prot · GB09137 · 1987-12-31 00:00:00 — Från enuppdriven vinst- och spekulationsekonomi måste det vidare ske en.omfördelrtirtg till det socialt nyttiga och det nödvändiga. Man kan skaparättvisa i skattepolitiken - införa skaft efter bärkraft, slopa matmomsen. Man måste försvara dert gemertsamma sektorn geuom atfmotverka privatisering. Den gemertsamma sekforrt kan och måsfe utvecklas. Deuhar stor betydelse för rättvisan och för dem som har det sämst i samhället. Deffinns pengar för utveckling av den gemensamma sektorn, mert pengarna Ugger ifel fickor. Man måste motverka fransrtatiortaliserirtgert avekortomirt: Kapitalets international styr över de enskilda länderna. Här behövsen medveten politik för aff möta detta. Det går infe aff bara godkännauflandsirtvesferirtgar och godkärtna fusioner mellan svenska och schweiziskabolag, vilka bUr världsledande på olika områden, varvid både det fackliga ochdet ekonomiska självbestämrriartdet försvinner från vårt land. Galoppen medutlandsirtvesfe-ringar måsfe motverkas, och mart måsfe granska sådanainvesferirtgar noga, innan de släpps fram. Man måste förbättra regiortalpolifikert och styrairtvesferirtgarrta samt sätta stopp för rtaturförsförelsen. Utan mycket storvarsamhet med miljön, utan resursbevaraude politik kan irtgen framtidaekortomisk fillväxt eller välfärd byiggas. Aff förstöra miljört, def är attförstöra ekortomirt. Detta är två sidor av samma sak. Ert bättre miljö- ochresurspolitik ligger väl i lirtje med ert bättre regionalpolitik. måstelåta samhällsekonomiska värderingar vara vägledande för samhällets åtagandertpå alla områdert. Jag tycker att certferrt far litet för lätt på den här frågangenom atf tala om miljöavgifter. Sådana avgifter betyder aff demarknadsekonomiska instrumenten finrts kvar och atf om bara produkfionen ärtillräckligt lönsam, så kan man förstöra miljön. Ett gott råd till centerrt äraft mart skall överge tanken på avgifter när def gäller förstörelsen av miljön.Här måsfe det fill en konkret och grundläggartde lagstiftning. Och så, herr falman, några ord om de mera konkretaförslagert i komplefteririgsproposi tionen, som regeringert har lagt framochsom vpk har vissa synpunkter på. Det viktigaste förslaget, som har stabiliseringspolitisktsyfte, är utan tvekart förslaget om aff dra irt likviditeter frårtnäringslivet. skall in på bankkortto, och pertgarna skallåterbetalas . kommunisterna har ju under flera årargumenterat för och föreslagit ett utnyttjande av företagens likviditeter isamhällsbygget. Vi anser ,att dessa resurser måsfe anvärtdas, men enirtdragning bör utformas som en skaft och alltså inte återbetalas. Sedan 1980har kommuner och landsfing förlorat mer än fill följd avregeringarrtas indragrtirtgar och förärtdrade förufsätfrtirtgar. Detta har skettmedart storkapitalet gått fritt frårt allvarligare beskatfrtirtg- trots ertertaståertde virtst- och likviditetsufveckling. Def är nu hög fid att börjaåterbetala en del av dessa pengar till den gemensamma sektorn. Det är inte merän rätt om medlen tas från de stora vinsferrta som skapas av de arbetandemärtrtiskorna och av oss alla i samhälleUg verksamhet. Men pengarna disponerasäv en handfull kapitalägare. 