prot · GB0981 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag påpekade att civilministern sägeratt förhållningssättet är oacceptabelt. Dessutom påpekade jag att en av deåtalade menar att han kan göra samma sak om igen. Låt mig citera ur en tidning; "Helt överraskande uppger han att han i likhet medriksdagsman () välkomnar en lagändring som på ett klart sättanger vilka regler som gäller . Men blir det ingen ändring är hanberedd att i en liknande situation göra om maskininköpet." Kommunalpolitikern i fråga deklarerar alltså att han, omdet inte blir någon ändring - om det inte blir möjligt för domstolarna attutdöma påföljd -är beredd att fortsätta att göra som han har gjort.Sannolikt resonerar många andra kommunalmän på liknande sätt i dylikasituationer. Är det då inte rimligt att regeringen här markerar att det behövsen ändring, så att man i högre grad respekterar givna lagar? Jag vill mycket kort säga följande. Jag har mer än en gång här ikammaren sagt att det naturligtvis inte kan få vara så, att kommunal- ochlandstingspolitiker inte följer lagarna. Detta är alltså oacceptabelt. Medhänsyn till att ett antal sådana här fall har inträffat tillsatte regeringendenna utredning. Det måste väl ändå vara en tydlig signal till våra kommunal-och landstingspolifiker. Vi ansåg alltså detta vara ett problem och tillsatteen utredning. Menman bör också ha i minnet att det underlag som finns visar att sådant härendast förekommer i ytterst liten utsträckning. Därför har regeringen, tyckerjag, reagerat korrekt. Vi får se vad den tillsatta utredningen kommer framtill. Sedan får vi återkomma till frågan och ta en sakdiskussion. Omkommunpolitikers ansvar för kommunala beslut 25 (): Tillåt mig då att tolka svaret så, att civilministern anser attutredningen skall komma med ett förslag som tillgodoser justitiekanslerns kravpå en lagändring. Om jag har fel på den punkten, får väl civilministernkorrigera mig. Vipolitiker måste föregå med gott exempel - det gäller både rikspolitiker ochkommunalmän. Vi borde begrunda innebörden av det gamla talesättet: Den som villförvärva andras aktning måste själv först visa sig aktningsvärd. Bara för att undvika missförstånd vill jag säga följande.Utredningsdirektiven är förutsättningslösa när det gäller den här problematiken.Mitt svar skall alltså icke tolkas så, aft jag efter den här debatten går tillcivildepartementet för aft åstadkomma nya direktiv. Direktiven ligger såledesfast. När utredningen är klar, är jag beredd att återkomma till den härdiskussionen. Anf.27 (); Jag har läst utredningsdirektiven. De är mycket bra. Civilministernstår alltså fast vid dem, och det är tillräckligt. Utredningen har möjlighetatt lägga fram eft förslag av den innebörd som jag har nämnt. Jag anser att detbehövs. Justitiekanslern har klart markerat att det är nödvändigt i en sådanhär situation. Jaghar med ett konkret exempel visat aft man är beredd att fortsätta på deninslagna vägen, om det inte sker någon ändring av här nämnda slag. Jagtolkar ändå civilministern så, att utredningen - med ledning av direktiven - nukan lägga fram ett förslag av nämnda innebörd. Om eft sådant förslag kommer,bedömer jag det som sannolikt aft regeringen också går till meddetta. Överläggningenvar härmed avslutad. 8Riksdagens protokoll 1987/88:79-82 Om domkapitlens och stiftsnämndernas arkiv 10 §Svar på fråga 1987/88:379 om domkapitlens och stiftsnämndernas arkiv Inom har tillsatts enarbetsgrupp som skall bistå de organisationskommittéer som i varje stift skallförbereda den i proposition 1987/88:31 föreslagna nya organisationen på lokal-och stiftsplanet i . I ett utkast till tidsplan, somarbetsgruppen sänt ut till stiftskommittéerna för synpunkter, angavs att"stiftsnämndernas och domkapitlens arkiv avslutas" . har frågat mig av vilken orsak de skallavslutas och vad som sedan skall ske med arkiven. Inledningsvis vill jag framhålla att noteringen i utkastetbara avser att fästa uppmärksamheten på de eventuella åtgärder som skallvidtas. Under förutsättning