prot · GB09126 · 1987-12-31 00:00:00 — 1987/88:32 om höjning av vissa ansvarsbelopp vidatom- och trafikskador (prop. 1987/88:139). Höjningav vissa ansvarsbelopp vid atom- och trafikskador Anf.128 (): Det är en allmänt accepterad princip att varje bransch inomnäringslivet skall bära sina kostnader, även för de risker verksamheteninnebär. I vårt land har vi emellertid en industri som helt avviker från dennaprincip, nämligen kärnkraftsindustrin. Denna behöver endast svara för en ringadel av de risker den kan medföra. har kärnkraftverkens ägareskyldighet att teckna ansvarsförsäkring som svarar mot skador för upp fill 500milj. Att detta är ett synnerligen litet belopp i dessa sammanhang ser viav att orsakade skador som uppskattas till ca . Vibehandlar nu kärnkraftverkens ägares ansvarighet med anledning av enproposition där gränsen föreslås att höjas från 500 till 800 milj. kr. Innanjag går in på en bedömning av denna, särskilt om man tar hänsyn tillinflationen, ringa höjning, vill jag kort ange något om grunderna för ansvaret. Höjningav vissa ansvarsbelopp vidatom-och trafikskador InternafioneUabestämmelser om ansvarighet för skador som orsakats av kärnkraftsolyckor finnsenligt Pariskonvenfionen och en tilläggskonvention som de västeuropeiskaländerna anslutit sig till. Dessutom har tilläggsprotokoll antagits men ejträtt i kraft. Ersättningssystemet verkar i flera steg. Anläggningsinnehavarensansvar utgör första steget och uppgår i vårt land, som nämnts, till 500 milj.kr. I det andra steget är det den stat inom vilken anläggningen ligger som haransvaret. I det tredje steget är ansvaret gemensamt för konventionsstaterna.Här är ansvarsgränsen 975 milj. kr. Utöver de ersättningsregler som föranlettsav konventionerna har vi i vårt land i atomansvarighetslagen regler om attsvenska staten skall ansvara för skador i intervallet 975-3 000 milj. kr. Ipropositionen föreslås som jag nämnt en höjning av ägarnas ansvarighet från 500fill 800 milj. kr. Motivet för att inte nu öka innehavarnas ansvarighet mer äntiU 800 milj. kr. förklaras i propositionen med att kapaciteten pååterförsäkringsmarknaden nu torde medge att försäkring kan tecknas för ettbelopp om . Eftersom försäkringen skall motsvara minst120 % av ansvarsbeloppet, kan detta nu höjas till 800 milj. kr., enligtpropositionens uppgifter. Tarman hänsyn till penningvärdesförsämringen från , när nuvarandebelopp, 500 milj. kr., fastställdes, finner man enligt den uppgift jag fåttfrån att 500 milj. kr. då motsvarar ca 670 milj.kr. nu och kan beräknas motsvara ca 700 milj. kr. , närden föreslagna höjningen träder i kraft. Den höjning som ser ut som 300 milj.kr. är alltså reellt endast 100 milj. kr. Omvi nu ställer det föreslagna beloppet 800 milj. kr. i förhållande lill deskador som haveriet i Tjernobyl uppskattas ha orsakat, nämligen 80 000 milj.kr., är det alltså av skadorna som ägarnas försäkring svarar för. Fråncentern har väckts två motioner i anledning av propositionen. Det är dels enkommittémotion med mitt namn som första namn, dels en motion av BirgittaHambraeus. Kraven i båda motionerna är att åtgärder bör vidtas för att ökakärnkraftsindustrins ansvar för atomolyckor. Dessa båda motioner, som förövrigt är de enda som väckts i anledning av propositionen, avstyrks avmajoriteten i lagutskottet, vilket föranlett oss centerpartister att foga en reservationtill betänkandet. Vårutgångspunkt är att kärnkraftsindustrin - liksom övriga verksamheter - skallbära sina kostnader, inkl. försäkringspremier för ansvarsförsäkringar som kantäcka kostnader för de skador som kan uppstå. Genom nuvarande regler omansvarsfördelning mellan ägaren och staten subventionerar det svenska samhälletkärnkraftsindustrin på ett sätt som är synnerligen anmärkningsvärt ochdessutom oförsvarligt. Dessutom strider denna subvention mot demarknadsekonomiska principer som i övrigt anses böra gälla. Frågan är om det ärrimligt att det över huvud taget skall få bedrivas en verksamhet vars riskerman ej kan teckna