prot · GB09110 · 1987-12-31 00:00:00 — Uan själv arbetar iTyskland. Jagtror att det är väldigt nytfigt att sparandet kommer in i bilden, och harregeringen också aviserat ett bosparande som jag tror kommer att ha mycket storbetydelse för ungdomarna när det gäller att tidigt sikta in sig på behovet aven bostad. Vadjag tror att har fallit offer för är att han har gjortbostadspolitiken till mäteriiatik. Men detär ingen matematik. Bostadspolitikenär en social fråga,' och där kan våra'ståndpunkter inte förenas. Anf.44 BO () replik: Det är inte alls fråga om matematik, utan det är fråga om väldigtpåtagliga sociala realiteter. Var och en som vill se verkligheten inser ju attutvecklingeri har mänga många drag som är fullständigt oacceptabla. Vi kanenbart vrida den i rätt riktning genom en omläggning av politiken. Detär ganska typiskt att det är ungdomar frän medvetna, ofta välplacera-defamiljer'söm ser till alt de hamnar i köer hos HSB och andra bostadsföretag.Det gör inte de ungdomar som kommer utifrån landet och som kanske tvingatsflytta till en storstadsregion därför att de inte hittar jobb pä hemorterna. - Jag vill alltså hållafast viddetsom jag sagt. Vi har ett system som äroerhört slösaktigfoch som vi inte komrner att ha råd med. Vi har ett system som i allt väsentligt gynriar de starka. Bostadssubventionerna är inte fördelningsmässigt rätt konstruerade. Men om vi lägger om systemet kän vi få resurser att verkligen stödja de svaga grupper som inte har några starka organisationer som-talar för dem: ' Sverigesbefolkning orrifättar betydligt fler än dem som råkar ha fått en bostadsrätt i en storstadsregion eller myglat fill sig en innerstadslägenhet. Det är en minoritet som tar emot lotterivinstefna, som tar emot de stora fördelarna. ' Densociala bostadspolitiken skall inte slå vakf om den privilegierade minoriteten.Den skall i stället se till att det är de breda lagren som får stöd, och att defår stödet i rimliga samhällsekonomiska former. Anf.45 () replik; Det har varit en i långa stycken intressant bostadsdebatt vi haft . Här på sluttampen' har det varit särskilt intressant. Vi har fått bevittnaett totalt socialdemokratiskt inbördeskrig. Enligt borde BoSödersten ha utvisats. Han säger tydligen saker som man inte får säga när manär socialdemokrat. De nyansskillnader som finns på denborgerliga sidan är närmast mikroskopiska när man jämför rned den avgrundsdjupaskiljaktighet som finns inom socialdemokratin och som vi. Det är, herr talmari, något som är värt att notera. Jag ber kammaren om ursäkt för att jag riågot fördröjer omröstningenkring bostadspolitiken. Jag hade irite tänkt att betunga denna Jag skall inte polemiserämed , men medanledning av hans inlägg och de synpunkter han framfört vill jag tillföradebatten några fakta. Annars kän man få den uppfattningen att det Bo Söderstensagt är korrekt. För det första'säger att vi inte har råd meddessa subventioner i frariitiden. Vad är det som skulle bli så inycket sämre iframtiden? Med en realränta pä , som jag tror även tycker ärganska rimlig, kommer bostadssubventionerna med nuvarande riybyggnation ochombyggnadsvolym att gä ned. De kommer att sjunka i fasta priser. De kommer attsjunka i aridel av bruttonafionalprodukten. Vad är det som gör att vi skulle få det såuselt här i landet att vi inte skulle kunna hälla samma nivå påbostadssubvenfionerna som ? Det finnsinget underlag för påstående. För det andra kan man fråga sig: Varför skulle vi inte haräd av andra skäl? Bostadssubventionerna är icke en sariihällsekonomiskkostnad. Den samhällsekonomiska kostnaderi består i att vi bygger hus som viskäll förränta, uppvärma och underhälla. Skall vi bli av med den kostnadenmåste vi sluta bygga - och riva det vi har byggt. Kostnaderna finns där oavsettvem som betalär. Bostadspolitiken avser att göra det möjligt för alla attefterfråga de faciliteter som byggandet innebär. Det finnsinget underlag för påståenden. redovisar de orimligheter som enligt hansmening finns i när det gäller