10miljarder kronor, som föreslås, kan vara en lämplig summa aff börja med. Förframfideu bör enligt vår menirtg en extra vinstskaff av ungefär samma storlekfas ut . Vi anser atf dessa pengar behövs- som jag sade förut - förvården, omsorgerna, skolan, bildningen, kulfuren. Regiortala irtsatser måsfegöras med inriktning på miljö-, energi- och irtfrasfrukfur. Def här är ocksåsfabiliseringspolitik, men med ert rtågot artuorlunda inrikfuiug. Här användsju pengarna för viktiga samhällsmål i stället för aft Ugga och bära ränta ibanken samt återbetalas. Medanjag tangerar skattepolitikens område finrts det skäl atf beröra en fråga somredan varit uppe i debatten. Därvidlag fanns infe rtågot förslag ikomplefterirtgsproposifiortcrt, men def förekom en aviserirtg i fråga om denframfida skaftepolitiken. Det som sagts och gjorts har ju utlöst eu ganskaomfaftartde debatt om bl. a. mafmomsert. Utgårtgslägefär följande: Regeringen och de borgerliga partierna vill sänkamarginalskatterna. I en debattartikel lät finansministern förstå aff han kundetänka sig en momshöjning för att betala kalaset. AUa skulle alltså drabbas avdyrare varor och dyrare inköp över huvud taget för aff de som har de högstainkomsterna skulle få lättnader via marginalskattesänkning. Mångaprotesterade och sade aft det här kan väl irtfe vara riktigt. Irtte mirtsf vi ivpk mertar aff inkomstbeskaffnirtgen måste bli mer progressiv, dert måsteåterföras till sirt gamla inriktnirtg, medan kommunalskatt och moms -indirektaskatter över huvud taget - måsfe hållas tillbaka. Def gäller särskiltmatmomsen; vi har ju också ett förslag om atf den skallavskaffas. Defdröjde inte så länge förrän finansmirtistern i - som jag upplevde det-kryptiska former, och i varje fall med eu viss tveksamhet, eftersom han irtfekommertterade frågorna i anslutning fill vad han hade sagt, lät förstå aff hankunde tänka sig lägre moms på maten än pä andra varor. Här uppstod dånaturligtvis en väldig förvirring. Jag ser atf finansministern finns i kammaren och skall delta idebatten. Det här är ett alldeles utmärkt fillfälle aft fala om, hur defförhåller sig och vad finansmirtislérrt egerttligen vill - vilka idéer ochvilka förslag han ämnar föra fram. Jag kan ansluta mig fill : Finns def en avsikt att lägga fram tilläggsdirektiv fill de utrednirtgarsom sitter och se om mart kan sänka momsen på mat? Jag har ju deltagit i eusådan utredning tidigare, och min uppfattning är atf det är fullt möjligt ochfördelningspolifiskf riktigt. Detta vore en angelägen reform i en omfördel-ningspolifik. Förvår del är saken klar. Börja genom att användalivsmedelssubventioner för att sänka matpriserna'. Redart dert skulledetta kuurta ge effekt på matpriserna. Närdet gäller skattepolitiken i övrigt säger vi: Ge en skatterabatt filllågavlörtade. Skärp skaffert för de högre irtkomsterrta. Återgå fill arbetarrörelsensgamla idéer om skatt efter bärkraft och progressivitef i inkomstskatterna. Dåkan vi få en omfördelning av den konsumfiort som finansmirtisferrt är så räddskall öka. Det finns mycket som borde föras fram i en sådan här debatt, infeminst med fartke på att alla försöker göra allting fill valdebaff. Men detskulle föra för långt, om vi redovisade alla förslag som finns inom dertekortomiska polifikerts område. Denekonomiska politiken m. m. 1987/88:137 Jag härtvisar fiUvpk-reservatiorterna och de förslag vi lagt, fram rtär det Den ekonomiska politiken m. m. gällerirtriktningen samt yrkar bifall fill samfliga reservatiorter. I defta artförande instämde TommyFrartzén, och (alla vpk). AnL 5 ARNEGADD (s): Hans Peterssort i tyckfes varamissrtöjd med mycket av dert politik som socialdemokratirt har fört. Dertskulle