsföringen av ett preparat till patentfidens utgång var nio och ett halvtår. För av preparaten hade patentfiden helt löpt ut innan preparatengodkänts. Jag har i min motion föreslagit att den 20-åriga patenttiden skallbörja löpa vid fidpunkten för registreringsbeslutet för läkemedlet, vilketkorrekt återges på s. 3 i betänkandet - alltså inte förpatentbeslutet, vilket felakfigt uppges på s. 11. En huvudinvändning från utskottets sida är att man anseratt detta skulle leda till olika regler för svenska patent resp. Europapatent.Jag citerar från s. 11 i betänkandet: "Utskottet vill särskilt understryka att en svensksärreglering skulle medföra att vi i skulle komma att ha patent medoHka skyddsfid, nämligen dels europeiska patent med en 20-årig patentfid, delspatent med en längre skyddstid som meddelats av det svenska patentverket." Jag förmodar att lagutskottet bygger denna uppfattning påartikel 63 i den europeiska patentkonventionen, där det säga att"giltighetstiden för europeiskt patent är från ansökningensingivningsdag" (prop. 1977/78:1, del C, s. 89). I arfikel 2 sägs det dock att "europeiskt patentskall i varje fördragsslutande stat för vilken det meddelats ha samma verkanoch regleras av samma bestämmelser som ett i den staten meddelat nationeUtpatent, om ej annat sägs i denna konvenfion" (s. 31). Enligt den expertis som jag har anlitat skulle denna regelta över. Om vi i beslutar om en patenttid som är längre än för ivårt land beviljade patent, skulle detta alltså automafiskt även gälla förEuropapatent i . En remiss av min motion, som tyvärr inte ägt rum, hadekunnat belysa denna och andra frågor. Jag noterar dock en mycket positivformulering i 8 protokoll 1987/88:31 utskottets yttrande:"Skulle det visa sig att det i bl. a. de länder som tillträtt deneuropeiska patentkonventionen finns en mera allmänt utbredd önskan om enförlängning av patenttiden för läkemedel bör inte tveka att aktualiserafrågan om en ändring av konvenfionen och en anpassning av vår nafionellalagstiftning." Detlåter ju bra, men en mer aktiv hållning från svensk sida vore att förorda. Detbör understrykas att mitt förslag inte syftar fill att gynna justläkemedelspatent utan att det endast syftar till att göra dem mer jämförbaramed andra patent. Jag vill inte heller speciellt gynna svensk läkemedelsindustri.En regel av det slag som vi diskuterar skulle ju i samma mån gälla utländskatillverkare. Vadjag däremot vill gynna är den läkemedelsindustri som känner sitt ansvar förforskning och utveckling. Det kan kosta att ta framett nytt läkemedel. Därför är det viktigt att det skydd som patentet är avsettatt ge också får verka fullt ut. meningen är detta ett stort svenskt intresse. Vi har en forskningsintensivläkemedelsindustri, vars fortsatta tillväxt utgör en del av vårt framfidavälstånd. Därför måste vi ge den tillfälle att arbeta på acceptabla villkor. Med detta, herr talman,yrkar jag bifall till motion L815. 131 PER-OLOFSTRINDBERG (m): Jag avser inte på något sätt att polemisera mot - tvärtom.Jag är ense med honom om att han har tagit upp ett problem, som ärutomordentligt viktigt inte minst för svensk läkemedelsindustri. Lagutskottethar ändå inte ansett sig kunna fillstyrka bifall till motionen. Bakgrundendärfill är i korthet följande. Desvenska reglerna om patenttid är anpassade såväl till de regler somgäller enligt den europeiska patentkonventionen, till vilken äranslutet, som fill de regler som gäller i andra industriländer, bl. a. denordiska. En ändring av våra regler, menar vi, skulle innebära att vi skulle fåskilda skyddsfider för patent, dels den europeiska , dels den av PerAhlmark föreslagna. Det vore inte bra. Sedankan man ju ha olika expertis till sitt förfogande. har emellertidnär det gäller anpassningen gjort den tolkning som framgår av utskottetsbetänkande. Även om man skulle acceptera den lösning som harföreslagit, är det ändå troligt att flertalet patent - utvecklingen tyder pådet - skulle meddelas genom det europeiska patentverket i Miinchen och integenom det svenska patentverket. Jag vill understryka att lagutskott tetframhåller vikten av att patentreglerna utformas med beaktande av industrinsbehov och att inte bör tveka att aktualisera en förlängning avpatenttiderna, om det är en mer allmän önskan bland de länder som anslutit sigfill den europeiska patentkonventionen. har ju också själv medtillfredsställelse konstaterat det. Jagvill också peka på att vi från lagutskottets sida har uttalat att viförutsätter att regeringen noga följer detta och att man, om man finner detnödvändigt, tar erforderliga initiativ. Med detta, herr talman, yrkar jagbifall till lagutskottets på alla punkter Prot. 1987/88:31 enhälliga förslag. