prot · GB0939 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:39 1§ Justerades protokollet för . 2§ Svar på interpellation 1987/88:106 om uppdragsverksamheten vidrikspolisstyrelsen har frågat mig två saker, dels vilka omedelbara åtgärderregeringen kommer att vidta med anledning av kartläggningav uppdragsverksamheten vid , dels om regeringen är bereddatt ompröva tillståndet för den verksamhet bedriver ienheten . Jagkan först nämna något om bakgrunden till den uppdragsverksamhet vidrikspolisstyrelsen som åsyftar. Rikspolisstyrelsenfår bedriva uppdragsverksamhet inom vissa klart begränsadeområden. Dessa är försäljning av programvaror för automatisk databehandling,konsultverksamhet i fråga om användning av ADB med särskild inriktning pådatorsäkerhet samt konsultverksamhet i fråga om säkerhet i övrigt.Verksamheten, som bedrivs under beteckningen , hör administrativttill säkerhetsavdelningen inom styrelsen. Den har på heltid sysselsatt tretjänstemän. Motivetför verksamheten är i korthet att regeringen bedömt det som önskvärt attstyrelsen skall kunna ställa sina goda kunskaper till förfogande för vissaverksamheter som inte omfattas av skyldigheter sompoUsmyndighet. Frågan har tidigare redovisats för i 1984 årsbudgetproposition. har därvid dels godtagit verksamheten, delsframhållit vikten av att tjänsteexport från statliga myndigheter stimuleras. Regeringenhar noga följt verksamheten för att kunna bedöma de affärsmässigaförutsättningarna och om verksamheten har kunnat drivas utan att komma ikonflikt med uppgifter som polismyndighet. Styrelsen harfortlöpande informerat . Riksrevisionsverketskartläggning som slutförts så sent sorh har delvis initieratsfrån . Jagkan på grundval av detta underlag nu konstatera att verksamheten på många oUkasätt har bidragit till att höja och sprida kunnandet i samhället om främstADB-säkerhet. Styrelsen har vidare bedrivit verksamheten utan att komma ikonflikt med sina vanliga uppgifter och utan risker för konkurrensneutraliteten.Emellertid har det ekonomiska utfallet ännu inte blivit vad man harkunnat förvänta sig. Enligt beräkningar har styrelsensålunda inte uppnått en tillräcklig grad av kostnadstäckning. Jag avvaktar rikspoUsstyrelsens formellaställningstagande till den framtida verksamheten. Under hand har jag emellertidfått veta att styrelsen känner tveksamhet till att fortsätta verksamheten inuvarande former och i nuvarande omfattning. Själv kominer jag att redovisamitt ställningstagande i anslutning till budgetarbetet. Som har framgått av minredovisning talar enligt min uppfattning emellertid vägande skäl för attstyrelsen inte fortsätter med verksamheten. 2 (): Avslutningen på justitieministernsredovisning tyder på att jag skulle kunna begränsa mitt inlägg till att tackaför svaret, endast med tillägget: Vad var det jag sade? Jag har ända sedan startade kritiserat den häruppdragsverksamheten vid . När nu också justitieministernkommit fram till att vägande skäl talar för att styrelsen inte fortsätter medverksamheten, ja då är det skäl som, enligt min uppfattning, har funnits helatiden. Eftersom det finns nya inslag i beslutsunderlaget, bl. a.riksrevisionsverkets granskning av , vill jag ändå göra någratillägg. På en del punkter i justitieministerns svar behövs det ocksåförtydliganden. Jag har framför allt varit kritisk motverksamheten från principiella utgångspunkter. Jag har sagt att det måste varafel att polisen tar betalt för brottsförebyggande verksamhet precis som vilketaffärsdrivande verk som helst. Men jag har också haft en rad andrainvändningar, där granskning nu bekräftar att mintveksamhet har varit befogad. Och det är alltså den granskningen som äranledningen till att jag nu aktualiserat den här frågan på nytt. Den promemoriasom RRV presenterade är en uppföljning av en kartläggning man gjordevåren 1986. Redan då uppmärksammade man - och regeringen -på en rad brister. På punkt efter punkt visade RRV:s rapport att RPS-konsultstruntade i de instruktioner som var en förutsättning, såvitt