prot · GB0934 · 1987-12-31 00:00:00 — Det har vi gjort för att bredda och förnyanäringslivsbasen i . Och skall vi gå in på flera andra områden.Det var därför jag tog initiativ till ett nytt utvecklingsprogram förNorrbotten, vilket jag offentliggjorde på den socialdemokratiskapartikongressen. Vihar fått bra förslag till insatser från kommun och kommun. Jagvar personligen uppe i malmfälten och tog emot dessa förslag. Vi har fått förslagfrån kommun, och jag vet att förslag är på väg från kommun. Vi harockså fått förslag från . Både vpk:s och talesmän iriksdagen har förklarat att de har förslag som de gärna vill attregeringen skaU pröva. Och jag har sagt att jag med tacksamhet skall ta emotdessa förslag. Vadjag skulle vilja be om är att han försökte förmå det privatanäringslivet att ta litet ansvar för . Jag skall gärna bekosta enveckas eller fjorton dagars resor åt till det privatanäringslivet. Han kunde också besöka i och de storaföretagen. Han kunde som norrbottnisk riksdagsman tala varmt för ochockså i handling, inte bara i ord, visa att man kan ta ett ansvar. Det är omöjligt att föra en debatt om näringsliveti , om basindustrierna, ifall man inte tittar på de sakligaanledningarna bakom de svåra besluten och ser att de är nödvändiga. Det är inteav okynne eller av trängtan att reta upp norrbottningarna eller göra demarbetslösa som statliga företag tvingas till neddragningar ochrationaliseringar. Den dystra verkligheten med stålkris i hela världen,dollarkursen och malmprisernas fall för och råvarubristsituationen förASSI innebär också att vi nu kommer att få betydande problem i basindustrierna.Men det vore en dålig industripolitik att bara låta utvecklingen ha sin gångutan att tänka på de framtida konsekvenserna. Det är också därför regeringenmåste se till att basindustrierna i är konkurrenskraftiga, om deskaU ha en möjlighet att överleva. Anf.66 (): Industriministern gör sig skyldig till en undangUdande manöver helatiden i denna debatt. Han kryper undan sitt ansvar. Jag har sagt: Upp tillbevis, industriministern! Upp till bevis om ansvaret för industridepartementetoch de statliga företagen. I stället säger industriministern: är deprivata företagens ansvar? Jag frågar: Varför lastar industriministern heltplötsligt över ansvaret på de privata företagen i , när det är statensom företagare som har sett till att vi har fått 9 000 färre industrijobb i destatUga företagen ? Varför gör sig industriministernskyldig tiU detta? Jo, därför att han inte har några lösningar. Jagbeklagar mycket att denna debatt får en så mörk ton, men när man diskuterarstatlig industripolitik i blir bakgrunden entydigt mörk. Jag har många kontakter både i Industriförbundetoch i näringslivsorganisationer i övrigt. hävdar jag att det ärvettigt att investera och etablera i . Jag visar på hur mångafaktorer som är till fördel vid en etablering i . Men det räcker intenär vi förlorar ca 1 000 man inom de stafiiga industriföretagen iNorrbotten . Då, industriministern, går det inte att lasta överansvaret på de privata företagen. Jag uppmanar er : Upp till bevisom vad industriministern förmår. Gång efter annan pådyvlas de privata företagenjust detta ansvar. Ta ert ansvar när ni nu lägger ned företag eller när ni drarned verksamheten. Ta ert ansvar, säger industriministern. Och jag hävdar: Upptill bevis, industriministern! och hela Industrisverige väntar! Nuvänds det här helt plötsligt emot industridepartementet och ställs på sinspets. Det går inte att överflytta ansvaret i den här frågan på någon annan. 