prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag har inte ansett det nödvändigtatt göra någon längre utläggning i dessa frågor. Det är ju gamla frågor som vihar diskuterat . Positionerna är ocksä ganska välkända. Med tanke på kammarens ansträngda arbetssituation avslutarjag mitt anförande med att yrka bifall till de reservationer somvpk-representanten i utskottet har skrivit under. 91 (): Jag börjar med att yrka bifall tillhemställan i näringsutskottets betänkande 29 om tekoindustri och tekohandel.Samtidigt yrkar jag avslag pä reservationerna. Om manförsöker positionsbestämma partierna i deras tekopolitik, kommer mantill slutsatsen att och snabbt vill 138 avveckla det kvarstående tekostödetoch de importbegränsningar som ännu Vi socialdemokrater befinner oss ungefär i mitten,niedan är på andra sidan. Trots sitt tal om frihandel och liknande vjllrnan ändå ha fortsatta stöd på detta ornråde i större utsträckning än vad yispcialdernokra-ter är beredda att ställa upp på. vill vidare att stödenskal| utgå i former som är handelspolitiskt riskabla. Vpk vill förinodligen gäännu längre, Det är klart att det är ett dilernma för en socialdemokratatt diskutera tekopolitiken. Branschen har varit utsatt för storaomställningar. De söm har arbetat i teköföretagen har fått ta emotmårigasmällar. Jag kommer själv från en del av landet som ursprungligen hade enomfattande tekoindustri. Tack vare det stöd från samhället som har utgått underganska lång fid hår åstadkommits starka struktiirförändringar och starkaframtidssatsningar, som alltmer börjar ge frukt. Det är glädjande att kunnakonstatera att de pengar som har satsats inte har varit heltbortkastade ens industriellt sett. De har ocksä fyllt en mycket viktig socialfunktion. Äldrestödet var länge ett mycket bra stöd, men efter handhar det överlevt sig självt och blivit en konserverande faktor som man inte kanbygga framtiden pä. Som ett resultat av en allmänt framgångsrik ekonomiskpolitik har också tekoindustrins situation förbättrats utöverde struktur-och framtidssatsningar söm gjorts. Jag kan-stryka under vad fleraandra talare har sagt här , nämligen att vi nu kan se betydligt ljusare pätekoindustrins situation än vi kunde göra för . Detta betyder inte att vi med omedelbar verkan kan upphöramed allt stöd och ta bort alla importrestriktioner. Men inriktningen måste ändåvara att dessa pä sikt skall tas bort. Det har fastslagits av regeringen,utrikeshandelsministern och industriministern. Men det gäller att ta det medlampor. Tekoindustrin mäste bära sig. De som säger att vi ilängden inte kan föra en fortlöpande stödpolitik, om vi skall vinnarespekt för den frihandelspolitik som vi vill bedriva, har rätt. Beslut harockså fattatsom den inriktning som innebär att vi steg för steg trappar nedstödet till tekoindustrin. Man kan sedan diskutera vad som långsiktigt kan vara kvar.Det har förts en diskussion om ursprungsmärkningen, en fråga som ingen avdagens debattörer har berört. Några reservationer anknyter dock till frågan. reservation vill och ha bort den fortare än kvickt,och i en annan reservation vill vpk göra den strängare och kanske litet merakomplicerad. Jag ser det som så, att det är en viktig konsumentupplysning attha en ursprungsmärkning. Det kanske inte är nödvändigt att i alla lägenlagstifta om sådant, men vi hade en diskussion om produkternaskvalitet, somknöts till länder osv., och då var det kanske rimligt att tänka sig detta.Oavsett vad som kommer att ske med övrigt tekostöd tycker jag att det är ensådan sak som man utifrån rent konsumentintresse mycket väl kan ha kvar. Detvär den kommentar jag ville göra på den punkten. I övrigt är det riktigt att vi har efterlystatt regeringen skallge sin syn på målet för tekopolifiken, och det har vi sagtflera gånger.. Regeringen har varit trög att efterkomma de önskemålen. Den harhaft sina skäl och har redovisat dem för , men faktum kvarstår attriksdagen har begärt denna redovisning. Vi beklagar de här uppskoven, det sägervi Prot.1987/88: