prot · GB0921 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag visste inte vad jag satte i gång förnågonting. Men kammaren får hålla mig räkning för att den föregående talarenfick bränna av ett bländande anförande. Om jag inte hade kommit fill tals, hadehan inte fått hålla detta. Jag är rädd för att eftermälet av den här lilla debattenegentligen kommer att handla om att fiska kräftor i knäbyxor. Det kan ju nästankomma att låta som om man fiskade i knäbyxor, även om jag nu nämnde just dettaattribut i samband med min beskrivning av fisket. Jag tycker inte att det ärsärskilt märkvärdigt, om jag får eller inte får vrida skölden av en djupfrystturkkräfta. Vad ni folkparfister bråkar om är att ni inte får göra det. Att fågöra det kan man väl uppfatta som ett tecken på yttersta frihet. Men mitt budskapvar egentligen - och det var därför jag tog tillfället i akt, -att få tala om hur galet det var att vi börjar att fingra på saker och ting ionödan, såsom att vi inte har en bestämd kräftfiskedag. Jag såg det som ettosökt tillfälle att få berätta för kammaren om vad jag tycker om detta medanledning av denna motion. Jag undrar fortfarande vad har att säga omdetta patetiska tillstånd, att vi ligger rätt i tiden med fritthandredskapsfiske. där uppe ochväntar på att skall ingripa? Vill han säga någonting om dettainnan vi åtskiljs här ? Anf.115 () replik: i fortsätter att hänga fast vid att vi skall hakvar förbudet mot att sälja kräftor . Men vad är det för traditionersom måste upprätthållas med förbud? Traditioner som måste upprätthållas medförbud kan väl inte vara någonting att bevara. Detsom min motion kräver är att vi helt och hållet själva skall få bestämma när vivill äta kräftor. De är ganska festliga, ganska billiga och också nyttiga.Varför kan jag inte få föreslå att de får ätas utan att man förden skull behöver dra upp mössor och annat i sammanhanget? Kräftor är en ganskatrevlig och nyttig maträtt. Att få köpa dem vore väl inte merän rätt? 116 () replik: Det handlar ju alltså inte om vajande mössor med"knäbyx-kräftor" utan om att vi irite skall plocka bort djupfrystavaror från diskarna och förbjuda människor att få handla dem somvarorna fakfiskt finns. Att låsa in dem i ett frysrum för att senare ta framdem igen är ju ett handelshinder. Jag trodde att i vissutsträckning var för att ta bort handelshinder. Närdet gäller den rent formella hanteringen talar ju reservationen enbart om attge regeringen till känna det faktum att vi i önskar att dennabestämmelse, som är för gammal, äntligen tas bort. Det är alltså intefråga om att vi inte kan lägga oss i. Det blir en väldigt konstigkonsfitutionell ordning här, om vi först inte får påverka regeringen att utövasin förordningsmakt och sedan i samma andetag får veta att regeringen i allafall kommer att så att säga fixa det här på något sätt. Detta är vi inte nöjdamed. Anf.117 i () replik: återkommer till fenomenet att den här bestämmelsen är55 år gammal. Jag vet inte om de 55 åren har mera med saken att göra änhattarna i mitt resonemang. Handlar det om en företeelse som man tycker är bra,så kan den ju få bli till. Låtmig i stället säga att jag inte tycker att det är någon allvarlig olycka om detblir en förändring. Detta av det enkla skälet att det egentligen handlar om attsjälv få vrida skölden av kräftan och att få handla när som helst. Jag tror inteatt det görs så många skaldjurssoppor, eller vad det nu kan vara fråga om, häri landet att det är ett stort problem att man inte kan få koka en lag påkräftsköldar året om. Men även om vi skulle kunna handla importerade frystakräftor året runt, så skulle den svenska flodkräftan ändå väl kunna hävda sinställning som den förnäma produkt som är helt överlägsen i fråga om smak. OmJens hade deltagit i den här debatten, skulle han rent av framhållahavskräftan. Denna är enligt min mening naturligtvis inte lika förnäm, men denskulle ändå kunna mäta sig väl med de frysta produkter som vi importerar ochsom kammardebatten lustigt