prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Däremot har jag settett uttalande av , som mycket starktunderstryker betydelsen av den reform som vi nu talar om. tar också upp frågan om vuxenutbildningenoch har -trots de brister som jag och andra talare har pekat på - den märkligauppfattningen att det skulle vara väl beställt med vuxenutbildningen i landetoch att den i praktiken skulle vara mycket mer omfattande än den utbildning somges inom ungdomsskola, om man får tolka de miljardbelopp som har angett. Jag konstaterar bara att de siffror som nämnerär obekanta för mig, och det är inte vanligt att man använder dem då manbelyser proportionerna mellan ungdpmsutbildning och vuxenutbildning. Till ,vill jag säga att det är värdefullt attcenterpartiet vill verka för en förbättrad vuxenutbildning. Men man skallkanske ändå inte överdriva skillnaderna mellan det förslag som , med hänvisning till förslag, och det förslag somföreligger i den av regeringen framlagda budgetpropositionen. Folkhögskolorna drar nu en ärlig kostnad för staten påungefär 500 milj. kr., och i den framlagda budgetpropositionen föreslås de blitilldelade 543 milj. kr., vilket är, en ökning . Det borde ge någotresultat. vill lägga pä . Det är vad som skiljer oss åt.Några revolutionerande förändringar kan inte åstadkommas med denna endaprocent. I fråga om studieförbunden föreslår vi en ökning medungefär . Om pengarna kommer till rimlig användning borde det bli någraresultat, och det borde inte bli någon urholkning, vilket är det uttryck som PärGranstedt använde. Slutligen vill jag till säga att jag delarhans uppfattning om betydelseri av att ha så riiycket internationella kontaktersom någonsin är möjligt. Jag har också det intrycket att svenska studenterutomlands har kunnat hävda sig väl. Examina är naturligtvis olika utformade iolika länder, och vi godkänner inte varje utländsk examen för tillträde tillvilken linje som helst. Det är möjligt att man för en viss studiekurs utomlandshar krav på andra förkunskaper än vi har, men det behöver inte betyda att densvenska gymnasieutbildningen är dålig eller att högskolornas utbildning ärdålig. Vid ett besök som jag för sedangjorde vid i fick jag intrycket att studenter från en rad svenskauniversitet och högskolor där var verksamma i ett mycket intensivt samarbetemed studenter från andra länder. Det gjordes också fullkomligt klart att våralandsmän inte var underlägsna sina kamrater från övriga länder. har understrukit ett viktigt förhållande; nämligensamver-kanmellan högskolor. Det är klart att de mindre och medelstorahögskolorna i många avseenden har begränsade resurser och att det därför ärangeläget att de stora universiteten kominer till hjälp med lärarkrafter ochannat bistånd som kan behövas. Jag har också observerat att så sker: från Lundsuniversitet för och från och för.deras närliggandehögskolor. och Tekniska högskolan där kommer att tapå sig ett betydande ansvar för den högskoleutbildning som introduceras påGotland. vice talmannen anmälde attYlva , , och anhållit atttill protokollet få antecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. 143 (): Här har vi nu talat om en uppdelning avbasblock- och fördjupningsblock. debattordning tycks emellertidresultera i att , det även blir en delning av ett basblock. Jag har under särskilt tagit del avutbildnirigsdepartementets budgetförslag. Därvid har det naturligtvis varitspeciellt intressant att läsa vad som står i inledningen. Den uppenbarar juregeringens intentioner beträffande utvecklingen av vårt utbildningssystem,från grundskola till högskola. Jag har kunnat konstatera att årets budgetproposition somvanligt är diger i omfång men att det substantiella innehållet är magert - merån lovligt magert, vill jag påstå. I flera avsnitt hänvisas till kommandesärpropositioner. Det är mycket intressant ätt läsa skolministernsvändningar i olika avsnitt. Jag måste av tidsbrist tyvärr begränsa mig'tillbara några av dem. säger: "Rekryteringen tillungdomsskolan har breddats