Tekoindustri och' lekohandel 14 klart och tydligt. I och med atttekobranschens situation går ät rätt häll kan man kanske acceptera regeringens uppskov, men vi räknar med att regering en kommer att så snabbt,som möjligt ta fram redovisningen, så fär vi ta en diskussion pä basis av den. Oavsett diskussionen om tekopolitikens mål vet vi relativtväl vad det är fråga om. Det är en insnävning av de försörjningspolitiskamålen, som ju är grundläggande när man skall skydda tekoindustrin, i linje medde nya försvarspolitiska beslut som har tagits. Det måste få sitt genomslag närman formulerar målen för tekopolitiken och de försörjningspolitiskt betingadeimportbegränsningar och liknande som eventuellt kan komma i fråga. Det vet vi,och det-är inget att hymla med. Sedan kan man diskutera i marginalen vad det blir frågaom, men det rör sig om en dramatisk nedskärning jämfört med de tidigareförsörjningspolitiska målen. Det kommer att betyda att vi pä de områden därförsörjningsbe-redskapsmälen har varit centrala har anledning att anta attytterligare omställningar rnåste ske. Hur regeringen skall hantera det får denkanske ta upp i en diskussion vid det tillfälle dä den kommer med den avriksdagen begärda målformuleringen. Jag tror att jag kan nöja mig med detta. Jagyrkar än en gäng .bifall till utskottets hemställan och därmed avslag påreservationerna. 92STEN () replik: säger att vi kan sebetydligt ljusare på tekoindustrin. Det är riktigt, och jag underströk detockså i mitt anförande. Tekobranschen vill ju själv tvätta bort den krisstämpelsom har satts på den industrigrenen. Man har bedrivit en kampanjför det ändamålet som skall pågå . Och det är juglädjande att det finns personer inom branschen som inser att framtiden liggeri kraftfulla satsningar för att utveckla branschen och inte i,att ropa på nyastödpaket. Men vad som främst skall känneteckna en bransch som intehar någon krisstämpel på sig är just den omständigheten att man kan stå på egnaben och fungera oberoende av statliga stödmiljoner. Jag hoppas att den härkampanjen kan fä den effekten att även industridepartementet och majoriteten inäringsutskottet, noterar de här signalerna och i likhet med oss som harreserverat oss går in för en avveckling av subventionspolitiken. Vi har också stöd från ett flertal myndigheter som följerden här marknaden. Jag påpekade i debatten förra.året att exempelvis SPK i sinutvärdering av branschstödet har sagt att efter utgången av det pågåendeprogrammet skall inget stöd alls (ämnas till tekoindustrin. Jag hoppas attLennart kan ansluta sig till den ståndpunkten. hörde vi utrikeshandelsministernsdeklaration. är inte kvar här, och jag vill därför ställa enfråga till . Statsrådet säger: Målet för regeringenstekopolitik är emellertid att industrin inom överskådlig framtid skall kunnastå på egna ben. Där fär vi alltså ett klart uttalande som ligger i linje medden målsättning som jag gav uttryck för, men vi fär inte veta vad sommenas med "överskådlig framtid". Har någon,upplysning att komma med? Dessutomsäger statsrådet att frågan om fortsatt skyddsbehov skall utredas I sitt anförande sade alldeles att vi inte har kommenterat frågan orn obligatorisk ursprungsmärkning. Faktum är att kommerskollegium redan har presterat en utredning på detta område, och i den utredningen har man begärt hos regeringen att systemet med obligatorisk ursprungsmärkning skall avskaffas. Hur skulle det då vara, om man redan nu visade att man vill ta fasta på vad kommerskollegium skall vaka över på det här området? 