nog handlar om. Det är inte så att jagtycker att det är särskilt vikfigt att man inte får köpa 8 protokoll 1987/88:21 Fiske m. m. Jag har mera tagit fillfället i akt att få säga någonting om denkulturhändelse som det svenska kräftfisket ändå är och som vi skall vara månaom. Detta gäller inte i någon nämnvärd grad beträffande den importerade kräftan- den eftergiften vill jag gärna göra innan vi skiljs åt i denna debatt. har fått rätt. Om han villsäga något om havskräftan, så har han faktiskt chans fill det. Tredje vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik. 118GÖTHE (): Orsaken till att jag tar tid i anspråk idenna debatt är att det finns två motioner i detta ärende med mitt namn. Denena vill jag något nämna om, och det med anledning av att den behandlas mycketkortfattat i betänkandet. Får jag först erinra talesmän och -kvinnor iden här egendomliga kräftdebatten om att förbudet förelåg även under den tiddå vi hade en exklusiv folkpartiregering. Veterligen togs inga initiativ motförsäljningsförbud vid det tillfället. Förbudet togs upp i en ledarkommentar ien tidning som jag händelsevis står nära, vilket resulterade i en motion frånmoderat håll. vaknade , och det är roligt att man numed sådan intensitet tar sig an frågan. Om har agerat i frågan ännutidigare är det bekymmersamt att man inte kom till resultat när man hadeförutsättningar för det. Får jag också, herr talman, ansluta rnig till denplädering som här gjorde med anledning av motion 423 omålljustring i . Det är en flerpartimotion som jag tycker borde vinnaanslutning från en majoritet av ledamöter. Den motion som jag inledningsvis nämnde har nummer 404.Den behandlas och avfärdas i betänkandet på mitten av s. 11. Det finns inte tidatt här närmare gå in på detaljerna. Jag vill emellertid påtala den paradox somuppstår när samhället satsar pengar på någonting som heter Laxfond för Vänern.Detta är ett stort projekt. Det har gjorts och görs insatser från tre län ochen mängd kommuner för att öka laxbeståndet i för att få en mycketomfattande turism som yrkesfisket ,i självfallet också fårmöjligheter till.större fångster. Fiskbeståndet skall alltså öka, flerdubblas.Det är målsättningen. pågår ett trålfiske i denna insjö, ett trålfiskesom från början skedde på dispens och som betecknades som en försöksverksamhetnär det startade . Anledningen fill att man över huvud taget tillättrålfiske i var svartlistningen av bl. a. gädda. Det började med något dussin trålfiskebåtar.Försöksverksamheten skulle självfallet utvärderas. Men ännu närjag väckte denna motion, tinsammans med , hade det icke kommitnågot resultat av den utvärdering som sagts vara på gång. Med andra ord, enförsöksverksamhet som pågått har ännu inte letttill någon redovisad utvärdering. Ändå har tagit ställning moten Men det framgår inte att tjänstemännen påfiskeristyrelsen, enligt uppgift som jag har fått , har samma uppfattningsom jag, nämligen att man skall avsluta denna försöksverksamhet. Det kannaturiigtvis ske på sådant sätt att inte dessa yrkesfiskare lider skadligtavbräck. Man kan trappa ned detta trålfiske successivt. Vi motionärer, och jag, är ytteriigtpositivt inställda till yrkesfisket i . Det måste ha sin givna plats, ochdet kan utvidgas med hjälp av de satsningar som görs i projektet förVänern. Men då skall man inte bedriva ett trålfiske med uppenbarligenfinmaskiga trålar. Det rör sig nämligen om fiske efter siklöja, som också ärföda för laxen som finns i allt större omfattning. Laxbeståndet kräveralltmer av vad man kallar matfisk. Det är denna paradox jag vill påtala. Jag vill föreslå attutskottet tar litet mer allvarligt på denna fråga och inte bara låter det beroatt man bokstavligen slår undan benen för de dyrbara satsningar som görs pådetta laxfiskeprojekt. 119 () replik; Till vill jag säga attutskottet tar allvariigt pä detta. Vi har den ordningen att det ärfiskeristyrelsen som handhar dessa frågor. hade detta uppe förbehandling så sent som , vilket också framgår av betänkandet. Manhar då gett tillåtelse till att detta fortsätter. Därför finner utskottet ingenanledning att ha någon annan uppfattning, utan vi har gått med på detförslaget. 