prot · GB0912 · 1987-12-31 00:00:00 — Men med tanke på den tröghet sommed nödvändighet präglar så långsiktiga investeringsbeslut som byggande avbostäder har goda resultat uppnåtts . Det är särskiltanmärkningsvärt mot bakgrund av den allmänna överhettningen på byggmarknaden. Idagens högkonjunktur har bostadsbyggandet att konkurrera inte bara med en förframtiden nödvändig upprustning och utbyggnad av infrastrukturen i samhälletutan också med omfattande kontors- och industribyggande inom näringslivet.Sanningen är att vi bygger fill sista byggnadsjobbaren i det här landet.Vi skulle må väl om vi hade fler att tillgå. Det är anmärkningsvärt att kunnakonstatera att antalet byggnadsarbetare enligt ökadei fjol med 20 000 och enligt den s. k. med 15 000. Men snartfinns inte fler att tillgå med hänsyn till sysselsättningsläget i landet. Konkurrensenom resurserna har mildrats av beslutet om begränsningen av annanbyggnadsverksamhet i storstadsområden och stoppet för att i dessa områden tainvesteringsfonderna i anspråk. Prisutvecklingen har dämpats. Anbudsprisernahar fram till visat en lugnare utveckling än fidigare.Men kostnadsutvecklingen är fortfarande ett besvärligt problem. Det ärsjälvklart att regeringen följer ändringarna i byggprisérna med störstauppmärksamhet. När 1983 fattade beslutom det tioåriga bostadsförbättringsprogrammet var det i långsiktig omsorg omde befintliga bostäderna. Vi behöver utan tvivel ägna mer kraft åt systematisktunderhåll och förbättring . Men då det också fanns överkapacitetinom byggbranschen var det klokt att använda resurserna för den långsiktigtangelägna uppgiften. kan vi konstatera attombyggnaderna har gått så bra att vi har nått kapacitetstaket på många håll.Den tidigare så arbetslös-hetsdrabbade byggsektorn har fått problem med atttillhandahålla tillräcklig kapacitet för både nyproduktion och ombyggnader. Vi hartidigare kunnat konstatera detta i storstadsområdena, och vi har som bekantvidtagit begränsningar där. Av de senaste uppgifterna från servi att det också i andra regioner finns tendenser till liknande problem. Som exempel kan jag nämna att underperioden janiiari - augusti ökade sin ombyggnadsvolym för egna hem från 40till 150 miljoner jämfört med . Flerbostadshusen där ökadesin ombyggnad från 350 till 550 miljoner, en ökning . är ettlika hett område. I exempelvis län har ombyggnaden av flerbostadshusfördubblats, och i har den tredubblats. Även om arbetet med att långsiktigt förbättra ochunderhålla våra befintliga bostäder är den viktigaste bostadspolitiska frågan,är det naturligt att vi nu i första hand vill satsa på att bygga åt dem sominte har någon bostad. På orter där det är risk för överhettning måste därförangelägna behov av att förbättra befintliga bostäder för tillfället ståtillbaka. Regeringen överväger om gällande begränsningar skallförlängas. Beslut kommer att fattas , för att ge byggherrar,entreprenörer och andra inom byggsektorn tillräcklig planeringshorisont. Det handlar nu om att göra en avvägning mellan å ena sidanatt ta vara på den investeringsvilja som finns i samhället och å andra sidanatt styra mot en balanserad utveckling inom byggsektorn men också i samhället istort. När vi nu har nått kapacitetstaket kan man ställa fråganom detta är en tillfällig topp eller om vi behöver öka byggsektorns kapacitetför att klara behoven på . Mycket tyder på att det i vårt land finnsett uppdämt investeringsbehov som talar för en viss ökning. Detta förutsågockså regeringens byggministergrupp i den rapport om byggandet som vi ladefram, där vi gjorde en bedömning av byggandet . Den lade vi frami början av 1984, och där redovisade vi en bedömning av att det skulle behövas20 000 byggjobbare fram fill 1990 för att klara det byggnadsbehov som vibedömde förelåg. Utvecklingen har visat att det - i varje fall som manhittills kan se det - finns en ovanligt god överensstämmelse mellan denprognosen och den verkliga utvecklingen. Den goda ekonomiska utvecklingen har bidragit till attskapa