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. Beträffande lagutskottets betänkanden7 och 8 konstaterade tredje vice talmannen att ingen talare var anmäld. Kammaren övergick fill att fatta beslut i de förevarandeärendena. Mom. 1 (besöksförbud) Utskottetshemställan bifölls. Mom. 2 (särskilt skydd för kvinnohus) Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 17 förmotion 1986/87:Ju629 av m.fl. i motsvarande del. Mom. 3 (stöd till kvinno- och mansjourer) Utskottets hemställan bifölls med 255 röster mot 52 förreservationen av och . Mom. 1 (skadestånd fill skadelidande brottsling) Utskottets hemställan bifölls med 230 röster mot 77 förreservationen av m.fl. Mom. 2 och 3 Utskottets hemställanbifölls. Utskottets hemställan bifölls. Mom. 1 (patenttiden för läkemedel) Utskottets hemställan - som ställdes mot utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddes av bifall fill mofion1986/87:L815 av - bifölls med acklamafion. Mom. 2 och 3 Utskottets hemställanbifölls. betänkanden 7 och 8 Vad utskottet hemställt bifölls. 10 § Påförslag av tredje vice talmannen medgav kammaren att de ärenden som hanndebatteras färdigt under återstoden av dagens sammanträde skulle 1987/88:31 företas fill avgörande i ett sammanhang i början av morgondagens arbets- 25november 1987 plenum. 11§ Kammaren beslöt att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll. 12§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av tredje vice talmannen. 13§ Föredrogs utrikesutskottets betänkande 1987/88:5 om . Anf.132 (vpk): På Vistagården i sitter från och hansfamilj bestående av hustru och en liten dotter. De väntar på att bli utvisadetill . De är tagna i förvar av poHsen och ärendet har gått den vanligavägen upp fill regeringen, där deras ansökan om uppehållstillstånd haravslagits. FreddyPaniagua har avvikit från inkallelse fill militärtjänst i och betraktasdärför som desertör. Men trots detta har varken invandrarverket ellerregeringen ansett det finnas skäl nog för honom att få uppehållstillstånd ochasyl i . Han är bara en av de hundratals chilenare som det senaste årethar kommit hit fill och sökt skydd och asyl. Beroendepå vilka värderingar man har finns det motstridiga uppfattningar ommilitärdiktaturen i , dvs. Det finns de som säger attsituationen har blivit bättre, att ekonomin har förbättrats och att regeringenhar fått ökat stöd osv. Det finns andra uppfattningar och rapporter som talarom hur svårt det är för folkets breda massa, hur förföljelsen ökar mot dem somvågar opponera sig, hur fängslanden, tortyr, avrättningar och"försvin-nanden" fortgår. Vihade en interpellationsdebatt om i kammaren i går. Det sades många vackraord som alla kan vara överens om. Men faktum kvarstår att ekonomiskaoch handelspoUtiska förbindelser med ökar. är ett av de länder iLatinamerika till vilket vår export ökar mycket kraftigt. Jag tog i går uppexempel på hur importörer av sydfrukter har flyttat över sin import av fruktfrån - som är förbjudet - och i stället tar in frukt från Chile.Jag tog upp exemplet , , som satsarstort på skogsindustrin i för att importera råvara till den svenskamassaindustrin, osv. Det finns kanske ett femtiotal svenska företag i somalla ökar sin akfivitet och verksamhet där. Jagupprepar gärna vad jag sade i går om att Chilefrågan på nytt måste 116 ställas mera i focus när det gäller internationellafrågor och vår internationel- Dettabetänkande, som jag vill yrka bifall fill, är föranlett av en Prot.1987/88:31 mofion från vpk:s sida som vi skrev . Vi kommer att ta uppdessa spörsmål mera utförligt igen när vi kommer till denallmänna mofionsfiden i ,.. januari, och då med bättrebakgrundsinformation och andra krav motiverade av de sämre förhållandena iChile. Jagskulle vilja framhålla, herr talman, att jag tror att alla partier i densvenska har anledning att mycket noggrant följa utvecklingen i dettaland. måste observera att de försök som görs av militärdiktatureni