prot · GB0942 · 1987-12-31 00:00:00 — Det ärdock en säregen tanke som utskottsmajoriteten framför när den säger att.detskulle vara olämpligt att utskottet innan vi har fått propositioneri och medanberedningen pågår skulle göra några uttalanden om viktiga principiellaståndpunkter beträffande konsumtionsutbildningen. Jag tycker tvärtom att detär vikfigt att utskottet gör det och uttalar att kunskaper om kost och hälsa ärså viktiga att de skall ges till alla gymnasieelever och att det dessutom skallfinnas ett betydligt större utrymme för detta ämnesområde inom någrautbildningslinjer med yrkesinriktning. Enannan originell synpunkt som utskottsmajoriteten har gäller möjlighe ten att ge vuxna människor bättre kunskaper inom detta område inom ramen för studiecirkelverksamhet. Visserligen säger utskottsmajoriteten att den delar vår uppfattning att detta behövs och att det vore ett bra sätt, men sedan säger man att allmänhetens efterfrågan skall styra omfattningen av verksam heten. Vi skall inte försöka påverka, menar alltså utskottet. har det varit så när det har funnits angelägna uppgifter och samhället velat åstadkomma ett resultat att man inte alls varit rädd för att försöka påverka. Jag vill erinra om den kampanj som vi förde om energihushållning med mycket aktiv medverkan från statens sida. Vi har sett ett liknande exempel, nämligen datakunskapen, beträffande vilken utbildningsutskottet minsann kände sig helt oförhindrad att vidta åtgärder och sade: är det oerhört vikfigt att vi får till stånd en bred datautbildning i studiecirkelform, så att alla medborgare får grundläggande kunskaper på detta område. Minfråga till är: Skall man tolka utskottsmajoriteten så attdatakunskap är mycket viktigare än goda kunskaper när det gäller mat, kost,hälsa och miljö? Jag vill dessutom ställa ytterligare en fråga till LarsSvensson och för all del också fill , som ingår iutskottsmajoriteten. Att väcka intresse för och ge kunskaper om kost och hälsaoch gemensamt ansvar för arbetsuppgifterna i hemmet är naturligtvis en mycketviktig fråga, kanske den grundläggande jämställdhetsfrågan på . Jagvill därför fråga: Varför är ni så rädda för att vidta några åtgärder nu? Vadär det vi skall vänta på? Vad är det som skall inträffa innan vi vidtar någrasom,helst åtgärder för att.förstärka hemkunskapsämnet? Vadvi har föreslagit i våra motioner är att i den översyn avläroplanen som man nu är i färd med också skall utföra en motsvarande översynav hemkunskapsämnet. Dt avvisar ni kategoriskt och säger att vi måste utvärderaoch avvakta. Jag undrar då: Vad är det för kunskaper som ni väntar på att fåinnan ni är beredda att säga att vi har rätt? Med "vi" menar jag idet här fallet, som jag sade inledningsvis, inte bara , utan det finnsmotioner i frågan från alla andra partier än vpk. Jag yrkarbifall till samtliga reservafioner i betänkandet. 63 (): Det som vi nu behandlar är motioner som rör hemkunskapen såväl igrundskolan som i gymnasieskolan och inom komvux. Låt mig redan inledningsvissäga att när det gäller komvux är vi helt överens om att det borde göras sådanajusteringar att även landsfingen i sina utbildningar inom detta område kan anordnakommunal vuxenutbildning. Dethar av flera mofionärer föreslagits att fimantalet i hemkunskap skall 10december 1987 utökas, varvid man skall lägga tyngdpunkten vid kost- och hälsofrågor. Detta " " ] 7~ kommer särskilt fram i denreservation från där detta förslag j t / stöds och där man iförsta hand är inriktad på niafiagning och varukännedom. Låt mig först konstateraatt en utökning av ämnet skett 1982/83, innebärande att undervisning skullemeddelas på alla stadier med en fimme på lågstadiet, på mellanstadietoch på högstadiet. Uppföljningen av studieplanerna pågår för närvarandeinom SÖ. Vissa länsskolnämnder granskar undervisningen i hemkunskap underinnevarande läsår. Jag anser det angeläget att ungdomarna i skolan fårkunskaper om matlagning och i kost- och hälsofrågor, inte minst med tanke påden