prot · GB0970 · 1987-12-31 00:00:00 — Välfärden för de gamla måste innebära att de också i framfidenfår rätt till den trygghet.som ålderdomshemmen ger. Det är vi moderater bereddaatt stå för. Om bevarandet av ålderdomshemmen 16ULLA TILLÄNDER (c): Jag ställde frågan om statsbidrag kommer attbeviljas för ålderdomshemmens personalkostnader. Jag måste efter den debatt somförts tolka det svar som jag fått som ett nej. Den bärande idén i vårt förslagom ett generellt statligt stöd till kommunerna är solidaritet och en rättvisbehandling. Det är samma ambifion som ligger bakom kravet på likabehandling avolika vårdformer, där ålderdomshemmen är ett viktigt inslag. Vi i har allfid slagit vakt om ålderdomshemmen. Deallra flesta äldre vill bo kvar i sina bostäder . Det ärett faktum som Om bevarandet av ålderdomshemmen blivit vägledande för äldreomsorgen. I de flesta fall är vård ihemmet den bästa lösningen, men det finns alltför många exempel på attverksamheten har gått ut över den gamles integritet och välbefinnande. Detfinns en risk att gränsen för vård i hemmet tänjs ut alltför långt. Det finns många exempel på att hemsjukvård och socialhemtjänst bara sporadiskt kan täcka behovet av sjukvård i hemmet. Den åldrandelämnas i ensamhet i ett slags socialt armod. I vårdkedjan saknas oftastålderdomshem, de som enligt många skall avskaffas. För vår del har vi slagitvakt om dem och menat att de i moderniserat skick är en väsentlig och oumbärligdel av vårdkedjan. Ålderdomshemmen täcker en bred sektor av vårdbehovet. De ärflexibla och är en lämplig vårdform för äldre när deras tillstånd med årenförsämras. De erbjuder en behovsanpassad omsorg. Men verkligheten talar ettklart språk: ålderdomshemmen läggs ned därför att de behandlas styvmoderligt,och det är socialdemokraternas fel. Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Herr talman!. senaste inlägg fick mig atttänka på predikanten som i marginalen skrev: Argumenten dåliga. Jag har ingen som helst avsikt att i onödan bråka medmoderaterna, men att jag hänvisar till de förslag som själva harlagt fram torde vara ett just sätt att föra debatten. Regeringen har aviserat att vi kommer attlägga fram en äldrepolitisk pro{)osition längre fram i vår. Den skallframläggas i så god tid att oppositionen hinner föra fram motförslag. Det är enviktig proposition. Den skall ta fasta på de ståndpunkter som äldreberedningenhar utarbetat under en följd av år. I propositionen skall man försöka analyseraoch bedöma de olika erfarenheter som redovisas i remissvaren. Jag kan utlova att vi med stort allvar kommer att gå inför detta arbete. Det innebär också att vi måste ta många kontakter för att såatt säga stämma av det hela, inte minst med ,och de organisationer som representerar de närmast berördagrupperna - pensionärerna och de handikappade. Jag kan försäkra att även dettaarbete kommer att bedrivas öppet och med lyhördhet. Jag tror att mina borgerliga meddebattörer egentligenförstår att det är i proposifionen som regeringen kommer att redovisa sinabedömningar när det gäller statsbidragen till äldreomsorgen. Regeringen kommerliksom tidigare i detta sammanhang inte att låta sitt handlande präglas av varesig dogmatism eller prestige. Regeringens förslag kommer att präglas av dendebatt som har förts och av den erfarenhetsredovisning som finns. Låt mig emellertid upprepa att jag fäster mycket stortavseende vid vad de närmast berörda grupperna själva säger.Både,pensionärsorganisationerna och handikapprörelsen har mycket tydligtuttalat att de slår, vakt om den standardförbättring som successivt sker inomäldreomsorgen och att de inte på några villkor vill vara med om en urholkningav det nuvarande statsbidraget till . Detta är också inslag iremissopinionen som kommeratt spela en viktig roll för regeringen när den lägger Prot.1987/88:70 Om rätten till barnomsorg fram sina förslag. Talmannen anmälde att UllaTilländer och anhållit att fill protokollet få antecknat att deinte ägde rätt fill ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 1987/88:164 om rätten tillkommunal barnomsorg har frågat socialministern omhon avser att vidta några åtgärder som motverkar att kommunerna särbehandlarbarn under ett och när det gäller rätt till plats ikommunal barnomsorg. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på interpellationen. Av 17 § socialtjänstlagen framgår att kommunen genom enplanmässig utbyggnad av förskole- och fritidshemsverksamheten skall sörja föratt de barn som på grund av föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller avandra skäl behöver omvårdnad får sådan omvårdnad, när behovet inte tillgodosespå annat sätt. Av samma paragraf framgår att denna skyldighet gäller utöver vadsom följer av 14 § om rätt till plats i s. k. allmän förskola och av 15 § omförtur till plats i vissa situationer. har efter förslag i propositionen om förskolaför alla barn (1984/85:209) beslutat lägga fast principerna för att senast år1991 förverkliga en rätt för alla barn att delta i kommunalbarnomsorgsverksamhet från ett och fill dess de börjarskolan. Detta beslut inskränker inte den skyldighet som kommunen har enligtsocialtjänstlagen. Min företrädare framhöll tvärtom i propositionen, i sambandmed beräkningar av utbyggnadsbehovet, att han utgick ifrån att antalet barnunder ett och som var inskrivna i barnomsorgen inte skulleminska. En jämförelse byggd på barnomsorgsundersökningarna år 1986 och 1987visar också att antalet barn som hade plats i daghem hade ökat med16 % mellan de båda åren. Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. Anf.19 (vpk): Jag tackar statsrådet för svaret på mininterpellation. Den redogörelse som lämnats rörande gällande bestämmelser villjag tolka som ett besked om att även barn under ett och harrätt till barnomsorg. Det är ett vikfigt besked. Som framgick av interpellafionen är bakgrunden till minfråga det förhållandet att tolkat principbeslutet om rätt föralla Prot.1987/88:70 16februari 1988 Om rätten till barnomsorg barn överett och att delta i barnomsorg på så sätt att barnunder denna åldersgräns kan erhålla plats endast efter individuell prövning. Med en sådan gränsdragning kan befaras att barn under ettoch , som efter särskild prövning erhåller plats ibarnomsorgen, blir utpekade på ett olyckligt sätt. Det är inte min avsikt att ta upp beslutet i Linköpingskommun fill debatt, särskilt som det är föremål för prövning och tydligen vissomprövning. Avgörande för min fråga är att man kan befara att liknandebeslut träffas i andra kommuner om inte klara besked ges om vad som gäller. Skyldigheten att bygga ut barnomsorgen till full täckningför barn över ett och får inte omtolkas till befrielse frånskyldighet att också sörja föratt barn under denna ålder kan beredas plats. Detkan ju finnas olika skäl till att plats i den kommunala barnomsorgenefterfrågas, även för barn under ett och . Statsrådet påpekar i svaret att kommunernagenom en planmässig utbyggnad av förskole- och fritidshemsverksamheten skallsörja för att barn som på grund av föräldrars förvärvsarbete eller studiereller av andra skäl behöver omvårdnad får sådan omvårdnad, när inte behovettillgodoses på annat sätt. Därvidlag gäller, såvitt jag kan förstå, ingengränsdragning vid ett och . Viktigt är.- också påpekandet att principbeslutet om attsenast 1991 förverkliga rätten för alla barn att delta i kommunalbarnomsorgsverksamhet från ett och inte inskränkerkommunens skyldigheter enligt socialtjänstlagen. Vidare erinras i svaret om attutgångspunkten varit att antalet barn under ett och som varinskrivna i barnomsorgen inte skulle minska. Siffrorna visar också att antaletbarn som har daghemsplats ökat . Sammanfattningsvis vill jag tolka statsrådet svar som ett besked;till kommunerna om att beslut av det slag jaghänvisat till inte står i överensstämmelse med gällande bestämmelser.Målsättningen att bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning för barn överett och befriar inte kommunerna från skyldighet att svaraför barnomsorg för barn under denna ålder. Har jag tolkat svaret rätt, ? I så falltror jag att det har varit värdefullt som vägledning för kommunerna. Under detta anförande övertog talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. Den tolkning av mitt svar som gjorde kan jag enkelt instämma i. Socialtjänstlagen är så utformad att därinte görs någon skillnad mellan.olika åldrar på förskolebarn. Beslutet om en förskola för alla barnfrån ett och är närmast att betrakta som en ambition och enbeslutsamhet från regeringens sida att bygga ut förskolan för alla barn iåldrarna 1,. Det skall alltså,gälla alla barn, och tidpunkten ärfastställd till 1991. beslutet påverkarinte socialtjänstlagens bestämmelser om barn under . 21 (vpk): Jag ber att få tacka för det kompletterande svaret. 'Bristen på platser inom barnomsorgen är ett nog så allvarligt problem. Det är dårimligt att det åtminstone skall finns möjlighet att stå i kö för daghemsplatsäven för ett barn som är under . Statsrådet svar är klargörande därvidlag. En uppenbar oklarhet har därmedundanröjts, vilket också var vad jag ville med min interpellafion. Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningar Överläggningenvar härmed avslutad. 6 § Svar på interpellationerna 1987/88:168 och 169 samtfrågorna 1987/88:314, 315 och 316 om avgifterna för telefonabonnemang förideella föreningar har frågat civilministern omskälen och kostnaden för höjningen av ideella föreningars avgifter förtelefonabonnemang och om regeringen är beredd att kompensera folkrörelsernaför ökade telekostnader. har frågat mig om regeringen är beredd att tainitiativ till en ändring av tillämpningsföreskrifter så attideella organisafioners telefonabonnemang räknas som hushållstelefon ellerkompensera de ideella föreningarna för kostnadshöjningarna. har frågat mig om jag är bereddmedverka till att ideella föreningar inte jämställs med företag och drabbas avteleverkets abonne-mangshöjning. har frågat mig om dét verkligen varmeningen att föreningar skulle jämställas med företag i fråga omabonnemangsavgifterna. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidtaför att hindra de kraftiga taxehöjningar som avser genomföra förideella organisationer. interpellation har överlämnats fill mig.Jag besvarar interpellationerna och frågorna i ett sammanhang. Efter den debatt som varit om planer påtaxehöjningar för ideella föreningar har verket beslutat att för i taxehänseende . behandla allmännyttiga ideella föreningar som hushåll. Verket har i en' skrivelse till regeringen hemställt om ett ställningstagande från statsmakter na vad avser principerna för ideella föreningars teletaxor. Det gäller enligt verket om ideella föreningars teletaxor fortsättningsvis skall subvenfioneras av övriga kunder och vad som skall läggas in i begreppet ideella föreningar vid en särbehandling. Regeringen kommer senare att behandla framställning. ' Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningar 23ELVER (): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min interpellafion, som jag hade ställt till civilministern. Det är nästanså man utbrister: Så många frågor! Och sällan har det väl rafionaliserats såmycket och getts ett så kort svar. Regeringen låter nu - i fråga om de taxehöjningar förideella föreningar som har beslutat om - genomkommunikationsministern meddela att allmännyttiga ideella föreningar itaxehänseende kommer att behandlas som hushåll . Men sedan då, herrtalman? Faran kan sägas vara avvärjd - jag vågar väl inte sägavalår - och det visar på att det var ett förhastat beslut som regeringengodkände. När eftertankens kränka blekhet infann sig gjorde regeringsledamöteruttalanden, föranledda av en stark opinion i hela landet. Liknande eftertankehar sedermera nått också , som lägger taxehöjningarna påhyllan. Men onekligen är framtiden oviss. Jag skulle vilja påstå att frågan är