att antar propositionen omden nya kyrkliga organisationen kommer stiftsnämnderna att upphöra och från den1 ersättas av en specialreglerad nämnd - egendomsnämnden - ivarje stift. Domkapitlen består visserligen efter som statligamyndigheter, men en stor del av deras arbetsuppgifter föreslås i propositionenbli överförda till de nya kyrkokommunala stiftsstyrelserna. Det kan därför rådaen viss tvekan om hur deras arkiv skall hanteras. förutsatte i sitt remissyttrande överkyrkokommitténs förslag till ny stiftsorganisation att domkapitlens ochstiftsnämndernas arkiv skall avslutas. Regeringen har därför redan i april 1987uppdragit åt att "belysa problem och föreslå de åtgärder inomarkivvården" som kan föranledas av ändringar i den kyrkligaorganisationen.. Resultatet av detta arbete väntas föreligga . Förstdärefter kan slutlig ställning tas till hur man skall förfara medstiftsmyndigheternas arkiv vid övergången till den nya organisationen. Då är förhindrad attnärvara medger jag att får ta emot svaret. Anf.30 (): Jag ber att få tacka civilministern för svaret på StinaEliassons fråga. Från statsmaktens sida har man drivituppfattningen att domkapitlen och stiftsnämnderna är statliga myndigheter imeningen statliga organ, en gren av statens verksamhet. Gentemot detta har frånkyrkligt håll framhållits att stiftsmyndigheterna är kyrkliga organ, vilkastaten utnyttjar för att kunna fullgöra sina uppgifter i kyrkan. Så sågexempelvis kyrkomötesutredningsnämnd saken. Stiftsmyndigheterna är visserligen sedan gammalt regleradei lag, dvs. statligt reglerade, men detta kan sägas om många områden som inte ärstatliga. Det väckte därför vissa farhågor på kyrkligt håll när deti en tidsplan från för den förestående stiftsreformen angavsatt domkapit- lensoch stiftsnämndernas arkiv skall avslutas . Detta väckte ocksåfarhågor med tanke på vad som senare kommer att hända med pastorsämbetenasarkiv efter ett överförande av folkbokföringen från kyrkan till de lokalaskattemyndigheterna. Arkivfrågornadiskuterades en hel del i kyrka-stat-utredningen . Det kan dock slåsfast att domkapifiens arkiv hör till domkapitlen och måste hållas samman somen helhet. Detta gäller även för stiftsnämndernas arkiv. Dereformerade domkapitlen och de nya egendomsnämnderna, som inrättas ,måste naturligtvis ha nära tillgång till de nuvarande domkapitlens ochstiftsnämndernas handlingar för att kunna fullgöra sina uppgifter. Givetvisskall de statliga arkivbestämmelserna gälla för de nya stiftsmyndigheterna, mendetta behöver inte nödvändigtvis innebära att dessa arkiv skall levereras intill landsarkiven. Något inlevereringstvång bör inte införas, utan de nyastiftsmyndigheterna bör själva få avgöra om och när de har behov av detta ochlandsarkiven har möjlighet att ta emot materialet. Avsvaret får jag intrycket att det är som skall bestämma detta.Tänker inte civilministern se till att detta sker i samråd med de kyrkligamyndigheterna? Omdomkapitlens och stiftsnämndernas arkiv har fått i uppdrag att pröva vilka uppgifter domkapitienskall ha kvar i sina arkiv. När stiftsnämnderna upphör skall deras arkiv avlämnastill arkivmyndigheterna. Det är från de utgångspunkterna man arbetar. Riksarkivethar alltså i uppgift att penetrera den lagstiftning som föreligger och attundersöka hur det hela praktiskt skall lösas. Därefter lägger framett förslag, som regeringen slutligen fastställer. Det är utredningsuppdragetoch den formella ordningen. Anf.32 (): Som jag sade i mitt inledningsanförande har staten fråntagit kyrkan enhel del uppgifter på detta område, där man anser att kyrkan har ställning somstatlig myndighet. Jag menar att det bör ske ett samråd i sådana sammanhang ochatt domkapitlen och de nya stiftsmyndigheterna skall ha möjlighet att anläggasynpunkter på hur deras arkiv skall hanteras. anlägger inte direktkyrkliga aspekter på dessa frågor, utan i stället arkivaspekter, och det ärinte i första hand dessa som kyrkan ser som angelägna. Kyrkanhar ett behov av att behålla en hel del av sitt