93 () replik: Efter att ha hört ochäven inlägg, liksom ministerns , kan man konstatera att alla är, överens om att stödet skall bort. Vad som tycks skilja oss ät är tempot. Vi tycker att det är fel att vänja branschen vid ett nytt stöd, som centernföreslår i form av utvecklingslän - det har för resten fått dålig kritik av nästan alla remissorgan - när kurvorna nu börjar gä uppåt. Om av tékoföretagarna själva tror pä en förbättring under det här året eller i varje fall ettoförändrat läge, mäste man fråga sig: Varför tror inte politikerna på branschen, om företagarna själva gör det? I tror vi att det ärrätt tidpunkt nu att avveckla detta stöd. Aldrestödet, som infördes under denborgerliga regeringen, är väl det som har varit bäst för branschen, och dethåller nu på att trappas ned och försvinna. Vi tror på en framtid för svensktekoindustri. Vi tror pä den kunskap och kompetens som finns. Vi tror att denhär branschen har en framtid utan stöd, och vi tror att det nu är bästa tidenatt avveckla stödet. 94IVAR () replik: försökte göra enpositionsbestämning av partierna i någon sorts negativ-positiv skala. Som jaguppfattade det startar det på den negativa sidan med moderater ochfolkpartister, sedan ligger socialdemokraterna litet obestämt och sä liggercentern pä den positiva sidan när det gäller tekoindustrin och tekohandeln. är det väl närmast sä, att i fråga om volymer och närdet gäller att försöka göra en offensiv satsning skiljer det inte särskiltmycket mellan socialdemokraterna och . Skillnaden är närmast att vi icentern vill utforma detta på ett offensivt sätt kort och gott. Man kan liknatekoindustrin vid en ganska framgångsrik som är på upploppet. Vi haralla den tron att tekoindustrin är på frammarsch men sannerligen inte frammevid målet. Vad moderater, folkpartister och socialdemokrater håller på att göraär att fälla löparen på upploppet. menar attdet för industrin, förSveriges konsumenter och för som nation är viktigt att den härbranschen når målet. Det är huvudorsaken till att vi i menar att denförändring som föresläs och som innebär att man inför ett utvecklingslän underen övergångstid är viktig för branschen. tog upp målsättningarna..En branschbehöver också klart uttalade mål frän den politiska makten. Det är, vilketLennart erkände, anmärkningsvärt att regeringen gång efter annantalar om att den skall återkomma men att den inte lämnar några besked. Ettorosmoment utgör också det tyckande som präglar beredskapsmälen. 1987/88:114 Detspekuleras litet gi-and i att elm det blir krig blir det ett kort krig, att det ' inte. skall bli några avspärrningar och att handelnskall fortgå i stort sett oberoende av vad somhänder i.vår orrivärld. har varit mycket kritisk mot detta häi- détgäller,både detta område och andra orhråden. Det är välbetänkt sett urSveriges.konsuniehters synpunkt att vi bibehåller en rirrilig beredskap,-en godkunskap och en god produktionsteknik i . Pä sikt kommer detta att varatill gagn för oss själva, för vår neutralitetspolitik och för vårah'andelsf). 95 () replik: . ;,Först vill jag säga något tiU angående argurhentatipnsUhjen. Först sade hanatt stod på den positiva skalan pär det gäilerfprtsatt. stöd till tekoindustrin och attsocialdemokraterna inte stod sä förfärligt långt ifrån.-Men de ville, enligt , , dela ut pengarna pä ett litet annorlunda sätt. Sedan buntade raskt ihop fnqderatef, folkpartister ochsocialdemokrater och sade ätt de driver en farlig - iinje när.det gäller tekoindlistrin. Han sade att vad socialdemokraterna nu gör rhot teköindiistrih kunde liknasivid att fälla en pä upploppet, när löparen just skall fullfölja en framgångsrik löpning. Detta stämmer inte riktigt, . Hur är det nu med socialdemokraterna, är de bra eller dåliga? Skäiryi fäUä löparen eller ge honom en knuff framåt? Jag tror, , , att socialdemokratin hartagit ett rnycket stort'socialt arisyar för den här branschen. Det har varit lätt attgöra det under én extra , eftersom det har varit,förenligt även med våra beredskapspolitiska mål. Det stöd som har givits med konstruktionen av äldrestöd har varit sådant att,det har varit ganska lätt att acceptera ur handelspolitisk.synpunkt. Det är ett av de få stöd som man kan göra pä detta sätt med om man skall se det ur allvarlig synpunkt. Men vi vet vilka bestämda näckdelar äldrestödet har, och man kan inte gå vidare på denna väg mycket längre.. - . IvarFranzén säger att det har varit mycket tyckande kring beredskapsmä-let. Hankritiserar ätt man har sagt att det; om det blir