försäkringar för. Enutgångspunkt för våra motioner och för reservationen är alltså attkärnkraftsindustrin skall ta sitt ansvar. Den andra utgångspunkten är vikten avalt alla som eventuellt drabbas av en kärnkraftsolycka skall varatillförsäkrade full ersättning, vilket inte är fallet . kan intefatta annat beslut angående ansvarsnivån än den begränsade höjningregeringen föreslagit, men vi kan dessutom besluta att uttala att regeringen påolika sätt och genom olika åtgärder och initiativ utan dröjsmål bör verka föratt ägarnas ansvar för kärnkraftsverksamheten ökas påtagligt. Tvåländer har betydligt högre ansvarsgränser för ägarna än . Avredovisningen i propositionen framgår nämligen att försäkrat eller garanteratbelopp i uppgår till ca och iNederländerna tiU ca 1 300 milj. kr., alltså i båda dessa länder långt över deni propositionen föreslagna höjningen. Visserligen är förhållandena någotannorlunda i dessa båda länder jämfört med , men de är ändock värdefullaexempel på att det går att ha betydligt högre ansvarighet för ägarna än vad somföreslås i propositionen. Det är enligt vår mening lämpligt att Sverigeundersöker om vi med ledning av vad som gäller i dessa båda länder kan finnavägar att höja ansvarsgränserna för ägarna i vårt land. Sverigevill med all rätt vara ett föregångsland bl. a. när det gäller miljöpolitik.Enligt mening vore det lämpligt och välmotiverat att ävensträvade efter att gå i spetsen för ett arbete för att höja ansvarsbeloppen förkärnkraftsindustrin. Regeringen bör därför överväga att ta initiativ fill atttillsammans med övriga konventionsstater diskutera lösningar på dessa frågor. Kärnkraftshaveriet i Tjernobyl visade vilka enorma skador som en - ävenbegränsad - kärnkraftsolycka kan åstadkomma. Det blev en erinran om vikten avatt ansvarsfrågan är tillfredsställande löst så att drabbade får fullersättning och att kärnkraftsindustrin belastas med kostnaderna för de riskerverksamheten innebär. Med detta yrkar jag bifall tiU den av oss centerledamöter tilllagutskottets betänkande 32 fogade reservationen. Höjningav vissa ansvarsbelopp vidatom-och trafikskador 129 PER-OLOFSTRINDBERG (m): betänkande 32 behandlar så vitt skilda frågor som höjningav ansvarsbeloppen vid atomolycka och höjning av det belopp som maximalt ettfordons trafikförsäkring ansvarar för vid en trafikolycka. Beträffandeden del som avser trafikförsäkringen föreligger i utskottet enighet om attbifalla regeringens förslag om att det högsta belopp som ett fordonstrafikförsäkring ansvarar för vid en trafikolycka höjs från 50milj. till 100 milj. kr. Därigenom förbättras möjUgheterna att ersätta déomfattande skador som kan orsakas exempelvis vid transport av farligt gods. Iproposition 1987/88:139 föreslås beträffande atomansvarighetslagen att dethögsta belopp som innehavare av atomanläggning ansvarar för vid en atomolyckahöjs från 500 milj. kr. fill 800 milj. kr. Det nuvarande beloppet gäller sedanden . Utöver ägaransvaret regleras i atomansvarighetslagen ocksåstatens ansvar. Bakomde ganska komplicerade reglerna - som jag här inte skall gå närmare in på -ligger främst två internationella konvenfioner, som nämnde: 1960års Pariskonvenfion och den s.k. filläggskonventio-nen, vilken antogs i Bryssel1963. I konventionerna angesägaransvaret i särskilda dragningsrätter om i Höjningav vissa an-.. svarsbelopp vid.atom-och trafikskador svensk valuta,förnärvarande ca . har tillträtt bägge protokollen. Lagutskottetsmajoritet har tillstyrkt propositionens förslag, men centerledamöterna, vilketockså framgick av hållna anförande, har i reservation yrkatbifall till två i anslutning till propositionen väckta motioner med krav på attregeringen utan dröjsmål bör pröva förutsättningarna för fullt ansvar förkärnkraftsindustrin. Frånmajoritetens sida har vi i utskottet funnit regeringsförslaget ligga i linjemed våra åtaganden enligt de konventioner som jag tidigare nämnt. som högsta ägaransvar baserar sig på - det var också på - att den svenska atomförsäkringspoolen