prot · GB09122 · 1987-12-31 00:00:00 — Ja, det gjorde vi, men med storainskränkningar. När vi skrev in regeln i en grundlag gjorde vi många undantagoch öppnade därmed möjligheter för en lagstiftning mot våldsinslag, motständigt återkommande pornografiska skildringar t. ex. Vi ville också skapaöppenhet, så att de som har skulle kunna få del av dess kanaleroch så att vi skulle kunna tillgodose deras public service-verksamhet. Därförkan jag säga att jag inte beklagar att vi här slårfast att vi inte som utgångspunkt skall ha etableringsfrihet förtrådsändningar. Den största insats gjorde på det områdetvar att vi när vi ändrade kabellagstiftningen såg till attyttrandefrihetsbrotten inte kunde tas upp på administrativ väg i en kabelnämndutan i stället införde ett system med ansvarig utgivare och enyttrandefrihetsprocess under jurymedverkan. Därigenom banade vi väg för defortsatta reformerna när det gäller de nya medierna. Det var ett oerhörtviktigt beslut. Med dessa inledande synpunkter har jag kommenterat dereservafioner som berör dessa områden, nr 13,14 och 16. Jag skall nu mycketsummariskt gå in på de andra reservationerna, som jag inte tycker har sammaprincipiella betydelse. Låt mig säga att de här synpunkterna framförs som stödför bifall till utskottets hemställan i dess helhet och avslag på samtligareservationer. I några reservafioner argumenteras för att vissaenskildheter i de i propositionen framlagda lagförslagen inte skall genomföras.Det gäller reservation om otillåtet offentliggörande ochmoderaternas reservation om förhållandet mellan meddelarfriheten ochtystnadsplikter. Jag vill påpeka att förslag när det gällermeddelarfriheten och tystnadsplikterna innebär att man avslår det förslag somfinns i propositionen och som innebär större krav på beslutsordningen i dettafall än i andra sammanhang, just för att betona hur viktigt det är att inte ionödan utöka de tystnadsplikter som slår ut meddelarskyddet. Sedan har vi förslaget om ändring av bestämmelsen i 16kap. 8 § om hets mot folkgrupp, där det dels finns enmoderatreservation, dels en folkparfireservation. Vidare finns reservationer även mot förslaget att införavideovåldslagens bestämmelser i och att i inta enbestämmelse varigenom spridning av våldspornografiska stillbilderkriminaliseras. Mot förslaget om våldspornografiska bilder reserverar sigvidare en av folkpar- tiets ledamöter i utskottet, . Till dessa reservationer hör slutligen förslaget om enviss utvidgning av handlingsoffentligheten utanför myndighetsområdet, som jagtidigare har berört. Min slutsats när jag ser på de här frågorna är att jagtycker att vi har tillräckliga motiveringar i utskottets betänkande, som jagvill hänvisa till. Jag vill dock också beröra det som var inne på -det är ju en stor debattfråga just , även om den kanske inte enbartsammanhänger med utvidgningen av yttrandefriheten. Det gäller införandet av ettsystem med förhandsgranskning av videogram och filmer som skall uthyras ellerförsäljas. Utskottsmajoriteten anser att våldsskildringsutredningensslutbetänkande, som är att vänta , bör avvaktas. Här börbetonas att det är en mycket komplicerad fråga, inte minst när det gäller attutforma lagstiftningen. Jag noterar honnör till konsfitufionsutskottetskansli för dess förslag. Visst var den välförtjänt, men ändå måste jag tilläggaatt man genom det lagförslag om förhandsgranskning som läggs fram ireservafionen gör det litet för lätt för sig. Det innehåller inte några somhelst undantagsbestämmelser, och förslaget innebär således attförhandsgranskning i fortsättningen måste ske av samtliga videogram och filmersom skall försäljas eller uthyras. Det blir ett utomordentligt krångligtadministrativt system. Jag vill dock gärna säga att utskottet i sin motiveringhar understrukit det angelägna i att regeringen beredervåldsskildringsutredningens betänkande skyndsamt, så att så snart sommöjligt får ta ställning fill förhandsgransknings-frågan. En annan fråga som har tagits upp i ett antal motioner idetta ärende är