att skapa sig ett vackert ansikte är - precis som hos alla andraregimer av den sorten - avsett att vara ett alibi för det förtryck ochförföljelse som pågår bakom den vackra masken. Vifår inte glömma bort . Landet får inte falla undan från vårt medvetande,som det har varit nu - vi har inte ägnat så mycket uppmärksamhet åtförhållandena där. Vi måste fortsätta att bearbeta den internafionellaopinionen. måste också ta sitt ansvar när det gäller svenska företag,svenska ekonomiska förbindelser och svenska kontakter med - vi kanbestämma över dessa saker själva. Vårt ansvar är mycket stort när det gälleratt uppfylla några av alla de vackra deklarationer som görs i utrikesutskottetsbetänkande och som gjordes i interpellationsdebatten i går. Jag yrkar bifall fillutskottets hemställan. Anf.133 (): Tack vare en mofion från vpk har utrikesutskottet nu fått anledning attbehandla utvecklingen i . Senast det skedde var . Detsamstämmiga fördömandet här i av general nu mer än 14-årigadiktatur är värt att notera. Inte minst har aktivtverkat för stöd åt dem som vill återinföra demokrafi i . Åren efter denUSA-stödda militärkuppen var det inte så helt med fördömandet avdiktaturen på alla håll och kanter. Men tycks t.o.m. administrationen iWashington vilja se en demokratisering i , även om de milda metodersupermakten använt för att övertala att lämna ifrån sigmakten har varit totalt verkningslösa. Utrikesutskottetbeskriver i sitt utlåtande kortfattat den politiska utvecklingen i påsenare tid. Situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna ärfortfarande värd hårda fördömanden. är ett laglöst land, där densjälvutnämnde presidenten, hans polis och armé svarar för förtrycket ochterrorn. De polifiska grupper och partier som finns och verkar vid sidan avmilitärjuntans lagar är tyvärr mycket splittrade. Det finns ingen samlandekraft inom den opposition som enligt vissa opinionsmätningar representerarcirka av folk. Inteheller har opposifionen någon enhetlig strategi. De kommunisfiska grupper sombedriver en viss motterror mot har inneburit ett värdefulltstöd för hans regim. har med hänvisning till dessa kommunisfiskavåldsaktioner talat om det "marxisfiska hotet" som det endaalternafivet till hans egen diktatur. Enligt den grundlagPinochet gav landet 1980 skall det hållas presidentval 117 ADB-sårbarhet och A DB-säkerhet senast imars 1989. Då skall chilenarna få möjlighet att rösta ja eller nej till enkandidat som nominerats av militärjuntan. Ingen tvivlar på att den kandidatenkommer att heta . Det pågår en registrering avbefolkningen för att upprätta röstlängder, något som kostar den enskildemedborgaren . och tar mycket av hans tid. Det gör att det är svårtatt få de fattigaste att engagera sig. Oppositionspartierna bedriver ettenergiskt arbete för att få ett högt valdeltagande. Det är barakommunistpar-fiet som inte deltar i denna registreringskampanj. Men som utskottet skriver finns dét tyvärr små utsikterför att den demokratiska oppositionen skall lyckas stoppa planer påett "återval", grepp är starkt så länge han stöds av arménoch så länge hans politiska polis har fria händer i sitt förtryck avoppositionen, och så länge som en stor del av den chilenska över- ochmedelklassen mer eller mindre passivt accepterar att leva under den nuvaranderegimen. När firade 14-årsdagen avden militärkupp som förde honom till makten lovade han att använda "enjärnhand" för att kväsa oppositionen. Det löftet kommer han säkert attförsöka hålla. refererade till det anförande han höll . Jag kan då bara hänvisa till det svar som han fick av utrikesministern iden debatten. På den här punkten i dagordningen är det inte utvisningsärendetvi debatterar. Jag har inga informationer att tillföra den diskussionen. Jag yrkarbifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 1987/88:7om Sverigebalterrias sovjetiska medborgarskap och 1987/88:8om fisket i zonen öster om . Beträffande dessa ärenden konstaterade tredje vicetalmannen att ingen talare var anmäld. (Beslut i ärendena skulle fattas vidnästa arbetsplenum.) 1987/88:1om ADB-sårbarhet och ADB-säkerhet. 