120 () replik: Jag skall nu formulera mig så att jag inteåstadkommer någon vidare debatt. Det var som sagt inte min avsikt. Jag skallbara tacksamt notera vad företrädaren för den socialdemokratiskautskottsmajoriteten säger. Han tar allvarligt på detta. Men man borde ha kunnatägna någon uppmärksamhet åt det som är ett så väsentligt inslag i motionen,nämligen bristen på utvärdering. En försöksverksamhet som pågår i närmare 20 årkan knappast vara tillfredsställande. 121 (); Min avsikt var att helt kortfattat bemötaGöthe inlägg när det gällde kräftorna och linje. Om nuGöthe har drivit denna fråga hårt på en ledarsida i en tidning iVärmland och dessutom sett till att det lagts fram en moderat motion, finns detingen av oss som kan förstå varför , eftersom ni tidigare agerat idenna fråga, just nu stretar emot så till den milda grad hårt, envist ochgräsligt. Vi får väl möjligen vara tacksamma att vi inspirerats aven tidning i . Men den sanningens minut kommer alldeles strax attinfinna sig då måste bekänna färg, om han står fast vid den åsikthan tydligen har drivit i sin tidning eller om han röstar medutskottsmajoriteten: 122GÖTHE (); Om Castberger hade använt ett annatuttryckssätt och inte försökt tvinga mig att bekänna färg när det handlar omkräftor, skulle jag Prot.1987/88:21 kanske sagt ja. Men röstningsprotokollet kommer sedermera attavslöja mitt ställningstagande. Överläggningenvar härmed avslutad. Mom.2 a (utrikeshandeln med fisk och fiskprodukter) Utskottetshemstänan bifölls med 150 röster mot 137 för reservation 1 av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom.13 (djupfrysta kräftor) Utskottetshemställan bifölls med 230 röster mot 58 för reservation 2 av ochBengt . 3 ledamöter avstod från att rösta. Mom.14 (handredskapsfisket) Utskottetshemställan bifölls med 189 röster mot 100 för reservafion 3 av . 2 ledamöter avstod från att rösta. Mom.16 (ålljustring) Utskottets hemställan bifölls med 249 röster mot 37 för motion 1986/87:Jo423av m.fl. 1 ledamot avstod från att rösta. Övriga moment Utskottets hemställan bifölls. 8§ På förslag av tredje vice talmannen medgav kammaren att de ärenden som hanndebatteras färdigt under återstoden av dagens sammanträde skulle företas tillavgörande i ett sammanhang i början av kammarens arbetsplenum . 9§ Kammaren beslöt att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll. 10§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av talmannen. konstitutionsutskottetsbetänkande /88:4 om vissa kyrkhga frågor. 123 (): Varje trossamfund bör enligt mening stå fritt från staten.Folkpartiet har därför under alla år varit pådrivande i religions- Partietmedverkade akfivt vid tillkomsten av religionsfrihetslagen 1951 ochutredningarna och 1968 om stat-kyrka-frågan, likaså vid beslutet om defortsatta samtalen mellan staten och kyrkan . Dessasamtal resulterade i ett förslag fill nya relationer mellan staten och . Förslaget presenterades kyrkomöte av den dåvarandefolkparfiregeringen. Kyrkomötetavvisade emellertid detta för generösa förslag till uppgörelse.Därmed stod det klart att det inte skulle vara möjligtatt få fill stånd det principbeslut om kyrkans frigörande från staten som allaparfier till dess hade sett som en förutsättning för att skullebesluta om de inomkyrkliga reformer så länge strävat efter. Detfanns en allvarlig risk för att hela frågan om ändrade relationer mellan statenoch skulle föras åt sidan. Detta hade varit beklagligtmed hänsyn både till frågans stora principiella vikt och till svenska kyrkansarbetsmöjligheter. Idet läget valde folkparfiet att arbeta för en frigörelse för svenska kyrkanfrån den statliga beslutsapparaten genom successiva reformer. Syftet med debeslut fattat om förhållande till statenhar varit att öka frihet och allmänt förbättra dess möjligheteratt fungera i