utvecklingen av priser påbostadsrätter. Ingen av oss tycker det är särskilt bra. Det är möjligtatt denna effekt beror på att vi har sä mycket marknadsekonomi pä bostadssidan.I är av lägenheterna samhällsägda, riiedan ärprivatägda. Men oavsett vad orsaken är, , kan man inte draslutsatser om bostadspolitiken för riket äv vad några tusental ägnar sig ät iStockholms innerstad. Vi har 3,7 miljoner bostäder i landet, t. o. m. 3,9 om vivill räkna så, men 3,7 är bebodda av hushåll. Av dessa talar om 4000 eller 5 000 i , som har en orimlig prisutveckling, ochsä drar han slutsatsen om bostadspolitiken i stort och säger att den harhavererat. Det ärinte sanningen. För det tredje har återkommittill att det skulle vara en felaktig fördelningspolitik. Man kunde möjligen,säger han, öka bostadsbidragen. Men ett generellt system har inte fördelningspolitiskaeffekter i den meningen att det fördelar rriellan rika och fatfiga. I dettafall består den fördelningspolitiska effekten i att även fatfiga kan efterfrågabostäder, vilket de inte skulle kunria göra utan detta generellavälfärdssystem. Sä säger han: Lät oss i stället sänka marginalskatternaoch minska underskottsavdragen. Han tillägger: Det är bra, det som kommer ikompletteringspropositionen. Men detta resonemang, , är alldeles felakfigt.Om något har omvärit fördelningspolitiska effekter är det jiist detta. Räknaefter vad sänkning av marginalskatten betyder för den som tjänar 300 000kr., och Anslag tid bostadsförsörjningen m. m. Prot.1987/88:110 , . Anslag till bostadsförsörjningen m. m. räknaefter hur stor förlusten är på begränsningen av underskottsavdraget! Dä finnerman att den som har en god ekonomisk ställning får via sänkt marginalskatt femgånger så mycket som han förlorar på en normalvilla. En sådan åtgärd är verkligeninte motiverad av fördelningspolitiska skäl med det skattesystem vi har i dag.Det var skillnad före "den underbara natten". Det kan finnas andra skäl att sänka marginalskatten ochminska underskottsavdragen, men att ta det som exempel på vad som skulle ledatill goda fördelningspolitiska effekter är inte rimligt. För det fjärde säger all vi har en taffligoch vanskött allmännytta. Det kan säkert finnas anledning att förbättra bådeeffektivitet och skötsel av de allmännyttiga bostadsföretagen. Men det ärganska konstigt att när man nu i olika kommuner väcker frågan om att sälja utallmännyttan, så gör man det för att få ut - för andra ändamål - det övervärdesom skapats där. Om vi räknar pä det värde allmännyttan har finner vi betydandeövervärden där, som delvis är en följd, naturligtvis, av en allmän värdestegringpå fastigheter, men inte kan,vara ett uttryck för att allmännyttan är taffligtskött. Vad man tycker i får vi tillfälle attåterkomma till. I varje fall har finansministern ingen annan mening ombostadspolitiken än den som kommer till uttryck i de propositioner somföreläggs . Vad vill äratt släppa loss mer avmarknadskrafterna. Kan visa något annat land där man tillämparmarknadsekonomiska lösningar på bostadspolitiken och där folk bor bättre,billigare och mer jämnt fördelat än vad man gör i ? Det är inte lätt attfinna något sådant land i , eller ens i . Det är ganska konstigtatt när , som ju är vetenskapsman, skall framlägga ett förslag, tarhan inte reda på hur det förhåller sig i de länder där man redan tillämpar hansidéer. kan inte visa något land där man tillämpar dessamarknadsekonomiska lösningar och där bostadsfrågan är bättre löst än i Sverige.Jag tror även att den objektive .bedömaren tvingas konstatera att inte i någotland i världen bor medborgarna i gemen sä bra som man gör här, och inte hellertill så rimliga kostnader. Det är obegripligt hur detta kan vara ett uttryckför en totalhavererad bostadspolitik.. Om man ser till de fördelningspolitiska effekterna av denförda bostadspolitiken - en fördelningspolitik som enligt går ifel riktning - kan man konstatera att levnadsnivåundersökningar,som presenterades , visade att det område där den störstautjämningen