jag kan förstå,för att skulle få tillstånd att bedriva uppdragsverksamhet.Det gällde bl. a. bestämmelsen att intäkterna skall tillföras anslaget B 1,, ett konto som regeringen disponerar. Utan medgivande harRPS-konsult i stället öppnat ett vanligt företagskonto i . Över huvudtaget konstaterade redan då, för ett och ett halvt årsedan, allvarliga brister när det gällde både de' ekonomiska målen och redovisningsrutinerna. har följt upp kartläggningen frånvåren 1986. Resultatet visar att och fortsätteratt nonchalera gällande bestämmelser. Trots RRV;s tidigare; påpekanden tvingasman nu konstatera att "i huvudsak inte har vidtagitnågra åtgärder med anledning av de brister som påvisades vid RRV:s kartläggning." I den nya rapporten finns dessutom en upplysning som inteär alldeles oviktig i sammanhanget, nämligen att affärerna inte går ihop. Ett inslagi min kritik av uppdragsverksamhet har hela fiden varit att det integår att garantera konkurrensneutraliteten. Situationen på marknaden är den attdet finns åtminstone ett tiotal företag som arbetar inom samma område somRPS-konsult. säger justitieministern att konkurrensneutraliteten inte ärnågot problem. Det är en slutsats som jag måste be justitieministern förklara.RRV;s granskning visar att fastställer sina taxor genom att sneglapå konkurrenternas priser, i stället för att utgå från de egna verkligakostnaderna, som alla andra företag måste göra. Denhär bakvända kalkylmetoden har gjort att man, fortfarande enligt RRV, under förstadelen av /87 nådde en kostnadstäckningsgrad på . Då harman ändå inte tagit hänsyn till att , till skillnad från sinakonkurrenter, får kunskapsuppbyggnaden gratis. RPS-konsulthar inte debiterats några kostnader för sina kontorsrum på ,och man betalar ingenting för den gemensamma administrationen, t. ex.telefonväxel och städning. Man har inte heller haft några utgifter för dencentrala administrationen. har lånat in personal från har man bara betalatden direkta timlönekostnaden, ingenting för den indirekta tid som alltidbelastar en verksamhet av detta slag. Det finns uppgifter om att man vidkortare kommenderingar inte ens betalar den direkta lönen. Den får resp.polisdistrikt svara för. I så fall belastar alltså affärsverksamheten direktpolisens allmänna löneanslag. Dethär är inte konkurrensneutraUtet, jusfitieministern. Det är snarare motsatsen.Det är också ett nytt bevis på att myndighetsutövning och affärsverksamhetmåste hållas ordentligt isär. Omde här avsnitten, och några till, i justitieministerns svar är vi alltså intehelt överens. Men på den viktigaste punkten är vi det, nämligen att vägandeskäl talar för att styrelsen inte fortsätter med denna verksamhet. Får jag helt kort säga att jag avser, som jag sade i mitt svar,återkomma med en ordentlig redovisning av denna fråga i budgetpropositionenoch där gå igenom alla de rapporter som här nämnts. Men jag vill redan i dagtala om vart så att säga min uppfattning lutar för att det inte skall finnasnågot tvivel på den punkten. Jag återkommer alltså med en närmare redovisning isamband med presentationen av budgetpropositionen; Anf.4 (): Jag tackar för denna upplysning. Jag skulle vilja frågajustitieministern en sak. Det har gång på gång förekommit uppgifter om att manhar mycket nära kontakter mellan rikspoUsstyrelsen, och regeringen.Det har justitieministerns företrädare sagt , och det harockså vidimerat bl. a. när justitieutskottet var där påbesök. Det här måste, såvitt jag kan förstå, innebära att alla de bristersomRRV nu påtalar bör vara kända för regeringen, t. ex. detta att man inte använtanslaget B 1 utan haft ett eget företagskonto. Är det inte anmärkningsvärt attinte regeringen har reagerat ? Såvitt jag kan förstå har inte RRV:sgranskning tillkommit på regeringens initiativ, utan en annan brist hos harvarit anledningen till granskningen, nämligen att man undvikit att samråda medRRV när det gällt taxesättningen. Jagbehöver nog inte återkomma till alla de principiella betänkligheter somegentiigen är den viktigaste grunden till att den här verksamheten bör upphöra.Där är vi överens, och jag skall inte slå in några öppna dörrar. Överläggningenvar härmed avslutad. 