utan att avkall gjorts på kunskapskraven." Mendetta är lögn, för det är ju vad man just har gjort! Och, herr talman, det harvarit förödande för de ungdomar som rent ut sagt har lurats att tro att de kankomma in på och klara vilken gymnasielinje som helst bara de har ettgrundskolebetyg. Men det har också varit förödande för den kvalitet iutbildningen som vi med rätta tidigare kunde berömma oss av. Visst är det grymt att inte klargöra för en elev att haneller hon med t. ex: betyg 2 i matematik från allmän kurs inte har de grundersom krävs för att klara N-linjen. Vi moderater anser att det är ett oavvisligt krav att deti klart deklareras lör eleverna vilka kunskaper de behöver för attsenare klara olika gymnasieutbildningar. "Det mesta talar för att den mest framgångsrikafjärdedelen av en årskull har väl så goda kunskaper som de som för 25 årsedan gick i realskolan", skriver . Men hur kan det dåkomma sig att mer än var tionde elev som kommer till Tekniska högskolan iLinköping med toppbetygen 5 i matematik och fysik från gymnasiets svårastelinjer har väsentligt lägre matematikkunskaper än elever sedanhade med motsvarande betyg? Dessa uppgifter dokumenterades vid ett seriiinariumvid matematik-biennalen i . Jag har sett att BengtGöransson själv var närvarande där. Jag pläderar inte för att vi skall ha tillbaka realskolan.Vad jag vill framhålla - vilket vi moderater har gjort under en följd av år -är att vi först -och främst måste få ett klart fastställt innehåll i olikakursplaner och att vi får ett betygssystem där betyg sätts i förhållande tillkraven i kursplanerna. Kraven på grundkunskaper måste dessutom ställas sä, attde inte blir lägre än dem som ställs i andra industriländer. Detta är en enkeloch uppenbar sanning. Först på så sätt kan vi i hävda vårkunskapsstandard Varför vill inte ni socialdemokrater inse den sanningen? Visserligen ser det ut som om den socialdemokratiskaregeringen har börjat intressera sig för kvalitetsfrågor i utbildningen.Men nog är det bara en läpparnas bekännelse, för några konkreta radikalaåtgärder till förbättringar föreslås inte. Man framhåller att den svenskaskolan hävdar sig väl i jämförelse med andra likvärdiga länder. Vi anser attdetta är en skönmålning som inte står sig vid närmare granskning. Man bortserfråri att den svenska skolan internationellt sett disponerar överutomordentligt stora resurser. Detta borde resultera i bättre studieresultat.Det vore rimligare att hävda att svensk skola till eleverna borde förmedla kunskaperoch färdigheter som överstiger dem som redovisas från andra länder. Den sammanhållna svenska har nuexisterat . Jubileet blev inte någon direkt klang- ochjubelföreställning. Flera av dem som aktivt verkade för dess införande -, och - trädde fram och gav uttryck för sinbesvikelse över att den skola vi har . och som de trodde på, inte harkommit att motsvara förväntningarna. Vidare i budgetpropositionen talar skolministern om värdetav lokalt utvecklingsarbete. Det låter bra. Men han inskränker den lokalafriheten genom att säga: "Ramar och mål för utvecklingsarbetet bör angesav riksdag och regering." Litar inte skolministern på att lärare ochelever alldeles självmant klarar den uppgiften utan centrala, påbud? Vetregering och riksdag bättre än skolansyariga vad som passar resp. skola bäst?Varför bolla med ett antal , specialdestinerade till än det enaän det andra området? Resultatet blir en omfattande och kostsam administrationoch en helt onödig byråkrati. Vi moderater anser att alla statliga bidrag skallslås ihop och betalas ut till kommunerna i form av ett elevrelateratstatsbidrag, dvs. ett statsbidrag beräknat per elev i varje kommun. Vi litarfaktiskt på lärare och elever. Vi vill ge förutsättningar och resurser utan attstyra och ställa. När det gäller det viktiga pedagogiska förnyelsearbetettalar skolministern om att "minska detaljregleringen och öka friheten fördem som arbetar i skolan". Där nämner han de försök regeringen harmedgivit beträffande dels specialisering för skolor