anser att kapaciteten föråterförsäkringar kan beräknas medge en försäkring på ca 1 miljard kronor.Eftersom försäkringsbeloppet skall ligga på av ansvarighetsbeloppetmotsvarar detta ett ansvar på 800 milj. kr. Vi anser att delta är ett rimligtmaximibelopp. i framhöllatt det är unikt inom näringslivet att en bransch inte tar helaförsäkringsansvaret. Jag vill understryka för Marfin attutskottsmajoriteten uttalar följande på s. 4 i betänkandet: "I linje medvad utskottet uttalade kan utskottet ansluta sig till motionärernasuppfattning att ansvaret för atomskador i första hand bör bäras avkärnkrafts-industrin. Utskottet ser därför med tiUfredsställelse att förslag nuläggs fram om en höjning avbeloppsgränsen . "Vi menar att detta ligger i Unje med de tankegångar som MartinOlsson har fört fram i sin motion. Jagvill, herr talman, understryka att utskottet förutsätter - på samma sätt som vigjorde i motsvarande ärende - att regeringen med hänsyn fillfrågans vikt noga följer utveckUngen på detta område och när förhållandena påförsäkringsområdet det medger återkommer fill med förslag fillhöjningar av ansvarighetsbeloppet. Attnu, som motionärerna önskat, ålägga anläggningens ägare ett obegränsat ansvarär enUgt utskottsmajoritetens uppfattning inte förenligt med . Deregler som gäller för statens ansvar vid olycka vid atomanläggning är ickeberörda av nu föreUggande förslag. Ansvarsgränserna är emellertid intressantaatt ta del av, och de finns noggrant redovisade i propositionen. De står helt iöverensstämmelse med det avtal som Brysselstaterna har undertecknat. Meddetta yrkar jag, herr talman, bifall till lagutskottets hemställan i dessbetänkande 32 och avslag på reservationen. 130 (): Det är uppenbart att utskottsmajoritetén har skrivit ganska positivt ommofionerna och de strävanden som där framkommer. Men utskottsmajoritetensslutsats utmynnar ändå i ett yrkande om avslag - man vill inte göra någotriksdagsuttalande i frågan. Tilldef som sade om atf ålägga kärnkraftverk ett fullt ansvarvill jag säga att vi är rnedvetna om att inte kan fatta beslut omdetta . Det är därför som reservationen liksom motionerna går ul på altriksdagen bör ge regeringen till känna en viljeinriktning, dvs. inriktning vi vill attarbetet skall ha. Vi är nu bundna av Pariskonvenfionen, Prot. och samarbetet mellan devästeuropeiska länderna i dessa frågor är ' synnerligen betydelsefullt.Det samarbetet kan säkert byggas ut och utveck- ... . , ,.,° i . , . , , = . . r- . Vi har framfört 1reservationen, och lag angav det också 1 mitt antorande, , , ., , .. . . svarsbelopp vid atom- an bör ga ispetsen när def gäller att flytta fram positionerna i dessa fkk frågor liksom i olikatyper av miljöfrågor. Utantvivel är detta, som jag sade i mitt huvudanförande, en subvention avkärnkraftsindustrin som egentligen är främmande för annan verksamhet. Jagtycker att det är viktigt att det slås fast att kärnkraftsindiistrins ansvaräven efter höjningen av försäkringsbeloppet är synnerligen blygsamt. Sorri jagtidigare visade är det av vad kostade. Annars finnsdet ju många, inte minst inom eget parfi, som är kritiskamot atf samhället subvenfionerar verksamheter. I det här fallet bedömer mankanske saken litet annorlunda. Reservationen ger uttryck för en viljeinriktning att som nation skall sträva efter ätt få en rättvisare fördelning av ansvaret, attvi skall ålägga ägarna ett ririiligt ansvar i förhållande till de risker som kärnkraften innebär. Med detta, herr talman,vill jag på nytt yrka bifall till reservationen. Anf.131 (): Mycket kort: Jag skall inte ge mig in på en diskussion om huruvida mankan kalla detta för en subvention av kärnkraftsindustrin utan bara konstateraatl det i andra branscher, , finns möjligheter aft tecknaförsäkringar som svarar-mot de skador som kan uppstå. Samma förhållandeföreligger inte i nuvarande läge-när det gäller kärnkraftsindustrin. Sverigehar, som jag redan framhållit, anslutit sig tUl såväl somBrysselkonventionen, och det är i linje