67 IndustriministerTHAGE G : försöker plötsligt hävda att den nuvarande regeringenhar ansvaret också för de borgerliga regeringarnas misslyckanden - han gårtillbaka till 1976. försvann tusentals industrijobb iNorrbotten och ersattes inte av någonting. Under den borgerliga periodengjordes inga framtidsinvesteringar, utan de statliga företagen kom i förfall.Den första uppgift som jag och hade vid regeringstillträdet varjust att ta itu med den statliga företagssektorn. Omökad rörlighet på arbetsmarknaden sätta den på fötter ochförsöka få i gång investeringarna. Underde borgerliga åren försvann industrijobb, inte bara i utan runt om ilandet - inte mindre än 155 000 industrijobb försvann. Det är ganska lätt atträkna ut med anledning av de tabeller som jag har och som kan fåse. Detär hopplöst att föra en debatt med , som inte vill se bakgrundenoch orsakerna till problemen och som inte ett enda dugg anstränger sig för attse sammanhangen. Det finns faktiskt orsaker bakom varje problem sombasindustrierna i har. Jag upprepar att det vore en dåligindustripolitik att bara låta utvecklingen ha sin gång. Det är regeringensansvar att ta tag i problemen och se till att företagen agerar och försöker attgenom olika åtgärder bli starkare. Därför har regeringen också tagit tag iproblemen och förbereder även insatser i . Jagmåste säga, herr talman, att jag inte ger mycket för här mot bakgrund av att jag vet att den baserar sig på enprincipiell uppfattning att staten egentiigen inte bör ha några pengar för attgöra insatser. Det låter sig göras att uppträda i med stora ord ochsäga att man skall göra insatser, när den moderata politiken går ut på att detinte skall finnas några pengar för insatser. Jagupprepar, herr talman, mitt generösa erbjudande att betala föratt under tre åka runt hos de privata företagen, som han säger sigha så god kontakt med, och försöka påverka dem till etableringar i Norrbotten.Därmed skulle han göra en insats för att det privata kapitalet skall ta sittansvar och inte bara komma med beskyllningar och uppmaningar att staten skallta sitt ansvar. Det har varit en huvudfråga i den här debatten. Överläggningenvar härmed avslutad. 9 § Svar påinterpellation 1987/88:68 om ökad rörlighet på arbetsmarknaden har frågat mig om vilka åtgärder jag ämnar vidta för attöka.rörligheten på arbetsmarknaden och vad regeringen ämnar göra för att jämnavägen för avtalsrörelsen. Låtmig börja med att fastslå att de krisprogram som regeringen arbetat utifrånunder de senaste två mandatperioderna har givit goda resultat. ekonomihar stärkts väsentligt. Produktionen och investeringarna växer, utlandsskuldenminskar och realinkomsterna ökar, som sysselsättningen ökar ocharbetslösheten minskar. Antaletsysselsatta har ökat med 120 000 personer . Heltidssysselsättningenhar ökat med drygt 160 000 personer, medan deltidssysselsättningen har minskat.Sysselsättningen fortsätter att öka. har det högstaarbetskraftsdeltagandet i västvärlden, och ett av de lägsta arbetslöshetstalen. Rörlighet påarbetsmarknaden är en viktig förutsättning för att de lediga platserna skall kunnatiUsättas. Jag vill framhålla att röriigheten ökat under senare år.Antalet flyttningar över länsgräns har ökat ,arbetsgivarbytena har ökat i samma takt som vakanstiderna inom industrin harreducerats. Detta är klara belägg för att den svenska arbetsmarknaden i höggrad är flexibel, något som också fått stöd i bl. a. rapporten från Brookingsinstitutetför en fid sedan. Jagvill också peka på de stora förändringar som gjorts inom arbetsmarknadspolitikensområde och inte minst inom arbetsmarknadsverket självt. Den förbättradeservicen till arbetssökande och arbetsgivare innebär att resurserna användseffektivare. En omfördelning av personal har skett från central tiU regionalnivå och från administration till direkt förmedlingsarbete. Arbetsförmedlingenhar utökat sina kontakter med företagen och har härigenom fått en bättrekännedom om företagens rekryteringsbehov. Det arbetssättet och en braarbetsförmedling påverkar arbetsgivarna så att deras krav på arbetstagarnabättre anpassas till de sökandes kvalifikationer. De förbättrade kontakternamed arbetsgivarna skall samfidigt utnyttjas för att hjälpa delångtidsarbetslösa till jobb. Det är min uppfattning att denna inriktning avverksamheten underlättar anpassningen på arbetsmarknaden. Denövergripande uppgiften för arbetsförmedlingen är att hävda arbetslinjen, dvs.att i första hand