förändrade familjesituationen, där ofta båda föräldrarna förvärvsarbetar. Detär viktigt att skolan till fullo utnyttjar de resurser som finns i form avhushållslärare, skolkök och hemkunskapslokaler samt att arbetslagen vidplaneringen av utbildningen ser till att man kan använda fiden och de resursersom finns så effektivt som möjligt. Men jag anser det också viktigt attframhålla att ämnet hemkunskap även omfattar andra delar än matlagning ochkostfrågor. Man kan lätt av reservation nr 1 få intrycket att det bara gällermatiagning och kostfrågor. Det är mycket angeläget att ungdomarna får kunskapom hushållsekonomi, samt skötsel av barn och hem. Speciellt i ett samhälle därreklam, extrapriser och kreditkort styr konsumtionen av varor behövs kunskaperom ekonomi, kost och hälsofrågor. Listan över de behov som finns skulle kunnagöras lång, men trängseln på schemat är stor, och den utvärdering som förnärvarande görs får visa om skäl och möjligheter finns att pröva dessa behov iförhållande till önskemål vad gäller andra ämnen. Jagvill redan nu till säga att den normala gång som vi brukartillämpa är att när det pågår en utvärdering inväntar vi de förslag som dennakommer fram till. SÖ genomför en sådan utvärdering, och vi fårsäkerligen tillfälle att återkomma till dessa frågor. Låtmig sedan peka på den försöksverksamhet med schemalagd skollunch som pågår ochsom SÖ arbetar med; Jag tycker att det är en intressant lösningatt kunna ge information om kostsammansättning som man medverkartill förbättrade kostvanor. Det är säkerligen minst lika angeläget som attenbart snegla på frågor om huruvida man kan duka. Konsumentkunskapi gymnasieskolen bör enligt min mening förmedlas på samfiiga linjer. Dethandlar ju om någonting som alla ungdomar - alltså även ungdomar på detta stadium - har ett behov av. Den försöksverksamhet igymnasieskolan som pågår och som kan leda till timplaneändringar på deteoretiska linjerna får vi återkomma till när försöksverksamheten är avslutad.Jag tänker på den femåriga försöksverksamheten med en gymnasieskola iomvandling. Fråganom konsumtionslinjernas framtida ställning kommer att prövas i samband med attförslaget om den yrkesinriktade utbildningen tas upp till behandling senareunder när regeringen framlägger sin proposition baserad på ÖGY:sutredning. Jag tycker att det är angeläget att framhålla att Ämnethemkunskap i , m. m. vi får tillfälle att föraden diskussionen under detta . Idet sammanhanget bör man självfallet också behandla frågan om utbildning avpersonal i den kommunala . Man får pröva och se om det behövs någontyp av samordning när det gäller KO- och SO-linjerna. Fråganom fortbildning av de anställda skall handhas av arbetsgivaren -dvs.kommunerna. Arbetet skall ske i form av uppdragsutbildning, i enlighet med vadsom gäller i övrigt 1 samhället. Kommunerna har möjligheter att själva klaradenna fortbildning. Studieförbundensverksamhet är viktig när det gäller att sprida kunskap i näringslära ochkostfrågor. Denna verksamhet styrs i huvudsak av efterfrågan från allmänhetenssida men också av förbundens egna aktiviteter. Jagtror att vi kan överlåta denna aktivitet till förbunden själva, utan statligakampanjer. medverkar också när det gäller att skapa ett ökatintresse. Jagtycker nog att betraktar studieförbunden litet nonchalant. Hanförutsätter nämligen att man måste starta en kampanj för att få till stånd enökad aktivitet på detta område hos studieförbunden. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan på samfiiga punkter samtavslag på reservationerna. 