prot · GB0962 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är inteså konstigt att den f. d. stockholmare som är landshövding i Jämtlandförtvivlat ropar på hjälp, när han ser hur orättvist regeringen fördelarlandets vägpengar. Verkligheten är den att vi har 3 vägar med grussom vägbana. Verkligheten är också den att av länsvägarna i vissa delar avlandet är grusvägar. Vidare är verkligheten den att stora delar av detta vägnätär avstängda från trafik . Det borde vara lätt att inse att det inte går att fånäringslivet att etablera sig i dessa regioner. Många företagare ger upp hoppetom att kommunikafionerna skall bli bättre. Den offentliga verksamheten i dessaregioner har i regel för länge sedan flyttats ut. Därför kan regeringen integärna ställa hårdare krav på den privata verksamheten i de områden där dessasvåra trafikförhållanden gäller. Vi kan för del inte ställa upp bakom denregionala utarmning som pågår på trafikområdet i dessa delar av landet. Viföreslår följande åtgärder i syfte att skapa större rättvisa i vårt samhälle,som vi vill att hela skall ha en chans att leva ochutvecklas: Vi lägger fram förslag om att anslagen till länsvägarnahöjs till 500 milj. kr. Vi föreslår också att ett program tas fram, dären analys görs av nettokostnaderna för beläggning av i huvudsak helagrusvägsnätet. Dessutom föreslår vi ett särskilt stöd fill länstrafikenslandsbygdstrafik. Det stödet bör givetvis också omfatta taxi i den mån dennakan ersätta busstrafik. Denna inriktning av trafikpolitik syftar tillatt utveckla en miljövänlig järnvägstrafik. Den syftar till att ge alla delarav en rättvis andel av våra vägskatter. Den syftar också till att helalandet skall ha tillgång till goda kommunikationer. 7VIOLA (vpk): Långt innan regeringens trafikpolitiskaproposition låg på riksdagskansliernas bord hade de ansvariga bestämt sig föratt försöka hålla några av de viktigaste framtids- och maktfrågorna borta frändebatten. Bevisen för detta är bl. a. att några av de mest kontroversiellafrågorna helt saknas i propositionen. Således saknas också det samlade greppsom regeringen och har uflovat sedan lång tidfillbaka. En sak som inte finns med är t. ex. sjöfartspolitiken.Denna har lyfts ut. Precis som sade här tidigare nämns inte ens ensjöfartspolifisk proposition under titel. Sombekant har hela frågan' tagits över av . Varför finns sjöfartspolitiken inte med, och hur kan mandå påstå att man har tagit ett samlat grepp beträffande frariitidenstransporter i ? En del av förklaringen kan finnas i det anmärkningsvärdaavslöjande som har gjorts av en gammal medlem och funktionär i . Han har avslöjat att socialdemokrater inom facket harbedrivit åsiktsregistreringav svenska kommunister . Precis detta antyddefaktiskt i kongressnumret av förbundstidningenSjömannen. Han säger att facket utarmats på progressiva och radikala krafter,vilket har märkts helt klart i den sjöfartspolitik, eller brist påsjöfartspolitik, som framför allt socialdemokratiska regeringar har stått för idet här landet. Men, , för den som har haft både fackligtaktiva och kommunister i släkten sedan barnsben är sådana här avslöjanden omåsiktsregistrering bara ytterligare en bekräftelse på vad vi redan visste omodemokratiska metoder satta i system av socialdemokrater. Det är tur att sådanthär äntligen kommer fram. Andra saker som inte har nämnts i den trafikpolitiskapropositionen, trots att den omfattar nära 1 200 sidor, inkl. bilaga plus enhel rad underlagsrapporter i viktiga ämnen, är frågan om ochfrågan om Scandinavian Link. När det gäller sjöfolket och bristen på sjöfartspolitikvet jag att man är upprörd över nonchalansen från regeringens sida - regeringenvill ju inte ta tag i den här frågan - och över att nu hartagit över frågan. Att det har cirkulerat rykten om attfinansdepartementet snart tänker bereda väg för s. k. öppna register görverkligen inte saken bättre. Jag skulle därför här i kammaren direkt viljafråga kommunikationsministern: regeringen säga ja till öppna registerför sjöfarten i ? Det har sagts att man i trafikpropositionentar vikfiga steg för att rädda järnvägarna. Sanningen är den att om inte vpk.Svenska järnvägsfrämjandet. och andra som såg vart detbarkade hän inte hade pressat regeringen, skulle järnvägsbanor i glesbygd halegat sämre till äri de nu gör efter den diskussion som socialdemokraterna ochvpk har haft. Det gäller då bl. a. frågan om en bensinskattehöjning med . Det orättvisa taxesystemet kommer att förändras. Därmedfår kravet på fem dubbelturer också en annan innebörd. Utan tvivel kommer detatt behövas en fortsatt opinion, och en landsomfattande sådan, om järnvägarnaskall få bättre förutsättningar gentemot massbilismen och långtradartrafiken ilandet. Det behövs ett övergripande nationellt ansvar för järnvägen. Det är ingen hemlighet att chefen för järnvägsgodstrafikenavgick i protest mot principbeslutet att den svenska lagstiftningen skallförändras för att tillåta ännu tyngre lastbilsekipage. Det här är beställt avEG, och regeringen gör ingen hemlighet av att ett övernationellt organ ställersådana krav på och den . Beslutet ses, med all rätt,som ett sabotage mot förhoppningarna bäde när det gäller kombitrafiken och närdet gäller SJ :s godstrafik. I harvi i vpk, tyvärr, fått agera erisammamot denna eftergiftspolitik gentemot EG. Vi hade väl hoppats att skullevara litet kraftfullare och ha litet mera råg i ryggen i den här frågan. Det ärEG, de stora bolagen och bilindustrin som samverkar i fråga om de här kraven.Allt det här passar in i mönstret med Scandinavian Link, ochEG-harmonisering. För dem som ändå har trott på att regeringen har haftvissa planer på att hejda bilismen vill jag läsa upp följande passus ombilismen ur propositionen: De hittillsvarande erfarenheterna är således att bilismenhar en betydande utvecklingskraft. Den teknologiska utvecklingen och denfortsatta välståndstillväxten i vårt samhälle leder till att bilismen kommeratt växa ytterligare. Bilismen kominer alltså i högsta grad att vara en del avdet framtida transportsystemet. Denna ordalydelse är inget annat än klart nyliberalatongångar. Därför blir regeringen också påhejad här i talarstolen av moderatenRolf Clarkson, som använder precis samma terminologi som Hulterström ipropositionen. I propositionen sägs alltså att regeringen vill ta tillvara bilismens utvecklingskraft. Denna kopplas direkt tillvälståndsutvecklingen i landet. Och så påstår man att det är klart att bilenhar vissa negativa miljöeffekter och att den därför måste motsvara de krav påsäkerhet och god miljö som samhället ställer. Vad menas med detta, ? Skall den våldsammaökningen av landsvägstrafiken ske som miljön skall räddas? Hur skalldet i så fall gä till? Kommunikationsministern har på 46 sidor om trafik ochmiljö -det är bra att han ägnar så mycket utrymme åt miljöfrågan - och även omstrategin för en bättre miljö, bara ett enda recept, ett enda konkret förslag,nämligen att han vill ge 450 milj. kr. för att påskynda inköp av lättalastbilar och bussar med bättre avgasrening. Jag vill fråga : Skall alla de skador somlandsvägstrafiken redan ställt till med på skogen, vattnen, marken ochmänniskornas hälsa repareras med en så billig och enkel medicin? Var finns allakonkreta förslag? Och varför måste bilismen vara en helig ko, när det nu behövsakuta åtgärder för att rädda miljön? Vpk har ett omfattande program på både kort och lång sikt,som visar att det är möjligt att vända utvecklingen till det bättre. Vi harnaturligtvis också i vår motion visat hur det ekonomiskt kan vara möjligt attgöra en helomvänd-ning för att förbättra miljön och för att försörja helalandet med järnväg och bättre kollektivtrafik. Mycket av det som sade här i talarstolenom trafikens betydelse för regional rättvisa kan jag instämma i. Det är nogflera konkreta frågor som och vpk även fortsättningsvis kan varaöverens om, men vpk vill alltså göra större satsningar än de som