därmed som utskottet står fast vid sinståndpunkt. Anf.132 (): Det visar bara vilken speciell verksamhet kärnkraftsindustriribedriver. Man kan alltså inte teckna försäkringar för de risker somverksamheten medför. Att det infe ens går att ekonomiskt försäkra sig för derisker som verksamheten kan innebära är ytterligare ett exempel på hur tveksamtdet är om man över huvud taget skall bedriva sådan verksamhet. Anf.133 (): Jag skall definitivt inte nu ta upp någon debatt med kärnkraftens vara eller icke vara! Vad jag har att redovisa ärlagutskottets ställningstagande när det gäller ansvaret för kärnkraftsindustrin,som i varje fall än så länge är tillåterii Anf.134 (): Jag är väl medveten om atf kärnkraftens vara eller icke vara inte är lagutskottets ämnesområde, men det är ibland viktigt att sätta samhällsförhållanden i ett större sammanhang än de som det enskilda utskottet har att bevaka. Det var därför jag gjorde denna utvikning. Anslagtill film och kulturtidskrifter, m. m. . debatt som förekommer omkärnkraften är det viktigt att erinra sig just den hittillsvarande omöjUghetenatt försäkringsmässigt ta ansvaret för riskerna. Överläggningenvar härmed avslutad. (Beslut i ärendet skullefattas vid nästa arbetsplenum.) 11§ Föredrogs kulturutskottets betänkande 1987/88:16 om anslag tiU film ochkulturfidskrifter, m. m. 1987/88:100 bil. Anslag till flimoch kulturtidskrifter, m. m. 135 (): betänkande nr 16 omfattar några rätt skilda områden.Jag skall här ta upp två av dem, nämligen filmen och litteraturen. Regeringenföreslår i årets budgetproposition att ett belopp om 6 milj. kr. förs upp underen ny anslagspost, Bidrag fill filmkulturella insatser för barn och ungdom. Motdetta har ingen haft något att erinra. Ansvarigtstatsråd anser vidare att det är bättre att ges möjligheter attgöra en insats på detta område än att det byggs upp en särskild statligstödordning. Ett bidrag till bör dock ges med villkor dels attbidraget till fullo kommer till användning för den nya verksamheten, dels attarbetet bedrivs i mycket nära samarbete med berörda intressenter, anförs det ipropositionen. Denna modell anser vi moderater, liksom representanterna förfolkpartiet och vpk i utskottet, vara utmärkt. Socialdemokraternaoch ger dock regeringen underkänt. Utgående från en enskild motionuttalar utskottsmajoriteten att huvuddelen av medlen skall disponeras . Någon förklaring till varför detta trotsallt relativt blygsamma belopp skulle komma till bättre nytta genom att splittrasupp på två huvudmän ges inte. Inte heller ges något motiv till avvägningenmellan de medel som skall disponeras av nämnden och de som fåransvaret för. Utskottsmajoritetensaknar tydligen förtroende såväl för regeringens som för omdömei denna fråga. För egen del litar jag i varje fall på och yrkardärför bifall tiU reservation 2. Ifråga om spärrtiden för visning av biograffilm på video är motsättningen mellanmajoritet och minoritet - i detta fall moderater och folkpartister -mindremarkerad. Vi har stått fast vid den hållning hela utskottet intog så sent somför , nämligen att det är önskvärt att det kan träffas en frivilligöverenskommelse med branschen. Jag tolkar majoritetens skrivning som merlångtgående. Det måste då framhållas att en spärrtid för visning av biograffilmpå video visserligen kan vara ett sätt att stödja små biografer i glesbygd. Menjag tror inte det är avgörande för dessa biografers överlevnad. Andra vägar kanvara mer verksamma. Enspärrtid är inte utan kulturpolitiska nackdelar. Det är knappasttillfredsställande att medan Utteraturen - i alltför hög grad; jag skaU återkomma till det -blivit något av en färskvara, skall filmen tvingas förlora något av sinaktualitet innan den blir fillgänglig för en stor del av allmänheten. En fulltfrivillig överenskommelse där alla relevanta hänsyn kan vägas in är därför attrekommendera. Jag yrkar bifall till reservation 4. Nästareservation gäller tillgängligheten av ljud- och bildupptagningar. Vi anser detalla självklart att var