hade skett, var just bostadspolitikens område. Där kunde mantydligt se de fördelningspolitiska effekterna. Det är för mig obegripligt hurdetta kan tas till intäkt för att vi har en totalhavererad bostadspolitik - omman vill göra internationella jämförelser, om man vill se hur situationen ärhär i landet och hur situationen är i alla de länder som praktiserar deönskedrömmar som står för. 47 BOSÖDERSTEN (s): Jag får också be om ursäkt för att jagförlänger debatten, men det är svårt att över huvud taget inte göra någonkommentar. mig kort och hålla mig till sakfrågornas springandepunkter. försöker att hävda att om principerna förprissättning på hyresrätter skulle ändras, skulle på något sätt den totalabostadsstocken demoleras eller inte utnyttjas. Detta är naturligtvisfullständigt nonsens. Själva kärnfrågan handlar om hur vi på bästa möjliga sättskall fördela och använda den bostadsstock som finns att tillgå. Det är klartatt detta går att åstadkomma genom jättelika subventioner som håller nerepriset och som tvingar fram ransoneringsmoment, såsom volymbegränsningar, medbetydande bostadsbrist i våra storstadsregioner som följd. Å andra sidan känvi ha en något annorlunda prissättning genom att begränsa subventionerna.Enligt mitt sätt att resonera skulle det leda till ett mycket mer effektivtutnyttjande av bostadsstocken. Det kan väl inte råda någon störremeningsskiljaktighet om att det är vad frågan gäller. En annan väldigt viktig fråga är frågan om bostadsstödetsregionalisering. Bostadsministern förordar ett slags nominell enhetlighet sominnebär att subventionerna skall vara lika stora överallt - i realiteten är deju faktiskt större i storstadsregionerna, eftersom kostnaderna där är högre.Jag anser att man i stället skall relatera marknadsvärdet för en bostad tillproduktionskostnaden. Vi vet att vi inte helt i onödan skall ta tillmiljardbelopp i subventionen för de regioner där marknadsvärdet bärinvesteringskostnaden. Detta är en fundamental och fantastiskt viktig princip,och den går det inte att skoja bort. Den måste man försöka tänka igenom. Meddenna formella enhetlighet, som i realiteten innebär djupt orättvisasubventioner som gynnar storstadsregionerna, får vi negativa effekter. Mantrampar bara pä när det gäller storstadsregionerna och ger stöd som inte allsbehövs - stöd som medför starka negativa regionalekonomiska effekter.Bostadssubventionerna sköljer totalt bort effekterna av den regionalpolitiksom man i ett slags välvilja bedriver. Om vi inför en mer aktiv prissättning av den typ som jaghar förordat, menar jag att allmännyttan kommer att förstärkas, vilket ledertill att man kan föra en mycket mer aktiv politik än som förs , då mantrots allt är pä defensiven och i långa stycken även går emot våra intressen. Enligt bostadsministern spelar det ingen roll vad detkostar. uppgick beloppet till 28 miljarder, är det uppei 38 miljarder, kanske 48 miljarder och är det kanskeuppe i 70-80 miljarder. Det är en lättsam och sangvinisk attityd att inta fören bostadsminister. Vem vill inte ha jättelika subventioner till sitt egetfögderi? Min samhällsekonomiska syn och tycks interikfigt stämma överens. Även om man kraftigt har sanerat ekonomin i ,saknar inte vårt land problem. Vi har tendenser till konstanta bytesbalansunderskott.Vi skall ändå ut och låna 15 miljarder , trots att svensk industri gär förfullt och man inte kan klaga över konkurrenskraften. Det ser inte ut som omupplåningen kommer att uppgå till mindre belopp . har i dagtvingats att höja räntan, vilket knappast kan glädja en bostadsminister.Orsaken är naturligtvis att man måste strama åt penningpolitiken. Därför trorjag inte att denna sangviniska attityd i grunden håller. Om jag har läst kompletteringspropositionen och bilagorna- framför allt långtidsöversikterna - korrekt, är utvecklingen på justbostadsområdet Anslag tdl bostadsförsörjningen m. m. 5 protokoU 1987/88:110 Anslag tiU bostadsförsörjningen m. m. någontingsom mycket starkt oroar . Det finns nog anledning