arkivmaterial. Många har långttill länsarkiven, som inte genomgående är förlagda till stiftsstäderna, ochdet betyder att domkapitlen får stora svårigheter att fullgöra sina åtaganden.Jag anser att kyrkan som myndighet bör i dessa fall få vara remissorgan ochdärmed ha möjlighet att framföra synpunkter på behandlingen av sinaarkivfrågor. Omåtgärder för att utveckla näringslivet i glesbygdskommuner Jag har inga svårigheter att tillgodose uppfattningen att denna frågabör beredas i samverkan med kyrkan. Vi har ett mycket bra samarbete mellandepartement och kyrka på alla områden som är aktuella, och det får ocksågälla på detta område. 34 (): Jag ser dettasom ett löfte från civilministern att samråd kommer att ske innan man beslutarom åtgärder i arkivfrågan. Jag tackar civilministern för det beskedet. Överläggningen varhärmed avslutad. 11 § Svar på fråga1987/88:377 om åtgärder för att utveckla näringslivet i Jämtlandsglesbygdskommuner har frågat mig om jag avser att föreslå åtgärder för attse till att en stark utveckling i kommer länets övriga kommuner tillgodo. Detpågår , som frågeställaren nämner,.ett arbete inomregeringskansliet i syfte att ta fram förslag till åtgärder som kan förstärkautvecklingsmöjligheterna i . Det är min bestämda mening, att åtgärdersom förstärker möjligheter att hävda sig gentemot de mera expansivaregionerna är till fördel för hela och inland i övrigt.Det är viktigt att kan utvecklas till en stödjepunkt för hela länet.Det.kommer att underlätta en positiv utveckling även i övriga kommuner iJämtlands län. Dettautesluter självfallet inte att utvecklingen kan behöva främjas i länets övrigakommuner. Här har en viktig uppgift. De medel för regionalautvecklingsinsatser som disponerar.kan användas till bl. a.lokaliseringsstöd, glesbygdsstöd och projektverksamhet i länet. Enligt vad jaghar erfarit bedriver också tillsammans med statens industriverkutvecklingsprojekt i länets kommuner. Anf.36 (): Tack för svaret! Anledningen till frågan är den oro som vi känner ilänet både när det gäller sysselsättning och när det gäller näringslivs-ochbefolkningsutveckling. Jag vet att industriministern är väl medveten omsituationen i länet, och därför behöver jag inte orda mycket om den, utan kanmera gå in på frågan på vilket sätt vi kan få hjälp med att vända den negativautvecklingen. Vihar i länet med tillfredsställelse noterat att regionalpolitiken är ett förregeringen prioriterat område. Det har bl. a. kommit fram i den regionalpolitiskapropositionen om Bergslagen och norra inland, även om det inte var såmycket i den som föll ut till läns fördel. Däremot har vi storaförväntningar inför det arbete som f. d. generaldirektören fått i uppdrag att utföra,nämligen att hitta förslag till åtgärder som kan förstärka utvecklingsmiljön iÖstersund. Jaghåller med industriministern om att en positiv utveckling i är enförutsättning för hela länets framtid. Men man kan också göra det omvändakonstaterandet, dvs. att utan landsbygdskommunerna i länet skulle inteÖstersund klara sig. Det är marknaden utanför som är basen förÖstersunds osedvanligt goda sociala, kommersiella och samhälleliga service.Sviktar den marknaden, och det gör den , kommer också Östersundsområdet attsvikta och därmed landets regionala balans att få en ordentlig slagsida. Jämtlandslän är som bekant dessutom ett geografiskt stort område, och man kan inte tänkasig att insatser i skall ge resultat eller verkningar också 10-25 mildärifrån. Därtill är det en markant skillnad i miljö mellan ochlänets övriga kommuner. Jagkan därför inte vara nöjd när industriministern inskränker sig till att hänvisatill'samarbetet mellan SIND och , som inte skiljer sig från detsom förekommer mellan SIND och alla de fyra nordligaste länen. Jaganser att problemen i inlandet är så allvarliga och smygande att särskildaåtgärder måste sättas in i det län som mer än alla andra är ett norrländsktinlandslän. Detbehövs en samlad bedömning av utvecklingen i länet. Jag skulle därför vilja att industriministern gör