och en skall ha rätt att för enskilt bruk ta del av detsom offentliggjorts i tryckt form. Denna rätt är en del av det öppnademokratiska samhälle vi lever i. Med ljud- och bildupptagningar förhåUer detsig annorlunda. Arkivet för ljud och bild ställer sitt material till förfogandehuvudsakligen för forskningsändamål. Den som av andra skäl vill ta del av eninspelning riskerar att avvisas. Givetvis skulle en mer öppen attityd från ALBinnebära ett merarbete. Men om arkivet tar ut de faktiska kostnaderna för denservice man ger är detta inget problem. Ett bolag vilket som helst kannaturligtvis hantera sitt arkiv som man vill, även om de företag jag träffat påvarit mer tillmötesgående. Men har haft ettfaktiskt monopol på ljud- och bildupptagningar i en rad viktiga sammanhangunder decennier. I det läget är frågan om arkivets tillgänglighet också enfråga om kulturpolitik och informationsfrihet. Jagkan erinra om att t. o. m. konstitutionsutskott länge avvisades närdet ville ta del av en inspelning. Hur mycket svårare måste det då inte varaför allmänheten! Givetvis gäller om som om att kostnadernamåste få täckas. Utskottetkryper bakom det upphovsrättsliga skyddet. Detta är inget tungt vägandeargument. Utskottet förordar ju inte att våra bibliotek skall stängas för andraän forskare. Men även det tryckta ordet grundar en upphovsrätt. Och mångabibliotek tillhandahåller ljudupptagningar utan att upphovsmännen protesterar. Jagtror det snarare är fråga om lättja. Det är litet besvärligare att göra mertillgängligt och mycket besvärligare att få att ändra attityd.Därför är det bekvämast att säga nej, och så lämnar man den principiella frågandärhän. Detär för övrigt påfallande hur ofta upphovsmännen används som obotfärdigapolitikers förhinder. När socialdemokraterna satte krokben för Nordsat skylldeman bl. a, på upphovsrättsliga problem. När man hindrar Lokalradion från att fåen fri tappningsrätt från Riksradion skyller man på upphovsmännen. När vialltför sällan får överföringar av musik- och teaterevenemang i TV skyller manpå upphovsmännen. När allmänheten inte får tillträde tiU viktiga arkiv för ljudoch bild, ja, då skyller man på upphovsmännen. Vadär det för konstiga upphovsmän som inte vill ha hela som sin marknad?Vad är det för upphovsmän som inte vill få sina verk återgivna i Lokalradion?Vad är det för upphovsmän som inte vill ha överföringar från scen till TV? Vadär det för upphovsmän som i arkiven vill dölja sina verk för allmänhetens ögon? Finnsde, så arbetar de mot sina egna intressen. Men jag tror att det i ställetoftast rör sig om politiker som i självpåtaget nit talar på upphovsmännensvägnar; men sannerligen inte med deras bästa för ögonen. Jag yrkar bifall tillreservation 5. Anslagtill film och kulturtidskrifter, m. m. Anslag till film och kulturtidskrifter, m. m. 1987/88:126Stiftelsen åtnjuter ett bidrag på 3 milj: kr. för att ge25 ' ut prisbillig litteratur förvuxna. finns det en rad förlag somger ut samma typ av Utteratur till lika lågt pris men utan att för den skulllyfta några statsbidrag. Något särskilt stöd fill Litteraturfrämjandet fördetta ändamål bör därför inte utges. Jag yrkar bifall till reservationerna 10och 13. Förnärvarande utgår ett .lagerstöd till klassisk litteratur. /88uppgick det till . Var och en som sökt köpa en klassiker ibokhandelri vet att detta stöd inte fungerar som det skall. Låtmig ta ett exempel. En av vårt århundrades främsta författare är ,nobelpristagare pch en gigant i den tyskspråkiga litteraturen. 30 av hans verkfinns översatta till svenska. I varje fall hälften av dem är viktiga för densom vill lära känna författarskap. Av dessa finns tre eller fyratillgängliga i bokhandeln. Jagblev häpen över denna fattigdom när jag för sedan undersökte saken.Böcker har - som jag fidigare nämnt - blivit en färskvara. Inte ens givnaklassiker finns att fillgå. Somjämförelse kan jag nämna att jag ville skaffa mig ettstandardverk utgivet i . Det visade sig aft jag-efter och två förödande världskrig - kunde köpa boken direkt fråndet tyska förlaget. Jagtror inte att en god lagerhållning är olönsam. Men viktigare: Den är nödvändig om vi viU upprätthålla ett friskt kulturklimat. Visst kan man gå fill ett bibUotek och fillfälUgt låna hem de böcker, man behöver. Men en bok på ens egen bokhylla fyller en delvis annan funktion. Den kan man återvända fill när andan faller på.