3§ Meddelande om svar på interpellation 1987/88:117 Med hänvisning till riksdagsordningens kap. 6:1 får jag meddela att dåinterpellanten är förhindrad att ta emot svaret på avsedd dag, kommerinterpellationen ej att besvaras inom föreskriven tid. Jag avser att besvarainterpellationen . 4§ Svar på interpellation 1987/88:89 om lokalproblem har frågat mig vad jag anser nu måste göras för att klaraDanshögskolans m.fl. lokalproblem och när lämplig åtgärd kan tänkas komma tillstånd. Bakgrundenär att , som har förhyrda lokaler inom , inte kan vara kvar i lokalerna, eftersom behöverlokalerna. behöver således nya lokaler, vilket, enligt vad jaghar inhämtat, arbetar med. Ettalternafiv är att flytta till översta planet i en magasinsbyggnadsom finns inom frihamnsområdet. Denna lösning förutsätter att lokalerna byggsom för verksamhet. har redovisat ettförslag för regeringen. GörelBohlin framhåller i sin interpellation att omgivningen i gör att dennämnda lösningen är olämplig. Jag för min del utgår från att byggnadsstyrelseni sitt arbete med olika alternativ tagit hänsyn till alla relevanta faktorernär det gäller de nya lokalernas belägenhet och utformning så att frågan kanfå en tillfredsställande lösning. Jag anser att även miljöfaktorerna då måstetillmätas betydelse. Eftersom förslag kommit in ochär under beredning, är jag inte beredd att nu ta ytteriigare ställning ifrågan. Anf.7 (); Jag tackar utbildningsministern för svaret. Jag kan förstå attutbildningsministern inte är beredd att direkt ta ställning. Syftet med mininterpellation är att göra utbildningsministern uppmärksam på den mycketolämpliga miljö som frihamnsområdet utgör för den här typen av verksamhet. Närjag framställde min interpellation hade ännu inget förslag inkommit frånbyggnadsstyrelsen. Man har emellertid där arbetat med rekordfart, och nu ligger förslaget påregeringens bord. , personal, fack eller elever tyckeremellertid att det är ett bra förslag, och det är enligt min mening alldelesnödvändigt att söker andra alternativ än det gamla magasineti . Försökse scenen framför er, herr minister. Det är en mörk kväU. Över det blåsigaindustriområdet, över spår och förbi ödsliga industrilokaler och stora kranarsträvar ett litet gäng småflickor. De skall dansa, de är rädda för mörkret ochför den skrämmande miljön. Någon i gruppen tar kanske ensam samma väg ännu senarenär det är ännu mörkare. Det är inte en lämplig miljö för ensamma småflickoratt vistas i. Bakom trailrar, sopcontainrar och tunnor kan diverse elementuppehålla sig. Den tanken har i varje fall jag fått. är det inte bättre.Då finns trafikfarorna. Diverse fraktfordon -lastbilar, oljebilar, truckar etc.- färdas oregelbundet över ett stort område. Det är svårt att värja sig förtanken att en olycka inom ett så trafikalt oorganiserat område lätt kan hända. Därfinns dessutom spannmålssilor, och omkring dessa, som ligger nära magasinet,kan man med blotta ögat se stoftmoln. Naturligtvis beroende på vindar är dettastoft mer eller mindre besvärande vid marknivån, men lämpligt i en miljö fördansande och sportande barn och ungdomar är det inte. Jag kan inte tro att varesig personalgrupper, elever, fack eller styrelse ändrar uppfattning beträffandeolämpligheten av den här miljön. är situationen den, att bådeDanshögskolan och behöver större lokaler. Just därför,utbildningsministern, bör inte onödig tid ödslas på ett omöjligt projekt! Harutbildningsministern besökt de nu tilltänkta lokalerna, och vilket är i så fallintrycket av dem och av miljön? Kan det vara riktigt att man i sammanhangetskrämt och hotat med utlokalisering som alternativ tillfrihamnen? Anf.8 Utbildningsminister : Herr talman! Jag har inte besökt delokaler som eventuellt skall flytta till. Jag har däremot besöktDanshögskolans nuvarande lokaler och framför allt sammanträffat med skolansledning och övrig