större än enbartpriset på telefonsamtal. Det gäller folkrörelsernas villkor, och det gällerockså statsmakternas och regeringens syn på folkrörelsernas möjligheter attverka. Det var, herr talman, orsaken till att jag ställde min fråga till justcivilministern. Kommunikafionsministern har tagit över, utan att svarapå hur regeringen ser på den vidgade och principiella fråga som jag ställde imin interpellation. Jag påpekade där att folkrörelserna i haft en storoch avgörande betydelse. Hur länge skulle vi egentligen ha behövt vänta pådemokratins genombrott, om inte liberala strömmar banat väg för att ettengagemang från hela folket i samhällsbyggandet? Här spelar arbetarrörelsen,och väckelserörelsen en avgörande roll. Men det handlarockså om senare fiders organisationer, såsom Amnesty och Rädda barnen, samt kanske rent av det egna bostadsområdets byalag. Statsmakten har ju ä sin sida ofta uttalat sympati ochuppskattning över det värdefulla ideella arbete som i olika former utförs iFolkrörelsesverige. Dessa uttalade sympatier har dock inte lika ofta ochkonsekvent följts upp av ekonomiska och andra stöd från samhället. Det somunder senare år har kännetecknat de genuina folkrörelsernas situation är ju enbetydande knapphet på ekonomiska medel. Statens välvilja har mera tagit siguttryck i ord än i pengar. Ett slående exempel på detta är det sedan något årborttagna stödet fill organisafionernas fidskrifter. Regeringen genomdrev en anslagsuppräkningtill halvmiljardklassen av stödet till dagspressen som man sopadebort de enstaka miljoner som gick fill de hundratals svenska folkrörelserna.Därmed försvårades och fördyrades organisationernas inre kommunikation menockså deras möjligheter att delta i den utåtriktade debatten med det egnabudskapet. I min interpellation har jag också pekat på att enavgiftsjustering av det slag som sker kan vara näst intill försumbar förindustrier och företag. För fatfiga, ideella organisafioner är ett dyliktkostnadspåslag mycket betungande. Det som är oroande i sammanhanget, herrstatsråd, är att detta synes ingå i ett mönster, att statsmakten alltmer drarsig undan ansvaret för hur den ekonomiska situafionen kan te sig förhundratusentals föreningar i vårt land. med ideella folkrörelser är en okänslighet, som borde varafrämmande för också den nuvarande regeringen. Därför kvarstår min fråga omhuruvida regeringen är beredd att redovisa skälen till att tillåta en höjning -en höjning som saknar motstycke. Inte heller min fråga om regeringen avser attkompensera folkrörelserna för denna nya pålaga kommenteras av statsrådet. Låtvara att den inte är aktuell för dagen, i alla fall inte . Men det vorevälgörande om statsrådet inför deriria kammare redan nu kunde uttala attöverraskande och nya pålagor skall undvikas när det gäller ideellaorganisationer. Detta besked borde vara rimligt att ge kammaren i anledning avden interf)ellation jag har framställt. Om avgifternaför telefonabonnemang för ideellaföreningar 24JAN HYTTRING (c); Jag ber att få tacka kommunikafionsministern för svaret. Det har uppstått ett visst rådrum för regeringen,eftersom har skrivit till regeringen och begärt ettställningstagande. Det var en mycket stark opinion som tvingade fram dettahandlande från . Man vågade helt enkelt inte fullfölja sina planer,och det är naturligtvis alla vi som arbetar inom folkrörelserna glada för. Den klassning som har gjorts får ju effekter inte bara påabonnemangsavgifterna. Den får effekter rakt igenom. Det gäller t. ex. i frågaorn installafion av telefon, där man kommer att fillämpa skilda avgifter. Minfråga till kommunikationsministern blir därför: Kommer man inteheller att ta ut den högre kostnaden när det gäller installation av telefon? Många föreningar använder telefonen av rentsäkerhetsmässiga skäl. Det kan bero på att man kanske har avlägset belägnamöteslokaler - jag tänker på alla bygdegårdar, där man har telefon för attkunna rekvirera taxi, handikappfordon, brandkår, ambulans