- Den bUr en referens aft söka i. Den bUr en del av hemmets miljö, som tavlorna på väggarna och fotografierna på spiselkrans- en. . 1 Detär därför en svår brist att centrala delar av den klassiska litteraturen inteär tillgänglig för inköp. Vi har i vår motion begärt atf Utteraturstödetutformas så att en bättre lagerhållning av kvalitetslitteratur gynnas. Utskottetsäger sig räkna med aft uppmärksammar frågan. Fromma förhoppningarkan man alltid hysa, men jag har inte intrycket att UtveckUngen gått åt rätthåll på den här punkten under de år haft en dominerande ställning isvenskt kulturliv - snarare tvärtom. Kraftfullare tag måste till. Jag yrkardärför bifall till reservafion 15. Anf.136 (): Med tillfredsställelse noterar jag att inte mindre än tre motioner avfolkpartistiskt iirsprung fått stöd av en majoritet i utskottet. En avmotionerna har t. o. m. fillstyrkts av ett enigt utskott. I detta fall betyderdet att biografbyrån inte behöver ta ut avgifter av polis- och åklagarväsen förgranskandet av anmälda videogram, vilket föreslås i proposifionen. Def ärposifivt att utskottet på detta sätt vill förhindra krånglig och onödigbyråkrati. Att värna om vårt språkoch vår Utleralur är en viktig uppgift, kanske mer än någonsin nu närpåverkan från andra länder och språk ökar så starkt via Detutgivningsstöd fill litteratur som infördes och fick sin 126 nuvarande utformning är inte främst avsett som stöd tillförfattare ellerföriäggare utan kom till för att ge den bokläsande allmänheten ett kvaUtativtrikhaltigt bokurval till något så när rimliga kostnader. Def har visat sig attdetta stöd fyller en viktig funktion. Därför är det tråkigt att konstatera attstödets storlek inte har följt kostnadsutvecklingen.Folkpartiet anser atf denna urholkning är ytterst olycklig och måste stoppas.Vi gläder oss därför åt att alla partiers företrädare i utskottet- utomsocialdemokraterna - är eniga om att en extra miljon kronor måste avsättas föratt ungefär samma antal titlar som tidigare skall kunna få utgivningsstöd ocksåunder . Vi i är också mycket nöjda med att utskottets majoritet haruppfattningen att Tal- och punktskriftsbibUotekets produktion av tal- ochpunktskriftsböcker åtminstone bör hållas på samma nivå som . Detär ytterst befogat, eftersom antalet intalade boktitiar ökar . Menfortfarande är det ändå knappt en fjärdedel av den årliga bokutgivningen somges ut som talböcker. Intresset är stort från dem som lånar sådana böcker.Utlåningen från TPB har ökat med i genomsnitt de seriaste åren.Dessutom köper de flesta kommunbibliotek egna talböcker, och utlåningenökar ständigt även där. har tre reservationer till betänkandet. Vi har under dengångna mandatperioden bevittnat hur socialdemokraterna - trots många protester- har avskaffat stödet till organisationstidskrifterna och därmed skapatbetydande problem för många folkrörelser och ideella organisationer. Detutlovades visserligen att organisätioristidskrifterna skulle kunna få stöd viakulturtidskriftsstödet. Detta stöd räknades emellertid upp så blygsamt att detendast räckte till stöd till en handfull av organisationernas tidskrifter.Kulturtidskrifterna klagar dessutom över stora ekonomiska svårigheter. Derasupplagor är små. Tryck- och distributionskostnaderna har rakat i höjden undersenare år och ersättningen till medverkande författare och konstnärer är oftastbara symbolisk. Medhänsyn både till organisationstidskrifterna och till de egentUgakulturtidskrifterna bör anslaget räkrias upp med 2,5 milj. kr. utöver vadregeringen har föreslagit. Vårandra reservation gäller den s. k. spärrtiden för visning av biograffilm, påvideo.