prot · GB0931 · 1987-12-31 00:00:00 — I regeringsformens 2 kap. 2 och 3 §§ behandlas de negativaopinionsfriheterna. De är mera strikt'definierade än motsvarande positivafriheter. Den s. k. negativa föreningsfriheten definieras som skydd mot tvångatt tillhöra politisk sammanslutning, trossamfund eller annan sammanslutningför åskådning. Motionärerna önskar en ändring på denna punkt, men jag villpåpeka att det skulle innebära att man kom fram till en annan systematik än densom gäller i allmänhet för grundlagen. Den bygger ju på att det skydd som gesskall gälla förhållandet mellan den enskilde och det allmänna och interelationen till annan enskild part, exempelvis det fria organisationslivet. De fackliga friheterna behandlas i 2 kap. 17 §, där detfinns ett ganska allmänt starkt skydd för dessa friheter. Vänsterpartietkommunisterna vill i motion och reservation utsträcka grundlagsregleringen påarbetslivets område. Jag tycker i likhet med motionärerna att fackligverksamhet utgör en nödvändig motvikt till en maktkoncentration, byggd påprivat äganderätt. Men det finris även i det här sammanhanget anledning attvarna för en övertro på grundlagsregler. Jag anser att man mera får lita tillde fackliga organisationerna och deras möjligheter att verka. När den här frågan behandlades i fri- ochrättighetsutredningen, som jag fanns med i, ställde sig både LO, TCO och SACOnegativa till en grundlagsreglering. 12 kap. 18 § RF lämnas viss garanti för egendomsrätten.Det sägs att varje medborgare vilkens egendom tas i anspråk genom expropriationeller annat sådant förfogande skall vara tillförsäkrad ersättning för förlusterenligt grunder som bestäms i lag. Beslut med denna formulering fattades iriksdagen . Det skedde efter en ingående prövning av den rättighets-skyddsutredningsom förtjänstfullt leddes av den just bortgångne förre högerledaren ochstatsvetarprofessorn . Han gjorde ett utomordentligt jobb föratt ena viljorna. Jag undrar om de borgerliga ledamöter, som kräver en nyutredning, tillräckligt högt värderar det arbete som då uträttades. Det handlarändå om att en grundlagsregel, om vi nu skall ha en sådan, måste åstadkommas ienighet och vara uttryck för en viss värdegemenskap. Den kampanj somFöretagarförbundet, SAF och andra organ inom det privata näringslivet just nudriver, tycker jag är litet olycksbådande. De propagerar för lagändringar somskall garantera vad man kallar marknadsekonomin. Vår författning bygger på den s. k.folksuveränitetsprincipen. Vi måste därför vara mycket försiktiga med att genominförande av grundlagsregler inskränka riksdagsmajoritetens rätt att besluta.Om grundlagen inkräktar på möjligheterna att i kontroversiella frågor påäganderättens område lansera förslagtill , då inskränks demokratins verkningskrets och syre tas 27 . 1987/88:31 Visocialdemokrater motsätter oss bestämt att med grundlagsregler till skyddför ägandet låsa biandekonomin i en viss punkt. Det är riktigt, som , .. . , BengtKindbom sade, att jag har deltagit i en debatt anordnad av Veckans Fn-och rättigheter ° > j & o Där sade jag att det någon gäng framöver kan vara aktuellt att på nyttta upp till diskussion fri- och rättighetskapitlet inte bara i fråga omegendomsskyddet utan i dess helhet. Men jag betonade också de nämnda svårigheterna.Särskilt har jag blivit förvånad över de förslag som lagts fram av jurister ochvetenskapsmän såsom , I fråga om beskattning av medborgarna står det i ett förslag att dengenom omfattning, syfte eller eljest inte får framstå som oskälig i ettdemokratiskt samhälle. Jag tycker inte att ett sådant förslag innebär någon förbättring.Den centrala svaghet och den luddighet som ligger i begreppet skattkvarstår ju. Kvar finns också det diffusa begreppet Det är inte lättatt besvara frågan om vad som är skäligt eller oskäligt i ett demokratiskt samhälle.I likhet med vad chefs-JO har sagt i debatten tycker inte jagatt det här förslaget uppfyller de krav på klarhet som kan ställas. Det blirmycket svårt att tillämpa regeln med vanliga Minuppfattning är fortfarande att