harpresenterat. Tyvärr finns det inga möjligheter att föra engenomgripande debatt i ämnet trafikpolitiken förutom just . I fortsättningen kommer vi att diskutera ett trafikutskottsbetänkande itaget - det som skulle kunna ge en helhetsbild av var varje parfi står i dessafrågor kommer alltså att hackas sönder. Förslaget i propositionen innebär ytterligare krav påaffärsmässighet, och det är det som hyllas av folkpartister och moderater. Ännufler verksamheter skall skiljas ut när det gäller järnvägen. Talet ommarknads-mässig upphandling liksom rätt att avyttra egendom osv. kan låtaoförargligt, men i förlängningen öppnar det för nya strukturer avprivatiseringstyp. Jag tror att de flesta som arbetar med dessa frågor harinsett att det finns en systematisk inriktning åt det hållet. Sammanslagningen av och statens banverk är en avde idéer som lanseras. Argumenteringen för detta är minst av allt övertygandeoch är Prot.1987/88:62 , enåtgärd ägnad att lösa upp järnvägen som en fast och sammanhållen verksamhet.Det förtjänar att påpekas att järnvägen är ett sammanhållet system med egenteknik och logik men även ideologi. Inom vpk tror vi på och vill bygga ut järnvägssystemet somhelhet, och inte bara söka upp underordnade nischer i ett väg- ochflygdominerat totalsystem. Järnvägspolitiken i det borgeriigt styrda ärett exempel att fitta litet närmare på för kommunikationsministern. I konsekvens med vpk:s strävan fill ett sammanhålletjärnvägssystem motsätter vi oss den stelbenta ansvarsindelningen avjärnvägstrafiken i stomnät och länsjärnvägar. I anslutning till större,befolkningstäta regioner kan utpräglad lokaltrafik på järnväg i sartiarbete medansvariga kommunala organisationer och SJ naturligtvis formas till bralösningar även av spårburen trafik. Men att generellt lägga över ansvaret förpersontrafiken på länets järnvägar till länshuvudmännen är ingen smidig ochpraktisk lösning. Jag skall i ett senare inlägg återkomma fill vad som harsagts i debatten i , när generaldirektör där och talade om vad bohuslänningarna hade att vänta sig när det gälldesatsningar på järnväg kontra satsningar på väg. Vpk menar att järnvägstrafiken helt bör finansieras avstaten, som i jämförelse med kommunerna har helt andra och varierande möjligheteri fråga om inkomster och beskattning. Jag skall i konkreta punkter nämna vpk:s förslag tillåtgärder i den stora trafikpolitiska motionen. . . Vi vill ha en upprustning och nya investeringarmotsvarande 40 milj. kr. på järnvägen och kollekfivtrafiken fram . Vi vill ha lagstiftning mot tunga landsvägstransporteröver men med dispensmöjligheter. Vi säger nej till höjdamaximibruttovikter för lastbilsekipage och nej till sådan EG-anpassning medhänvisning till svenska hälso- och miljökrav. Alla planer på Scandinavian olika delarinkl. och motorvägsbygget i måste avbrytas och planernaskrotas. Upprustning och förlängning av till är något som vivill satsa på i stället. Om tunga transporter flyttas över från landsväg tilljärnväg minskar helt klart olyckstillbuden och dödsolyckorna på denna väg. Vi vill ha ett centriim för kommunikation med inriktningpå avancerad teknologi för miljövänliga transportsystem, som vi sätter som ett alternativ till Prometeus, som i sin vision handlar om att vi skall fyrdubbla biltrafiken i fram . Detta nämns i en rapport som ännu inte har släppt. Den heter ges framtida transporter och är signerad av professor . Jag undrar vart den rapporten har tagit vägen - kan svara på det? När det nu talas om den i propositionen borde den ligga på ledamöternas bord, eller hur? Vi vill ha en prioritering av bestämdajärnvägsinvesteringar. Vi nämner i vår motion att vi vill satsa på sådana, menregeringen har inte sagt någonting om framtida investeringar. Vi vill ha en sänkning av högsta tillåtna fartgränser från110 km till 100 resp. till 80. Mycket av de utsläpp som görs i dagkan minskas på Vi vill också införa sådana krav som kallas Kalifornienkrav av densenaste varianten på