en helt ny och annorlunda situation på bostadsmarknaden. Den förbättrade ekonomiska situation som vi har i värtland har gjort det möjligt för människor att höja sina ambitioner påbostadsområdet. Det är för att möta denna utmaning som den socialabostadspolitiken måste fullföljas och utvecklas. Den förbättrade ekonomiskasituationen ökar handlingsfriheten också inom bostadspolitiken. Men omsorgen omekonomin, liksom kraven från andra samhällssektorer, sätter alltfort gränser. Bostadspolifiken kan intetillåtas ta en ökad andel av samhällets resurser i anspråk. Denviktigaste uppgiften , vid sidan av en ökad nyproduktion, blirdärför att bevaka att de fillgängliga resurserna utnyttjas och fördelas såeffektivt som möjligt i förhållande fill målet att goda bostäder skall stå tillförfogande för alla. Det är bl. a. därför som får ta ställningtill en ny bostadsanvisningslag som ger kommunerna väsentligt bättremöjligheter än att bedriva en aktiv bostadsförmedling. Ettav de mest väsentliga elementen i bostadspolifiken är att se till att detföreligger neutralitet mellan olika upplåtelseformer, att vnikoren är rimligtlikvärdiga mellan att bo i hyresrätt, bostadsrätt och eget hem. På samma sättär det bostadspohtikens uppgift att skapa rättvisa mellan boende i nya ochäldre hus. Denna målsättning kommer också att vara väsentlig vid deöverväganden som måste till i sarhband med översynen av skattesystemet. Politiken består till stor del av att hantera problemen i ett samhällesom förändras. Det gäller också bostadspolitiken. Stora svårigheter inombostads- och byggsektorn har kunnat bemästras . Vi är pågod väg. På mindre än har bostadsöverskott, arbetslöshet och bristandeframtidstro ersatts av intensivt byggande, ökad efterfrågan och höjdabostadspolitiska ambitioner. Det kommer att behövas ett idogt arbete ävenframöver. Vi kommer också fortsättningsvis att vidta alla de åtgärder som visarsig nödvändiga för att slå vakt om rätten till en god bostad för alla. Den taletid som jag har kvar i förhållande till den tid som jag haranmält tänker jag utnyttja för att redan nu ta upp några av de frågor som harberörts i de tidigare inläggen. Allraförst vill jag säga till att det, såvitt jag förstår, intefrån några statliga myndigheters sida finns några hinder för att byggalokalsamhällen. Så länge som har talat om nyttan av dem är det konstigtatt ni inte förverkligar dem. Vad jag förstår är det fritt fram - det finnsinga hinder för att bygga lokalsamhällen. Sätt i gång, så får vi se om de ärfillräckligt bra! Påsamma sätt är det när talar om alternativa energikällor ochförnyelsebara energikällor. Vad finns det för hinder för detta? I går var jagen hel dag och studerade en kakelugnsmakare i , som förra årettillverkade 1 000 kakelugnar, varav en del sattes in i nya hus med statligalån. Den kakelugn som han har utvecklat innebär en utomordentliguppvärmningsmetod som bör ha stöd och sfimulans. Han får också stöd ochstimulans. Vad finns det för hinder, , att sätta kakelugnar ialla hus? Sätt dit dem! Vem hindrar det? BirgittaHambraeus gör som man ofta gör i den politiska debatten. Hon försöker attkonstruera ett motstånd som inte finns för att få fillfälle att anfalla. Sätt igång i stället! Det finns inga hinder - inte heller mot andra alternativaenergikällor. Hur många tiotals miljoner har vi från bostadsdepartementetssida lagt ner för att bygga experimentbyggnader med solceller och alla möjligaandra uppvärmningsmetoder? Vi har fått konstatera att det inte fungerade, ochsedan har vi skrivit av de lån som vi har lämnat. Vi kan gott fortsätta med det- jag tycker det är bra. På den punkten är vi helt överens. Vi skall fortsätta,för vi kommer kanske att hitta bra lösningar.Men framställ det inte som om det fanns någon kraft från statsmakternas sidasom hindrade en sådan utveckling, ! ställde en direkt fråga till mig omskrotningen av små lägenheter, om jag tänkte stoppa den. Det är precis vad jaghar gjort, ! de borgerliga partierna haderegeringsmakten i det här