prot · GB0929 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:29 Förhandlingarnaleddes av tredje vice talmannen. 1§ Kompletteringsval till utskott Anf.1 TREDJE VICE TALMANNEN: Pågrund av uppkomna vakanser i utrikesutskottet har socialdemokratiskariksdagsgruppen som suppleanter i utrikesutskottet anmält ochNils . Vidarehar moderata samlingspartiets partigrupp som suppleant i lag- ochnäringsutskotten under ledighet anmält hans ersättare . Tredjevice talmannen förklarade valda till suppleanti lagutskottet () suppleanteri utrikesutskottet AnneH Hulthén (s) () suppleanti näringsutskottet (in) 2§ Justerades protokollet för den 13 innevarande månad. 3§ Meddelande om svar på interpellation 1987/88:87 Anf.2 Miljö- och energiminister : Herr talman! har inkommit med en interpellation, 1987/88:87, om freonutsläppen. Dennainterpellation kommer jag efter överenskommelse med interpellanten att besvaraunder riksdagsdebatten om freon m. m. . Prot.1987/88:29 4 § Svar på interpellation 1987/88:39 om restaureringen av Anf.3 Miljö- och energiminister : har frågat mig dels om regeringen är beredd att medverkatill att restaureringsarbetet avseende läggs ut på entreprenad,dels om regeringen är beredd att initiera en nedläggning av Hornborgasjönssänkningsföretag, dels om jag kan redovisa vad projektet totalt har kostat. Jagvin först inleda med en bakgrundsbeskrivning av projektet . Medutgångspunkt i beslut och efter uppdrag av regeringen sammaår har givits ansvaret för en planmässig restaurering avHornborgasjön. Sedan genomfört de ytterligare utredningar somerfordrades för en restaureringsansökan till gav regeringen år1982 verket tillstånd att inge en sådan ansökan. Denna avsåg en höjning avvattenståndet med ca 1,4 m. Vidare upptog förslaget olika åtgärder såsomvegetationsröjningar, bottenbehand-lingm.m. inofn och i anslutning tinsjöområdet. För att motverka skador på bl. a. jordbruksmark skulle vallarbyggas på en sammanlagd sträcka av . Naturvårdsverkethar bedrivit ett omfattande arbete för att genomföra restaureringen. Arbetethar omfattat såväl praktiska åtgärder som prövning i vattendomstol. Underplanerings- och förberedelsearbetet har det visat sig att riskerna för läckagevid invallningarna på vissa avsnitt är betydande. har därförtagit fram ett alternativt restaureringsförslag. Regeringen gav i maj 1986naturvårdsverket i uppdrag att närmare utreda detta alternativ och att därefterfå det prövat i . Avsikten är att höja vattenståndet med ca 0,8m. Genom den begränsade höjningen kan huvuddelen av slopas. Därigenomkan också skapas fler lämpliga biotoper för fågellivet. Från naturvårdssynpunktär det stora fördelar med ett sådant utförande. De slopade kanemellertid medföra att jordbruksmark runt sjön kan komma att översvämmas.Naturvårdsverket skall därför samråda med lantbruksstyrelsen omskadeförebyggande åtgärder till skydd för jordbruket. Motbakgrund av vad jag nu sagt om läget i restaureringsarbetet är det enligt minmening för tidigt att , innan de slutliga besluten har fattats, gå in påfrågan om vem som skall utföra erforderliga byggnadsarbeten i sjön. Jagvill i detta sammanhang framhålla att de vassröjningsarbeten som utförs i sjönpå många sätt är unika. Inga tidigare erfarenheter finns av sådant arbete ochnågot byggnadsföretag med kunskaper inom området har därför inte kunnatanlitas. Vad åter gäller andra verksamheter såsom byggandet av daifim medtillhörande skyddsvall samt avverkning av träd runt sjön avser naturvårdsverketatt lägga ut dessa tjänster på entreprenad. I övrigt kan erinras om attnaturvårdsverket har ett avtal med , sominnebär att inom projektet har åtagit sig bl. a. skadevärdering,skadereglering och vattenmålsbehandling. genomförs i nära samarbetemed . Fråganom en nedläggning av sänkningsföretag anser jag blir aktuellförst i samband med prövning av restaureringen avHornborgasjön. Regeringen bör inte föregripa prövning i dettaavseende. Enligtvad jag inhämtat uppgår de sammanlagda kostnaderna för