ha förts -om jag rätt uppfattade vad han sade - på kapitalets villkor.Men tycker verkligen så när allt kommer i fråga? Varför skulledå exempelvis vara så missnöjd med polifiken? Och vad mera är:Varför har i som regel i utskottet och här ikammaren varit så hygglig aff han stött deu polifik som vi socialdemokraterfört? I finansutskottets betänkande 30 behandlarutskottet regeringens förslag till rikflinjer för den ekortomiska politikertoch för budgetreg-lerirtgert. Till utskottets befärtkartde har fogats 30reservatiorter och två särskilda ytfrartdert. I ett härtsecrtde har ufskotfef förmått ena sig i ensamstämmig bedömning, och det gäller def inferrtafiortella läget, som ju iväsertfliga sfyckert utgör förufsättningarrta för den ekortomiska politikert. Av den svenska varuprodukfiouen går i runda fal hälften påexport fill andra länder. av denrta export går fill de ekortomisktavartcerade OECD-lärtderrta. De rtordiska lärtderrta tagrta tillsammarts svararför och Förburtdsrepublikeu Tysklartd likaså . Självfallet är vi beroende av den ekonomiska politik somförs i vår omvärld. Det är ett beroende som infe blir mindre . I def sammanhanget kan kort och gott hänvisas fill def somsades här i kammaren uär regeringerts proposifiort om kontakter med EGdebatterades härförleden. Den ovartligf lårtga högkonjunktur som vi haft i storadelar av världen har självfallet varit fill gagn för . Tack vare bl. a.den har vi förmått sanera landets ekonomi i de flesta hänseertdert. Tillskillrtad frårt regeringarna i praktiskt taget alla andra länder har densocialdemokrafiska regeringen i lyckats bryta en utveckUng mot alltstörre arbetslöshet, som även vi rtödgades notera under årert 1976 till 1982.Prisstegringarrta i har dämpats väserttligf jämfört med sammatidsperiod, och rtäringslivefs irtvesteringar har skjutit kraftigt i höjden. Obalanserna mellan de fre ekortomiska stormakferrta ,Japart och Väsftysklartd består emellertid och utgör ett hot mot den pågåendehögkonjunkturen. I värsta fall skulle det kunna leda tiU en allvarligekonomisk tillbakagång. budgetunderskott är fortfarande farligtstort. 1986 var underskottet . Def fogs rter fill 150miljarder dollar 1987. Mert irtrtevarande år lär underskottet komma aft stannapå nivå. Def är givetvis rertt barockt aft världens rikaste landsedart mårtga år nu varit världens största låntagare - aff lever på lån. Japart harbedrivit ert expansiv finans- och penningpolitik för atf bidra fill en förändrirtg i de irtterrtationella obalanserrta. avstår dock fortfarande från att vara detlokomotiv för en mer balanserad utveckUng som så många skulle önska aftVästtyskland valde atf vara. Den ekortomiska avmatfnirtgert i dert övriga delen avOECD-området verkar självfallet återhållande på dert svertska ufvecklirtgert,och där har de svåra urtderskotten i bytesbalartserrta i såväl Dartmark somNorge större betydelse ärt rtog mårtga föreställer sig. av totalaexport går ju fin de nordiska lärtderrta. Mert, herr falman, enigheten i utskottet tar slut när detkommer till förhållandena här hemma. Enigheten upphör när utskottet skaU ta itumed sirta egertfliga arbetsuppgifter. dels om "de allmänrta rikflirtjerrta för denekonomiska politiken", dels om "budgefreglerirtgen". När debatterat just deallmänna rikflinjerrta för den ekonomiska politiken alltsedan regimskiftet 1982så har undantagslöst de fre borgerliga partierna varit eniga. Def är jurtormalf inte svårt, eftersom