personal. Därvidlag har man framfört betänkligheter av detslag som här ytterligare har utvecklat. Det är självklart attdessa synpunkter kommer att tas med i bedömningen före ett definitivt beslut.Jag är övertygad om att är angelägen om att sådana härmiljöproblem inte skall föreligga och kan tänka sig olika alternativ, utan attdet därför skall vara hot av något slag om förflyttning till avlägsna platsero.d. Anf.9 (): Utbildningsministerns svar låter ju hoppfullt. Jag vet att ministernhar besökt . Jag vill bara än en gång beträffande miljön säga attfrihamnen är en hamn och kommer att förbli en hamn. Silorna flyttas inte.Målningen av säd i silorna ger upphov till ett damm, ett gulvitt pulver somstundtals bäddar in allt i omgivningen. Trafiken går det kanske att göra någotåt. Men här skall också mycket små barn ta sig fram över hamnområdet. Påfredagarna har man nämligen dagisgrupper. Om ökade resurser till skolan giskaklasserna, de övriga dagarna, dansar mellan och 20.00 barn som är niotill . Det har sagts från , att det kan kommabebyggelse närmare in på hamnområdet. Det skulle göra området bättre. Men detsäger miljö- och hälsoskyddsnämnd nej till. Man anser alltså att detinte är lämpligt med bostäder i detta område. Men det skulle således ändå kunnavara lämpligt för barn att uppehålla sig där så pass långa tider. Jag sade i min interpellation att verksamheten vid Danshögskolanhar utvecklats positivt och att intresset för dans och medvetenheten om dansensbetydelse för barns utveckling har vuxit i samhället. Konstnärer är ju, somalla vet, ganska känsliga människor. Här är det fråga om konstnärssjälar iolika åldrar. Den psykosociala miljön är oerhört viktig. Den skall medverkatill och inte motverka en positiv personlighetsutveckling. Kontakterna med annan konstnärlig verksamhet, t. ex.teater och bibliotek, är därför oundgängligen nödvändig. Verksamheten ilärarkåren är i stor utsträckning baserad på samverkan med andradansinstitutioner. Det innebär att kvaliteten kan hållas hög och kostnadernalåga. Jag hoppas därför verkligen att detta med utlokaliseringen bara var ettskrämskott. Utbildningsministern säger i sitt svar att miljön börtillmätas betydelse. Jag skulle vilja rekommendera ett besök ute vid Frihamnen.Jag är övertygad om att utbildningsministern i så fall skulle komma till sammaslutsats som jag. Den miljön är oacceptabel. Jag kände mig beklämd när jag vardär ute. Jag utgår också från att utbildningsministern nu harinsikt om dansens och rytmikens betydelse för barns utveckling och den ökadeefterfrågan på samverkan med som hela förskoleväsendet ochskolväsendet i övrigt visar. Man kan därför inte utan vidare flytta uthögskolan utanför . Det är den enda skola av detta slag som finns iNorden. Jag kommer inte att ge mig i denna fråga. Jag hoppas attdet kommer fram alternativ. Jag har en stilla undran: Skulle man kunna tänkasig att utbildningsministern gör ett besök ute vid för säkerhetsskull? 10 Utbildningsminister : Herr talman!Jag vill säga fill att man mycket väl kan tänka sig ett sådantbesök. Överläggningen var härmed avslutad. 5§ Svar på interpellation 1987/88:99 om ökade resurser till skolan har ställt följande frågorfill statsministern: Har regeringenför avsikt att återställa någon del av tidigare gjorda besparingar inomskolområdet? På vilket sättkan regeringen medverka till att eleverna får egna läroböcker, bra skolmatoch fillgång till bra skollokaler? När kommerregeringen att infria löftet om gymnasieutbildning för alla ungdomar under 20år? Interpellationenhar överlämnats till mig. Inom bereds förslag tillstatsbudget /89. Förslaget kommer att på sedvanligt sätt lämnas tillriksdagen . Jag avstår därför från att i detta sammanhang närmarekommentera tre frågeställningar och begränsar mitt svar tillnågra allmänna synpunkter. Enligt utgjorde utgifterna för grundskola,gymnasieskola och vuxenutbildning en större andel av förslaget till statsbudgetför 1980/81 än /87. Men att betrakta detta som ett uttryck för attskolområdet