Hornborgasjönsrestaurering till ca 40 milj. kr. Anf.4 (): Jag ber att få tacka miljö- och energiministern för svaret på mininterpellation. Återställandetav till den unika fågelsjö den en gång varit är en av vår tidsviktigaste åtgärder på naturvårdens område. enhälliga riksdagsbeslutvisar att det var möjligt att sammanväga olika intressen: naturvårdsintressen,markägarnas, fallägarnas och andra sakägares intressen. Kostnadernaför det totala företaget inkl. kompletterande bottenbehandling, kanalgrävning,röjning m. m. beräknades till 56 milj. kr. - efter riksdagsbeslutet - står vi dock nästan där vi började, meden sjö som inte är restaurerad och där ingen kan säga när den egentligarestaureringen skall inledas eller vara slutförd. Därför kan man inte, somstatsrådet, påstå att det pågår en planmässig restaurering av Hornborgasjön.Det förnimbara resultatet skulle då vara ett helt annat än det var och en i dagkan iaktta. Däremotkan vi konstatera att mångmiljonbelopp - 40 milj. kr., medgerstatsrådet - har förbrukats på ett valhänt utredande med högst tvivelaktignytta och tvivelaktiga resultat. Kan denna miljonrullning och brist påmålinriktning få fortsätta? Vadsäger finansministern som värnare av statens ekonomi få semiljonerna försvinna in i maskineri för att restaureraHornborgasjön, utan att man får särskilt mycket för pengarna? Tidsutdräktenoch de alltmer ökande kostnaderna har sin grund i brist på kompetens och osäkerhetinom om att i egen regi kunna genomföra stora byggnadsprojektav denna art. Beslutsvånda, presfigetän-kande och oförmåga att rätt samarbetamed markägare och andra berörda sakägare har lett till att man tappat målet ursikte: att åstadkomma en restaurerad våtmark av vikt för naturvården ochmänniskorna. Detsvåra värv har att åstadkomma, en för alla parter godtagbarkompromiss - för det är vad det är fråga om här - har man misslyckats med!Detta, i förening med att självt stå som generalentreprenör och byggherre förrestaureringen, har inte klarat! Detär i beaktande av detta som mitt förslag om en projektgrupp eller kommitté somtar över uppdraget att restaurera sjön skall ses. Med det frigörs naturvårdsverketsbevisligen stora kompetens att värna naturvårdsintressena. Med en friståendeprojektgrupp eller kommitté kan verket åter ägna sig åt det man är kompetentpå. Detär väl inte statsrådets mening att skan åsidosätta sinhuvuduppgift för att söka vara byggentreprenör? Atthänvisa till de vassröjningsarbeten som gjorts i sjön i regioch med det som grund söka bevisa att det inte finns sådan kunskap hos olikabyggnadsföretag förefaller betänkligt haltande. - Skulle medsin obefintliga kunskap att bedriva entreprenadarbeten av detta slag ochfullständiga ovana att organisera och bygga upp en komplicerad maskinpark varamer skickat än erfarna byggnadsföretag? Är detta statsrådets mening? Är det så,frågar man sig varför inte åstadkommit mer nytta och redaninlett, eller varför inte redan avslutat, restaureringen. Enprojektgrupp eller kommitté som till fullo ansvarar för restaureringen avHornborgasjön och upphandlar entreprenader till fastställda kostnader är denenda vägen att bryta rådande dödläge. Statsrådethar undvikit att svara på min fråga om regeringen är beredd att lägga utHornborgasjöns restaurering på entreprenad. Skall detta tolkas så attstatsrådet och regeringen är nöjda med hur frågan framskrider? Statsrådetanser att nedläggningen av sänkningsföretaget inte blir aktuell förrän vattendomstolenprövat restaureringen. Jag vill hävda att projektgruppen eller kommittén såsnart som möjligt bör bildas för att man skall få fart på restaureringen. Iuppdraget bör ingå att ta över sänkningsföretagets uppgifter. Med detta vinnsvikfig samordning, och uppgifterna kan successivt avvecklas i takt med attrestaurering och vattenståndshöjning blir verklighet. Sjörestaureringen harockså en viktig rättssäkerhetsaspekt. Enligt riksdagsbeslut står detklart att statsmakterna vill skydda åkermarken i mesta möjliga mån. Efter dettahar jordbrukarna