frågan om förbud i lagstiftningen mot rasistiskaorganisationer. På den punkten vill de borgerliga företrädarna i utskottet i engemensam reservation att slutgiltigt skall slå fast att ett sådantförbud inte kan komma i fråga. Majoriteten, som i och för sig inte anser ättdet finns något behov av att i lagstiftningen införa ettorganisationsförbud, är inte beredd att på detta sätt definitivt avföra frågan.1 stället framhålls att regeringen med uppmärksamhet bör följa den och erinrasom att regeringen får anledning att återkomma till saken vid beredningen av deförslag som den sittande parlamentariska kommissionen mot rasism och främlingsfientlighetkommer att lägga fram. Här finns också tre vpk-reservationer, som harberört. I motionerna tas upp flera separata frågor som inte har direkt sambandmed propositionen, men som ändå anses lämpliga att behandla i detta ärende. Enreservation gäller mötes- och yttrandefrihet en gäller missaktning medanspelning på kön och en gäller en särskild informationskampanj. Vi harutförligt besvarat dessa motioner i våra skrivningar, och jag vill hänvisa tilldem - åtminstone så här inledningsvis.' Sammanfattningsvis kan jag konstatera att det i ärendetvisserligen framförs flera reservationer, vilka i flertalet fall dock endastomfattas av ledamöter från ett parti. Det bör vidare framhållas att degrundlagsförslag som läggs fram i propositionen inte, rried något undantag,omfattas av Ändringar i tryckfrihetsförordningen rn. Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. reservationer.Jag vill återigen understryka hur tillfredsställande det är att ett enhälligtutskott ställt sig bakom begäran till regeringen om fullföljande av detberedningsarbete som gäller en grundlagsreglering för andra medier än dettryckta ordet som pågått . Jag upprepar mitt yrkande om bifall tillutskottets hemställan. 80 HANS NYHAGE (m) repUk: Med anledning av vad hade attanföra beträffande utvidgningen av meddelarskyddet vill jag återigen hänvisatill att vår uppfattning om de svåröverblickbara konsekvenserna av en sådanåtgärd delas av en rad remissinstanser. Jag vill också påpeka attdepartementschefen ansåg att yttrandefrihetsutredningens förslag på dettaområde inte skulle kunna genomföras. De instanser det rör sig om är bl. a. sådana somriksåklagaren, , juridiska fakultetsnämnderna vidStockholms och , . Det är alltså i sammanhanget myckettunga instanser som delar den uppfattning som vi moderater har framfört i vårreservafion. Vi menar att utskottets ställningstagande, för att citera BoHammar, närmast är ett bifall till kommunisternas motion på detta område. Dåhar alltså utskottet i princip tagit ställning för någonting som vi anser varaså svåröverblickbart och som innebär så svårbedömbara konsekvenser. Därför gårvi emot vad utskottet här anfört. Till våra övriga reservationer vill jag säga att de flestaav dem faktiskt har stöd av yttrandefrihetsutredningen eller andra instanser,t. 81 () replik: Jag delar uppfattning att detofta känns litet historiskt när vi håller på med våra grundlagsändringar inomkonstitutionsutskottet och här i kammaren, men den här dagen skulle ha kunnatvara ännu mer historisk om vi hade fått gå in i det mycket stora material somyttrandefrihetsutredningen har lagt fram. Jag vill också intyga att det i och för sig har varit ettfall framåt inom utskottet vad gäller denna fråga, eftersom vi har kunnat enasom att de s. k. nya medierna skall få en egen lag och eftersom det har visatsöppenhet när det gäller meddelarskyddet. Men vi är egentligen tillbaka till detsom gällde , när yttrandefrihetsutredningen lade fram sittförslag, och får nu börja om igen med beredningsarbetet. Därutöver finns det faktiskt en del smolk i glädjebägaren,. Förslaget om företagshemligheter, lex , som inte ärföremål för våra beslut men som ändå har koppling till meddelarskyddet, ärtrots allt en signal om ett skymningsläge. är själv osäker,såsom hon redovisar i en artikel i , där hon säger att om detfinns risk med förslaget får och utskottet se