till atthushålla. Det är självklart att om man gav 38 miljarder isubventioner till bilismen, skulle folk naturligtvis åka bil inycket mer än vadman gör . Detta är ett avvägningsproblem, men vi kan inte enbart fortsättai gamla hjulspår. Därför måste bostadspolitiken revideras. Jagar litet förvånad överBo Söderstenssättatt argumentera när han påstår att jag har sagt att det inte spelar någon rollvad det kostar. Det har jag inte sagt. Jag bad redovisa för mig, vilket han i sittanförande uraktlåt, varför det inte skulle vara möjligt att bärabostadssubventionerna när realräntan för dessa subventioner sjunkermed och när subventionerna som andel av bruttonationalprodukten sjunkerytterligare. Vill inte tala om vilka bedöniningar han görsom leder till att det inte skulle vara möjligt att bära en någotmindre andel i bostadssubventioner av bruttonationalprodukten än vad vi i daggör? Den frågan har inte svarat på, men jag vore tacksam om hanviUe göra det. Vidare säger att vi har ettbytesbalansunderskott och att vi måste gå ut och låna hälften utomlands. Det ärganska typiskt. Vi skall alltså, , med marknadsekonomiskaförtecken, importera hur många videobandspelare som helst, med den inverkan detkan ha på bytesbalansen. Men vi skall angripa den grundläggande bostadsfråganför att få ned bytesbalansunderskottet. Vad är det för mening med en sådanpolitik? Den har i varje fall inte sociala förtecken. Jag hörde att någon hade sagt - det kanske var påSparbanksföredraget -att om vi subventionerade lika mycket sombostäder, skulle alla åka . Det tror jag också. Men jag har inte settnågot politiskt parti, inte ens de mest populistiska, som har velat upphöjaägandet av till ett socialt mål som samhället skall stödja. Dethar inte förekommit en enda motion i om detta. Men samtliga partierbetraktar på något sätt bostaden som en social angelägenhet, där det ärsamhällets skyldighet att ge stöd. Vi stöder inte bostadspolitiken frånmarknadsekonomiska utgångspunkter utan från sociala utgångspunkter. talade om bostadsstödets regionalisering. Jagtror att det är klokt om räknar på detta en gäng till. Enligt hansegna siffror utgick bostadsstöd med 3 miljarder i . Han har själv sagtatt det totala bostadsstödet är 32 miljarder. Det är alltså som gårtill . Den andelen är mindre än befolknings andel avbefolkningen i hela landet. Jag förstår inte varför det skulle vara såpåfrestande. Om skall kunna fortsätta utvecklas, måste detfinnas bostäder åt den arbetskraft som behövs för att vi skall kunna bedrivavår produktion. Att både och jag tycker att det vore bättre omproduktionen var fördelad över landet på ett annat sätt anser jag varasjälvklart. Men så länge arbetstillfällena finns där de finns kan vi inte sägatill en yngling som kommer fill att han har kommit fel, att han skallstanna kvar hemma i , för där finns det bostäder. Man måste rimligtvisha en bostad där man har arbete. Om kan hitta någramarknadsekonomiska mekanismer som gör att vi kan fördela arbetstillfällenabättre över landet, då skall jag ställa upp. Det är en farlig väg att slå in på, att sätta landsändamot landsända. Tänk om stockholmarna sade: Vi tar hand om vårabostadssubventioner själva. Men då vill vi inte bidra tillskatteutjämningsbidraget på 13 miljarder, där vi står för en stor del. Det ärinte säkert att det vore regionalpolitiskt effektivt. När det gäller detta med hyressättning hänvisar BoSödersten till tillämpningen av den s. k. s-faktorn och säger att där det ändåbyggs bostäder, där skall man inte ha några subventioner. Där efterfrågan inteär tillräckligt stark för att nå upp till denna faktor, skall vi hasubventioner. Men vilka är det då, , som är villiga att betala detpris som bostäderna skulle betinga? Årshyran för en vanlig trerumslägenhet iStockholm skulle komma att gå på . Vilka skulle bo i dessabostäder? Är det verkligen de vanliga, genomsnittliga medborgarna? Nej, viskulle få en ytterligare segregation. kan kanske, med hänvisningtill vad han sade tidigare, säga att vi ändå har