och klasser inomkulturområdet, dels dubbla tillval. Jag vill fråga: Är.skolministern - med anledning av dennaskrivning - nu beredd att acceptera vårt moderata förslag att ge eleverna flervalmöjligheter på högstadiet? Vi framhåller nödvändigheten av detta i vår partimotion omskolan. Vi föreslår där att utrymmet för tillval skall utökas till att omfattacirka en fjärdedel av tiden på högstadiet för att möta och utveckla elevernasskiftande personligheter och förutsättningar. Man arbetar bäst med det man ärintresserad av - det borde inte vara en nyhet för skolministern.Tillvalsmöj-ligheterna skall anges i läroplanen för att garantera kvaliteten.Varje elev skall ha möjlighet att välja flera tillvalsalternativ, som kanomfatta både ämnen som är obligatoriska för alla och sådana som inte är det. Med ensådan uppläggning av högstadiet skulle skolorna ges möjlighet till enprofilering som vore stimulerande för både lärare och elever. skulleelevers och föräldrars rätt att välja skola inom det offentliga skolväsendetbli en reell rätt - en rätt att välja, en skola med en viss profilering, sompassar eleverna. Min sista kommentar till budgetpropositionensinledning. Skolministern säger att det, enligt hans mening, är nödvändigt.att"klarare fastlägga det centrala i skolans uppgift så att arbetet iiskolan kan koncentre ras till detta". , .,--,., Så sant, så sant! inga som helstförslag till åtgärder. Förmodligen vågar han inte ha några, eftersom partikongressen framförde förslag på en lång rad ämnen och frågor-som borde ges ökat utrymme i undervisningen. Men när det nu är så att skolan under en lång följd av år fått åta sig allehanda uppgifter som tillsammans bidragit till att tidenför skolans huvuduppgift - att ge. alla, elever grundläggande kunskaper och färdigheter- i hög grad begränsats, varför har då skolministern inga förslag för att komma till rätta med detta? Vi moderater har länge krävt eri precisering av det centrala i skolans uppgift. När kommer.förslag till en sådan? . Jag kan för moderata samlingspartiets delkonstatera att den skolpolitik vi vill se förverkligad bygger på en stabilgrund utifrån åsikter från lärare, elever och föräldrar. Det jag först vill peka på är betygen.,,1 början av denhär veckan presenterades slutresultatet av den betygsenkät'Hem och skola genomförtute i lokalföreningarna. Långt över 100 000 föräldrar i ca 850 föreningar harsvarat. Resultatet är för oss moderater inte överraskande. Det bekräftar baravad vi med våra kontakter med föräldrar, elever och,läräre vetat sedan länge.93 % av föräldrarna vill att betyg skall ges. En övérväldgiande majoritet avdem vill ha ett kurs- eller målrelaterat system i stället för-.vårt nuvaranderelativa. Enligt enkäten vill majoriteten ayföräldrarna ha en minst5-gradig skala. De vill också att betyg skall ges redan från årskurs 6. säger man också klart att det inte är betygensroll för urval till högre studier som är deras viktigaste, funktion. Det väsentligaste är att motivera eleverna att lägga ner arbete på sina studier-för att se resultat av dem och att informera föräldrar om studieresultat. Dessutom anser föräld rarna att eleverna skall kunna tillgodoräkna sig resultat av kompletterande studier, när de söker inträde till, högre utbildning. . . Så sent som den-TO hade vi enbetygsdebatt här i kammaren. Då pläderade jag för vår reservationsvis framfördasyn på betygen. Deri stämmer, vill jag påstå, till punkt,och pricka med deåsikter föräldrarna nu framför. Men samtliga våra krav på ett nytt betygssystemavslogs av den socialistiska majoriteten. Till detta vill jag lägga att missnöjet med det nuvarandebetygssystemet också är utbrett bland eleverna. De vill ha kvitto på sinakunskaper i förhållande till kursplanerna - inte i förhållande till vem som äraningen sämre eller bättre i klassen. Men betygvill de ha! ' Jag avkräver nu ett svar: Tänkersocialdemokraterna tillmötesgå våra, föräldrarnas och elevernas krav på etfnytt betygssystem? Prot..1987/88:62 11 protokoll 1987/88:62 Vi moderater