64 ()replik: är den förste som har gett klart besked i en fråga somligger utanför det här området. Han har sagt att vi får tillfälle att diskuteraÖGY under innevarande , och det var ju trevligt att höra. Det har ingenannan - inte ens utbildningsministern - kunnat ufiova tidigare här i kammaren. Föratt börja där slutade vill jag framhålla att det inte finns någonstörre nonchalans i det här sammanhanget. Egentligen säger attdet var alldeles fel av att dra i gång kampanjenför en bred datautbildning. Det här klarar ju studieförbunden själva och därförborde man inte ha dragit i gång kampanjen. Nej, , den fråga jagställt lyder: Är datakunskap vikfigare än kunskaper om kost och hälsa? Denfrågan har jag inte fått något svar på. Vidaresade i inledningen av sitt anförande att ämnet hemkunskapförekommer i både grund- och gymnasieskolan. Men det ämnet förekommer inte igymnasieskolan utan bara i . Det är riktigt att timantalet utökadesi samband med den nya läroplanen. Men innan läroplanen ens så att säga hadesatts i sjön, träffades en överenskommelse mellan regeringen och Kommunförbundetom väsentliga inskränkningar i möjligheterna att bedriva en rikfighemkunskapsutbildning. Kommunerna klagade nämligen över att man inte skulle haresurser för det här ändamålet. Det skulle inte finnas tillagningskök och annatsom behövdes i undervisningen. Därför fick utbildningen en annan inriktning.Det tycker vi var mycket olyckligt, och ser vi resultatet därav. Vi kanalltså konstatera att det inte var en bra tingens ordning. Därför vill vi ha enförändring till stånd, är precis lika medveten som jag om att det inte behövs någrautvärderingar eller utredningar för att konstatera att den fid som står tillförfogande är alldeles för knapp för att man skall kunna uppnå sina syften. Läroplanens huvudmoment äralldeles för vittomfattande. Där tas upp alldeles för många saker för att manskall kunna nå ett godtagbart resultat. Därför menar vi att det behövs enöversyn, sade att det pågår en utvärdering, men det är inte alls riktigt, Iverksamhetsplanen för ett par av länsskolnämnderna ingår uppgiften att särskiltfitta på dessa frågor. Men man har ju att särskilt titta på alla möjliga sakeri de olika länsskolnämnderna - det ingår ju i den statligaskoladmini-strationens reguljära uppgifter beträffande den aktiva tillsynen. Riksdagenhar uttalat sig för och regeringen har gett i uppdrag att ivissa speciella ämnen göra en översyn av läroplanen. Något sådant uppdrag harinte fått när det gäller ämnet hemkunskap. Det är alltså detsom vi i , i likhet med många andra mofionärer, begär. I vår mofionbegär vi nämligen att skall få nämnda uppdrag. Vad utskottetförsöker säga är att man hoppas att det sker ändå. Men man är inte beredd att iklartext tala om att det här är en angelägen uppgift. Anf.65 () replik: sade i sitt anförande att frågan om konsumtionslinjenfår prövas när ÖGY-förslagen behandlas efter det att propositionen har lagtsfram. Men varför, , var det så oerhört angeläget att starta enförsöksverksamhet med el-tele-tekniska linjen - det föreslogs ju redan ibudgetproposifionen? Det här innebär ett föregripande av ÖGY-förslagen. Varförvar det inte precis lika viktigt att utveckla och förändra de linjer som rymsinom den kvinnliga intressesfären och som i allra högsta grad behöverutvecklas? Ämnethemkunskap i , m. m. 66 ()replik: Först till , Med jämna mellanrum diskuteras jujämställdhetsfrågor här i kammaren. Ett av skälen fill att försöksverksamhetenpå el-tele-tekniska området startades var just att flickorna skulle intresserasig för ett yrkesområde som de tidigare hade visat ett mycket svalt intresseför. Om man ser det hela ur jämställdhetssynpunkt, skulle det således varaalldeles fel att starta en försöksverksamhet som innebär att fler sökandelockas till ett område där det kanske redan finns väldigt många kvinnor. Detrimmar litet illa med jämställdhetsargumenten, om man säger nej till enförsöksverksamhet på det teletekniska området. I verkligheten är det ju så, attdet i botten finns en strävan att vidga flickornas valmöjligheter. Jaghar sagt att vi får tillfälle att återkomma till frågan om hur man prakfisktskall komma fram till en lösning när det gäller konsumfionslinjens ställning iframfiden. Remisserna visar att det fanns en mycket stark opinion för ettbevarande. Jag för min del ser helst att det inte blir en typiskt kvinnligutbildning - det finns dock sådana tendenser . Ett skäl fill svårigheternai detta sammanhang är bristen på sökande till KO-linjen. frågar om det är mindre angeläget att satsa på kost och hälsa än pådata. Jag vill då säga följande. Data var ju vid det aktuella tillfället etthelt nytt område. Jag tror att anledningen till att staten gick in och stöddestudieförbunden var att man ville väcka intresse just för ett helt nytt område Ämnethemkunskap i , m. m. som människor med lägreutbildning kanske inte fidigare hade kommit i kontakt med. Det var såledesvikfigt att stimulera intresset för detta område. Men nämnda skäl är interelevant när det gäller kost- och näringslära, som vi ju alla är beroende avatt känna till. I det avseendet menar jag att studieförbundens insatser äravgörande. Jag litar således mera på studieförbunden än vad gör- däri ligger skillnaden. Inom de studieförbund som bygger påintresseorganisafioner är man medveten om att man skall tillvarata medlemmarnasintressen samt att även allmänheten skall ha möjligheter i detta sammanhang. Detär rikfigt att länsskolnämnderna fortlöpande gör uppföljningar, men signalerfrån dessa går vidare till SÖ, som lägger in dem i ett paket med angelägnaförslag till departementet. Anf.67 () replik: säger att frågan om konsumtionslinjen praktiskt får lösassenare. Ett mycket vanligt och effektivt sätt att lösa frågor är att startaförsöksverksamhet, för att få fram alternativ att välja mellan. Det hade varitmycket bra för handlingsberedskapen att starta försöksverksamhet påkonsumtionslinjen, genom att förändra den så att den också attraherar manligasökande. Jämställdhetuppnås inte, , genom att kvinnor med olika medel blir fösta in påutbildningar som är utformade av män för att passa mäns intresseområden. Det ärprecis det ni har gjort med de el-tele-tekniska linjerna, där innehållet intehar förändrats ett dugg. Jag har i detta sammanhang påpekat att det hadevarit mera verksamt att dels förändra innehållet, dels kombineraförsöksverksamheten med områden som kvinnor framför allt söker sig till. Ettsätt att få fram ett bättre beslutsunderlag hade varit att lägga hälften avförsöksverksamheten på de el-tele-tekniska linjerna och hälften på områden därkvinnor dominerar. Det ville ni inte göra, utan ni fortsatte bara i de gamlahjulspåren. På så sätt löser man inga problem. 68 ()replik: Dataområdet är nytt, och det är inte frågan om kostkunskap, säger ; Nej, det är det naturligtvis inte, men å andra sidan är det etteftersatt område, där det finns oerhört mycket att göra. Det är ett skäl tillatt utskottsmajoriteten har gått med på en förändring när det gäller kommunalvuxenutbildning inom konsumtionsområdet, bl. a. därför att god kunskap omkosten är en oerhört viktig folkhälsofråga. Det finns mängder av unga människorsom missköter sig, inte i den bemärkelse som vanligen läggs i ordet, utanjust därför att.deinte äter rikfigt, inte har goda ochsunda måltidsvanor och inte äter regelbundet utan helt enkelt slarvar. Det ärhelt klart att det beror på att de har bristande kunskaper. Jaghar deltagit i ett antal debatter som har rört justdetta ämnesområde, tillsammans med flera kamrater från ,bl. Vid alla de fillfällena har samtliga debattdeltagarevarit rörande överenskom att det är vikfigt att åtgärder vidtas för att justhemkunskapsämnets ställning i skall förbättras. Närvi sedan kommer fill och skall fatta ett beslut som för frågan ettstycke framåt, skall vi plötsligt vänta på utvärderingar och på signaler. Såsmåningom kan det hända att redovisar till regeringen att detkan finnas ett behov, varefter regeringen lägger fram en proposition och vi häri får säga att det säkert finns ett behov och att det är bra omfrågan ses över; Vivet allt detta , , och vi behöver inte vänta. Vibehöver bara fatta ett beslut om att ge i uppdrag att se överläroplanen i hemkunskap, och så börjar det rulla i gång. Det modet har intemajoriteten i utskottet. Ämnethemkunskap i , m. m. Anf.69 () replik: Detär en risk för att debatten mellan och mig