till att det blir klartoch tydligt på denna punkt. Det innebär ändå en bekräftelse av att lagförslagetinte var så genomtänkt. Det behövs alltså en bättre samordning med det som nuskall ske vad gäller meddelarskyddet. Det harsagts att man naturligtvis får anmäla och tala om brottslig verksamhet,och säger i sin artikel att det bara är att gå tillmyndigheterna med sådana saker. Men om man inte vill göra det utan faktiskt villha offentlig debatt, då måste man på förhand veta att ett brott är begånget.Annars kan man råka ut för att få betala ett stort skadestånd, därför att manhar berättat det hela. Det är alltså stora risker förenade med dessa frågor. Ettannat smolk är frågorna om krig och krigsfara. I propositionen finns, sida uppoch sida ned, en katalog över vad som är tryckfrihetsbrott: spioneri, obehörigbefattning med hemUg handUng, vårdslöshet med hemlig handling, att skriva omuppror, landsförräderi, landssvek osv. Detta räcker även vid krigsfara. - Jagnoterade att faktiskt inte kommenterade den delen av utskottetshandläggning vad beträffar våra förslag, nämligen att samma regler skall gällai fred som i krig. Anf.82 () replik: Utskottets ordförande var ganska försiktig i sina kommentarer fillvårt förslag i reservafion 9 om förhandsgranskning av videogram. Det var fint.Det kan ha att göra dels med hans värdighet som utskottsordförande, dels medatt atmosfären är brännhet kring denna fråga i den allmänna diskussionen. säger att förhandsgranskning av alla videogram skulle innebära ettomfattande arbete. Det kan vara berättigat. Men jag vill erinra om att detredan nu förekommer en ganska betydande frivillig förhandsgranskning avvideogram. Det är alldeles uppenbart att den granskning som byrån gör på andraområden inbegriper vissa schabloniseringar. Det skulle säkert bli fallet ocksåvid förhandsgranskning av videogram. Jagvill upprepa vad som har sagts fidigare, nämligen att frågan ingalunda är ny.Den har varit föremål för diskussion . Det är inget tvivel om attdet hade varit utomordenfligt önskvärt med en majoritet för enlagstiftning i den riktning som innefattas i reservation 9. Jag villytterligare upprepa att det självfallet är grannlaga att gå in iyttrandefrihetsfrågorna. Jag menar ändå att det finns gränser för vad som kantillåtas ur allmän synpunkt. Den gränsen har säkert överskridits när det gällerde videogram som saluförs på marknaden. m. m. 83 ()replik: Jag vill upprepa för Hans Nyhage: Där makt finns bör också insynfinnas. Därför är det väsentligt att vi nu får en utredning för att få fram ettmeddelarskydd, som också kan gälla på det enskilda området. HansNyhage räknade upp en rad instanser. Bland dem hittade jag åtskilligamakthavare, och det är inte så konstigt att de klagar när de skall bligranskade. Jag tror att måste inta en självständig ställning i dennafråga. Däremot medger jag att yttrandefrihetsutredningens förslag inte vartillräckligt genomarbetat. Det kan inte ligga till grund för ett beslut nuomedelbart, utan det måste bli föremål för utredning, och hänsyn måste tas fillolika synpunkter även på detta område. Också där kan det finnas behov avkvalificerad tystnadsplikt. Det finns en vpk-motion pådetta område, men jag vill betona att alla Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. partierutom står bakom föreliggande förslag. Alla partier utom moderaternastod också bakom förslaget i yttrandefrihetsutredningen. talar om smolk i glädjebägaren och går inpå ett förslag som är remitterat till lagutskottet. Jag vill säga fill henne:Vi har fått det förslaget för yttrande och bör avvakta att diskutera det filldess vi har tagit ställning och gett lagutskottet vårt råd. Slutligen: Det är riktigt, , att det är väsentligtatt man tar allvarligt på den oro och den opinion som finns när det gällervideovåld. Vi har haft kontakt med chefen för den institution som granskaroffentligt visad film och videogram. Hon har särskilt vädjat till oss att väntapå utredningens förslag, så att vi sedan kan komma fram till en riktigbedömning av utredningen. Vi avvaktar alltså utredningens förslag och räknarmed att en proposition skall framläggas fill hösten. 