svenska fordon. Vi vill ha hårda restriktioner på flyget, och vi villinföra en flygbränslebe-skattning som motsvarar nivån för drivmedelsskatten påbilar. Det skulle ge uppskattningsvis 2 miljarder . Vi vill dessutom ha en skatt på de utlandsinvesteringar,som sker i rasande takt av den stora exportnäringen i , vilken skullemotsvara en inkomst till statskassan för sådana här vettigajärnvägsinvesteringar på 2 miljarder . Vi har alltså kunriat visa att det finns pengar att tatill dessa livsviktiga satsningar som vi vill göra för en bättre trafik- ochmiljöpolitik i detta land. Jag vill påminna om att jag ställde några raka frågor tillkommunikationsministern om öppet register och om vart den rapport tog vägensom omtalas i propositionen. Som har framgått av de tidigare inläggenråder en ganska stor enighet i om vikfiga delar av trafikpolitiken.Där finns alltså en bred majoritet bakom de beslut som förestår. Men det harockså framgått att det finns andra delar av trafikpolitiken där vi inte äröverens om färdriktningen. Min förhoppning är att den diskussion vi skall förahär, med hänsyn till den komprimerade tid som står fill vårt förfogande,koncentreras till de delar där vi inte är helt överens. Jag skall be att fäåterkomma till en del av de frågeställningar som har tagits upp i debatten. Jagtror emellertid att det finns behov av att jag lämnar enkortfattad översikt över vad regeringens trafikpolitiska förslag innebär. av de beskrivningar som har lämnats av de andra talarna ger kanske inte enriktig bild av vad förslaget går ut på. Tre frågor har stått i centrum i den översyn avtrafikpolitiken som har resulterat i den trafikpolitiska propositionen. För detförsta har det handlat om hur trafiksystemet skall anpassas till de krav vi ställer ur miljösynpunkt. Det gäller alltså de krav som finns inommiljöpolitikens ram. Det gäller för det andra hur trafikpolifiken ochtrafiksystemet skall kunna bidra till en bättre regional balans. Den tredjefrågan rör hur vi skall klara de omfattande krav på investeringar itransportsektorns infrastruktur som vi kan se framför oss. Det är krav som försfram från olika håll. En av de viktigaste trafikpolitiska uppgifterna just nu ärutan tvivel att vidta åtgärder för att begränsa trafikens miljöpåverkan. Om viskall kunna lösa miljöproblemen krävs en offensiv politik. Därför föreslår vinu en rad konkreta åtgärder. Det handlar om att trafiken skall betala sinamiljökostnader. Våra förslag fill en höjning av kilometerskatten för lastbilaroch bussar och en miljöavgift för inrikesflyget är ett led i den miljöpoUtiken. Det handlar också om att stimulera till miljövänhgaretrafik för att begränsa luftföroreningar och buller redan vid källan. Det har aviserats att regeringens miljöproposition, somkommer senare , kommer att innehålla krav på miljövänligare tunga fordon.Vi har ansett det motiverat att redan nu föreslå att bidrag för köp av sådanafordon införs. Viföreslår också investeringar i miljövänlig kollekfivtrafik, skärpt hastighetsövervakning,miljöprövning av flygplatsbyggen, utveckling av kombitrafiken och en översynav trafikens miljö- och hälsoeffekter i storstäderna. Detta är en radmiljömotiverade åtgärder i detta sammanhang. Dessutom finns som vi vet runt om i landet krav på ochönskemål om att en utbyggnad av transportsystemet skall bidra till en bättreregional balans. I vår syn på trafikpolitiken ligger att tillgången filltransporter är grundläggande för mycket av samhällsutvecklingen i övrigt. Viföreslår också i det avseendet en rad konkreta åtgärder med syftet att få enbättre regional balans. Det handlar om utbyggnad av järnvägar, flygplatser ochvägar, men det gäller inte bara mer pengar till utbyggnad. De förslag som läggsfram om att samhällsekonomin skall styra järnvägsinvesteringarna innebär ocksåatt regionalpolitiken och miljön vägs in i besluten om investeringar i t. ex.järnvägsnätet. föreslår vi att besluten skall decentraliseras. Detförslaget bör i