det i dessa sammanhartg gäller uttalartden så däri största allmänhet utan större konkrefionskrav. När man kommit till de merpåtagliga frågesfällningarrta, om hur statens budget skall disponeras eller hur"budgetregleringen" borde bli, då har enighefert allfid förbyffs isin motsats. har oenighetert brutit uf redan när det gäller"de allmänna rikflinjerrta för den ekonomiska politiken". Infe ens ide allmänrta ordala-gerts sammarthartg förmår de borgerliga partierrta nåenighet. Jaghävdar, aff nu är den borgerliga oenighetert närmast total. Vi har iutskottsmajoritefens skrivning framhållit huvudsak följande: Jämför man budgefpropositioncrts bedömrtirtgar av dertsvertska ekorto-mirts utsikter vid årets börjau med dert progrtos som gjorts iapril, firtrter mart att bilden bUvit betydligt ljusare. De uppgifter som finrts fillgärtgliga visar dock att deavtalsmässiga lörteökrtirtgarrta ligger högre ärt vad som artfagifs ipropositiorten. Finansufskoftef utgår därför från def material somkortjurtkturirtsfitutet ställt samman och drar den slutsatsen atf lörteökrtirtgarrtakommer att uppgå fill . Dessa lönearttagartden får konsekvertser förbedömningarna av prisutvecklingen . Mycket talar för atf prisökningarna uuder loppet av 1988kan komma atf uppgå till . Detta är en oroande utveckling. Det är nämligenen väserttligf kraftigare höjning av prisnivån än den som kan förutses för deur synvinkel viktigaste OECD-länderrta. Den privata konsumtionen steg med 8,, vUket är nästan dubbelt så mycket som hushållens köpkraft steg mätt ihushållens disponibla inkomster. Det innebär aff sparandet sjönk från en sparkvot på plus - redan det en alltför låg siffra för hushållens sparande - fill minus 3 %.Denna utvecklirtg kan fill en stor del förklaras av de ökade låne- och kreditmöjligheternaför hushållen som avregleringen av kredifmarknaderna efter 1985 gett. Prot,1987/88:137 Dén ekonomiska politiken m. m. Prot.1987/88:137 Investerirtgskönjunkturen för näringslivet var mycket starkunder 1987, De investeringsenkäter somstatistiska centralbyrån producerat ; ~ tyder på atl konjunkturen fortsätter starkt -åtminsforte för indusfrirt, Eiefta är glädjartde.Def är också nödvändigt atf den svenska industrikapaciteteu ökas, eftersom dekatastrofalt låga nivåer på näringslivets investeringar som noterades underåren 1976 till 1982 skulle ha gjort det helt närmast omöjligt för def svenskafolkhushållef att klara sina stora utlandsskulder utan avsevärdastandardsänknirtgar för stora delar av vårt folk, Dert optimism irtför framtidert som det svertskartärirtgslivets investeringar nu är ett uttryck för skall vi ta fill oss medglädje, även om den på kort sikt tillsammans med den kraftiga stegringen av denprivata konsumtionert kan komma aff leda fill svåra stabiUseringspoUtiska kravpå regering och riksdag. ByfesbalEiusen - alltså nettot för det svenskafolkhushållets ekonomiska relationer med uflandet - uppvisar ett underskott på5 miljarder , vilket innebär en försvagning med ca 12 miljarder jämförtmed . Underskottet i den svertska bytesbalansen får ses som ettresultat av den utveckling som genomgick 1976 till 1982. Vi betalar nuräutor på våra utiandslårt med . Utan dessa räntebetalningarsom vi dragit på oss skulle vi alltså ha haft ett kraftigt överskott ibefalnirtgarna med utlandet. .Utskottets slutsats är att trots en höginvesterirtgsakfivitet är dert svertska irtdustrin för liten för atf ettpermanent