anser att man i Sverigeskall haen skolstart - men för elevernas skull kombinerad med enflexibilitet med utångspunkt från barnets mognadsålder i förhållande tillfödelseålder. Den förändringen kräver också en förändrad pedagogik. Skolstarten måste, som vi ser det, innebära ett närasamarbete mellan förskola och lågstadium. Detta betydelsefulla samarbete ochden för barnen oerhört viktiga kontakten mellan förskole- och lågstadieläraretycks helt gå förlorad med den föreslagna grundskollärarutbildningen. Vi vill sätta den enskilde eleven i centrum. Det är föreleverna skolan är till, det kan inte nog betonas. Skolan skall utformasutifrån vad som är till de enskilda elevernas bästa. Det betyder ett stort mått av flexibilitet, där deenskilda skolorna måste få ha det största inflytandet och avgörandet överundervisningens utformning. Men det betyder inte att det skall göras avkall påatt varje elev skall ha fått grundläggande basfärdigheter innan de går vidaretill nästa avsnitt som kräver att grunderna för det har inhämtats. Regeringen gav 1986 i uppdrag attprecisera vilka grundläggande baskunskaper och basfärdigheter varje elev måstetillägna sig i bl. a. svenska och matematik. När kan vi förvänta oss resultatav det uppdraget? Regeringen berömmer sig av att satsa resurser påutveckling av mellanstadiet och anslår vissa medel till begränsade satsningar.Vi moderater har insett att mellanstadiet har kommit i kläm mellan despecialbidrag som anslagits åt olika håll. Vi vill därför genom ensammanslagning av olika riktade bidrag skapa möjligheter för skilda skolor ivarje kommun att förbättra arbetsförhållandena på mellanstadiet. Hursatsningarna utformas skall man från statligt håll inte lägga sig i. eller undervisningsmetod man vill ha avgörs bäst lokalt. Flera lösningar borde även med nuvarandestatsbidragssystem kunna tänkas på varje stadium, t. ex. minskad klasstorlekeller undervisning i mindre grupper. Men med vårt förslag till statsbidragssystem, där bidragetföljer eleven, skapas frihet för skolans personal att se till sina egna eleversbehov och till möjligheterna att göra det mesta möjliga för att ge varje elevden bästa utgångspunkten för vuxenlivet. Utifrån vår moderata ideologi skall skolans uppgift varaatt ta till vara varje elevs anlag och intressen och att utveckla dem maximalt.Vi vill inte som socialisterna utforma skolan så, att alla skall stöpas i sammaform. Socialdemokratisk skolpolitik leder till att vårt utbildningssystemhavererar. Våra svenska barn och ungdomar vill inte utbildas för ettsocialistiskt samhälle. De vill ha ett samhälle där de utifrån en godutbildning får chans att utveckla sig själva. En skola som vi vill ha denöppnar stora möjligheter -såväl för enskilda initiativ som församhällsutvecklingen. 144JAN-ERIK (): För är frihet i etern etthuvudmål i mediepolitiken. Det var därför vi tog initiativ till närradion. Denmöttes med ett hårdnackat och hätskt motstånd från socialdemokraternas sida.Men antalet sändareväxte snabbt, och det socialistiska motståndet försvann och ersattes med enväxande anslutning från arbetarrörelsens sida. var 108 närradiosändare i drift. De användesav sammanlagt 2 100 föreningar. Ytterligare ett trettiotal sändare planeras.Närradions totala antal sändningstimmar uppgick till 149 000 jämförtmed riksradions 19 800 och lokalradions . Närradiostatioriernassändningstid var alltså nästan så stor som de båda ljudradiobolagenssammanlagda sändningstid. Det var till en början svårt att bedöma hur närradionskulle komma att utvecklas och vilken reglering av verksamheten som varnödvändig. visar erfarenheterna att regleringen i en del avseenden harkommit att bli mera omfattande och detaljerad än vad som har kunnat motiverasav de praktiska behoven. har därför fästutbildningsdepartementets uppmärksamhet på att reglerna förnärradioverksamheten kan och bör förenklas. Det gäller sändarnas räckvidd sombör förstärkas. Det gäller handläggningen av schemaläggning och byten avsändningstid, som bör kunna anförtros ät