på samma sätt som när det gällde det uppdrag som resulterade i "avstamp ", dvs. ger SIND ett uppdrag attutarbeta ett brett utvecklingsprogram med inriktning främst på landsbygdskommu nerna i länet. Det är ett arbete som med fördel kan drivas parallellt med utredningsarbete. Omåtgärder för att utveckla näringslivet i glesbygdskommuner Jag vet att mycket väl känner till att regeringen harhjälpt till på flera sätt för att få i gång viktiga projekt i utanförÖstersund, men låt mig ändå få ge några exempel på insatser . Telestugani och Datastugan i har fått hjälp av glesbygdsdelegationen. IHärjedalen genomförs en stor torvsatsning med hjälp av ett stort stathgt stöd. IHärjedalen har regeringen också medverkat till att det s. k.längdåknings-projektet har kunnat dras i gång, och regeringen kommer att gefortsatt stöd fill de anläggningar som planeras. Omjag nu övergår till att bara ge rubriker, vet jag ändå att vad som finns bakom varje projekt och företag som regeringen gett stöd tillunder senare år: ACB Laminat i , ACB Interiör i - medlokaliseringsstöd på 32 milj. kr. och 58 nya jobb - iGällö, , Mittpack i , , Folketshus och hotell i , Bageri i , iIsmundsundet, Turistanläggningarna i Vålåda-len. Industricentra i ochSveg, osv. Regeringen har också, somMarianne känner till, träffat Om åtgärder för att utveckla näringslivet i Jämtlandsglesbygdskommuner enuppgörelse med SCA, som innebär viktiga satsningar i utanförÖstersund. a. gäller det utbyggnaden av i Bispgår-densamt ett samarbete med Camfore som innebär utveckling av sågverks-ochträindustrin i och som kommer att betyda många nya jobb. Medlokaliseringsstödets hjälp har fått närmare 1 500 nya jobb under åren1983-1987, och regeringen kommer att fortsätta på denna Unje, nämligen attaktivt stödja och se till att man kan ta vara på varje projekt och idésom kan innebära utveckling och nya arbetstillfällen i . 38MARIANNE (): Vi är mycket tacksamma i förall den hjälp och allt det stöd vi har fått för att förbättra sysselsättningenoch näringslivet, men tyvärr visar verkligheten att utvecklingen inte har vänt.Därför vädjar jag nu till industrimiriistern att ge detta uppdrag till SIND föratt vi skall få en samlad bedömning av länets möjligheter - tillsammans med denutredning som gör när det gäller . Det vore tacknämligt omdet kunde komma ett svar på det programarbete som SIND då gör, medsvaret på utredning. har flera projekt pågång som berör kommunerna i vid sidan av . SIND arbetar med ett inlandskommunprojekt där två kommunerfrån ingår. SIND bedriver också ett särskilt projekt med de s.k.industricentrakommunerna, där och är med från . Jag vet också att och för närvarandehar en diskussion om utvecklingsprojekt vid sidan av satsningarna på Östersund.Det är mera en uppföljning av utredningsmannen uppdrag. Dessutomhar jag förstått att och hans utredningsgrupp har täta kontakter medSIND och med för att följa upp att arbetet också berör de övrigakommunerna i . Jag skall gärna lova att tala med SIND:sgeneraldirektör om att önskemål bör bli föremål för ettarbete på SIND och framhålla att det är viktigt att SIND arbetar också medinlandskommunerna i . Jag lovar alltså att ta ett sådant samtal. 40 (): Jag tackar industriministern för det positivasvaret. Överläggningen var härmed avslutad. 12§ Svar på fråga 1987/88:370 om vissa dataregister för forskning har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder medanledning av att stora dataregister för forskning upprättas utan att deregistrerade informerats. Datalagenhar till syfte att motverka otillbörligt intrång i personlig integritet. Enligtdatalagens regler får därför inte uppgifter som avser enskilda personer registrerasi ett dataregister utan licens från datainspektionen. Utöver licens krävstillstånd av datainspektionen för dataregister med särskilt känsligapersonuppgifter. Närdet gäller forskning som bygger på uppgifter om ett mycket stort antalindivider uppställer datalagen inte något krav att berörda personer skall halämnat ett s. k. informerat