134OLLE (): . I försvarsutskottets betänkande nr 1behandlas tre motioner, där man framför olika synpunkter och förslag medanknytning till ADB-säkerhet och ADB-sårbarhet. Utskottet ger i dettabetänkande regeringen till känna att överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB)bör få vissa vidgade Vi fann i utskottet att det är angeläget attsäkerhets- och sårbarhetsfrågorna samordnas på ett effektivare sätt än . Ettsärskiljande av problemen med ADB-säkerhet och ADB-sårbarhet i fred frånmotsvarande problem i kriser och krig är omotiverat. Vi menar att ÖCB bör ha ensamordningsroll i dessa avseenden. Utskottets ställningstagande gäller alltså samordningen avADB-säker-hetsfrågorna. Men det bör betonas att varje myndighet, insfitutionoch företag alltjämt skall' ha sitt ansvar för att planera och förbereda sigför problem som kan uppstå i kritiska lägen. Vid sidan av ÖCB har statskontoret,försvarets rationaliseringsinsfitut, polisen m. fl. särskilda uppgifter inomsäkerhetsområdet. Jag vill särskilt betona att utskottets ställningstagandesålunda inte får tolkas så att' t. ex. statskontorets kompetens på områdetskall avvecklas. Statskontoret måste också fortsättningsvis kunna ta medsårbarhetsaspekterna i sitt arbete med utveckling av statliga datasystemliksom t. ex. i upphandlingsfrågor. Statskontoret skall också kunna ge råd tillandra myndigheter i sårbarhets- och säkerhetsfrågor. En kompetens måste naturligtvis också finnas iregeringskansliet. Inom finns en särskild samrådsgrupp(SAMS). Sådana grupper måste också fortsättningsvis kunna bidra fill attregeringen får in ett bra underlag för sina beslut. Vad det här är fråga om är att peka ut enmyndighet som ansvarig för samordningen av arbetet med att skapa säkerhet såväli freds-som i kris- och krigssituationer. Genom att man ger ÖCB en sådansamordningsroll skapas såvitt jag förstår garantier för att det i fred vidtasåtgärder som gör landet bättre rustat i kris- och krigssituationer. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillförsvarsutskottets hemställan i betänkande nr 1. 135LENNART BRUNANDER (c): I detta betänkande behandlas ett antalmotioner om sårbarhet på dataområdet. har i sin motion föreslagiten parlamentarisk utredning för lösande av de, som vi uppfattar det, bekymmersammafrågorna i detta sammanhang. Under diskussionen i utskottet fick vi en alltstörre förståelse för de synpunkter som framförts, och den utmynnade såsmåningom i att utskottet föreslagit att göra ett tillkännagivandefill regeringen med uppmaning att denna skall ge överstyrelsen för civilberedskap (ÖCB) i uppdrag att ha ett huvudansvar för de här frågorna inomförsvaret och även i övrigt. Samordningen är mycket dålig, och det är risk föratt den inte kommer att fungera särskilt bra i en ofredssituation. Vi måste haden utgångspunkten att datafrågorna blir besvärliga att lösa, om vi kommer i enkonfliktsituafion, och att beredskapen på det området måste vara hög. Mot denbakgrunden tycker vi att det hade varit bra om en parlamentarisk utredning hadefått penetrera alla frågor på detta område, så att vi hade kunnat få en godinsyn i dessa. Vi tycker generellt sett att det inte är bra när man gömmerundan utredningar i . Eftersomvåra synpunkter ändå blivit någorlunda väl tillgodosedda vill vi dock för närvarandeförklara oss nöjda med utskottets ställningstagande. Jag yrkar därför i likhetmed bifall till utskottets hemställan. Anf.136 (): Det finns inga skiljaktigheter mellan de oUka företrädarna iförsvarsutskottet i denna fråga. Likväl anser jag det vara mycket viktigt attpoängtera att även om ÖCB får en samordningsroll, får varken statskontoreteller de andra myndigheterna upphöra med sin bevakning av dessa frågor. Det ärpå dem som huvudansvaret för sårbarhets- och säkerhetsfrågorna ligger ifredstid och för en god beredskap inför kris och krig. Jag tror också att vibäst främjar detta arbete, om vi låter kraftsamlingen på området åvila ÖCB, somutskottet har föreslagit. Överläggningenvar härmed avslutad. (Besluti ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) socialförsäkringsutskottetsbetänkande /88:2 om arbetsskadeförsäkringen. Anf.137 (): skall vi åter debattera den olycksaliga arbetsskadeförsäkringen, dennagång med anledning av ett stort antal motioner från den allmänna motionstiden.Att försäkringen är problematisk vittnar det stora antalet motioner om, menutskottsmajoriteten tycks inte ha klart för sig hur stora problemen är. "Katastrofhotar om ingenting görs", sade generaldirektör ien arfikel i .