överskott skall kunna uppnås i bytesbalansen ens vid fuUfkapacitetsutnyttjande och full sysselsättnirtg. Mycket tyder alltså på atfregering och riksdag borde anvärtda "hårdhand-skarrta" såväl mothushållerts konsumtion som mot näringslivefs investeringar, för atf hålla densamlade efferfrågart inom de ramar som tillgängUga resurser ger möjlighetertill. Regeringen har valt en försiktig väg och föreslårriksdagert dels ert måttlig höjning av tobaksskatten, dels en lika så måttlighöjning av oljeskatten, dels en måttlig i ndragning av likvida medel från demest expansionsstarka svenska företagen. Utskottet kan i stora drag accepteraregerirtgerts val av strategi. Skälet fill def återfirtns bl. a. ikonjunkturinstitutets majrapport: "Det relativa kostnadsläget ärvisserligen änrtu förhållandevis gynnsamt för svensk konkurrensufsattprodukfion. Men sårbarhetert och riskerrta för allvarliga störrtingar iprodukfion och sysselsättnirtg då dert irtternafiortella kortjuukfu-ren dämpas,ökar successivt som följd av inflafionsufvecklirtgen i ." Vi kan alltså sammanfatta det så: Den svenskaefferfrågeufvecklingen inger skäl till oro, och det i sig motiveraråtstramningar. Vi anser därför atf en något större åtstramning bör göras än vadsom föreslås i komplefteringspro-posifiortcrt. Dessutom föreslår vi affoljeskatfen höjs med ytterligare . Osäkerheten i den internationellakonjunkturen - inte minst utifrån obalanser i det interrtatiortellafinartsiella systemet - ger artledrting fill aff för dagen vara försikfig medalltför kraffiga och snabba åtstramningsåtgärder. Skulle den nu ovanligt långaperioden av ekonomisk högkonjunktur gå över i en period av svagare ekonomiskkonjunktur, är det klokt aff tills vidare inta en försikfig attityd. Om allt detta är mart irtom oppositiortCrt oense - infebara med oss socialdemokrater utau också irtferrtt. I den stora borgerliga reservationen nr 1, som fogats fillfirtartsutskoffets betänkande, anför moderaferna, och folkparfiet sintraditionella och mer långsiktiga strukturella polifik. Vi har diskuteratdenrta polifik fidigare, och jag nöjer mig här med atf kort och gott räkna uppdess ingredienser. En långsikfigomläggrtirtg av skattepolitiken. En allmärttstram firtanspolifik. Avmonopoliserirtgav dert offerttliga sekforrt. Avskaffande avregleringar och s. k. ortödig byråkrafi. Irtcifamenffill ert bättre furtgerartde lörtebildnirtg. I och för sig är innehållet i dessafem punkter värda att diskuteras återigen. En sak kan vi vara eniga om: Ireservafionert i fråga rör def sig egentligen infe på någon punkt omstabiliseringspolitik. Detta gäller framför allt de åtgärder som på kort siktskall hålla den totala efferfrågart i lartdet som hushåll och företag svararför inom de ramar som de samlade ekonomiska resurserna medger. Slutsatsen måsfebli aff de tre borgerliga partierna inte alls förmått enas om något som ensskulle kunna befraktas som ett embryo fill en samlad och alternativ borgerligstabiliseringspolitik. Låt mig, herr falman, illustrera def som framkommit ifinartsufskottefs betänkande 30 uär def gäller: - behovet avytterligare stabiliseringspolifiska åtgärder, - detvalufapolifiska samarbetet i och -miljön. När det gäller behovet avytterligare StabiUseringspoUtiska åtgärder har regeringen föreslagit direktåtstramande ekortomiskt-polifiska åtgärder som rör tobaksskatten, oljeskatfenoch likviditefsirtdragrtirtgar. Folkparfiet fartn regeringens förslag