samhället. Den uttalade avsikten har också varit att inte genomde fattade besluten föregripa ett ställningstagande i principfrågan. Ufifrånden principsyn som företräder är det angeläget att både staten ochsvenska kyrkan gör klart vilken avsikt man har med relationerfill staten för framtiden. Det är inte troligt att ett fortsatt reformarbeteför att frigöra kyrkan från den stafiiga beslutsapparaten kan ske på samma sättsom , dvs. utan att föregripa ett definitivt ställningstagande. Denreligiösa situationen i vårt land har på ett markant sättförändrats. fillhör en betydande del av vårt lands invånare någotav de frikyrkliga samfunden. Genom de senaste årtiondenas invandring hardärutöver kyrkor med fast kyrkostruktur och folkkyrkotradition, som ställerbestämda krav på respekt från det nya värdlandets sida, kommit att blirepresenterade i i en tidigare oanad omfattning. Svenska kyrkanslagfästa ställning innebär i denna situation i ännu högre grad än vad somhittills varit fallet en orimlighet. Skall vi som nation leva upp till våraideal i fråga om praktiskt fungerande religionsfrihet för samtliga invånare ilandet, ställer också den livsåskådningsmässiga mångfalden krav på att ställning förändras. Nyligenhar en dom i kammarrätten understrukit det omöjliga i nuvarandesituation. Bakgrunden är att en inom prästvigd man låtitvuxendöpa sig och börjat tjänstgöra som pastor i en pingstförsamling.Domkapitlet ville skilja mannen från prästämbetet, men kammarrätten avvisadedet. Kammarrättens dom kan inte överklagas. Denna fråga, som ytterst gällertrossamfundets lära, visar ytterligare på behovet av att ge engentemot statliga myndigheter fri ställning. har manifesterats i former som växlat efter varierande historiskasituationer. I dagens pluralistiska samhälle menar många inom att samfundet bäst uttrycker vad är genom att stå frigentemot statsmakterna. Det bör enligt vår mening bli tydligare för alla attsvenska kyrkan är något annat än en samhällsfunktion eller en offentligmyndighet. måste själv finna den form i vilken samfundet bästanser sig kunna fullgöra sin uppgift. Allt fler aktiva inom svenska kyrkanmenar att kyrkan måste bli fri från statligt inflytande för att bättre kunna hjälpamänniskor att tolka de stora livsfrågorna, uttrycka sin tro och gestalta sinaliv som kristna. Av omtanke om möjlighet att fylla dennafunktion anser vi att skall, oavsett hur det fortsattareformarbetet genomförs, garanteras goda möjligheter att ocksåfortsättningsvis fungera som en öppen folkkyrka och bedriva sin verksamhet överhela landet. Genomförandet av reformen bör därför ske i den takt och på sådantsätt att egen åsikt om övergången respekteras. Utöver de förändringar av relationen mellan stat och kyrkasom redan beslutats krävs ytterligare ett antal delreformer för att slutmåletskall nås: bör själv få bestämma över sin organisation. bör som trossamfund få fri och självständigbefogenhet att tillsätta biskopar, domprostar och övriga prästtjänster som tillsätts av staten. Den kyrkliga egendomen bör förbli egendom.Målet bör vara att åstadkomma en lösning som tryggar egendomens bestånd, slårvakt om kulturhistoriska värden och medger att den kyrkliga finansförmögenhetenutnyttjas rationellt. Kyrkofondens statliga styrelse bör avskaffas och dessmedel disponeras efter beslut inom . Det avgörande steget blir beslutet att ersätta de kyrkokommunalaorganens beskattningsrätt med ett system för uppbörd av kyrkoavgift som kanförenas med kyrkans ställning som ett från staten fristående trossamfund. Det bör ligga i eget intresse att snarastta ställning till på vilket sätt och i vilken takt som kyrkan skall ta ett egetansvar för sin ekonomiska situation. Nya samtal måste föras mellan staten ochsvenska kyrkan om hur denna ekonomiska frihet skall nås. Utgångspunkten måstevara att garanteras en säker ekonomi. Staten bör kunna ge ettsärskilt ekonomiskt stöd till . I stället för de under de senasteåren borttagna bidragen till kyrkofonden bör trossamfundet kunnafå