samtycke. Datainspektionen har att från fall tillfall pröva om en föreskrift om sådant samtycke bör meddelas. Jaghär tillkallat en särskild utredare för att granska vissaforskningsetiska frågor. Till de frågor som kommer att tas upp till utredninghör bl. a. integritetsproblem i samband med registerforskning, dvs; denproblematik som här har tagit upp. 42 (): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret på min fråga. Detär bra att statsrådet nu har tillsatt en särskild utredningsman, professorBack, för att studera integritetsproblemen kring användandet av dataregister iforskningen. Eftersom uppdraget gavs efter det att jag ställtmin fråga utgår jag ifrån att min fråga har hetsat fram utredningen. Vihåller på att få en ny Metropolitdebatt sedan det blivit känt att det i Umeåfinns ett forskningsregister med data om barn som vissa år adopterats iGöteborg och , om deras adoptivföräldrar och om deras biologiskaföräldrar, utan att de som är föremål för forskningen är informerade. Jagblev uppringd av en partikamrat som frågade: Varför är jag inte informerad omatt jag är forskningsobjekt? Vad skall forskarna använda uppgifterna till? Hurskall den nya kunskap de vinner användas ute i samhället? Detär självklart att frågor som de hon ställde gör att vanliga människor långt från forskningen blir oroade över vad forskarna gör. Forskarna å sin sida bekymrar sig över att deras arbete plötsligt, - som det handlar om här -, blir ifrågasatt. ' Jagtror att många kan acceptera viss s. k. longitudinell forskning, om bara de somutforskas har lämnat sitt samtycke. Anser utbildningsministern att det ärlämpligt att datainspektionen kan föreskriva att människor som är föremål förforskning inte skall informeras? Faktum är att det är vad som har skett iUmeåfallet. Datainspektionen har uttalat att de man forskar om inte skallinformeras! Prot.1987/88:81 Anf. 3 mars1988 Herr talman! Den undersökning somKerstin syftar på gäller ca Den skulle sannolikt inte kunna genomföras om var och en av dessa skulle tillfrågas. Jaganser emellertid att de problem som har tagit upp är vikfiga,och det blir en huvuduppgift för den nu tillsatte utredaren att granska Om iranskakontakter i je frågorna rörande leveranser av krigsmateri- Anf.44 (): el,m. m. jg|.j. sägs det i sådana härfall att det är så många personerinblandade att det inte går att informera dem. I det här fallet - som gälleradopterade barn - sägs också att frågorna är så känsliga; det kanske finnsåtskilliga av barnen som inte vet om att de är adoptivbarn. De som däremotdefinitivt vet om att de har adopterat bort eller adopterat barn är både debiologiska och de adopterande föräldrarna. De är inte heller informerade. Eftersomdet här arbetet påbörjades är det däremot uppenbart att dedå faktiskt kunde ana att de var föremål för granskning. Jag tycker inte att det är riktigt att hänvisa till att deär många. Jag tror att det viktigaste är principen att de skall varainformerade, om de skall utforskas. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Meddelande om svar på interpellation 1987/88:189 På grund av officiella resor och andraengagemang utanför har utrikesministern inte möjlighet att besvaraHädar interpellation om den politiska utvecklingen i inom denföreskrivna fiden . Efter överenskommelse med interpellanten kommersvaret att avges . 14 § Svar på frågorna 1987/88:358 och 386 om iranskakontakter i rörande leveranser av krigsmateriel, m. m. har frågat mig vad en iranskdelegation gjorde i samt vad regeringen anserom ett eventuellt fortsatt svenskt deltagande i byggande av ensprängämnesfabrik i . har frågat mig vad som skulle ha avhandlatsvid några kontakter mellan iranska tjänstemän och svenska företrädare angåendeleveranser av svensk krigsmateriel. Jag besvarar frågorna i ett sammanhang. 