i området planerat och investerat för framtiden.Naturvårdsverkets alternativa restaureringsförslag, som inte har stöd iriksdagsbeslutet, har därför vållat stor oro. Miljövårdinnebär också att vårda miljön runt och bibehålla den levandelandsbygd som sätter sin prägel på detta gamla kulturlandskap. Dettaförutsätter att familjejordbruken skall ha möjlighet att fortleva sombärkraftiga enheter. Skallnorra största naturvårdsprojekt bli framgångsrikt, bör de som bor iområdet kunna känna att de kan sluta upp kring det på ett positivt sätt.Viktiga förutsättningar för detta är att hänsyn tas till markägarnas önskemåloch att staten står fast vid vad den lovat riksdagsbeslut. Det är juden lokala befolkningen som skall vårda sjön för framfiden. Därför talar starkamiljöskäl för att det utvecklingsbara jordbruket i rimlig mån skyddas medinvallningar i enlighet med riksdagsbeslutet. Medbeaktande av detta kan sjöns yta, i enlighet med riksdagsbeslutet, höjas med i stället för med senast föreslagna , innebärande att det skapas en för överskådlig framtid varaktig våtmark i enlighet med detursprungliga långsiktiga naturvårdsintresset. Vimåste, herr talman, slå vakt om 1977 års riksdagsbeslut. Det får intemanipuleras. Det skall i stället genomföras. internationella anseendepå naturvårdsområdet kräver det, liksom landets rättssäkerhetstraditioner. 5 Miljö- ochenergiminister : Vi slår vakt om 1977 års beslut i den meningen att skallrestaureras, med i första hand naturvården i centrum, eftersom vi här har enfullständigt unik miljö. Omvi i detta arbete skulle komma fram till att det finns andra tekniska lösningarän de som beslut vilar på, tycker jag att både riksdag och regeringskall vara beredda att lyssna på naturvårdens företrädare och i det avseendetändra på beslutet. Självfalletkommer att ges möjlighet att än en gång pröva frågan, om vi i någotavseende i det fortsatta arbetet finner anledning att frångå beslut.Jag kan försäkra att så kommer att ske. Detär rikfigt att har arbetat med detta . Det är kanske inteså konstigt med tanke på att det är fråga om en fullständigt unik insats ochatt det faktiskt inte finns erfarenhet och kompetens hos någon hur ett sådanthär arbete skaH utföras. Jag är kanske inte helt övertygad om att det sker medden sortens, lät mig säga, litet häftiga exploateringsföretag som kännetecknar60- och 70-talens byggnadsbransch. Det är kanske bra att i första hand naturvårdsintressenafår styra arbetet. Jagär litet orolig för vad har i tankarna när han vill att ettsådant här exploateringsföretag skall sättas i ställe. använde uttrycket att man skall "frigöra" kompetensatt värna naturvårdsintressena. Jag är orolig för att tvärtom ärute efter att "frikoppla" dessa intressen. Detta är jag inte bereddatt medverka till, allra minst att göra det på ett sådant sätt att vi dessutomföregårvattenmålsprövningen - i så fall sätts rättssystemet verkligen ur spel,. Närdet gäller de ekonomiska konsekvenserna visar det sig vid en omräkning tilldagens penningvärde att det nya alternativet totalt sett innebär en väsentligtbilligare lösning. Enligt nuvarande beräkning utgör vinsten70 milj. kr. Jag kan försäkra att finansministern är mycket glad över detta. Anf.6 (): Det är vikfigt att man särskiljer uppgiften att vara föreskrivandemyndighet och uppgiften att såsom byggnadsentreprenör genomföra restaureringen.Statsrådets påstående att något byggnadsföretag med kunskaper inom områdetinte har kunnat anHtas är antingen avsiktHgt vilseledande eller uttryck förokunskap på området. har nämligen från början haft en internafionelltätplats på sjörestaureringsområdet. Statsrådets påstående är därför extrapenibelt. I såväl som andra skandinaviska länder finns just de företagsom anlitas globalt, ibland dessutom med svenska biståndspengar. Mera tordeinte behöva sägas beträffande graden av kunskap och omfattningen av objekfivansträngning för att till bästa uppfylla de kloka direktiv somursprungligen låg till grund för utredningen om att varaktigt