grundlagsreglerna på kontroversiellaämnesområden - här instämmer jag med vad framhållit i DagensNyheter - bara kan uttrycka en politisk vilja och ge en viss allmän vägledning.De kan inte i detalj föreskriva för vilka syften eller i vilken omfattningstaten får begränsa äganderätten och näringsfriheten. Jag tror alltså inte attde kan bli så mycket mer precisa än vad de redan är. Mitt svar till BengtKindbom blir därför att det inte finns anledning att framtvinga enutredning i den här frågan. Den skulle inte ge så mycket. Motionerhar också väckts rörande gränsdragningen mellan skatter och avgifter, en frågasom berör stadgandet i 2 kap. 10 § andra stycket RF, Även här harrättighetsskyddsutredningen, som alltså leddes av , noggrantövervägt problemen. Det är för tidigt att göra en ny översyn. Viär överens om att närings- och yrkesfrihet i princip bör råda. Den frågan ärdet olämpligt att grundlagsreglera. Det skulle bli för många inskränkningaroch undantag, och det vore inte meningsfullt. Vadslutligen gäller frågan om föräldrarätten skall jag inte diskutera medElisabeth om vad hon i sak vill uppnå. Jag instämmer i tidigareutredningars uppfattning att frågan inte lämpar sig särskilt väl för engrundlagsreglering. Med detta, herr talman,yrkar jag på nytt bifall till utskottets hemställan. 25 (): Jag instämmermed när han säger att vi skall vara försiktiga med att genom regler i grundlagen inskränka beslutanderätt. Det är inte heller en sådan inskränkning vi begär, , Vad vi begär är att de oklarheter som finns och de olika tolkningar som görs på nytt skall kunna diskuteras. Vi vill få till stånd en utredning som försöker räta ut frågetecknen. Vi vill försöka få en klarare och för människor mer lättförståelig lagstiftning. Jag har svårt att förstå att 28 vill medverka till det. anmärkte påatt våra motioner hade följetongskaraktär. vet inte om det var avsettsom kritik, men det är de villkor under vilka oppositionen arbetar varesig den är borgerlig eller socialistisk. I minoritet ~. måste man komma igen.Gjorde inte det under de sex borgerliga regeringsåren?Återkom han inte med samma motioner flera Jag kan försäkrahonom att vi skall återkomma med våra motioner så länge vi befinner oss iopposition. När vi får majoritet kommer vi att genomföra våra förslag. Jag hörde också en vissklagan över att en del frågor på det sociala området inte hade tagits upp ikonstitutionsutskottet. dem, vad var det somhindrade honom från att själv ta upp dem och föreslå en debatt i utskottet? Dethade vi välkomnat. Anf.26 (): Jag skall återkomma till frågan om reHgionsfrihet, en fråga som ocksåOlle tog upp när han bemötte reservation. Dennareligionsfrihet finns inskriven i 2 kap. RF. Detvar tidigare oklart huruvida en invånare i fick bära turban under sinyrkesutövning såsom spårvagnsförare. Den frågan har visserligen lösts, menärendet visar ändå att det råder oklarheter på detta område. Om jag förstodOlle rätt menade han att frågor av detta slag bör kunna lösas genom engenerös lagtolkning. Det finns som sagt oklarheter i lagen, och därför bör detgöras förtydliganden vad gäller individens rätt att fritt få utöva sinreligion. Anf.27 (): Jag tycker, , att det är en väsentlig skillnad mellan attdiskutera regler som redan finns intagna i regeringsformen och att utredafrågan om att utvidga de grundläggande fri- och rättigheterna. Det är ju detsenare som vi föreslår i motionerna. Det som tog upp beträffandedet sociala området, 1 kap. 2 §, är intressant. Där redovisas målen för denoffentliga verksamheten. Det finns många mål. har det gjortsotroligt stora inskränkningar, exempelvis för kommunerna som har att klara densociala omsorgen och trygga en god levnadsmiljö för invånarna. Vad tycker debostadssökande om bestämmelserna / om rätten till bostad, som finnsinskrivna i 1 kap. 2 §? Det resonemang som förde inledningsvisfaller tillbaka på honom själv. Vihar alltså diskuterat en utvidgning när det gäller fri- och rättigheterna, och det beror inte på någon kampanj just . står självständigt för de krav som partiet har