landet försvann av smålägenheterna i samband medombyggnad. , sedan vi infört ROT-programmet, försvann . Vi harverkligen uppnått det som önskar. Det var ju under er tidsom detta florerade så våldsamt. Jag tycker det är bra om man inte skrotaranvändbara och bra lägenheter, men det är inte bra att bibehålla dem som inteär acceptabla bostäder, och det kommer vi inte att göra i fortsättningenheller. förfar ungefär på samma sätt somBirgitta . Han försöker att hitta en motståndare för att få någon attanfalla. Han konstaterade bl. a. att socialdemokraterna ogillar bostadsrätter.Var har fått detta ifrån? får jag höra att vigynnar HSB och . På vad sätt missgynnar vi bostadsrätter, BertilDanielsson? Staten ger av byggnadskostnaderna i lån mot i ränta förvar och en som vill bygga bostadsrätter - hur mycket som helst. Ni kan byggahela fullt med bostadsrätter- det finns inga ramar. Och får ni låna99 % av produkfionskostnaderna till en ränta på av den socialdemokratiskaregeringen. Hur i Herrans namn kan man då påstå att vi är motståndare tillbostadsrätter! Som representant för regeringen och bostadsminister skall jag nuför Berfil göra en deklaration, så att han inte behöver återkomma ifrågan; Jag tycker att bostadsrätter är en utmärkt boendeform, som skallstödjas och främjas - vilket vi också gör. Den andra frågan, som både och har berört, har att göra med huruvida vi skall förvandla allmännyttansbostäder till bostadsrätter. Detta har jag sagt nej till. Allmännyttan iSverige svarar för av bostadsbeståndet. av bostadsbeståndet är alltsåpå endera sättet privatägt. All erfarenhet från alla världens länder - ni kanstudera vilket land som helst - visar att det om man skall ha en anständigbostadspolitik fordras att det finns en tillräckligt stark och omfattande ickespekulativupplåtelseform som i likhet med allmännyttan är byggd på självkostnader. Ensådan behövs för att den sociala bostadspolitiken och bruksvärdesystemet skallfungera. Räcker det inte för aktörerna på bostadsmarknaden att operera på 80 %av marknaden, utan är det absolut nödvändigt att också ha tillgång till dessa20 %? säger att vi skulle vilja så att säga köraöver den kommunala självstyrelsen. Det finns ingenting i den kommunalasjälvstyrelsen, , som säger att man är berättigad fill bidrag avstaten. Vi har inte förhindrat kommunerna att sälja sina allmännyttigabostadsföretag. Vi har bara sagt att statliga subventioner icke utgår underdessa förutsättningar. Detta kan inte sägas vara något intrång i den kommunalasjälvstyrelsen. Det borde finnas litet anständighet hos kommunalmännen, ErlingBager. Det gäller även för dem i , där man försöker att plocka utvinster i hundramiljonersklassen på det bostadsbestånd som vi harsubventionerat från början, som staten har betalat genom förmånliga lån ochstora insatser. Kommunernaborde när de opererar på den här marknaden tänka på att det fakfiskt är statensom har byggt upp värdena i de kommunala bostäderna, som har satsat pengar ochsubventionerat dem. Jag kan inte se att det skulle vara någon sorts upphöjdkommunal självstyrelseprincip att kommunerna när det passar skulle få plockahem de pengar som staten har fillhandahållit och förvandla dem till vinstereller använda dem till annat. Med all den respekt jag har för den kommunalaverksamheten i det här landet tycker jag ändå att det inte finns någonanledning fill det. 189TORE (vpk) replik: Jag vill göra ett par kommentarer fill detsom sade i början av sitt anförande. talade om det ökade byggandet.Denbeskrivning som gjorde är i stort sett riktig. Men jag tyckeratt det är några ting som man skall observera. Det låter väldigt bestickande när härtalar om hur mycket byggandet har ökat i procent. Men då skall man komma ihågfrån vilken nivå det är som man räknar denna procentuella ökning. Det ärnämligen en nivå som är osedvanligt låg - en av de lägsta som vi har upplevtunder efterkrigstiden. Det är klart att det är lätt att få fram sådana siffrornär utgångspunkten för beräkningen är så pass