en segregation i , eftersomdet här förekommer försäljning och köp av bostadsrätter. Men i Stockholmskommun äger allmännyttan 130 000 lägenheter som inte är föremål förspekulation, inte i den meningen i alla fall, och där hyran är bestämd eftersjälvkostnaden. Hyran för dessa 130 000 lägenheter är bestämmande för hyran förytteriigare ungefär 150 000 lägenheter i privatägda fastigheter. Stockholmskommun består inte enbart av människor med obruten betalningsförmåga. Detfinns många människor i som har behov av ätt fä bostadskostnadentillräckligt reducerad, för att de skall kunna överleva på de löner de har. Jagvill inte medverka till ett så starkt segregerat samhälle som en övergäng tillfri hyressättning skulle innebära. Det finns inte heller några sakliga skäl fördet. 49 BO (): Jag vill bara göra en kort precisering. Detotala bostadssubventionerna uppgår till 32 miljarder. Nuvärdet för ett endaärs subventioner till är 3 miljarder. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslutfattades .) Kammaren övergick till attdebattera bostadsutskottets betänkande 11 om byggnadsforskning och experimentbyggande. 50INGELA (): I bostadsutskottets betänkande 1987/88:11behandlas ramar och anslag till byggnadsforskning och experimentbyggande.Moderata samlingspartiet har i en partimotion med anledning av förra åretsforsknings- proposifionredogjort för sin principiella syn på frågor rörande grundforskning ochsektorsforskning. Enligt motionen skall den forskning som bidrar till denlångsiktiga kunskapsuppbyggnaden bedrivas vid universitet och högskolor. Så bördet vara även i fråga om byggforskning. På det sättet kommer olika forskningsinsatserinom byggområdet att prövas mot varandra och prioriteras på samma sätt somforskning inom andra områden. Vi har därför föreslagit att medel skall förasöver successivt från sektorsorganen, t. ex. byggforskningsrådet, tilluniversitet och högskolor. bör, enligt vår mening,byggforskningsrädet kunna avvecklas. Till följd av vårt förslag måste också verksamheten vidstatens ses över och förändras. Dengrundforskning som institutet nu bedriver förs enligt förslaget över tilluniversitet och högskolor. Institutet bör, enligt vär mening, i stället i ökadutsträckning kunna bedriva uppdragsforskning för byggbranschens och andraavnämares behov. Byggbranschen satsar mindre på forskning och utveckling änandra branscher. Statens pris- och kartellnämnd har som orsak till detta irapporten inom bostads-, livsmedels- och transportområdena angivitatt i en genomreglerad marknad som bostadsmarknaden minskar företagens behovoch nytta av forsknings- och utvecklingsverksamhet. Därför kommer sådanverksamhet inte till stånd. Med färre regleringar och styråtgärder skulle ävenbyggbranschen tvingas till en marknadsorienterad produktutveckling och inte,som , en låneorienterad. Våra förslag leder till att statens andel avkostnaderna för institutets verksamhet successivt kan minskas. Jag yrkar bifaU till reservationerna 1,2 och4 i bostadsutskottets betänkande 11. 51BIRGITTA (): Människor blir sjuka av att bo i enskrämmande hög andel av de hus som har byggts . Detgäller en sä hög andel som , har utskottet fått höra. Nya material användsutan att vara tillräckligt testade. Ventilationen sköts på ett felaktigt sätt.En platta på marken fordrar ingående kunskap, om inte huset skall fuktskadasoch mögla. Radonet måste ventileras bort. var dessa problem mindre. Man använde naturmaterial.Det drog in i husen, och de ventilerade sig själva pä ett primitivt sätt. Nunär energin har blivit dyrare - och även av andra anledningar - vill vi byggapå ett mer energihushållande sätt. Man vill också reparera sina hus så attenergikostnaderna går ned. Det behövs ökade anslag till forskning och framförallt till praktiskt utvecklingsarbete. Det tänkande som skapade särskilda bostadsområden, skildafrån olika verksamheter, har bidragit till att slita sönder de socialanätverken. Människor har inte längre några praktiska uppgifter tillsammans därde bor. Anonymiteten