drabbats av stora besparingar är ett något förenklat synsätt. Detär så att skolväsendets utgifter som andel av statsbudgeten minskat bl. a. somen följd av att andra utgiftsposter i budgeten ökat mer än utgifterna förskolväsendet. Detta gäller exempelvis statsskuldens räntekostnader. Det bör vidare påpekas att har denkommunala andelen av utgifterna för grund- och gymnasieskolan ökat successivt.Att de statliga utgifterna utgör en minskad andel av kostnaderna förskolväsendet är följaktligen inte liktydigt med att de totala utgifterna förskolväsendet minskat. Eftersom ställer utbildningskostnaderna irelation fill statsbudgetens utveckling vill jag något uppehålla mig vid dennafråga. Budgeten /81 var den femte statsbudgeten sedan regeringsskiftetår . De föregående budgetarna hade uppvisat ett successivt allt störrebudgetunderskott och budgeten /81 följde samma trend. Det blev i själva verket 60 miljarder ochsteg 1982/83 till över 80 miljarder motsvarande av BNP. Enbarträntorna på statsskulden uppgick det budgetåret till närmare 50 miljarderkronor, ett belopp mer än tillräckligt för att då finansiera inte bara destatliga utan också de kommunala utgifterna för , gymnasieskolanoch vuxenutbildningen. har ett allt mindrebudgetunderskott kunnat noteras. Det är ett resultat av en ekonomisk polifikinriktad på att återvinna balans i statsbudgeten och, det skall jag erkänna, enstram budgetpolitik. /87, som särskilt nämner,var budgetunderskottet ca eller av BNP. Näringslivethar återfått framtidstron, inflationen har dämpats och arbetslösheten är blandde lägsta i . Denna utveckling är den bästa garantin för att vi ocksåi fortsättningen kommer att kunna säkerställa en god utbildning för såväl vuxnasom ungdomar. vill jag understryka att den stramabudgetpolitik vi har tvingats föra i stort sett har undantagit skolväsendet.Låt mig ta ett exempel. 1980/81 var utgifterna per elev i i realatermer, dvs. de statliga öch kommunala utgifterna exkl. kapitalutgifterna, ca28 . Redan året därpå, då den borgerliga regeringen insett attkatastrofen stod för dörren, sjönk motsvarande utgift till ca ,fortfarande i reala termer. /86, senaste jämförbara år, uppgick de realautgifterna per grundskoleelev fill . Vi satsade således 1985/86 merresurser på varje elev i än vad den borgerliga regeringen gjorde iden sista budget som den hade helt eget ansvar för. Om ökade resurser till skolan Omökade resurser till skolan Jaghar i ett längre interpellationssvar vid förra höstsession redovisatde förutsättningar och möjligheter som föreligger för att kunna bereda samfiigasökande under en plats i gymnasieskolan. har ocksåi ett betänkande - Ubu 1986/87:14 - på ett utmärkt sätt belystproblemställningen. Imitt interpeUationssvar vid förra höstsession framhöll jag attdiskussionen om intagningen i gymnasieskolan väl mycket har kommit att handlaom siffror. Av minst lika stor betydelse är frågan om elevernas val ochutbildningens innehåll. Fråganom att bereda alla ungdomar en plats i gymnasieskolan gällersåledes inte uteslutande det totala antalet intagningsplatser i gymnasieskolan.Under flera år har andelen vakanser vid intagningen ökat och är i stort sett avsamma omfattning som antalet ungdomar som inte kan beredas en plats. Det gårnaturligtvis aldrig att helt undvika vakanser i ett system där vi viU beredaalla ungdomar som söker sig till gymnasieskolan en plats, eftersom vi knappastkan räkna med att ungdomarnas val av studievägar helt skaU sammanfalla med denplanerade studievägsstrukturen. Genom en större flexibilitet och beredskap iden kommunala planeringen bör det emellertid vara möjligt att i större utsträckningän anpassa inriktningen och dimensioneringen av olika studievägarefter de sökande ungdomarnas önskemål. Framför allt gäller det en bättreanpassning av de yrkesinriktade studievägarnas kapacitet och inriktning efterungdomarnas val. Jagutgår ifrån att delar min uppfattning att arbetsmarknadensbehov även i fortsättningen måste få inverka på inriktningen ochdimensioneringen