alltid sträva efter att erbjuda arbete eller utbildning föratt begränsa tiden i arbetslöshet och kostnaderna för passivt kontantstöd.Denna inriktning innebär att det bl. a. är de rörlighetsfrämjande åtgärdernasom prioriteras. Jagvill också peka på de stora förändringarna inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen.Den omorganisation som skedde motiverades av en önskan omatt snabbare kunna anpassa utbildningen till marknadens krav. Jag anser att viuppnått dessa mål väl. Utnyttjandetav kapaciteten inom arbetsmarknadsutbildningen har ökat, andelen yrkesinriktadekurser har ökat och en förskjutning har skett mot fler påbyggnadsutbildningar.Arbetsmarknadsstyrelsens uppföljning av elever som slutatarbetsmarknadsutbildning visade att andelen som fåttarbete ökat , till . Dessutomhade en högre andel arbete inom utbildningsyrket . Jagdelar min företrädares uppfattning att arbetslinjen och den starka betoningen påen väl fungerande arbetsförmedling och ett flexibelt utbildningssystem är denbästa vägen att främja rörligheten på arbetsmarknaden. BengtWittbom frågade mig också vad regeringen avsåg att göra för att jämna vägen föravtalsförhandlingarna. Här vill jag bara hänvisa till de förslag regeringengenom finansminister presenterat i . Omökad rörlighet på arbetsmarknaden 69 (): Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Det mesta iarbetsmarknadsministerns svar är inte alls okänt, varken för mig eller någonannan som sysslar med arbetsmarknadspolifik. Jag tyckte dock att det var på sinplats att interpellera den nya arbetsmarknadsministern för att få tiU stånd ettresonemang om läget på arbetsmarknaden, som fakfiskt oroar mig en del Omökad rörlighet på arbetsmarknaden och som borde oroaregeringen ganska ordentligt. Trotsden positiva utveckling på arbetsmarknaden som vi har haft sedan de två storadevalveringarna och den rejäla konjunktursvängningen ivärldsekonomin befinner vi oss i ett sämre arbetsmarknadsläge än 1980.Även 1979/80 var en högkonjunkturperiod, även om den var kortare än den som vinu upplever. Omman ser på den officiella statisfiken kan man konstatera att fler människor ärarbetslösa än 1980 - om vi räknar in de kortaarbetsmarknadspolitiska åtgärderna, dock inte arbetsmarknadsutbildningen.Samtidigt kan vi se att de korta arbetsmarknadspolitiska åtgärderna och denöppna arbetslösheten har avlastats ganska rejäh via ökade satsningar på framförallt anställningar med lönebidrag och utökningar i kapaciteten hosSamhällsföretag. Dethär oroar mig väldigt mycket, och jag är Utet bekymrad över attarbetsmarknadsministern inte berör dessa saker. Detandra som oroar mig och som jag också tycker berörs litet för kortfattat iarbetsmarknadsministerns svar är den instundande avtalsrörelsen och de effektersorn lönekostnadsutvecklingen fakfiskt långsiktigt har på sysselsättningsläget.Det är gott och väl att finansministern lagt fram förslag i - vad denu kan vara värda. Han har där sagt att lönekostnadsutvecklingen, framför alltinom den offentliga sektorn, inte bör överstiga . Det är en bra ambition.Men vet vi av konjunkturrapporten att nästan aUa bedömer möjlighetenatt hålla lönekostnadsutvecklingen inom dessa ramar som praktiskt tagetobefintlig. LO-ekonomerna lade fram sin rapport . Desäger att är vad samhällsekonomin tål. Men under rådande institufionellaförhållanden kommer ökningen att bli . Jagtycker att detta är någonting som arbetsmarknadsministern i sitt nu påbörjadevärv bör fundera ganska mycket kring. Dentiden är snart förbi när det kommer att gå för en socialdemokratisk regering -och för den skull för vilken regering som helst - att peka på att det gått såbra . Grundtrenderna i sysselsättningsutveckUngen är fortfarandesådana att vi efter varje konjunktursvängning - efter varje högkonjunktur -befinner oss i en situation med fler människor utanför den reguljäraarbetsmarknaden än vad vi hade när konjunkturen vek föregående gång. Vikan inte fortsätta att - utan eftertanke och utan att söka nya vägar