låg som den är när det gällerbostadsbyggandet . Detta säger jag inte för att på något vis vilja negligerade insatser som har gjorts, varken dem från statsmakternas eller dem frånkommunernas sida. Det har tagits många bra initiativ då det gäller att få igång och öka bostadsbyggandet. Men detta är icke fillräckligt. Med den takt somvi har kommer det att dröja alltför . Och därför menar jag att detmåste till ökade insatser för att få ännu bättre fart på bostadsbyggandet. Bostadsministern säger vidare att ökningen avbyggkostnaderna fortfarande utgör problem. Ja, det gör den sannerligen. Dettaär ju en av orsakerna till att det även om vi kan producera ett betydligtstörre antal bostäder, så kommer dessa att byggas till priser som gör detomöjligt för väldigt många att efterfråga dem. De kommer inte att ha råd atthyra dem. Det är därför absolut nödvändigt att noggrant studera vilkapriskontrollerande åtgärder som man kan vidta för att begränsa och pressa nedbyggkostnaderna. Jag vet att de stigande byggkostnaderna i viss mån ärsvårförklarliga, att det ser underligt ut, när utredningar som beställts visaratt det inte har varit så stora ökningar. Men tacka för det! Varje sådanutredning gör ju att byggherrarna håller igen på kostnadsutvecklingen, och påså sätt får fram ett hyggligt resultat att visa upp. Allra sist: sade att bostadssektorn ochsamhällsekonomin inte tillåter någon ytterligare ökning av pengar ochsubvenfioner fill bostadssektorn. Men det beror ju alldeles på hur man ser påfrågan. Det är en politisk fråga. Det handlar om politisk vilja. Har vi problemav den karaktär vi nu har på bostadsmarknaden, måste vi också ha råd att satsamera. Förutsättningarna för och möjligheterna till att satsa mera på den härsektorn har sällan varit bättre än de är just . 190BERTIL () replik; Bostadsministern var uppenbarligen intetillräckligt uppmärksam när jag höll mitt anförande. Han tolkade det jag sadepå ett oriktigt sätt, nämligen så att jag beskyllde socialdemokraterna för attrent generellt vara motståndare fill bostadsrätter. Så var det nu inte. Jag tillåter mig därför att läsa upp vad jag sade alldelesföre uppehållet för frågestunden: "Av någon anledning ogillarsocialdemokraterna bostadsrätten där enskilda själva tagit initiativ tillbildande och köp. Bostadsministern ogillar detta i sådan grad att han villomöjliggöra försäljning av hyreshus som har räntestöd och där man avser attombilda lägenheterna till bostadsrätter." Därefter beskrev jag den nuföreliggande proposifionen, som skall bli föremål för behandling ibostadsutskottet. Det är bara vissa former av bostadsrätter somsocialdemokraterna gillar. De skall falla in i sitt speciella fack. Man fårinte gå utanför den ram som är uppställd för bostadsrättens form. Vissa företagskall få bygga och driva. Enskilda människor får inte ta initiativ och förvärvahyreshus för att ombilda dessa till bostadsrätter. Det är detta som vi sätterin vår kritik emot. Om nu bostadsministern uttalar ett sådant starkt stöd fördenna boendeform, varför skulle då en särskild proposition avlämnas tillSveriges riksdag, innebärande att en stor del av denna omvandling i praktikenblir omöjlig ? Det är detta som jag tycker är så märkligt. Man kaninte som man hyllar boendeformen bostadsrätt lägga fram enproposition som innebär ett stopp för omvandling. När det gäller socialdemokratins inställning tillbostadsrätter skulle man kunna göra en lätt travestering av ett gammaltuttryck: att vara socialdemokrat i dessa frågor är att vara kluven. 