säkerställa sjönsframtid. Istället för att följa de ekologiskt korrekta rekommendationerna har manfortsatt med röjningsverksamheten, vilken fått exakt de förutsagda resultatentill följd. Säven breder nu ut sig över sönderkörda bottnar. kommer förberedelserna förslutiig restaurering att alltmer försvåras. Vad drar statsrådet för slutsats avdetta påpekande? Jaganser det också vara värdefullt att citera ur riksdagsbeslutet. betänkande 1976/77:36 står följande: Sammanfattningsvisanser utskottet att åtgärder bör vidtas med inriktning på att åstadkomma enfullständig restaurering av i överensstämmelse mednaturvårdsverkets förslag samt att det fortsatta utredningsarbetet därför börbegränsas tiH att omfatta endast detta restaureringsalternativ. Utskottetföreslår att med anledning av förevarande motioner och motionsyrkandensom sin mening ger regeringen tni känna vad utskottet anfört i denna fråga. Dettaär alltså det gällande riksdagsbeslutet. har regeringen tillåtit att manutreder ett alternafiv som står i strid med gällande riksdagsbeslut utan attriksdagen har fått säga sin mening om detta. Jag tror att det kanske vorelämpligt att granskar detta förfarande. Anf.7 Miljö- och energiminister : Skall jagtolka så, att han - även om ,och miljövårdande organisafioner av olika slag anser att detsenare alternafivet ekologiskt är bättre - anser att vi skall hålla fast vid det tidigare riksdagsbeslutet?Jag anser att en bra karl eller kvinna faktiskt skall kunna ändra sig, om det kommer fram nya fakta. Anf..8STEN (): Statsrådet vet mycket väl att det bland expertisen råder delademeningar om detta alternativ. Jag kan också påpeka att limnologipro-fessornSven erbjöd sig att utan ersättning fortsätta att tillhandahålla sinsakkunskap. Men han ställdes åt sidan. Vad kan ha varit skälet fill detta? Statsrådettalar om att det genomförs en planmässig restaurering. Jag anser att så inte ärfallet, särskilt inte . Bevis för oförmåga att leda utredningen utgörbl. a. de förvirrade förslagen till olika invallningar, nya vallägen,flyttningar av , förslag fill nya och sedan ett förslag utanvallar. Man har talat om läckage, men det gäller inte generellt för helaområdet och motiverar på intet sätt att man slopar vallalternativet. Detalternativa förslag som statsrådet talar om och som skulle bli billigare ochgälla en höjning med endast strider helt mot målsättningen att varakfigt säkerställa framtid. Efter en höjning med enbart som slutnivå i detta skadade system kommer kombinationen av uppgrundning ochigenväxning att slutgilfigt omöjliggöra sjöns bevarande. Orsakerna härtill äratt söka i de kedjor av reaktioner som följer på den ringavattenståndshöjningen. Detta förslag har lanserats i strid med limnologiskaanvisningar. Det är vidare betecknande att sakkunskap inom limnologi, sjö- ochvåtmarksutveckling samt restaurering uteslufits från planeringsarbetet i ochmed att detta förslag tog sikte på reduktionshöjningen. Slutsatsen av dessa synpunkter blir att vi kanskehamnar i ett läge där vi inte får till stånd en situation som innebär att vivaraktigt har återställt sjön. Vad har vidå fått ut av dessa kostnader? Vi måste ju se till att det resultat viåstadkommer står i rimlig proportion till de resurser som läggs ned. 9 Miljö- och energiminister : Herrtalman! Jag lade märke till att sorgfälligt undvek att svara påmin fråga. Jag vill då bara försäkra att regeringen och jag själv, innan vi tarställning och förelägger slutligt förslag, kommer att mycket noggrantlyssna på alla parter och anstränga oss att hitta den lösning som är bäst frånekologisk synpunkt. Tredje vice talmannen anmälde ättSten anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. Om gränsvärdet för etylenoxid S §Svar på interpellation 1987/88:69 om gränsvärdet för etyleiioxid 10 Miljö- och energiminister : har frågat mig om jag ärberedd att vidta omedelbara åtgärder som syftar till att gränsvärdet företylenoxid sänks till noll. har vidare frågat om jag är bereddatt vidta åtgärder för