krig, blir fråga om kortakrig, att handeln kommer att fortgå som vanligt och att detta därmed skullevara till nackdel för tekoindustrin. Vi kan konstatera att vi i ett visst skedetidigare har tänjt ut de beredskapspolitiska motiven väl långt. för vi merrealistiska diskussioner. Det är bara att acceptera detta, annars kommer värahandelspartner att reagera. Meddet anförda vill jag än en gång yrka bifall till hemställan i näringsutskottetsbetänkande 29. Anf.96 () rephk: Det är knappast mitt fel att det är svårt att positionsbestäm ma socialdemokraterna. Deras oklarhet och ovilja att tala om vilka mål de egentligen har gör att de hamnar i en gråzon, som med all rätt leder till attdet blir svårt att veta vad de. vill och vad de kommer att göra: Därmed är socialdemokraterna en osäkerhetsfaktor för tekoindustrin, och de glider på ett betänkligt sätt in i famnen på moderater och folkpartister. 142 , När det gäller beredskapen skall jag nämna ettexempel. mycket dålig beredskap inom sjukvärden. Det tillverkas iSverige inte gasbinda och liknande. Och vid en ganska kort avspärrning skulledet kunna leda till situationer som blir synnerligen besvärliga. Det går inte,, att tala om realism vid bedömningar som gällerberedskapssynpunkter. Jag tror snarare att vi måste säga att en överoptimism präglar vår vilja till beredskapsplanering. Det har delvis haftbudgettekniska motiv när det gäller socialdemokraterna. Man här kunnat säljaolja och över huvud taget spara pengar och därmed till synes kunnat skapa ensnabbare positiv ekonomisk utveckling. Den frestelsen kan på' sikt bli dyr förSveriges konsumenter. 97 () replik: Jag vill till säga att vi underdenna vär ofta har diskuterat huruvida det existerar ett borgerligtregeringsalternativ. Det har varit litet olika bud oni det. Jag hade dock inteväntat mig att den stora anklagelsen från och sidaskulle vara att socialdemokratin glider in i famnen på ochfolkpartisterna. Mycket har man fått höra av s. k. kritik från vänster, fråncenterns sida, men den här typen av kritik har jag inte varit med om tidigare,' 98 () replik: Jag vill återupprepa vad har sagtom tron . Jag vill också ta upp frågan om utbildning. Att behovetav yrkesutbildning och nyrekrytering till branschen ökar är ett gotttecken. Det är en anledning till att vi satsar pä teko och på detta centrum iBorås. Jag skulle slutligen till vilja säga. . . 99TREDJE VICE TALMANNEN: Jag ber att fä erinra om att repliken gäller LennartPetterssons anförande. 100 HANS NYHAGE (m): har vid upprepade tillfällenuttalat att tekopolitikens långsiktiga mål är att svensk industri skall svaraför av den inhemska tillförseln av tekovaror samt att det riktmärkesom skall gälla är att produktionsnivå skall upprätthällas. Det ärsåledes detta som gäller för tekopolitiken . Verkligheten visar emellertid i betydande delar någotannat. 30-procents-målet har ingalunda uppnåtts när det gäller trikå- ochkonfektionsindustrierna, som 1986 svarade för av tillförseln påden inhemska marknaden. Ej heller har- riktmärket för tekopolitiken, dvs, 1978-års produktionsvolym, uppnåtts. underskreds denna volym förtextil- och trikåindustrierna och med för konfektionsindustrin. Detär således uppenbart att tekopolitiken i dessa avseenden har misslyckats. aviserade regeringen att den skulle föreläggariksdagen förslag om de framtida målen för tekopolitiken. Ännu har detta inteskett, vilket är anmärkningsvärt. För tekoindustrin är det angeläget att vetavilka politiska villkor som skall gälla för framtiden, så att den kan anpassasig och inrikta sin Det är således viktigt att målen för tekopolitiken snarastfastställs. Svensk tekoindustri har under en lång följd av år varitutsatt för stora påfrestningar. Höga skatter och avgifter samt, i jämförelsemed omvärlden, högre lönekostnader har bl. a. medverkat till försämradekonkurrensmöjligheter. Den långvariga lågkonjunkturen under andra hälften av1970-talet och början ay medförde ytterligare betydande svårigheter. Tekoindustrin är en av världens största