för attexpandera sysselsättningen också på de delar av arbetsmarknaden där det finnsplats för dessa människor - bara gå vidare och tycka att den förda poUtiken äralldeles utmärkt. Vitrycker sakta upp den accepterade arbetslöshetsnivån och gör rådandearbetslöshet tolerabel, och det anser jag vara mycket allvarligt. Enslutsats man bör dra av denna utveckling är att den förda poUtiken enligt detkrisprogram som arbetsmarknadsministern hänvisar tiU inte räcker. Det är jualldeles självklart, eftersom den består av en stor devalvering och enhögkonjunktur, som den socialdemokratiska regeringen inte har så rasande storandel i. hållerdevalveringseffekterna på att klinga ut. Konjunkturen ser ut att Vi har ett sämreutgångsläge inför den här lågkonjunkturen än vi hade inför den tidigare.Regeringen och arbetsmarknadsministern andas inte ett ord om vad nytt som skallgöras. Minslutsats, herr talman, är densamma som den varit i denarbetsmarknadspolitiska debatten. Ni förmår inte med er politik att expanderade nya arbetsmarknaderna tillräckligt mycket för att vi skall kunna bryta denhär trenden. Jag hinner inte diskutera dessa frågor så djupgående,eftersom det varit så "pratglatt", men jag viU ändå tadetta mitt första inlägg här som en introduktion till en framtida debatt medarbetsmarknadsminister kring dessa frågor, som jag tror kommer att visasig vara av avgörande betydelse för våra möjligheter att hävda den högasysselsättning som vi alla gemensamt anser att bör ha. Omökad rörlighet på arbetsmarknaden Anf.70 Arbetsmarknadsminister : Herr talman! Det har tidigare i dagsagts att ju faktiskt har levt i samma ekonomiska konjunktur som detövriga , i varje fall västvärlden. Det gäller naturligtvis även i frågaom arbetsmarknadspoUtiken. Arbetslösheten Ugger trots detta enUgt de senasteberäkningarna på , även om de regionala skillnaderna är mycket stora,något som är utomordentligt bekymmersamt. Långtidsarbetslösheten har ökatsedan 1970-talets mitt och fram till . De senaste mätningarna visar glädjandenog, även om de är något skakiga, att långtidsarbetslösheten nu sjunker, förförsta gången på mycket . Jag delar vidare inte uppfattningen att ett arbetemed lönebidrag inom inte skulle vara ett riktigt arbete. Enligt minuppfattning är det ett riktigt arbete. I övrigt delar jag att vi kan återkomma till en hel del i den debaft som harinitierats här. 71 (): Jag har inte påstått att ett arbete inom , tidigareSamhällsföretag, eller med lönebidrag inte skulle vara ett riktigt arbete. Vadjag har jämfört är situationen 1980 och situationen 1987 vad gäller öppenarbetslöshet, korta beredskapsarbeten, ungdomslag och rekryteringsstöd. Jag harinte tagit med arbetsmarknadsutbildning utan bara de här olika faktorerna. Detär accepterat i den arbetsmarknadspolitiska debatten att de faktiskt ären riktig mätare på den faktiska arbetslösheten. Denna är högre än 1980,och jag är övertygad om att arbetsmarknadsminister kommer att instämma idet konstaterandet i sitt nästa inlägg. Jag tror också att hon kommer attinstämma i att detta är utomordentligt oroande, liksom förhoppningsvis även iatt vi för att vi skall klara den långsiktiga sysselsättningsutvecklingen måstebryta den för snabba lönekostnadsutveck-Ungen. Men då räcker det inte med afthoppas att löneavtalen kommer att hamna inom de ramar som samhällsekonomin tål,utan man måste också göra någonting. Fler och fler blir överens om att moderata samlingspartiet har rätt iatt det krävs en skatteförändring för att vi skall klara reallöneutvecklingenför löntagarna utan att driva på inflationen och försämra konkurrenskraftenoch därmed hota stabiliteten i sysselsättningen. 