bidrag av staten t.ex. till underhåll av kulturellt värdefulla kyrkobyggnader. Speciellt bör studeras olika former för kyrkansavgiftsuppbörd under medverkan av det statliga skattesystemet och hur ettsådant statligt stöd tillämpas i andra länder. Det finns ett stigande intresseinom för att nu gå vidare med fortsatta delreformer med sikte påatt nå en från den statliga beslutsapparaten fri kyrka. Även personer somdeltog i det avvisande beslutet har numera offentligt sagt sig stödjalinjen om successiva reformer för att nå målet en fri kyrka. Enligt folkpartietsmening måste nu ta sin del av ansvaret för att den utveckling mot enfrån statliga beslut fri kyrka som pågått inte avstannar utanfortsätter. menar attdetta bäst kan ske genom att regeringen tar initiativ till överläggningarmellan staten och i syfte att ge en gentemotstaten fri ställning. I en partimotion framförde pånytt denna uppfattning. Utskottets majoritet avvisar förslaget med det endamotivet att man gjorde samma sak . Min fråga till socialdemokraterna blir därför; Vilkenprincipiell uppfattning har svensk socialdemokrafi i frågan om relationenmellan staten och ? Till blir det naturligt att ställa frågan:Sammanfaller inte beslutet vid er stämma i med det förslag somfolkpartiet har fört fram om överläggningar mellan staten och isyfte att ge en gentemot staten friare ställning? 124TORGNY (): Det är ingalunda första gången som kammarenhar att behandla de motioner som är uppe för avgörande. Motionen om biskops ställning i kyrkomötet, dvs. ombiskoparna skall vara självskrivna ledamöter eller inte, har inte barabehandlats här i utan också av kyrkomötet. Kyrkomötet har t. o. m.behandlat den . sade man nej till attbiskoparna skulle vara självskrivna ledamöter i kyrkomötet, vid ett annattillfälle sade man ja. Som framgår av utskottsbetänkandet är denna fråga förnärvarande föremål för prövning i samband med att det görs en utvärdering av1982 års kyrkomötesreform. Därför finns det inte någon anledning att i dettasammanhang bifalla motionen. Beträffande motionen om kyrkomötets medverkan ilagstiftningen vill jag bara erinra om att de nya reglerna angående formernaför den kyrkliga lagstiftningen har varit i kraft . Under föregåenderiksmöte ansåg utskottet med anledning av en motion i frågan att detinte hadeframkommit skäl som gav anledning för utskottet att förorda en ändring i frågaom kyrkomötets medverkan i kyrkolagstiftningen. följde utskottet, ochdet finns inte heller i detta avseende anledning att inta någon annanståndpunkt. Under alla omständigheter bör man avvakta den pågåendeutvärderingen av kyrkomötesreform, och därför bör även denna mofionavslås. Vad gäller motionen om ändrade regler för medlemskap isvenska kyrkan känner jag stark sympati för behovet av en översyn av gällanderegler. Även i detta fall pågår det en utredning inom , och detär ju gammal god praxis att man avvaktar en sådan utredning. Denna utredninggår nu in i ett slutskede av sitt arbete. har en annan kyrko-och församlingssyn än frikyrkorna. Det är rimligt att kyrkan själv får enmöjlighet att ta ställning fill denna fråga innan kommer med sitt ställningstagande. Jag vill gärna betona att det finns ett behov av enöversyn av medlemskapsreglerna, och det av flera olika skäl. Bådereligionsfrihetsskäl och inomkyrkliga skäl talar för ett sådant här behov. Låtoss även i detta fall avvakta sittande utredning och avslå motionerna. Mycketskulle kunna sägas i den fråga som tog upp i sitt anförande,stat-kyrka-frågan. Vi vet alla att frågan har diskuterats och attdet är den togs upp . Jag skall här nöja migmed att anföra några få synpunkter. Liksom i övriga frågor som behandlas i utskottets betänkandeär det även i denna fråga angeläget att den översyn av 1982 årskyrkomötesorganisation som pågår avvaktas innan nya åtgärder vidtas istat-kyrka-frågän. Jag vill vidare hänvisa till att det vid kyrkomötebeslöts att uppskjuta behandlingen av en motion som syftar tillatt kyrkan skall anta en beredskapsplan