organisationerna själva eller åtnärradioföreningarna. Eftersom närradionämndens verksamhet fullt ut finansierasgenom avgifter från de sändande organisationerna skulle dessa avgifter ocksåkunna sänkas, om regleringen av verksamheten minskar. Kulturministern har till skillnad från många andra inomsocialdemokratin från början varit positiv till närradion, vilket hedrar honom.Min fråga till blir nu: Anser kulturministern att reglerna förnärradion bör förenklas, och när kan i så fall förslag om detta komma tillriksdagen? Antalet hushåll med kabel-TV ökar . Prognosernajust nu pendlar mellan 600 000 och 1,8 miljoner hushåll . Även om manhåller sig till de mera försiktiga förutsägelserna får man räkna med att mellantvå och tre miljoner svenskar vid början av nästa årtionde kan se utländsk TV isina hem. Även antalet satellitförmedlade TV-kanaler kommer snabbtatt öka. Det senaste tillskottet är , ägt av det svenska investmentbolagetKinnevik genom dotterbolaget . kommer dess sändningar attöverföras till den luxemburgska Astrasatelliten. kommer Västtysklandoch att ta i bruk direktsändande satelliter. Inför denna stora förändring av medielandskapet gavregeringen radio-lagsutredningeri i direktiv att söka vägar för att begränsaden fria vidaresänd-ningsrätten för utländska satellitprogram. Motvilligt ochunder stor vånda kom utredningen med förslag som hade sin udd mot ScanSat ochTV 3, men också riktade sig mot de direktsändande satelliterna. Deregeringsdirektiv som ligger till grund för utredningsförslaget är uttryck fören förmyndarmen-talitet, som rimmar illa med principerna yttrande- ochinformationsfrihet. Det är tveksamt om lagändringar av detta slag är förenligamed grundlagen. Remissinstanserna gick hårt åt förslaget.Justitiekanslern, , kammarrätten i och många andraavstyrkte självfallet. HSB tillstyrkte i ett remissvar på tre rader. har inbjudit riksdagspartierna att utserepresentanter till en parlamentarisk beredning av radiolagsutredningensförslag. För vår del skulle det räcka med att skicka över vår partimofion frånjanuari om Vi ger där klart besked om att utredningens förslag är både orimligt ochomöjligt. Resonemanget om det kan alltså bli kort. Vi kan naturligtvis ställa upp på samtal för att utvecklavåra synpunkter. Kulturministern nämner frågorna om hur man skall kunna ingripamot satellitsändningar som innehåller extrema våldsskildringar, pornografieller rashets. Det är emellertid knappast troligt att sådana inslag kominer attingå i utbudet fråri satelliterria. Det torde irite heller finnas delademeningar om det önskvärda i att hålla sådant borta från programmen. Men visstkan vi samtala om regler mot övertramp. Om samtalen skall bli meningsfullamåste de självfallet också beröra frågan om vem som skall få sända TV iSverige. Inför den frågan står socialdemokraterna handfallna . Den norska arbeiderregeringen har här genomgått en snabbsinnesändring. Först sade man nej till att sända i kabelnät. En månadsenare blev det ja. öppnades dörren för en ny nationell TV-kanal ochför åtminstone partiell reklamfinansiering av både den och av NorskRikskring-kasting. Här i har i blotta förskräckelsen överTV 3 föreslagit att reklam skall tillåtas i SverigesTelevision. Liknandetongångar har hörts frän deltagare i socialdemokraternas träningslägeri . Kulturministerns motvilja mot att släppa in reklam iSveriges Radio är välkänd. Det är en ståndpunkt vi ansluter oss till. Enframsynt mediepolitik kan emellertid inte bygga på att man bara säger nej. Manmåste också kunna säga ja - helst innan man blir ifrånsprungen av verkligheten.Detta borde kulturministern veta av erfarenhet. Socialdemokraternasursprungliga nej till både närradion och till satellitsändningar i kabelnät harförbytts till ett ja. Är det inte dags att också de svenska socialdemokraternaslutar med att envist och onyanserat säga nej till TV-reklam? Regeringen skulle snabbt kunna fä brett stöd här ikammaren för ett förslag om att utnyttja ett av de två TV-nät som finnstillgängliga men som inte används, för ett fristående, reklamfinansieratTV-företag. skulle fortsätta att vara reklamfrioch garanteras generös tilldelning av licensmedel. Det skall naturligtvisställas krav på mångsidighet och kvalitet i den nya kanalens utbud, liksom påatt en betydande aridel av programmen skall produceras i . Det är villkorsom inte lär vara främmande för kulturministern! Min andra fråga till blir nu: Ärkulturministern beredd att medverka till att den parlamentariska beredningenockså får pröva frågorna om hur det svenska TV-utbudet skall kunna breddasunder krav på mångfald och kvalitet? 