6Riksdagens protokoll 1987/88:34 Omradio- och TV-sändningars sårbarhet nister är ju rättny i regeringen, och hon är från sin tidigare politiska verksamhet van vid attsänka skatter. Vi sätter därför stora förhoppningar till attarbetsmarknadsministern skall vara en frisk fläkt i regeringen och faktiskt tasig an dem som är motståndare till skattesänkningar för underlättande avavtalsrörelser och för klarandet av reallönerna. Vi hoppas att hon skall sesina regeringskolleger i ögonen och tala om för dem att skattesänkningar stimulerarnäringslivsutvecklingen och över huvud taget utvecklingen i en kommun och i ennation. Jaghar verkligen prövat detta i min hemkommun, och vi vet att det har fallit välut. Därför borde den socialdemokratiska regeringen också genomföra en rejälmarginalskattesänkningsreform. Det kommer säkerligen att vara bra också förSverige. 72Arbetsmarknadsminister : Herr talman! De förslag som regeringengenom finansminister presenterade i innebar bl. a. attallmänna löneutgifter sänks . Finansministern har ocksåsagt i att han för sin del är öppen för att komma överens medparterna på arbetsmarknaden om låga löneökningstal och att man därvid skullemedverka genom något slags skattesänkning. Men han konstaterade också såsmåningom att intresset inte var så stort, och därmed var saken utagerad. Överläggningenvar härmed avslutad. 10§ Svar på interpellation 1987/88:91 om radio- och TV-sändningars sårbarhet har i en interpellation frågat mig följande med anledningav avbrotten i radio- och TV-distributionen: Vad skulle ett sabotage påKaknästornet betyda för vår beredskap? Vadämnar försvarsministern vidta för åtgärder för att säkerställa alternativainformationskanaler? Destörningar i programdistributionen som orsakades av ett fel i den5 september kom helt oväntat, dvs. man hade inte förutsett möjlighetentill fel av detta slag. Det tog också relativt innan man avhjälptfelet. Orsakentill avbrottet var ett spänningsbortfall i systemet för ljudöverföring. Allasändarstationer och programförbindelserna till dem' fungerade . Det innebar att lokalradiostationerna hade möjlighet att sändahela tiden och att bild fanns i TV-kanalerna. Också personsökningstjänsten,som finns med i FM-nätet, fungerade hela fiden. Spänningsbortfalletberörde även de reservstativ som finns för ljuddistributionen och innebar misslyckades med att starta reservstativen. Vidavbrott i ordinarie programförbindelse sker normalt en automafisk omkopplingtill alternativa förbindelsevägar. fungeradehela tiden under avbrottet, men utan ljud, trädde inte automatiken in. Enstörning av den omfattning som inträffade kan givetvis inte tolereras. Med anledning av det inträffade har därför berördamyndigheter och genomfört ett omfattande utredningsarbete.Man har funnit orsaken till störningen och felet är åtgärdat. Man har därutövervidtagit en rad åtgärder för att ytterligare förbättra driftsäkerheten och föratt säkerställa de alternativa distributionsvägarna. Vad som exakt hände finns beskrivet av bl. a. iett pressmeddelande . har styrelsen för psykologisktförsvar i en sammanfattande rapport beskrivit: - vad som hände, - hur det som händebeskrevs i massmedia, - huralarmeringen fungerade, - hur allmänhetenreagerade, - vilka lärdomarvi kan dra av det inträffade För etermedia finns givetvisdetaljerade instruktioner för hur man skall gå fill väga vid olika störningar idistribufions- och driftcentraler. Därutöver finns en omfattande planläggningför kris- och krigsförhållanden mot bakgrund av att det är av yttersta vikt attallmänheten kan nås av viktig information i kritiska lägen. Det ligger i sakensnatur att jag inte i detalj kan beskriva dessa säkerhetsförberedelser. De pågåremellerfid ständigt, och förbättringar och moderniseringar sker allteftersomutvecklingen inom området går framåt. I lägen med höjd beredskap kommer våraviktiga distributionsanläggningar att bevakas och försvaras av hemvärn,bevakningsförband och i vissa fall även av reguljära militära förband. I princip visar internafionella erfarenheter även frånländer som varit krigförande att etermedier, särskilt ljudradion, är relativtsett säkra kommunikationsmedel. Vi kan tyvärr aldrig helt eUminera riskerna för avbrott,men vi kan successivt minimera dem genom tekniska förbättringar. Vi kan ocksåförbättra rufinerna för alternativa