120 Vad torde avse ärföretaget engagemang i en fabrik förtillverkning av baskemikalier i . Företagethar bekräftat att man fick besök av en iransk delegation iKarlskoga. Regeringen har inte haft med detta besök att göra. Frågan om vad somdärvid förhandlades bör riktas till Chematur; Fråganom Chematurs affärer i har vid två olika tillfällen varit föremålför utföriig behandling i konsfitutionsutskottet (KU:s gransknings-betänkanden1985/86:25 och 1986/87:33). Jag har ingenting aU tillägga utöver vad som redanredovisats i utskottet. OmMaria i sin fråga avser den iranska delegation som besöktKarlskoga så ber jag att få hänvisa också henne till företaget och tillnyssnämnda KU-betänkanden. Iövrigt kan jag endast hänvisa till mitt svar till iHallstahammar deri . Jag sade då att möjligheteri att köpa sveriskkrigsmateriel har tagits upp fråri iransk sida på olika nivåer och vid fleraolika tillfälllen, och att svaren vid samtliga tillfällen har varit negativa.Några tillstånd till export av krigsmateriel till har inte lämnats sedan1978. Omiranska kontakter i rörande leveranser av krigsmateriel, m. m. Då inte kan vara närvarande medgerjag att mottar svaret. 48 (vpk): Jag tackar utrikeshandelsministern för svaret på fråga.Detta är ju en gammal bekant, dock icke kär. Denna sprängämnesfabrik ellerkemisk-tekniska anläggning i var aktuell redan tidigt på 70-talet.Frågan togs upp här i av vårt parti första gången omkring 1974-1975.Sedan inträffade saker i . Det blev upplopp, schahen fördrevs osv. Arbetetmed byggandet av fabriken avbröts, och den svenska personalen togs hem. 1983satte man i gång det hela igen. Sedan uppstod problem. Svensk personal råkadebefinna sig i krigszonen. Även andra bekymmer tillkom. Detär en ganska märklig historia som har pågått, med svenskt engagemang ikrigsmaterielindustrin. Det är nämligen vad det handlar om. Det är märkligt atthöra statsrådets svar på frågan om ett besök i av en iranskdelegation från Khomeini-regimen i , en av de mest blodbesudla-de regimernaför närvarande. Av svaret framgår att det inte är något som intresserarstatsrådet eller regeringen i övrigt, utan det är något som vi skall frågaföretaget i om. Är det inte ett dåligt ansvarstagande? Har intestatsrådet någon ytterligare kommentar till vad det här rör sig om, eller någotsvar på frågan om regeringen tänker vidta några åtgärder, utöver dennahänvisning till ett privat företag? Vi har ju sett och hört om alla dessaförvecklingar inom vapenexporten m.m. och åren. Jagär mycket missnöjd med svaret. Jag tycker att det är dåligt. Jag tycker framförallt att det ansvariga statsrådet visar svagt intresse och ansvar för dennavikfiga fråga, speciellt mot bakgrund av vad vi har varit med om på dettaområde . 1987/88:81 Anf.49 (): Jag vill tacka utrikeshandelsministern för svaret. T föranledd av uppgifter i enartikel i , och där framgår att vid Om iranska kontakter t , . . .uc-n u u i- ... = « i, i åtminstone tva tillfallenhar iranierna bevisligen stött pa officiella svenska representanter om att få köpa svensk krigsmateriel.Det skedde till ranser av krigsmateri- j-, moa u - . ambassad i , ochsamma ar togs frågan dessutom upp i informella former med statssekreterare . Nuhar det framkommit nya uppgifter i om att iranierna två årsenare återigen kontaktade svenska myndighetsrepresentanter. Jag har inte fåttnågot direkt svar från om huruvida så har skett.. Det tordenaturligtvis inte röra sig om de kontakter som har förevarit mellan iraniernaoch . gällde det sammanträffanden med svenskamyndighetsrepresentanter. Dethar inte rått något hemlighetsmakeri om de två första framstötarna från iranskthåll, tvärtom. Dessutom har statsministern betonat att han eftersträvar maximalöppenhet i Boforsaffären. Jag skulle därför vilja fråga direkt fördet första vad det var som avhandlades vid dessa möten - jag utgår ifrån attsådana möten har ägt rum, då detta inte har dementerats - och för det andra närdessa kontakter togs. Till : Jag har redan sagt i mitt svar att det vid olikatillfällen har förekommit kontakter från iransk sida med propåer om att fåmöjlighet att köpa svensk krigsmateriel. Jag har också svarat att vid allafillfällen har vi från svensk sida sagt att detta inte är möjligt.