inför eventuellt ändrade relationer iförhållandet mellan kyrkan och staten. Jag tycker att det ändå är rimligt attavvakta vad kyrkomötet, kyrkans eget organ, säger i detta sammanhang. Kyrkan genomgår nu en mycket stor förändring. Mångareformer har den genomgått, och snart kommer det att fattas beslut om en nystiftsorganisafion som innebär bl. a. en decentralisering. undrar vilken principiell uppfattning somsocialdemokraterna har om statskyrkan. Jag vill hänvisa till vad densocialdemokratiska partikongressen sade , nämligen att partietär berett till förnyade samtal i stat-kyrka-frågan men att initiativ till dessai första hand bör komma från kyrkan. Jag kan också tala om för Jan-ErikWikström att det inom den socialdemokratiska kyrkomötesgruppen, där jag ärordförande, pågår ett intensivt arbete kring ämnet ellerfolkkyrkan . Jag yrkar avslag på samtliga motioner ochbifall till utskottets hemställan. 125JAN-ERIK () replik: Jag gjorde mig skyldig till en försummelse;jag förbisåg att yrka bifall till vår reservation, vilket jag härmed ber att fågöra. gjorde IMU en undersökning om hur allmänheten serpå stat-kyrka-frågan. Samma fråga ställde man 1982. Frågan var: Vill du skiljakyrka och stat? 1982 sade ja medan denna siffra 1987 hade ökat till 45 %.På samma fråga svarade nej , medan siffran nu sjunkit till 37 %.Det är alltså en stor omsvängning som har ägt rum i den allmänna Opinionen. Jagminns att ärkebiskop med anledning av opinionsundersökningenuttalade att han välkomnade de nya siffrorna. Inför årets kyrkomöte krävdeKyrkans ungdom en fri kyrka . På min fråga var socialdemokratin ståri principfrågan svarade inte med hänvisning tillpartiprogrammet, som jag hade väntat mig. utan med hänvisning till beslutet vidårets partikongress. Där är man inne på samtal, men man säger att staten intekan inleda samtal - som om det avgörande skulle vara vem det är som sträcker uthanden första gången. Så mycket av ledarskap skulle vi väl kunna vänta oss frånsvensk socialdemokrati att man Sade: Vi är beredda att ta initiativet tillsamtal med . har både och dennauppfattning, och då borde det vara möjligt att också socialdemokratin komefter. Jag tror att väntar på detta. En sådansamtalsomgång kommer att ta åtskilliga år eftersom det finns mycket att samtalaom. 126STIG JOSEFSON (c): I betänkande 4behandlas på nytt motioner från folkparfiet syftande till ändrade relafionermellan kyrka och stat. Jag blir förvånad över att partier som 1982 var med ochträffade överenskommelsen mellan partierna och kyrkan på nytt tar upp frågan.Överenskommelsen mellan kyrkan och parfierna var att ge kyrkan möjlighet attskaffa sig en egen organisation. Det var en utveckling som gav friare ställning, ja, kyrkan fick på betydande områden en totalsjälvbestämmanderätt. Överenskommelsen träffades i fullt samförstånd mellanpartierna och . Det var många som liksom jag hade förväntat attkyrkan skulle få arbetsro, dels för att bygga upp den nya organisationen, delsför att få ägna mera tid åt det inre arbetet, åt diakoni och evangelisation. Ensamordning av de tidigare kyrkliga riksorganen, övertagande av en betydandedel av de frågor som tidigare handlagts av regeringen, en samlad administrationoch ett gemensamt ekonomiskt ansvar är en uppgift som det tar tid att få attfungera på ett tillfredsställande sätt. Det är därför för svenska kyrkanotillfredsställande att inte kyrkan har fått en chans att i lugn och ro byggaupp sin nya organisation. Först när uppbyggnadsarbetet är klart och i funktion,kan man börja se hur denna organisation i verkligheten fungerar. har inte fått den arbetsro som varnödvändig för att man skulle kunna göra en utvärdering. Jag förstår därför intehur partier, som var med 1982 och träffade överenskommelsen med ,år , nästan efter det den nya organisationen kommit i gång,kräver åtgärder för att på nytt ändra förhållandena mellan kyrka och stat. Enförutsättning för en värdefull utvärdering är ju att den organisation sombörjade har fått verka .