att företag med verksamhet av typ - sominnefattar användning av etylenoxid - blir tillståndspliktiga enligtmiljöskyddslagen. Förekomst av etenoxid, som etylenoxid kortare benämns, iomgivningsluft anses i första hand bero på utsläpp från industrier ochsteriliseringsanlägg-ningar i samband med framställning, hantering, transporteroch lagring. Det finns också'farhågor för att etenoxid kan bildas vidförbränning av kolväten, t. ex. i bilavgaser. Från miljömedicinsk synpunkt är det naturligtvissynnerligen angeläget att minska utsläppen av substanser med cancerframkallandeeffekt så långt det över huvud taget är möjligt. Detta gäller såväl företenoxid som för en stor mängd andra ämnen som exempelvis eten, bensen,butädien och propen. Att nå ned till en noll-fiivå är dock knappast möjligtinom överskådlig tid -åtfninstone inte så länge vi använder fossilt bränsle somkol och olja. För att nå ett sådant mål måste vi vidare helt förändra vår kemikalieanvändning,våra produkter och vår industristruktur. Detta måste alltså ses som ett mål pålång sikt. Jag vill med all kraft understryka att vi måste strävaefter att steg för steg minska utsläppen av dylika ämnen. I ett första stegmåste vi minska utsläpp och halter till s. k. tågrisknivåer där riskernabringas ned fill en nivå som endast motsvarar en ytterst marginell påverkan påcancerfrekvensen. Genom ett bedömningsunderlag och en utredning som statensmiljömedicinska laboratorium redovisat har en lågrisknivå lagts fastför halten etenoxid i omgivningsluften. Jag utgår från att dettabedömningsunderlag med lågrisknivå - på motsvarande sätt som successivt skettför andra hälso-och miljöfarliga ämnen - i fortsättningen kommer att användas vidhantering av olika frågor enligt lagstiftningarna på miljö- ochhälsoskyddsområdet. finner därför inteanledning att vidta någon särskild åtgärd beträffande haltvärden för etenoxid iden yttre miljön. Vadgäller det yrkeshygieniska gränsvärdet vill jag efter samråd medarbetsmarknadsministern säga följande. Deyrkeshygieniska gränsvärdena fastiäggs i en särskild kungörelse från arbetarskyddsstyrelsen.Enligt vad jag erfarit från arbetarskyddsstyrelsen kommer frågan omförändringar av det yrkeshygieniska gränsvärdet för etenoxid att noga behandlasi det redan inledda översynsarbetet inför nästa kungörelse. Någon särskildåtgärd från regeringens sida i denna fråga behövs därför inte heller i dettaskede. BertilMåbrink tar också upp frågan om jag är beredd att vidta åtgärder för attföretag med verksamhet av typ - som innefattar användning av etenoxid -skall bli tinståndspliktiga enligt miljöskyddslagen. Jagvill först understryka att all verksamhet som medför miljöstörningar från fastegendom faller under miljöskyddslagstiftningen. Detta innebär bl. a. enskyldighet för den som driver sådan verksamhet att vidta skyddsåtgärder ochiaktta försiktighetsmått för att förebygga eller avhjälpa olägenheter avverksamheten. Det innebär också att tillsynsmyndigheterna har att meddela deråd och förelägganden som behövs för att motverka sådana olägenheter. Vissaverksamheter anges som tillståndspHktiga i de listor som bilagtsmiljöskyddsförordningen. Dessa listor ses över med vissa mellanrum. Vid sådanaöversyner beaktas utvecklingen inom olika industribranscher, nya kunskaper ommiljösituationen och olika verksamheters miljö- och hälsoeffekter. För att geen kontinuitet åt miljöskyddsarbetet bör listorna i princip ses över på ettsamlat sätt, så att behoven av prövning för olika verksamheter vägs motvarandra och mot de tillgängliga resurserna för prövningsarbetet. Ensådan översyn pågår inom ramen för arbete med den miljöpoHtiskaproposition som regeringen avser att lämna till i början av år 1988.I det sammanhanget beaktas också vilka frågor som bäst kan regleras inomkemikalielagstiftningens resp. miljöskyddslagstiftningens ram, bl. a. motbakgrund av den mycket nyttiga diskussion som varit om användningen ochutsläppen av CFC. I fråga om kemiska ämnen kan ofta kemikalielagstiftningenvara mer effektiv, eftersom miljöskyddslagens listor i princip är uppbyggda på verksamheteroch utsläpp - inte på användningen av oHka ämnen i produktionsprocesser. EftersomBertU Måbrink i samband med sin interpellation tar upp förhållandena vidföretaget i , vill jag avslutningsvis särskilt nämna att Gambroåtagit sig att installera en reningsanläggning som reducerar utsläppen avetenoxid . Reningsanläggningen och den framtida utsläppsnivån harreglerats i ett tillsynsbeslut enligt miljöskyddslagstiftningen i februari1987 från i . 