84 () replik: Jag noterar än en gång att intevill kommentera de förslag som innebar att man i vanlig lag hux tlux över ennatt skulle kunna inskränka yttrandefriheten, om vi befinner oss i omedelbarkrigsfara eller i krig. Jag kan nästan förstå att undviker dennafråga. Han var själv med i yttrandefrihetsutredningen, som inte alls hade dettaförslag. Jag förstår därför att han persoriligen kan känna det litetobehagligt. Men det undanröjer inte det faktum att det åtminstone ikonstitutionsutskottet finns en förkrossande majoritet, som inte har insettvådorna med en sådan bestämmelse. Det är precis när vårt land hotas, närskymningsläget inträder, som våra grundlagar är till starkast skydd för sådanahär immateriella värden. Varför skall vi då utsätta oss för risken att fallaundan för eventuella påtryckningar i lägen som kan vara svåra att hantera? Vadär det för fel på den brottskatalog som finns för fredstid och som är mycketomfattande vad gäller skyddet för rikets säkerhet och klart uttalar att maninte får fälla otillåtna yttranden? 85 () replik: . Jag vill erinra , som tar uppen debatt med mig om yttrandefrihet under krig, att jag har varitordförande för försvar och har haftanledning att noggrant fundera igenom de här frågorna. Jag har tagit intryck avremissinstanserna på den här punkten. Det är naivt och aningslöst att tro att vi under direktakrigsförhållanden kan fillämpa exakt samma regler som i fred. Vi är tvingadeatt ha speciella regler till skydd för yttrandefriheten, om det över huvudtaget skall vara möjligt att ha diskussion och debatt under krigstid. Om vihamnar i det läget, kommer vi nog att inse att det kommer att krävas en vissförsiktighet. Jag tycker.inte att inställningentill denna paragraf skall behöva vara någon allvarlig skiljelinje mellan oss isynen på yttrandefriheten. Jag vill börja med att slå fast att jag delarkonstitutionsutskottets uppfattning att det är angeläget att geyttrandefriheten ett starkare skydd Tryckfriheten har i vårt land ett utförligtskydd i tryckfrihetsförordningen. I praktiken har den gett och ger fortfarandeett skydd för yttrandefriheten också i andra sammanhang. Men jag har precis somutskottet den uppfattningen att vi inte kan slå oss fill ro i förlitan på atttryckfriheten är en tillräcklig garanti för yttrandefriheten för all framtid.Vi vet inte vilka sätt att formulera och förmedla upplysningar, åsikter, tankaroch känslor som kommer att bli viktigast. Inte minst den snabbatekniska utvecklingen kan förändra förutsättningarna för yttrandefriheten. Tryckfriheten kommer med all säkerhet att behålla sinstora betydelse, och givetvis måste vi slå vakt om den. Men det är vikfigt attge också de nya medierna ett fullgott skydd. Annars finns det en risk för attyttrandefriheten kommer att tunnas ut. Jag är därför glad över att det nu finns möjligheter attkomma förbi de svårigheter som har fördröjt frågan om ett vidgat grundlagsskyddför andra medier. betänkande är enligt min mening enbra utgångspunkt för ett fortsatt arbete som syftar fill att skapa ett utbyggtskydd för yttrandefrihet i en ny grundlag. Ett självklart riktmärke är attfinna lösningar som kan vinna en bred anslutning i . Det är viktigt att den fortsatta beredningen drivs på ettmålmedvetet sätt, och jag kommer självfallet att medverka till att, somutskottet har framhållit, arbetet skall bedrivas skyndsamt. Det finns ju redanett betydande material att arbeta med, och enligt min mening bör det inte rådanågot som helst tvivel om att nästa skall kunna fatta det förstabeslutet om ett utvidgat grundlagsskydd för yttrandefriheten. En annan fråga som har diskuterats här och som jag skullevilja beröra med några ord gäller tanken på ett meddelarskydd i förhållandetmellan enskilda. I den remiss som regeringen överlämnade fill lagrådet i november1986 och som grundade sig på yttrandefrihetsutredningens förslag behandladesfrågan om