industrigrenar ochär ocksä en av de mest konkurrensutsatta verksamheterna. Någon frikonkurrens i den bemärkelsen att konkurrens sker på lika villkor råder inte.Ej heller råder frihandel i världshandeln med tekovaror. Det är givetvis av stort värde att det finns ettinternationellt avtal, multifiberavtalet, som de flesta länder skrivit underoch som sätter'gränser för de handelspolitiska ingreppen. Genom utförligaregler har detta avtal också lyckats liberalisera och öka den internationellahandeln. Men faktum kvarstår att trots detta bedriver man i andra länder -som i-länder -en tekopolitik som innebär skydd och stöd åt den egnatekoindustrin. Sätten är många och ofta omfattande. redovisaseller diskuteras de olika åtgärderna pä samma öppna sätt som i . Det ärenligt min mening helt nödvändigt att man har dessa realiteter klara för sig.när man diskuterar och - som ofta sker - beskärmar sig över de ytterst mättligaimportbegränsningar som det är fråga om till skydd för svensk tekoindustri.Verkligheten vittnar om att en exempellös utveckling av klädimporten tillSverige har ägt rum . Verkligheten vittnar ocksä om attpåståendet om att bedriver en protektionistisk importpolitik påbeklädnadsomrädet saknar all grund. Slutligen avslöjar den också med alleftertrycklighet tomheten i påståendet om de höga merkostnadseffekterna förhushållen på grund av våra importrestriktioner. Trots de påfrestningar och svårigheter som jag nyssredovisat har den svenska tekoindustrin till viktiga delar kunnat överleva ochfortbestä. Branschens egna satsningar visar att det finns förutsättningar attutveckla industrin ytterligare. Men detta förutsätter i sin tur en politik sommedför att kostnadsläget trappas ned så att konkurrenskraften ökar. Skatter ochavgifter måste sänkas, inflationen hållas nere, lönekraven begränsas ochbyråkratin minskas. Moderata samlingspartiet företräder en politik med ensådan inriktning, och med den politiken skulle stödet till tekoindustrinsuccessivt kunna trappas ned. Med socialdemokratisk politik föreliggeremellertid inte de angivna förutsättningarna, och därför är det för närvarandenödvändigt med fortsatta statliga stödåtgärder. Dessa åtgärder skall varagenerella och konkurrensneutrala samt syfta till att stimulera utvecklingen ochindustriell förnyelse. Det är mot denna bakgrund som och jagmotionsvägen lagt fram ett förslag om utvecklingslån för tekoindustrin. Förslaget om utvecklingslån bygger på ett inomtekobranschen utarbetat program, vars huvudsyfte är att stötta utveckling ochoffensiva satsningar inom tekoindustrin. Detta skall åstadkommas genom att detstatliga stöd som utgår i form av s. k. äldrestöd och somindustristöd via SIND skall omvandlas till ett utvecklingslån. frän de mottagande företagens sida, som mäste kunnaredovisa åtgärder och egna ekonomiska insatser för investeringar iprodukfionsanläggningar, marknadsföring, utbildning, produktutveckling m. m.föratt kunna komma i åtnjutande av lånen, vilka i princip skall vara ränte-ochamorteringsfria. Det är således fråga om satsningar på offensiv utveckling, någotsom också skall beaktas i jämförelse med det nu utgående till sin konstruktionpassiva äldrestödet. En omläggning av det nuvarande tekostödet till ettoffensivt inriktat utvecklingslån skulle bättre rusta svensk teko inför1990-talets krav och underlätta anpassningen till de regler som gäller för EG. avvisar tyvärr förslaget omutvecklingslån på enligt min mening bristfälliga grunder. Varken antagandet attde tillgängliga resurserna skulle tillfalla företag utan utvecklingsmöjlighetereller påståendet att stödsystemet skulle kunna uppfattas som ett avsteg fränSveriges handelspolifiska åtaganden förefaller vara särskilt väl underbyggt.Utvecklingslänen är ju fill sin konstruktion sädana att de just befrämjarföretagsutveckling. Och eftersom företagen själva skall medverka ifinansieringen av de berörda investeringarna, kan inte några risker förhandelspolitiska konsekvenser föreligga. Med det anförda ställer jag mig bakom reservation nr 5. 