osv. Frågan i den härdebatten har naturligtvis varit om man i fortsättningen kommer att ha råd attha telefon installerad av detta skäl. Antalet samtal som rings på dessatelefoner är ju i övrigt mycket begränsat. gör en mycket enkel definifion genom att säga attallt som inte är att anse som hushåll är företag - den slutsatsen kan man draav tillämpningsföreskrifterna. Lika lätt vore det att vända på denna definitionoch säga att allt som inte är att anse som företag är hushåll - det vore enbetydligt mera rikfig kategoriindelning. Det har som sagt varit ett starkt opinionstryck i den härfrågan, och det är glädjande. Det visar att Folkrörelsesverige är starkt ochsäger ifrån riär det behövs. Men det finns en annan opinion som kanske inte harframträtt så mycket, och den gäller alla småföretagare. med storomsättning och god försäljning har naturligtvis möjlighet att kompensera sigför dessa ökade kostnader, men jag tänker på hantverkare, på en del jordbrukaremed små egendomar och små inkomster och på vissa kioskägare - det är inteovanligt att man har små kiosker, där försäljningen inte är så stor. Om dessaklassas som företag blir den högre abonnemangsavgiften en ökad börda. Jag skulle vilja uppmana kommunikationsministern, när detnu finns ett visst rådrum och regeringen har fått frågan om denna klassning ochfillämpning, att ta sig en funderare på om det inte vore rimligt att göra en Om avgifterna för telefonabonnemang för ideellaföreningar insatsäven för dessa rikfigt små företagare genom att tillåta dem att som etthushållsabonnemang ha telefon även i en annan lokal än i hemmet, i eri litenförsäljningslokal eller vad det kan vara. Det skulle vara en god hjälp för dem. Vi vill ju att det skall startas fler företag. Vidiskuterar ständigt möjligheterna att förbättra villkoren för bl. Då är det naturligtvis rimligt att dessa strävanden följs upp äveni den här frågan. Till slut, herr talman, vill jag säga att det är ovanligtpåpassligt av att chockhöja avgifterna för föreningar ochsmåföretagare nu när 90, enligt vilken "Hela Sverigeska leva", pågår för fullt. 25Andre vice talman (): Tack för svaret, kommunikafiorismiriisterri! 1 svaret redovisar kommunikationsministern helt rikfigt,att efter den debatt som har förekommit dragit tillbaka dessachockhöjningar. Det- var tur för folkrörelserna att debatteri kom. De mångafrågorna och interpellationerna här i är ju ett bevis på den debattsom pågår. Det rör sig om stora summor för folkrörelserna. Jag började försökautreda kostnaderna för olika grenar av folkrörelserna men fick ett snabbt svar,då uttalade att verket genom att dra tillbaka förslaget om höjningenav årsabonnemanget förlorar 30-35 milj. kr., som man alltså hade tänkt att tafrån folkrörelserna. Det är intressant att konstatera hur lösligt ett förslagsom detta kan komma fill. Jag har läst en del uttalanden från olikainformationschefer inom . , informationsansvarig hos iJönköping, säger: "Inom håller vi på att utreda. Det hela harfått en olycklig utformning.Meningen har aldrig varit att pungslå några föreningar. Men somsagt, föreningsavgifter för abonnemang de kommer inte att bli så dyra som detförst sas. Vi har gjort en lapsus, den ska vi rätta till." Man kan fråga sig: Har man så dålig grund för ett förslagsom har en så ödesdiger verkan för folkrörelser? har man retirerat, och det är Folkrörelsesverigeväldigt tacksamt för. Men både i statsrådets svar och i uttalanden frånteleverket ligger ett dolt hot i fråga om 1989. och riämnt detta. informationschef i det län som jag tillhör uttalar bl. a. följande: "Vi har tagit fillbakaförslaget om att de ideella föreningarna skulle betala samma taxa som företag.Beslutet gäller och vi har överlåtit åt regeringen att bestämma ombeslutet ska gälla även framgent." Det är beklämmande att läsa formuleringar av den typen.Det förefaller som om man är villig att låta det här förslaget vila bara ettår. Man har nämligen även i andra