kommer att handla omnågot annat än vad ärendet egentligen gäller. Det är fel att så kategoriskt somYlva klassa eltele-området sorii typiskt manligt. Jag har inte denuppfattningen. Jag anser att kvinnor lika gärna kan jobba inom denna sektor -men det gäller att stimulera dem att välja det området. Det kan också finnasskäl att medverka till att bryta gamla fördomar, vilket kan ske även genomutbildningen. Det är alltså inte att fortsätta att köra i gamla hjulspår, utandet är tvärtom att pröva nya vägar för att erbjuda kvinnor vidgadevalmöjligheter. Frågan kommer säkert fillbaka, men det är angeläget att slåfast att det gäller att öka jämställdheten. Skäletfill att det gjordes ändringar i komvux, , var att det var felatt det fanns en skillnad mellan komvuxlagen och övriga lagar. Det borde alltsåfinnas samma- möjligheter för komvux att starta utbildning, specialkurser ochliknande också inom denna sektor, något som tidigare angavs men som togs bortnär lagen senast utformades. Det gällde att rätta till det, säger att det inte görs någonting. Jag har markerat ett par saker somär angelägna, Schemalagd skollunch t, ex, är mycket bra. Det kan lösa en del avde problem som tar upp och som vi är överens om behöver lösas.Det finns då ett direkt samband mellan att ge undervisning och information omkost och näringslära och dessutom att ordna skapliga förhållanden vid denfidpunkt när eleverna äter. Det är en fin väg att vandra. Iövrigt kan vi göra som vi brukar göra, nämligen föra debatten oss emellan ochbegära det underlag som behövs, för att sedan göra justeringarna när de olikaämnena vägs mot varandra. Tredjevice talmannen anmälde att och anhållit att fillprotokollet få antecknat att de inte ägde rätt fill ytterligare repliker. 70 (): Jag harbegärt ordet med anledning av motion Ub225. "Hälsaför alla " lyder , som alla världens länderanslöt sig . Detta är för många länder fortfarande en utopi, mendet anger i alla fall färdriktningen. Maten är viktig för godhälsa. För oss här i är det inte tillgången på Ämnethemkunskap i , m. m. mat som är problemet, utansnarare tillagningen och sammmansättningen. Alla är eniga om att det är viktigtatt äta rätt för att må bra, och aldrig har väl maten debatterats i denomfattning som sker. Attkunna laga mat har enbart fördelar: Du får godare mat. Du kan välja mat som ärbra för både kassa och kropp. Du vet vad maten innehåller. Vilket yrke du änhar och var du än bor måste du äta . Att inte kunna laga mat är ettverkligt handikapp. Jag tror att de flesta håller med om detta. Menhur är det då med skolans undervisning i denna viktiga baskunskap? Jo, underhela grundskoletiden har eleverna i hemkunskap, medanslöjden har sexton veckofimmar. Hur går detta ihop? Mat måste alla människoräta, och också laga två . Meningen begär att man skall kunna sy sina egna kläder och tillverka egna möblernär man slutar skolan. Enännu inte publicerad undersökning om hemarbetet visar i en jämförelse mellan1951-1952 av och 1982-1983 av SCB-konsumentver-ket attbarnfamiljer använde 12,25 fimmar till matlagning 1951 och 1982.Tidsåtgången för att sy och handarbeta var 1952 men bara 3,4 fimmar1982. Den undersökningen talar sitt eget språk. Ärdet inte dags att slöjden får maka litet på sig och låta hemkunskapen få någraav alla dess lekfionsfimmar? Man får inte heller glömma att hemkunskapsämnetbestår av ytterligare fyra huvudmoment förutom kosten, dvs. hygien, miljö,konsumentekonomi och samlevnad, moment som också måste rymmas inom den snävatidsramen. Den10 , för exakt , var ämnet hemkunskap uppe fillbehandling här i kammaren, och vi diskuterade då den utvärdering som gjorts avförsöksverksamheten i ämnet inför införandet av Lgr 80. Jag sade då: "Nuhar undervisningen i hemkunskap enligt Lgr 80 pågått , och det är hög tidatt göra en utvärdering. Denna nya utvärdering bör ligga till grund för enöversyn av hemkunskapsundervisning i dess helhet." Nuhar undervisningen enligt den nya läroplanen pågått och det pågår nuen