av gymnasieskolan. Håller vi fast vid detta krav innebär detatt vi aldrig kan undvika att vissa av de ungdomar som bara kan tänka sig enenda studieväg blir utan plats i gymnasieskola. Det problemet löser vi integenom att öka de totala platsvolymen i gymnasieskolan. Regeringensmål att alla ungdomar som så önskar skall beredas en plats igymnasieskolan ligger fast. Som jag här har visat kan detta mål inte nås enbartgenom att öka det totala antalet intagningsplatser i gymnasieskolan. Det krävsockså andra åtgärder. Framför allt förutsätter det en större beredvillighetfrån kommunernas sida att starta yrkesinriktade studiealternativ. Det är minuppfattning att förutsättningarna härför kommer att öka väsentligt när vi fåren modernare yrkesutbildning. Anf.12 (): Jag ber attfå tacka för för svaret på min interpellation. Jagställde mina frågor till statsministern. Bakgrunden till detta är att han påden socialdemokratiska partikongressen gjorde mycket långtgåendeutfästelser när det gäller skolan och besparingarna inom skolan. Jag ärmedveten om - det betonade jag i min interpellation - att han gjorde detta isin egenskap av ordförande i det socialdemokratiska partiet. Jag ville med mininterpellation ge honom möjlighet att också här i riksdag säga att mannumera är beredd att satsa på skolan. Statsministern skulle här kunna hauttryckt sig såsom han gjorde på kongressen, alltså säga att vi , när vi fåttbättre ekonomiska resurser, skall satsa på skolan, så att vi får en skola somvi kan vara stolta över. Baradet förhållandet att statsministern inte tog tillfället i akt att själv kommahit och lämna svar på min interpeUation är svar nog. Det var alltså inga beskedsom kan tas på allvar som lämnades . Det var bara fråga om fagert tal,som var ägnat att lugna de socialdemokratiska ombuden - inte någonting annat. Detär många som har undrat över hur man skall tolka detta uttalande. Och det härsättet att hantera frågan ger som sagt inte mera klarhet. I svaret frånutbildningsministern hänvisas till den kommande budgetpropositionen. Den är jagmedveten om, och jag har inte bett att få reda på några detaljer. Det var junärmast de övergripande principfrågorna som jag ville att vi skulle diskutera.Utbildningsministern gör en mycket lång utläggning och redovisar en mängdsiffror som skulle tyda på att det egentligen inte alls är så dåligt ställt iskolan, utan att det var mycket sämre förr, när vi hade borgerliga regeringar.Det är väl konstigt, utbildningsministern, att vi då har fått den här debattenom skolan . Vidare är det väl konstigt att det fanns så många motioner tillden socialdemokratiska partikongressen där det uttrycktes oro över utarmningenav skolan, vilket som sagt fick statsministern att gå upp och göra dessalugnande uttalanden. Jag skall inte kommentera alla dessa siffror, jag tänkerinte ta upp någon debatt om dem. Jag skall bara hänvisa till ett litet styckepå s. 2 i svaret, där utbildningsministern säger följande: "Det bör vidarepåpekas att har den kommunala andelen av utgifterna för grund-och gymnasieskolan ökat successivt. Att de statliga utgifterna utgör en minskadandel av kostnaderna för skolväsendet är följaktligen inte Uktydigt med att detotala utgifterna för skolväsendet minskat." Detta var väl ändå dagensunderstatement, utbildningsministern! Det är ju detta som debatten har handlatom . Har utbildningsministern inte uppfattat detta? Debattenhandlar om att staten så fill den milda grad har sparat och flyttat överutgifter på kommunerna - utgifter som kommunerna, eftersom de har olikabetalningsförmåga, har haft oUka möjUgheter att klara. Därmed riskerar densocialdemokrafiska utbildnings-poUtiken den likvärdiga utbildningstandarden.Det som utbildningsministern här tar upp på s. 2 är ju en bekräftelse pådetta. Menom den redovisning som utbildningsministern har gjort i sitt långa svar skullevara en riktig beskrivning av verkligheten, varför fanns det då över huvudtaget anledning för att göra dessa uttalanden på densocialdemokratiska kongressen?