fört fram, och det har vi gjort . Viför inte torgs vare sig , eller Strömholms förslag. Och vi har lagt fram våra förslag, trots att det inte har förflutit sedanden senaste författningsrevisionen på det här området genomfördes. Vi saknar inte respekt för en bortgången ordförande i rättighetsskyddsutredningen, en person som har gjort stora insatser. Orsaken har, som sagt, varit den att vi anser det vara väsentligt att grundlagen hålls i helgd och att den är aktuell. Jag har redan nämnt ett exempel på detta. Det gäller bestämmelser om data och integritet som skall tas in i grundlagen, I data- och offentlighetskommit- 29 Fri-och rättigheter m. m. tén diskuterade vi ombestämmelserna skulle inrymrnas i 1 kap. 2 § eller i 2 kap. 1 §. Vi stannadeför det senare, vilket också regeringen har gjort. Vi menar att det ständigtmåste föras en diskussion, och det är inte fråga om att nedvärdera en personstidigare arbete. Jagtycker att det är viktigt att notera uttalande om expropriation.Han sade att det finns en viss garanti för ersättning. Precis detta kan tjänasom exempel på sådana oklarheter som vi har tagit upp. Mankan också nämna något som ofta tar upp, nämligenfolksuveräniteten. Denna utgör den ena delen av den inledande deklarationen. inledande deklarationen står det ju också att den offentliga makten utövasunder lagarna. Vi har ju i de här sammanhangen sagt att vi skall ha ett lagverksom är klart på så många punkter som möjligt och som garanterar den enskildesfri- och rättigheter på väsentliga områden. 28 BO (vpk): Tyvärr behärskar jag inte stenografins konst, men jag försökte ändå attteckna ned sublima formuleringar beträffande vpk;srepublikmotion. Han sade ungefär så här: Jag noterar kvarvarandemeningsskiljaktigheter med vpk i fråga om regeringsformens formuleringar omstatsskickets grunder. Bakomden minst sagt försiktiga formuleringen döljer sig väl det faktum att såvälOlle som jag är republikaner. Skillnaden mellan oss är att jag straxkommer att rösta för republik, medan jag fruktar att kommer attrösta för monarki. var också inne på vår motion om demokratiska fri- och rättigheter påarbetsplatserna, vilket kanske är viktigare . Det är inte så, OlleSvensson, att vi har en övertro på att man löser problemet genom engrundlagsreglering. Det räcker nog bara en bit. Uppenbarligen skulle engrundlagsbestämmelse om fri- och rättigheter på arbetsplatserna förstärkamöjligheterna att genomföra demokratiska reformer ute på arbetsplatserna. Detskulle vara ett hjälpmedel i kampen där. Som jag sade tidigare går utvecklingenpå arbetsplatserna tyvärr mot ökad övervakning och kontroll och inte mot ökaddemokrati. Hela den tekniska utvecklingen, maktkoncen-, trationen i vårt samhälle,går åt fel håll när det gäller demokratin på arbetsplatserna. Inte minst avdessa skäl är det viktigt att vi får en reglering.av dessa frågor. Jag ser medintresse och tillfredsställelse att man inom fackföreningsrörelsen börjardiskutera de här frågorna mera på vårt sätt. Jag hoppas också att det skall blien omprövning inom socialdemokratin. Anf29 (): Inledningsvis sade jag att det här finns många gamla bekanta, men jagtycker ändå att vi har fått en rätt intressant debatt om värdet av attgrundlagsfästa fri- och rättigheter. ElisabethFleetwood sade att hon egentligen inte ville inskränka majoritetens rätt attverka. Hon menade att man bara vill fila litet på reglerna och skapa störreklarhet. Enligt min mening skulleändå de förslag som. innebäraatt man skulle klavbinda statsmakterna inom ett område som utan Prot.1987/88:31 tvivel är kontroversiellt. Fri- och rättigheter m. m. sade att han vill ha grundlagsregler som skyddarpå arbetslivets område. Jag tycker emellertid att det är en aning ihkonsekvéntom man säger att man vill ha frihet för debatten och för motståndareatt kunna ändra pä gällande ordning. Även när det gäller den delen bör man varaförsiktig med avseende på grundlagsreglering och i stället tro på att man påövertygelsens väg kan få medborgarna att acceptera den önskade ordningen. Jagvarnar alltså för