och för sig ge förutsättningar för en ökad regional balans,genom att de som är närmast berörda av trafiken får ett större inflytande överhur den skall utformas. Effektivare transporter, säkrare trafik och utbyggnad avinfrastrukturen är vid sidan av miljö- och regionalpolitik centrala frågor itrafikproposifionen. De önskemål som har förts fram om en kraftig utbyggnad avtransportsystemet är i och för sig ganska väl dokumenterade och underbyggda.Trafikverkens inventering visar att det finns stora behov. Detta understryksockså av alla önskemål i form av brev och uppvaktningar om olikajärnvägsprojekt och vägutbyggnader som vi möter från olika håll i landet. Detkunde i och för sig räcka med att gå till motionsfloden här i för attfinna förslag som innebär kostnader som kan summeras ihop till mycket storabelopp. Vi föreslår nu en kraftig utbyggnad av infrastrukturen påtrafikområdet: nyinvesteringar i järnvägen för en miljard , en halvmiljard mer till väginvesteringar och lika mycket fill ökat underhåll.Dessutom föreslås att flyget skall få öka investeringarna med i runda tal enmiljard . En central fråga är hur de stora investeringarna skallkunna finaniseras. Från en del håll, t. ex. från några av parfierna här iriksdagen, hävdas dessutom att investeringarna egentligen borde vara ännustörre. Det har vi redan hört här . Det är lätt att instämma i att det påen del punkter är önskvärt. Likväl är önskelistor inte nog, om man inte ocksåtalar om var pengarna skall tas. Jag återkommer till detta. Först vill jagemellertid säga några ord om två diametralt olika uppfattningar om dettaförslag, som har kommit fram i debatten sedan förslaget presenterades i mittenav januari. Grupper med olika särintressen har kritiseratpropositionen både för att den skulle vara en renodlad vägproposition och föratt den skulle vara en utpräglad järnvägsproposition. Somliga har i debattensagt att propositionen skulle vara en hyllning till massbilismen. Märkligt nogfinns det bland dem som tycker det också en del som inte vill ställa upp på attfinansiera åtgärderna genom att höja bensinskatten. Om de som har deninställningen funderar borde de inse att de genom sitthandlande i själva verket bäddar för en ökad bilism. på många årföreslår vi nu nyinvesteringar i järnvägsnätet. 10 miljarder skall satsas . Samfidigt ger vi i uppdrag att planera dessa investeringarutifrån samhällsekonomiska grunder. Därtill ger vi, genom att föreslå den s. k.vägtrafikmodellen, järnvägen förutsättningar att konkurrera med de övrigatrafikslagen på bättre och mer likvärdiga villkor. När nu regeringen läggerfram dessa förslag fill en ny järnvägspolitik är det märkligt att en del sägernej till förslagen med den motiveringen att vi hyllar bilismen. Är det då, som det har sagts, en renodladjärnvägsproposition som vi nu presenterar? Nej, det är det inte heller.Visserligen säger bilismens lobbyister att vi tar ut en straffskatt påbilisterna och låter pengarna ograverat gå till SJ. De är också ganska duktigapå att föra fram sin åsikt. Men detta är inte heller en riktig beskrivning avvad som kommer att ske. Om vi lägger ihop regeringens förslag till det s. k.bärighetsprogrammet, som gjordes upp , och årets förslag itrafikpropositionen får vi en fördubbling av de statliga anslagen tillvägbyggande . Vi satsar nu en miljard extra på vägnätet.Pengarna skall gå till ökat underhåll. Behoven är stora, eftersom maneftersatte underhållet under och början av1980-talet. Dessa behov finns inte minst, , i glesbygdensvägnät. Det får vi ofta påminnelser om. Pengarna föreslås också gå till en tidigareläggning avförbifarter. Vi vet att på många ställen runt om i landet, både i storstädernaoch i mindre tätorter, går tung trafik rakt igenom bostadsområden ochnära arbetsplatser, skolor och daghem. Många människor tvingas leva med en tätgenomfartstrafik alldeles inpå sig. konstaterade redan 1983i sitt betänkande att riktvärden för kolmonoxideller kväveoxid överskrids