11 (vpk): Jag tackar miljö- och energiministern för svaret. Jag vill också passapå att från talarstol tacka miljö- och energiministern för det klokabeslut som har fattats när det gäller Edängeforsarna i Ljusnan. Detta kände man till redan i början av 1800-talet.Arbetarskyddsverket har beräknat att sex cancerfall orsakas i enpopulation om 1 000 personer som utsätts för 1 ppm etenoxid pervecka. EnHgt samma källa som använts för denna uppgift (Arbete och hälsa1981:6) föreligger ett lineärt - eller rakt - samband mellan koncentration avetenoxid och mutationsfrekvens. Detta innebär att det inte finns en lägstagräns under vilken koncentrationen anses utesluta allvarliga skador påmänniskan. Leukemioch magcancer är vanligare hos exponerade än hos normalbefolkningen. Allttalar för att även tillfällig exponering av etenoxid medför ökad cancerrisk. Vivet också att etenoxid mycket lätt kan upptas genom huden, utan att deninandas. Jag anser alltså att det ur miljömedicinsk synpunkt är nödvändigt helt slutar använda etenoxid. Vidare kan jag inte riktigt accepteraBirgitta Dahls resonemang om lågrisknivån när det gäller omgivningsluften. Jagvet inte riktigt vad som ligger i det resonemanget, eftersom jag inte riktigtförstår det. Det finns, som jag har sagt, en cancerrisk också vid fillfälligexponering av etenoxid - etenoxid kan således också tas upp genom huden. Jagskall här uppehålla mig vid företaget - det finns dock också andraföretag som har en liknande omgivning. Det finns bostadsbebyggelse alldeles inärheten. Vidare finns det barnstugor alldeles intill företaget. VHka enormarisker utsätts inte barnen för där? Man talar om lågrisknivåer, och tUl attbörja med låter det bra. Man har alltså bestämt en högsta tillåten haltetenoxid i omgivningsluften. Men vilka kriterier har då gäHt? Hur nära ettföretag får bostadsbebyggelse finnas? Är det tillåtet att ha en barnstugaalldeles i närheten av företaget? Är det fillräckligt undersökt vilka riskerbarn resp. vuxna utsätts för när de kommer i kontakt med den etenoxid som finnsi omgivningsluften? Därefterövergår jag fill frågan om de yrkeshygieniska gränsvärdena. Det tar tydligenlång tid att fastställa gränsvärden i vårt land - tyvärr! I socialutskottetsbetänkande /86:12 sägs det att en revision av gränsvärdena inkl. etenoxidskulle antas av arbetarskyddsstyrelsen . är vi snart inne idecember 1987, men fortfarande har vi inte fått se den nya kungörelsen.Gränsvärdet ligger vid 5 ppm, vUket fastställdes . Detta gränsvärdeär oacceptabelt. Vad jag har redovisat är antalet cancerfaH vid 1 ppm. När.detgäller andra länder har t.ex. ett gränsvärde för etenoxid som ligger vidO ppm. I ligger gränsvärdet vid 1 ppm, men man har bestämt sig föratt minska detta till 0,1. I gäller gränsvärdet 0,5. Varför ärdet så svårt för att vidta liknande åtgärder och sänka gränsvärdenaeller att göra som - dvs. att utesluta etenoxiden? Såvittjag har erfarit är den nya kungörelsen under tryckning. Om jag nu inte har fåtten helt felakfig information, finns det tydligen inte något förslag i den härkungörelsen om en sänkning av gränsvärdena för etenoxid. Om denna informafionär riktig, vill jag fråga om hon tänker medverka till att detsker en sänkning, åtminstone till 1 ppm. Helst ser jag att man helt slutaranvända etenoxid. Sedanhelt kort något om tillståndsplikten. Jag anser att verksamheter av typskall vara tillståndspliktiga. Om en verksamhet av det här slaget Om gränsvärdet för etylenoxid