meddelarskydd i förhållandet mellan enskilda ganska utförligt. Minföreträdare ansåg att övertygande skäl i och för sig kunde anföras för att manskall utvidga meddelarskyddet utanför myndighetsområdet. Att något förslag ändåinte lades fram berodde på att underlaget för ett beslut inte var tillräckligt.Det innebär alltså inte att tanken hade övergivits. Jag har redan tidigare, i samband med ,deklarerat att jag anser att också detta är en viktig fråga, som vi bör gåvidare med. Som har framgått av den här debatten har dock de undantag frånmeddelarfriheten som trots allt måste finnas, fidigare inte belysts ochpenetrerats på ett tillräckligt bra sätt. tog upp denna fråga islutskedet av sitt arbete. föreslog långt gåendeundantag från meddelarfriheten i syfte att inte äventyra företagensmöjligheter att konkurrera. Enligt min uppfattning bör man söka en lösning sominte lämnar så stort utrymme för inskränkningar av meddelarfriheten för deanställda i företagen som det förslag som yttrandefrihetsutredningen lade framgör. Man värnade enligt min mening för mycket om företagen i det förslaget, ochdet är en.åsikt som jag har framfört fidigare. Men jag är mycket väl medveten om att det här gällermycket svåra gränsdragningsfrågor. I likhet med tyckerjag att vi Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. 7 protokoll 1987/88:122 Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. behöverutreda detta vidare. Jag tycker precis som utskottet att vi, även om det finnssvårigheter-, naturligtvis inte skall låta dessa hindra oss från attkonstruktivt försöka finna ett förslag som innebär en utvidgning av meddelarskyddet.Det tycks ju också finnas, med undantag för inställning, ettmycket brett stöd för det i denna kammare. Jag tycker, precis som OlleSvensson, att det ligger ett behov bakom tanken på ett utvidgat meddelarskydd. Så några ord om ett förslag som inte diskuteras , detlagförslag om företagshémligheter som kommer att behandlas av underhösten. Som jag har framhållit i flera tidningsartiklar är detta förslag intesådant att det inskränker meddelarskyddet i förhållande till nuvarande regler.Jag tycker att det har varit svårt att föra en seriös debatt om detta. Det harförekommit mänga missuppfattningar. Vi har ju redan i dagens lagstiftning förbud motföretagsspioneri. Det kommer irite heller att vara tillåtet om man följer detförslag som vi har lagt fram i propositionen om företagshemligheter.Företagsspioneri är kriminaliserat och skall vara det ocksåenligt detta förslag. Det är inte tillåtet för anställda att avslöjaföretagshemligheter. Med nuvarande regler kan man t.o.m. råka ut förfängelsestraff om man gör det. Vi har i propositionen föreslagit att man skallta bort kriminaliseringen vad beträffar de anställda: Skadeståndsansvaret anservi däremot skall vara kvar. sade att han tycker att jag skulle lyssna päkonstitutionsutskottet. Ja, jag har lyssnat på , och jagtycker att de förslag som jag här har nämnt och som innebär att man i engemensam beredning skall ta fram förslag om en utvidgning av yttrandefrihetenoch att vi skall tillsätta en utredning om meddelarskyddet är mycket bra. Jagär självfallet beredd att lyssna också till vad underhösten kan komma att säga om förslaget- om företagshemligheter. Men jag är ändå ganska övertygad om att en debatt på dennapunkt kommer att leda fram till just det som jag här har sagt. Dethandlar.inte om att gå bakom ryggen på någon eller om att utvidgastraffansvaret. Tvärtom är det så att vi i vissa avseenden minskar det för deanställda. Meddelarskyddet är viktigt på den privata sidan, såviktigt att vi måste utreda det. Jag har som utgångspunkt för de direktiv somvi kommer att skriva på i denna fråga tänkt att klart slåfast att ett effekfivt och meningsfullt meddelarskydd på den privata sidan intefår innefatta så långtgående begränsningar när det gäller företagen som yttrandefrihetsutredningensförslag gjorde. 