otillräckliga, och istället föreslog atf oljeskatten borde höjas med . perkubikmeter i stället för med , som-regerirtgen avsåg. Utöver detta villefolkparfiet också särtka stödet till boertdet med 200 milj. kr. villesänka stödet till arbetslöshets- och sjukförsäkringarna med 150 milj. kr. ochhöja egenavgifferna fill arbetslöshetsförsäkringen med belopp som skulle sänkastatsutgifterna med 800 milj. kr. Allt defta i stabiliseringspolitiskt syfte! Vi socialdemokrater i utskottet fann aff folkpartietsirtställrtirtg fill höjrtirtgert av oljeskaften var väl motiverad av juststabiUseringspoUtiska skäl, mert vi kan inte acceptera de övriga förslagen,eftersom deras verkan får oacceptabla fördelningspolifiska effekter. Vad gör moderater och centerpartister? Jo, de accepteraringet av förslag som lämpliga stabiliseringspolitiska åtgärder,utan nöjer sig med aff värtda sig fill regeringert för aft frårt den få förslagom ytterligare stabiliseringspolitiska åtgärder, dvs. sänkrtirtgar avökningarna i de offenfiiga Den ekonomiska politiken m.m. Den ekonomiska poU-tikenm. utgifterna.Detta framgår av reservation 1. Vi socialdemokrater tackar för förtroendet. Men vilkaåtgärder vill skall vidtas? Sänkningar av försvarsufgifterna,kartske? vad har certferparfiet i kikarcrt? Mindre stöd till jordbruket,kanske? Men ingen vågar komma med något konkret. Har moderatasamlingspartiet tröttnat på att för egen del stå för ett"systemskifte"? I fråga irtvesferirtgsfortder vill jag peka på aftfolkpartiet och moderata samlirtgspartief vill släppa dem helt fria. Förrtärvarande är dessa fonder partiellt frisläppta, eftersom de kan anvärtdas förbyggirtvesferirtgar utanför storstädsområderta, och irtom stödområderta kart deockså artvärtdas för irtvesferirtgar i maskirter. Def som moderaterrta ochfolkparfiet vill är centerrt infe alls med på, och man kart förstå varför. Befräffartde skaftepolitikert talar alla rtu om aft deubör läggas om. Citerar mart ert menirtg ur reservafiort får martveta följartde: "Utskottet", alltså i detta fall ,"artser emellertid aft certterparfiets krav irtte är tillräckligtomfaftartde och aff moderata samlirtgspartiets krav mot bakgruud avfinansierirtgskravert är aUtför lårtgfgåcrtde." Vad vill martegertfligert? När def gäller likviditefsirtdragrtirtgar föreslårregerirtgert att av förefagcrts likvida fillgårtgar utöver 50 milj. kr.skall iubefalas på ett räntebärande konto i . Defta sätter sigfolkpartiet och moderata samlirtgspaifiet emot - certferrt accepterarförslaget. De argument som och moderata samlingspartietursprungligen anförde i sina motioner gäller likviditetsindragnirtgarrtaskaraktär av retroaktiv beskatfrtirtg och strider, enligt deras uppfattning,mot grundlagen. Utskottet lät sända lagförslaget på remiss fill lagrådet,trots den uppenbara risken aft remissert skulle kuurta allvarligt försenariksdagsarbefet . Enligt socialdemokraternas mening i utskottet skall detfirtrtas mycket starka skäl irtrtart ert begärd remiss lill lagrådet skallröstas rted av ert majoritet i utskottet. Vi tycker att en minoritet infe bordebegära ert lagrådsremiss om irtfe starka skäl föreligger för en sådan remiss.När nu lagrådet påpekar att det redan vid två fidigare fillfällert bedömtlikvidifefsirtdraguingar av det nu aktuella slaget som helt förenliga med vårgrundlag, bör rtöja sig med def. Det är min förhoppning aft vi infeskall rtödgas fråga lagrådet en fjärde gäng om just denna fråga. Självfallet