längs svenska stadsgator. Längs dessa gatorbor det ca 100 000 människor, och där arbetar ungefär lika många. Genomförsvårt förslag blir det, , én ökning av anslagen för att vi skallkunna bygga bort de dåliga miljöerna. hade ju inte hittat mer änen enda miljöåtgärd. Här är det alltså ytterligare ett exempel på en sådan. Vi föreslår också en ökning av anslaget till länsvägar,länsjärnvägar och statskommunvägar. Här avgör ju inte regeringen ellerriksdagen om det skall bli väginvesteringar eller järnvägsinvesteringar. Detfår varje län ta ställning till utifrån de förutsättningar som gäller. Viföreslår en ökning för dessa ändamål med 550 milj. kr. Detta är alltså mer än en fördubbling jämfört med det nuvarandeanslaget. Också här finns det ju stora behov på olika håll i landet, behov somnu alltså kommer att kunna fillgodoses i en snabbare takt och som då kantillgodoses på de olika regionernas egna villkor utan styrning från centralthåll. Regeringens trafikpolitik handlar alltså inte om ätt gynnanågon massbilism och inte heller om att brandskatta bilisterna. Förslagengagnar de flesta genom en ökning av satsningarna på järnvägen ochkollektivtrafiken, på vägarna och trafiksäkerheten och, som sagt, inte minst påen förbättring av miljön. När det gäller kommentarerna på borgerligt håll tillregeringens överläggningar med vpk om höjningen av bensinskatten, som alltsåskall finansiera en del av dehär förslagen, har det mest handlat om vpk:s interna problem. Jag tror inte attjag har kunnat hitta en enda kommentar, där man har brytt sig om att fråga: Vadfår det för konsekvenser för trafikpolitiken, om det inte går att hitta enfinansiering? Jag vill understryka att de sombensinskatten beräknas inbringa är en mycket viktig del av finansieringen. Detgår inte att lämna ungefär hälften av satsningarna på bättre vägar, bättrejärnvägar och kollektivtrafik ofinansierade, om man vill vara realistisk. Jagvill också erinra om att inte bara vpk utan också övriga partier har ställt sigbakom många av förslagen på trafikpolifikens område. Man har deltagit iöverläggningar om järnvägens framfid, men dess värre bara så länge det inte harhandlat om att ta fram pengar. Man ställer gärna upp på att vi skall bygga utjärnvägen i olika delar av landet, och det har vi ju också hört här . Manvill ha en upprustning av vägnätet, en ökning av investeringarna för en bättremiljö, och somliga vill ha en utökning av kollektivtrafiken. Någon mera grundläggande kritik mot förslagen itrafikpropositionen har det hitfills varit svårt att finna. Tvärtom höjer manpå vissa håll buden på det här området mycket kraftigt. Tydligen tycker man attdet är bra men alldeles för litet. Något ansvar för finansieringen vill deborgerliga partierna tydligen inte ta. Man visar en allmän välvilja till deförslag som vi har lagt fram på transportområdet. I vissa fall fördubblar rnanalltså budet, men man har över huvud taget inga realistiskafinansieringsförslag. Då måste vi fråga oss hur man har tänkt sig att klara avdetta. Skall man klara problemet genom en försvagning av statsbudgeten, ellervill man välja bort något och i så fall vad? Skall vi föra en trafikpolitik somhåller en bit in , och det har varit syftet med översynen, är detvikfigt att det ges besked vid behandlingen av trafikpropositionen. Jag tyckerinte att några besked har getts i de inlägg som har hållits. Vi kunde lyssna på en diskussion i går där man frånregeringspartiets sida konstaterade att det inte finns något hållbartregeringsalternativ. a. statsministern räknade upp ett antal ämnesområdendär de borgerliga partierna är oeniga: skattepolitiken, energipolitiken osv.Jag tror inte att trafikpolitiken nämndes i sammanhanget. Men vi får nogkonstatera att det här äi" ytterligare ett område där det inte finns någotborgerligt alternafiv. Då vill jag fråga, och jag hoppas att det i de följandeinläggen kommer att ges ett svar: Varför finns det inte ett borgerligt programför trafikpolitiken?