informationsvägar och vi kan i besvärligasituationer vidta ytterligare säkerhetsåtgärder som minskar riskerna försabotage. Detta gäller inte bara utan distributionen över helalandet. Skulle de centrala anläggningarna i trots allt slås ut, finnssåledes en väl utbyggd beredskap för att möjliggöra en acceptabel informa-fionsspridning. Min bedömning är att berörda myndigheter vidtagit ochvidtar de åtgärder som är nödvändiga för att ge ökad säkerhet förstörningar och som kan förhindra en upprepning av avbrott av det slag viupplevde . är i detta sammanhang en mycket viktigtotalförsvarsmyndighet, och jag följer kontinuerligt det arbete som pågår däri syfte att trygga säkerheten. Om radio- och TV-sändningars sårbarhet 74GÖREL (): Jag tackar för svaret. Det är bra attförsvarsministern säger att en störning av den omfattning som den inträffadeinte kan tolereras. Omradio- och TV-sändningars sårbarhet är, som också framgår avsvaret, av yttersta vikt att möjlighet att nå allmänheten för viktiginformation från statsledningen kan säkras även i krissituationer. Detär många människor som har frågat mig om den här händelsen och om händelsensbetydelse. Säkert har många andra riksdagsledamöter och försvarsministern självupplevt detsamma. Man lägger också samman en rad från säkerhetssynpunkt oroandehändelser, såsom kränkningar av svenska gränser med undervattensfarkoster, enspion med viktiga kunskaper om svenskt försvar som flyr och lämnar landet -kunskaper lär ha varit ytterst värdefulla och kopplade bl. a. tillhögteknologi - och öststatslångtradare som smyger omkring på för transportenicke relevanta vägar, men däremot uppenbarligen för att inregistrera för vårtförsvar känsliga knutpunkter. Attmedia totalt lamslås, såsom hände, bUr därför en del i det mönster som oroarmänniskor. Jag tror att någon information till hushållen i den här frågan bordeövervägas, och den informationen borde givetvis dels innehålla en redovisningav orsakerna, dels en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits och somövervägs, utan att man för den skull lämnar ut något som måste vara hemligt. Detfinns ett par uppgifter i svaret som inte är korrekta. Det sägs att bild fannsi TV-kanalerna . Det är fel. På min TV var det i varje fallfullständigt mörkt, och i samtliga radiokanaler var det dött. Det förefallerockså av svaret som om funktion inte skulle beröra hela landet.Det är väl just det som är fallet och som är så känsligt. ÄU medieinformationslussas via , som fungerar som en tratt, varigenom allt skallpassera. Systemet är därför mycket sårbart. Vid den aktuella händelsen var dockstopptiden i avsevärt mycket kortare än i . I södraSverige var stopptiden , i ochi . Det skulle kunna innebära att en illasinnadmakt hann allvarligt skada . Försvarsministern säger i svaret: "Ilägen med höjd beredskap kommer våra viktiga distributionsanläggningar attbevakas/försvaras av hemvärn, bevakningsförband och i vissa fall även avreguljära militärförband." Detär många som tvivlar på att vi får en betänketid vid ett angrepp.I stället utgår man från att överraskande angrepp med diversionsförband iförening med femtekolonnverksamhet och sabotage är det realistiska. Att för ettså känsligt informationssystem utgå ifrån att man har tid på sig och att manhinner säkra informationen av höjd beredskap är inte acceptabelt. Försvarsministernsäger vidare att vi aldrig helt kan eliminera riskerna för avbrott, men attrutinerna för alternativa informationsvägar skall förbättras. Ja,herr försvarsminister, det är sannerligen inte bara rutinerna som måsteförbättras, utan det måste till många fler alternativa informationsvägar,förutom förbättring av säkerheten i nuvarande system. Det måste till mobilaresurser, och jag skulle önska att befintligt överföringssystem decentraliseradessom ett led i en förbättring av säkerheten. Jagvill fråga om åtgärder för ökad säkerhet i befintligt system, förutom dern somförsvarsministern här utlovar. Kanett mer decentraliserat system bli aktuellt?