är likvidifefsindragningen avsedd som ertsfabiliseringspolitisk åtgärd. Avsikfert är infe att den skall leda tillSrtedvridrtirtgar i konkurreusert företagen emellan. Om exempelvis företageller orgartisafioner, som t. ex. , gertom sirtadministrafiva struktur skulle komma i ett sämre konkurrensläge än exempelvisden privata handeln, är regeringen i sin fuUa rätt all via dispeus likställa deolika förelagsgrupperrta. Genom de justeringar i deu aktuella lagfexfeusom lagrådsre-missert gett utskottet anlednirtg aft vidta har ett rentspråkligt syffrtirtgsfel uppstått. Ert språklig korrigerirtg är därför avnöden, och den korrigeringen skall ha presenterats på ett rättrtingsblad som ärutlagt på ledamöternas bord. Jag yrkar bifall fill utskottets hemsfällan inkl.den justeriugcrt. Vad beträffar stafsskuldert framgår det av reservafiort 22atf moderata samlingpartiet och gillar allemanssparartdet bara rtärde vill lösa I def här sammanhanget har man glömt Prot.1987/88:13/ dertrtasirt irtställrtirtg och vill ersätta sparformert i fråga med ertstafsskuldspo- 9 19öö litiksom bygger på sfatsskuldsväxlar och riksobligafiorter. Certterrtföljer irtfe de två artdra borgerliga partierrta heller i def avseertdef. När det gäller valutasamarbetet i kan ett direktcitat illustrera den borgerliga oenighetert. I reservatiort 19 av folkpartietoch certferrt heter def: "I mofion Fi22 (m) förordas en svensk anknytrtirtgtill def europeiska monetära systemet (EMS). Den rtuvaraude svenskaväxelkurspolitiken innebär aft kronans kurs knyts till ett genomsrtiff av omvärldensvalutor, den s.k. korgen. Utskottet" - i det här fallet ochfolkpartiet - "anser aff frågan om en svensk artkrtyfrtirtg till deteuropeiska mouefära samarbetet för rtärvarartde irtte är aktuell." Så snoppar och av moderatasamlingsparfiet i en certfral valutapolitisk fråga. Var fiurts dert borgerligapolitikert i det sammarthartget? Certterpartiet vill se frågorna om en god miljö som encentral ekonomisk-' polifisk frågesfällnirtg. Dert uppfaftrtingen delas irtfealls av moderata samlirtgspartief och . Om mau inte är enig när def gällersfabiliserirtgspolifikert, när def gäller skaftepolifikert, när def gällerUkvidifetsindraguingarna, näi- det gäller statsskuldspolitiken och det privatasparandet, riär det gäller det valufapolifiska samarbetet i , när detgäller invesferingspolifikert och när def gäller miljöfrågornas betydelse idert ekortomiska politikert, vad är mart då ertig om? Klarare ärt i finansutskottets betänkande 30 kan def noginfe illustreras hur djupt oenig den borgerliga oppositiorten är om landetsekonomiska politik, före valet fill . Defta ärde borgerliga partiernas grundläggande brist, tycker jag. Regeringert har med sirt ekonomiska polifik alltsedanmaktskiftet 1982 i handling visat atf def går aft föra en framgårtgsrikpolitik, mert def förutsätter bl. a. aft man har kraften aff nå politiskenighet. Vi ser def genom aft vårt land har lyckats uä måletom eu full sysselsättning av sin arbetskraft. Vi ser det genom den optimism sompräglar näringslivets invesferirtgsvilja. Vi ser def gertom aff reallörteruaåter börjat stiga. Den politik som skall föras skall klara vårinternafionella konkurrenskraft och också forfsättrtirtgsvis ha hela folket iarbete. Allt detta går irtfe atf rtå utart sammarthållrtirtg och förmåga aftarbeta konkret. Finartsutskoftef hemställer aft riksdagert ger sittfortsatta stöd fill den förda politiken.