101LAHJA EXNER (s): I näringsutskottets betänkande nr 29behandlas bl. a. motion N268 av , och mig frän denallmänna motionstiden. Jag vill säga några ord med anledning av utskottetsbehandling av våra yrkanden. När det gäller vårt yrkande om behovet av ett nyttflerårsprogram för tekoindustrin hänvisar jag fill motiveringarna i motionen,men vill gärna ansluta mig till statsrådet uttalande här i kammaren att målet för regeringens tekopolitik är att dennaindustrigren inom en överskådlig framtid skall stå på egna ben. Detta ärsjälvfallet vad alla människor pä orter som i hög grad är beroende avtekoindustrin för sin fortsatta existens har som önskan och mål för sinaansträngningar. Vi har kommit en bra bit på vägen mot detta mål, men dehittills tillämpade offensiva stödens utformning har styrt merparten av stödettill de större företagen. De mänga småföretagen har inte haft samma praktiskamöjligheter att rusta sig för framtidens krav och behov. För småföretagen har enbart äldrestödet varit i viss måntillgängligt, men detta stöd har haft en generell inriktning och konserverandeinverkan, vilket har konstaterats här i kammaren, inte alls sammaframåtriktade syfte som de industripolitiska stöden har. Några orter i landet är extremt beroende av tekoindustrin.Jag kommer själv frän kommun, där vi har ca 200 tekoföretag. Endastknappt 15 av dessa har mellan 100 och 400 anställda. Resterande 185 är småföretag, av vilka de flesta har mellan 5 och 35 anställda. Dessa företagsysselsätter ca 5 000 personer, men mänga fler är naturligtvis antingen direkteller indirekt beroende av dessa företags framtid. Vi kan konstatera att tekoindustrin till vissa delarsvingat upp sig både tekniskt, kvalitativt och idémässigt, men ännu behövs detoffensiva satsning- 10 protokoll 1987/88:114 ar bl, a.i utbildning. Vi kan alla konstatera att det råder brist på utbildadpersonal inom denna industrigren. Det behövs ocksä offensiva satsningar påändrad arbetsorganisation samt på marknadsföring här hemma och päexportmarknader. Vissa delar av industrin behöver kunna stabilisera sig, andradelar- framför allt de mindre företagen - behöver både upprusta och stabiliserasig. Vi motionärer menar att planeringsvillkoren för tekoindustrin är säsäregna att det brådskar med besked från regeringen om hur detindustripolitiska programmet för tekoindustrin skall se ut efter den 1 juli1989. Regeringen har enligt vår uppfattning tillräckligt med kunskaper för attden skall kunna snabbare lägga fram ett förslag om ett flerårsprogram. När det gäller ursprungsmärkningen finns det ganska mycketatt reflektera över både i kommerskollegiums skrivelse till regeringen och ivåra egna erfarenheter av tillämpningen. Det är verkligen inte lätt att hittade svensktillverkade kläderna i våra varuhus och butiker. Det finns undantag,men ofta är det svårt att få reda på var plaggen verkligen är tillverkade. Detfinns också skillnader mellan olika typer av försäljningsställen och troligtvisockså mellan orter, beroende på strukturen i orternas handel. För konsumenternas skull bör vi slå vakt omursprungsmärkningen. Eftersom märkningen, enligt uppgifter i betänkandet, avekonomiska och tekniska skäl i regel görs i samband med tillverkningen, bordeinte gränsmodellen vara sä svår att genomföra. Det tas ju stickprov pä annatvid våra gränser. Om ursprungsmärkningen verkligen existerar vidgränspasse-ringen, är ju allt i sin ordning och syftet med värt yrkande lättatt uppfylla. Vi är nämligen övertygade om att de svenska konsumenternaverkligen vill veta om de plagg som importeras från EG- och EFTA-länderna ocksäär tillverkade i dessa länder och om de plagg och textilier som tillverkas iutvecklingsländerna verkligen blir billigare för den svenska konsumenten. Dåhar konsumenten verklig möjlighet att jämföra pris och kvalitet och väga inockså solidaritetsfrågan vid inköpsvalet. Vi motionärer ämnar i den kommande voteringen rösta förreservationerna nr 8 och 11. I övrigt yrkar jag bifall till utskottetshemställan. 102 ():