145LARZ (): Jag beklagar uppriktigt att råkat skada sig och måste använda krycka. Eftersom jag vet att skadan ärförvärvad under gemytliga former, tror jag emellertid att tålom jag säger att hans uppenbarelse här i kammaren på något sätt symboliserarden socialdemokratiska skolpolitiken, dvs. även den går på kryckor. Det var denföregående debatten en bra illustration till. Jag tror att vi kan fortsätta påungefär samma tema. I går fick jag i min hand årets första nummer av Nordiskkontakt. , som inte kan beskyllas för att utgöra någonslags partipolitisk propaganda. Den brukar som regel vara saklig och korrekt. Iredovisningen av regeringens budgetproposition, och i all synnerhet avutbildningspolitiken, sägs att nya satsningar för nu görsinom område. Om det ändå hade varit sant. Vi vet ju att det inte är så.I detta sammanhang är det litet beklagligt att uppgifterna förmodligenhärstammar från och den information som man harförsökt sprida därifrån. Jag har förstått att man ifrån redaktionens sida ärberedd att lägga till rätta detta missförstånd i sitt nästkommande nummer. Sanningen är att regeringen fortsätter att svika sinalöften om materiella förbättringar inom skolan. Regeringen driver en i långastycken reaktionär utbildningspolitik, som hämmar utvecklingen i skolväsendet.Under de senaste åren har regeringen fortsatt att vältra över kostnader påkommunerna. Ännu kunde man se att staten ochkommunerna delade ungefär lika på kostnaden för skolan - vardera. I daghar vi. kommit därhän att kommunernas andel är och statens andel . , ligger en betydande del av förklaringentill att vi ser trasiga läroböcker och ett bristande lokalunderhåll i skolorna.Kommunerna, på vilka man har lastat över så mycket kostnader, har en mycketojämlik betalningsförmåga. Det finns fattiga kommuner och det finns rikakommuner. Att man lyfter över kostnader på kommunerna bidrar till att ökarisken för en ojämlik utbildningspolitik. Det återstår ingenting av statsministerns vackra tal påpartikongressen om egna läroböcker, upprustade skollokaler och godaskolmåltider. Ifrån sida här vi föreslagit ett särskiltstimulansbidrag för att öka kommunernas benägenhet att förnya sitt bokbestånd.Vi har sagt att man borde kunna satsa 50 milj. kr. Det kräver i sin turnaturligtvis en motprestation från kommunernas sida. Det kan inte alls vara pådet sättet som hävdar i budgetpropositionen. Där sägs att omman ger kommunerna ett stimulansbidrag så skulle de dra in på sina egna anslagtill läroböcker. Man måste självfallet ställa krav på motprestationer. De som vistas i skolan - eleverna och skolans personal -har precis som alla andra rätt till en dräglig arbetsmiljö. Vi vet att väldigtmycket brister i det avseendet. I budgetpropositionen finns egentligen intenågonting att ta på. Vi har föreslagit att man borde överväga att genomföra etts.k. ROT-program även på skolans område, precis som man har gjort närdet gäller det äldre bostadsbeståndet. Vi trodde på goda grunder att man skulle slippaytteriigare besparingar på skolaris område i denna budgetproposition.Regeringen inkasserar emellertid glatt den automatiska besparing som uppstårpå grund av att elevantalet fortfarande minskar. Det innebär 120 .milj. kr.mindre till bas- och förstärkningsresurser . Man har också en helt ny och nyuppfunnen besparing via dets. 1 det avtalet har staten åtagit sig kostnader förkommunernas rätt att kopiera. sparar drygt 60 milj. kr.