191BIRGITTA () replik; Jag vill först säga när det gäller de smålägenheterna att när ledde regeringar var det ingen bostadsbrist.Människor flyttade från storstäderna ut till landsbygden. Det var gott omlägenheter, det var överskott på lägenheter. Då kanske det inte var så konsfigtatt man när man reparerade också kunde få låna fill sanering och sammanslagningav lägenheter. Men sedan har det blivit en bostadsbrist, och då harcentern år motionerat för att få bort de särskilda statliga lån somunderlättar sammanslagning av små lägenheter. Även ofullständiga smålägenheter och smålägenheter i storstäderna som har sämre standard kan inuläget, när ungdomar saknar tak över huvudet och saknar privatliv, vara mycketefterfrågade och önskade av dessa ungdomar. Därför frågade jag bostadsministernom det inte nu vore lämpligt att ta bort alla statliga subventioner för att slåsamman lägenheter. Bostadsministern säger att man inte gör det längre - manslår ihop mycket få lägenheter, , tyckte jag att bostadsministernsade. Förklaringen är kanske att det finns mycket få små lägenheter kvar. Menatt man över huvud taget skall förstöra någon lägenhet som en ung människa villbo i och åstadkomma färre lägenheter är väl ändå mycket dåligt. Jag tolkarbostadsministerns svar sä, att han inte tänker ta bort de här lånen. Jag tyckeratt det är mycket oklokt. När det gäller energin är det självfallet icke olagligtatt sätta in kakelugnar. Det är fakfiskt inte ens olagligt att bygga så kloktoch förståndigt som man gör i , som har gjort osv. -självfallet inte. Men bostadsministern skall inte spela oskyldig. Det finns jukrafter som vill att vi skall köpa mycket energi. Och oljepriset har gått ned.Det fanns en blomstrande industri för förnybara energikällor, flis och biomassat.ex. Ni har trappat ned stödet till detta, som oljeprisetgått ned. Marknaden kan mycket väl klara av denna omställning själv, omalternativen är mycket dyrare. Men om man låter oljepriset gå ned - vilket kanskeär klokt, och det har man gjort - och dessutom låter elpriset vara betydligtlägre än vad det kan vara i långa loppet, då styr inte marknaden. Då måste mankomma med råd och normer, men det gör ni inte heller i tillräckligt hög grad. vill jag ta upp lokalsamhället. Jag tänktefakfiskt inte anklaga socialdemokraterna eller bostadsministern för attmotarbeta lokalsamhället. Såvitt jag vet är socialdemokratiska kvinnor också ifärd med kvarteret . Men här finns det också en tröghet iplaneringstänkandet, och mycket i den nya försvårartänkandet i mångfald. Man är inne i sitt gamla vanliga sätt och ritar i olikafärger. Man tänker i kategorier och bostadsområden . Man skulle frånsamhällets sida kunna stimulera mångfalden mycket mer genom att tala om sådanthär i planeringssammanhang och lagsammanhang. 192ERLING () replik; Bostadsministern har sagt att han äranhängare äv bostadsrätter. Det tycker jag är en fin inställning. Men iprakfiken fungerar det på det sättet att den senaste propositionen påbostadspolifikens område, nr 168, innebär att möjligheterna hämmas att ökaantalet bostadsrätter i de kommuner där man så vill. Huvudsakligen handlar detom kommuner med borgerlig majoritet. Propositionen har sin udd riktad motMalmö, där man har försökt sälja ut problemhus så att de skulle kunna blifastigheter méd bostadsrättslägenheter, för att man därigenom skulle kunna fåmänniskor att ta ansvar för sitt boende. Det finns en stor efterfrågan påsådana lägenheter. Mot detta riktar sig propositionen. Proposifionen har denegenartade innebörden att man tar hänsyn till vem som är ägare till fastighetennär det gäller att avgöra om bostadssubventioner skall utgå eller ej. Det ärett felaktigt sätt att hantera förutsättningarna för att skapa bostadsrätter.Vi anser därför att förslaget bör avvisas. Det blir också så, bostadsminister , attförslaget i propositionen ger inskränkningar i den kommunala demokratin. Inför valet lovade de borgerliga partierna i Malmöatt de, om de fick majoritet i valet, skulle öka möjligheterna att skapabostadsrätter. Innebörden av propositionen gör att det praktiskt taget bliromöjligt för majoriteten i kommun att förverkliga sina planer. Därmedblir det inskränkningar i den kommunala demokratin. Om vill verka för fler bostadsrätter,borde vi kunna bli överens om ståndpunkter. Jag räknar upp någrapunkter: D De boendes förköpsrätt vidförsäljning av fastigheter skall gå före kommunernas. Q Kravet på kvalificerad majoritet vid bildandet av bostadsrättsföreningar