fidningsuttalanden sagt exakt detsamma. T.ex. har uttalat sig i fidningen Dagen på följande sätt: Vårtförsta taxeförslag är det riktiga, men vi kan förstå att föreningar som lever påbidrag inte kan få dessa anpassade fill ,1988. Fast 1989 kan bidraget blianpassat, och i så fall kan vi höja. Min frågatill statsrådet: statsrådet beredd att medverka till att ideella föreningarinte jämställs med företag och drabbas av abonne mangshöjning? Det har statsrådet svarat på i massmedia med ett klart ja, dvs. att statsrådet är beredd att medverka till detta. har dragitfillbaka höjningen - den har uppskjutits . säger att man har bollat över bollen fill regeringen och till ansvarigt statsråd, och därför vill jagställa frågan ordagrant likadant utom i det avseendet att den gäller längre fram: Kommer statsrådet att se till att Folkrörelsesverige inte kommer att få det här dråpslaget 1989? . - Om avgifterna för telefonabonnemang för ideellaföreningar 26 (): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret, och jag tolkar svaret så, att det var en lapsus att det blev somdet blev i det här fallet. Jag tror inte att det låg illvilja mot de ideellaorganisafionerna bakom förslaget. Det står emellerfid i svaret-att man skall taställning till vilka principer som skall gälla efter 1988, och i den frågantycker jag att det finns bra riktlinjer i den särbehandling som postverket ochriksskatteverket ger de ideella föreningarna. Vi måste ändå tänka på att 800kr. för en allmännytfig ideell organisation betyder ännu mer arbete medlotterier, tiggerier och annat och krav på ökat stöd från samhället för attdriva barn- och ungdomsverksamhet t. ex. Dessutom har dessa organisationer inteheller någon glädje av avdragsrätt i deklarationen. Företagen däremot harmöjlighet att dra av de ökade kostnaderna. Vidare sägs att de små organisationerna subventionerarföretagen. Detta tycker jag är ett mycket underligt resonemang, för vi harmånga små ideella organisationer som har ett abonnemang som tjänar som ettskydd då man har barn och ungdomar samlade: det kan vara en litenlägenhet med en grupp inom Unga örnar, det kan vara en liten golfklubb därmanhar telefonen att ta till ifall något skulle hända. De få samtal som man behöverringa kostar vart och,ett . - detta alltså för attföreningarna skall ha det här skyddet då de barbarn och ungdomar samlade. Manringeri undantagsfall, man har telefonabonnemanget som ett skydd iverksamheten. Då kan vi nästan undra om subventionen inte är riktad åt felhåll: det är de ideella organisationerna som betalar för mycket jämfört med demsom använder telefonen på annat sätt. Jag tackar än en gång för svaret,och jag förutsätter att vi inte skall behöva ha en sådan här debatt,utan att frågan är definifivt löst. Anf,27 (): I frånvaro skall jag be att få tackakommunikafionsministern för svaret. Det har redan sagts mycket i den här debatten, och detfinns ingen anledning att förlänga den ytterligare. Låt mig bara konstatera attden oro och de bekymmer som har skapats ute i vårt land, bl. a. i ideellaföreningar av olika slag - inte minst inom idrottsrörelsen - skulle ha kunnatundvikas om hade talat med kommunikationsministern innan verketframlade det här dumma förslaget. Så har inte skett, och de problem som nuuppstått borde ha kunnat förutses av . Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningar Det borde ha varit en självklarhet att en dialog skulle haförts innan förslaget offentliggjordes. Låt mig bara hoppas attkommunikafionsministern ser till att vi inte behöver uppleva en likartaddebatt . Låt mig först påminna om denansvarsfördelning och den arbetsfördelning som gäller mellan regeringen å enasidan och och dess styrelse å andra sidan i fråga om att fastställaolika typer av avgifter. Regeringen fastställer abonnemangsavgifterna förtelefonabonnemang i bostäder - för enskilt bruk, som det heter. Televerketfastställer övriga abonnemangsavgifter, alltså de som gäller exempelvis förföretag.