87 BO (vpk) replik: Jag tycker att det mesta av vad Anna-GretaLeijon sade var bra. Hon skall lyssna på , och då kanskevi har möjlighet att korrigera de misstag som uppenbarligen har begåtts frånregeringskansliet. Det gäller ju bl. a. proppositionen om företagshemlighet.Jag vet att vi inte har den till behandling . Men det finns faktiskt ennära koppling mellan den propositionen och vad vi diskuterar i KU:sbetänkande om meddelarskyddet, så jag kan ändå inte låta bli att - precis som - komma in på den här frågan. I den propositionen berörs inte på något ställeyttrandefrihetsaspekterna. Trots att vi har en situation som innebär attskandal efter skandal avslöjas - på t. ex. miljösidan och vapensmugglingssidan- kommer en proposition som skall förstärka företagshemligheten, förstärkaskyddet för företagare. Ingenting sägs om yttrandefrihetsaspekterna. Det är välinte konstigt, , att människor blir misstänksamma och"går i taket" när de får höra eller läsa något sådant. Det är ju inte precis några demagoger som har riktatkritiken mot den här propositionen. ordförande betecknar lagförslaget som "ett osäkrat vapen, riktat motyttrandefriheten". Det är kanske för hårda ord. Men ändå betänka att om ordföranden i yttrandefrihetsutredningen fäller ettsådant yttrande, så är måhända propositionen inte helt lyckad. Sedan tycker jag också att det är bra att Anna-GretaLeijon säger att man nu skall se över det här med meddelarskyddet. Hon sägerockså att det i yttrandefrihetsutredningens förslag var för mångaundantagsbestämmelser. Ja, det är möjligt - det kan jag inte bedöma. Men medalla de goda jurister som finns på borde man väl pä treår - för det är utredningen lades fram - ha kunnat lösa den här fråganoch lägga fram något lagförslag om meddelarskyddet, utan attkonstitutionsutskottet skall behöva puffa på . Men jag hoppas attvi skall kunna lösa frågan under nästkommande . 'Prot.1987/88:122 Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. 88MARGITTA (): Jag skall säga några ord om hets motfolkgrupp - som behandlas i vår reservation nr 7 - och om förhandsgranskningenav video. En grundbult i politik - och i vårt liberalaarv - är vårt absoluta avståndstagande från rasism och fördomar. En annangrundbult är vårt försvar för yttrandefrihet och tryckfrihet. I den konflikt som kan ligga inbyggd i dessa tvågrundbultar - när de ställs mot varandra - måste vi göra noggranna avvägningar.En sådan avvägning har vi gjort när vi accepterat den nuvarande inskränkningeni yttrandefriheten som ligger i förbud mot hets mot folkgrupp. Det är förbjudet att offentligt till allmänhetenuttala eller på annat sätt sprida sådant som uttrycker missaktning förfolkgrupp utifrån ras, hudfärg, religion eller etniskt ursprung. Straffet ärfängelse eller böter. Detta föreslås nu skärpas så att även uttalanden i meraslutna sällskap av missaktande innebörd skall vara straffgrundande. Rent känslomässigt kan det finnas anledning att accepteraförslaget, särskilt mot bakgrund av de stämningar som Sjöbo-debatten harutlöst, och de allt starkare invandrarfientliga stämningar som faktiskt får genomslagi massmedia. Inte minst vi folkpartister, som engagerat oss för våra flyktingaroch invandrare och som har synpunkter på den flyktingpolitik som bedrivs,upplever dessa fientliga strömningar i brev - till anonyma.Det är otäcka brev. Men hur skall vi kunna straffa dem som har skickat breven?Och hur skall vi kunna kliva in i hem eller privata sammanslutningar och beivrabrott och kontrollera att förbudet efterlevs? Nej, vi menar att Ändringar i tryckfrihetsförordningen m. m. risken äratt vi får en kader av angivare att lita till, och det är inte förenligt medsvensk rättsvårdande tradition. Vad vill vi då göra för att minska skallet? Vi tror påupplysning och information, en aldrig sinande debatt - en öppen sådan - som tarställning för våra lagar om flykting- och invandrarpolitik. Ingen av oss fårtröttna eller huka sig. Vi kan ju aldrig förbjuda människor att tänka olagliga tankaroch odemokratiska tankar.,Det är för en folkpartist motbjudande att tankensfrihet inte är densamma som talets frihet.