Q De boende skall ha förköpsrätt även vid försäljningav fastigheter som ägs av stat, landsting,kommuner och allmännyttiga bostadsföretag. Diskriminering av SBC iförhållande till HSB och skall avskaffas. Det bör bli lättare att användabostadsrätten som säkerhet för lån. Jag har samma uppfattning sombostadsministern om det som har hänt med det kommunala bostadsbolaget är fel att man har förvägrat de boende, som har hyrt sina radhusav kommunen, att få köpa husen och att kommunens ledning, ej den majoritet somhar bildats, har sålt fastigheterna fill ett privat företag för att få utmaximal ersättning för husen i stället för att sälja dem till de boende. Menvilka är det då som har gjort detta i ? Jo, det är en majoritet därsocialdemokraterna gått samman med , och det är den socialdemokrafiskeordföranden i fasfighetsnämnden som har gått i bräschen fördetta. Jag tycker det är djupt olyckhgt. Jag är mycket tacksam för det här replikskiftet, för det har åtminstoneklarlagt två saker. Både och har vitsordatatt socialdemokraterna inte har någonting emot bostadsrätter. De har påpekatatt vi har lagt fram en proposition, som har fill syfte att förhindra enutförsäljning av allmännyttan, och tagit det fill intäkt för att vi skulle varaemot bostadsrätter. Men propositionen är ett uttryck för precis vad jag sade,ett uttryck för att vi inte vin fillåta en utförsäljning av de kommunägdabostäderna, vare sig fill bostadsrätt eller till privat hyresrätt. Vi har byggtupp de allmännytfiga bostadsföretagen i god sämja i det här landet som ettviktigt instrument i den sociala bostadspolifiken. Det skall inte äventyrasgenom åtgärder som är befingade av, jag höll på att säga krämarmentalitet, me;ni varje fall av att man ser möjligheter att plocka ut vinster som är uppbyggdaav statens pengar. Det är detta som det handlar om. Vikommer icke så länge jag har någonfing att säga till om i den här frågan att gåmed på att sälja ut allmännyttan. Den behövs för att det skall kunna föras ensocial bostadspolitik. Ärdet inte konsfigt, , att folk vill ta över fastigheterna och bliägare av bostadsrätter för att på den vägen, som säger, få ett ökatinflytande bara på de orter där man förväntar en stor värdestegring? Det finnsinte en enda hyresgäst i som har bett att få köpa hus och bildabostadsrätt. De som önskar det finns bara på de orter där man tror att man kanse fram emot en stor värdestegring. Det är det vill stödja. Attmoderaterna vill göra det kan jag förstå, men att också ni, som ändå har etthistoriskt förflutet när det gäller den sociala bostadspolitiken, vill ställaer bakom detta är verkligen förvånande. ErlingBager talade i sitt första inlägg mycket om att folk skall få välja, man skallfå göra som man vill. Han talade också om och hennes Jag harmed mig här en utskrift av intervjun med i . Jag skullekunna läsa upp den för . Vad den vill säga är: Ja, men människorskall väl få göra som de vill. Släpp marknaden fri, så kan vi få göra som vivni och förverkliga våra innersta stämningars längtan så att säga! är ju inte beredda, , att ordna samhället på ett sådant sätt attalla får den här möjligheten, utan denna fria valmöjlighet när det gäller denkanske viktigaste delen i människors liv och konsumtion -nämligen bostaden -skall bara de ha som har höga inkomster eller stora förmögenheter. Det är vadni vill. Jag skulle ha förstått ert yviga tal om människors valfrihet, om nihade varit beredda att förknippa det med möjligheten att också ha ekonomiskaresurser. Man kan inte tala om en rättvis fördelning av detta livets goda, omman inte är beredd att också tala om en rättvis fördelning av resurserna -annars är valfriheten en chimär. Ni tar inte steget fullt ut. Om det gestillfälle, skall jag läsa upp intervjun för . Men det blir nästasteg. Sedanvill jag gärna säga följande till , eftersom jag inte hann ta uppen del av de frågor som han berörde redan i sitt första inlägg. i sitt första inlägg att vi måste ha en bostadspolitik värd namnet - omjag nu minns rätt.