granskning av undervisningen i hemkunskap i vissa länsskolnämnder. Vimotionärer är naturligtvis tacksamma för att ha fått gehör för våra synpunkteroch ser fram emot resultatet av utvärderingen. Om resultatet blir att redankända fakta ytterligare slås fast, måste följden bli en översyn avhemkunskapsundervisningen i . De fakta jag avser är attundervisningen på låg- och mellanstadiet ofta hålls av klassläraren som harfått en formell behörighet utan att ha utbildning i ämnet. Lokalerna förundervisningen på låg- och mellanstadiet är också ofta provisoriska, ochresurserna för undervisningsmaterial är ofta bristfälliga. Omdet är så som vi befarar finns det tre sätt att lösa problemet: det första ären total översyn av läroplanen, det andra är en utjämning mellan slöjd- ochhemkunskapsfimmarna, och det tredje att de få timmar som är kvar av FA-resursengår till hemkunskapen. Det är sista är en åtgärd som skulle kunna genomförasinom en ganska snar framtid. Centernhar i sin reservation yrkat bifall till vår motion. Den reservationen kommer viinte att stödja, eftersom vi tycker att utskottet har behandlat vår motion påett positivt sätt som bådar gott för framtiden. 71LARZ (): Jag skall inte förlänga debatten särskiltmycket. Jag vill bara konstatera att sanneriigen är nöjd medganska litet. Först argumenterar hon på ett utomordentligt bra sätt - mycketbättre än vad jag någonsin skulle kunna göra - för ett bifall till sin motion.Sedan säger hon att utskottet ju har varit väldigt snällt och vänligt och talatom en utvärdering som pågår. Det pågår inte någon utvärdering! Det är iverksamhetsplanen för det kommande budgetåret som ett par av länsskolnämndernainom ramen för sin vanliga verksamhet särskilt skall ägna uppmärksamhet åt dethär ämnet. I motion är yrkandet: att riksdagenhos regeringen begär en översyn av läroplanen för i syfte attbereda eleverna fler timmar i ämnet hemkunskap. Detta yrkande avstyrkerutskottsmajoriteten. Då tycker jag faktiskt att man nöjer sig med ganska litetom man säger att det var en bra behandling av motionen. harinte fått sin begäran i motionen tillgodosedd, det är därför som vi har tagitmed också hennes yrkande i vårt yrkande om ett bifall till centermotionernainom detta ämne. 72 (): Ja, även om inte kallar detför utvärdering vet jag att det t, ex, i länsskolnämnden i pågår ettarbete där man tar reda på hur undervisningen i hemkunskap bedrivs på låg- ochmellanstadiet. När vi får svart på vitt kommer vi att återkomma i denna fråga.Jag tycker ändå att jag kan se en omsvängning i utskottets sätt att se på denhär frågan. Jag tror att vi kommer att bli ännu mer positivt behandlade när viåterkommer i frågan. 73 (): Det är ju bra att länsskolnämnden i Göteborgser på denna fråga, men det ger inte några fler timmar i ämnet, och det ärfaktiskt det som har yrkat på, och det är det yrkandet somavslås av utskottet. Skall man vara konsekvent i det här sammanhanget bör manväl rimligen yrka bifall till sin egen motion och rösta ned den reservation somockså tillgodoser motionens krav. Överläggningen i detta ärende var härmed avslutad. (Beslutet fattades efter debatten om utbildningsutskottetsbetänkande 3.) Kammaren övergick till attdebattera utbildningsutskottets betänkande 3 om vissa skolfrågor. 74BIRGITTA RYDLE (m): I utbildningsutskottets betänkande 1987/88:3behandlas ett antal motioner i vissa skolfrågor. Man kan väl säga attmotionerna är en 7 protokoll 1987/88:42 Prot.1987/88:42 restpost från allmänna motionstiden, en restpost som är uppeför beslut. Det ärvisserligen i elfte timmen, men det är inte mindre viktiga beslut för det. Vi vet allesamman att det finns elever som far illa iskolan , och de gör detta för att deras möjligheter till alternativ i singrundutbildning är så ytterligt få, ja, faktiskt nästan obefintliga. Det gårinte att blunda för att det finns elever som helt enkelt har blivit trötta ochutledsna på skolan, bl, a, därför att den inte genom sin utformning kunnaterbjuda dem alternativ.