och isoleringen är pressande för mänga. Människor bor ialltför stora enheter för att spontant kunna organisera sig som grannar. Hyresgäströrelsen arbetar för att minska dessa problem.Bostadsrättsföreningar för med sig gemensamma arbetsuppgifter, genom vilka manlär känna varandra. Genom att göra en del tillsammans minskar man också boendekostnaderna. önskemålen växer att få bo medgrannar men ändå med privatlivet skyddat. Qch att få bo i hus som både ärbekväma och billiga i drift och med god kvalitet och god resurshushållning. Man börjar inse att man behöver ha med sina grannar attgöra för att en hemkänsla skall växa fram där man bor. Det behöver också händanågot omkring ens hus. Barnen mår väl a\ att se vuxna människor samverka, föratt lära sig hur det är att vara vuxen. De älskar att fä hjälp till och göra"riktiga saker" fillsammans med de vuxna. Social forskning ochaktionsforskning kan få till stånd en sådan bomiljö. De stora byggnadsföretagen börjar själva tänka i dessabanor, men det går trögt. Enskilda arkitekter och grupper av människor arbetarför ett ekologiskt och socialt genomtänkt byggande men har svårt att bliaccepterade på samma villkor som storbyggarna. De har inte heller resurser attta risker. Räddningen har ofta varit att gå till BFR och starta ett projekt. Påså sätt har lån till experimentbyggande gjort en del framsynt byggande möjligt. Det är väsentligt att byggforskningsrådet får kännariksdagens förtroende och att tillräcklig medelstilldelning gör attverksamheten kan fortsätta och intensifieras på vissa angelägna områden. Det är också viktigt att byggforskningsinstitutet i Gävlefår fillräckliga resurser, så att man i snabb takt kan tillsätta de professurersom har beslutats. vill öka anslaget till SIB med 2 milj. kr. för attde aktuella professurerna skall kunna inrättas i snabbare takt än vad somannars är möjligt. inställning har jag svårt att förstå. Självfalletär högskolornas rent vetenskapliga arbete också av stor betydelse. Men detskulle vara en allvarlig försvagning av de framtidsinriktade, praktiskasatsningarna på god bomiljö om byggforskningsrådet skulle avvecklas och heladen praktiska utvecklingen läggas över på de stora byggföretagen. Därför, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 3 och 5 och i övrigt till utskottets hemställan i betänkande11. 52MAGNUS (): I bostadsutskottets betänkande 1987/88:11behandlas byggforskning och experimentbyggande. Regeringsförslaget fillstyrksograverat, och fem reservationer finns fogade till betänkandet. I egenskap avutskottets och majoritetens talesman skall jag helt kort kommentera de aktuellareservationerna. I reservation 1 av vill man ha en avvecklingav byggforskningsrådet. spelar en utomordentligt viktigroll, framför allt i det långsiktiga perspektivet.-Rådet finansieras viabostads- och , och byggforskningens inriktning ochorganisation har lagts fast . Att i det läget följamotionärerna och reservanterna skulle betyda avbrott och inskränkningar och genegafiva reaktioner för byggbranschen totalt sett. Vi tror inte på den modellsom reservanterna - - förordar, nämligen att grundforskningenskulle ske vid högskolor och universitet. Den samlade forskningsmodell somdepartementschefen förordar är en betydligt bättre och smidigare modell. Jagyrkar avslag på reservation 1. I sammanhanget bör kanske nämnas att det också finnsmotioner om att byggforskningsrådet skall utlokaliseras till resp.Karlskrona. Utskottet avstyrker motionerna i den delen. Vi finner inga skälsom talar för en omlokalisering. Reservation nr 2 berör uppdragsverksamheten vidbyggforskningsinstitutet. Kravet är att uppdragsfinansieringen av forskningenvid institutet skall öka. Utskottsmajoriteten delar inte den inställningen. Videlar departementschefens uppfattning att det i varje fall inte äraktuellt med någon ökad uppdragsfinansiering. Institutets ställning som ettsektorsforskningsinstitut, vilket kräver en långsiktig uppbyggnad av kunskapoch kompetens inom byggsektorn, behövs.