grundlagsregler inom områden där vi inte har envärdegemenskap. Jag sade inte, , att jag hade någon övertropå målangivelser när det gäller sociala rättigheter. Det sade jag inte hellertill . Men jag fann att det var brist på balans i förslagen.Jag tycker inte att man skall ha så många allmänna målangivelser, utan på dessaområden får man lita till majoritetsprincipen. Den offentliga makten lyderunder lagarna, , men även grundlagsreglerna skall bestämmas avriksdagen. Man kan inte införa regler utan att det råder en bredvärdegemenskap. Mot denna bakgrund vill jag varna för övertro när detgäller grundlagsreglering på fri- och rättighetsområdet. Men jag har ingentingemot en fortsatt debatt i dessa frågor. 30 (): Våra förslag i de motioner som vi har lagt fram och i dereservationer som ligger på bord skulle klavbinda statsmakterna,säger . Jag kan inte förstå detta. Vad vi begär är en utredning,och en sådan kan inte klavbinda. Det måste vara så, att inte villbidra till att räta ut frågetecknen, så att oklarheterna försvinner. Han villundvika de olika tolkningar som vi har kommit fram till, och det beklagar jag. 31 BO (vpk): tycker att jag är litetinkonsekvent när jag dels är motståndare till en förstärkning avgrundlagsskyddet när det gäller egendomsrätten, dels är anhängare avgrundlagsskydd för fri- och rättigheter på arbetsplatserna. Men, ,detta är ju två helt skilda saker. I det förra fallet skulle engrundlagsreglering hindra t. ex. möjligheter att i demokratiskordning beskära maktkoncentrationen i vårt land. I det senare fallet skullefri- och rättigheter för de arbetande ute på arbetsplatserna ingalunda innebäranågon inskränkning av möjligheter att i demokratisk ordning fattabeslut utan innebära en allmän utvidgning av demokratin i vårt land. Detta ärskillnaden mellan de här två tingen. 32 (): Bara en sista reflexion över det Bo Hammarsenast sade! Jag accepterar att politiska partier ser olika på vad som är demokrati på arbetsplatserna. Jag är tillräckligt stor demokrat för att vilja låta även mina meningsmotståndare ha frihet att på majoritetens grund fatta avgörande beslut som jag i och för sig inte gillar. Det är i debatten mellan mina 31 1987/88:31 uppfattningar och deras uppfattningar som lagstiftningen skall utformas. Fri- och rättigheter m. m. Därför har jag när det gällersåväl äganderätten som bekämpande av maktkoncentration och säkrande avdemokratin på arbetsområdet accepterat att man skall vinna resultat genommajoritetsbeslut på övertygelsens väg. Anf.33 BO (vpk): Problemet på arbetsplatserna, , är ofta just att man intekan vinna konflikter på övertygelsens väg. Vi har inte yttrande- ochmötesfrihet och andra elementära demokratiska rättigheter ute på våraarbetsplatser. Det handlar liksom inte om det materiella innehållet; där kandet finnas skiftande meningar, och detta måste vi respektera. Som politiskapartier har vi kanske i många fall olika uppfattningar, men vi borde ändå kunnaenas om vissa grundläggande principer, nämligen yttrandefriheten,mötesfriheten, församlingsfriheten osv. Det är detta som vi vill grundlagsfästa. Överläggningeni detta ärende var härmed avslutad. Kammarenövergick till att fatta beslut i de förevarande ärendena. Utskottetshemställan bifölls med 163 röster mot 149 för reservationen av . 1 ledamot avstod från att rösta. Mom. 1 (övergång tillrepublik) Utskottetshemställan bifölls med 287 röster mot 18 för reservation 1 av . 5ledamöter avstod från att rösta. Mom.2 (religionsfrihet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 2 av och - bifölls med acklamation. Mom.3 (negativ föreningsfrihet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 3 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Mom.4 (egendomsrätt) Utskottetshemställan bifölls med 162 röster mot 151 för reservation 4 av . Mom.5 (beskattning m. Utskottets hemställan - som ställdes motreservation 5 av m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 6 (närings- ochyrkesfrihet) Utskottetshemställan - som ställdes mot reservation 6 av m. fl. - biföllsmed acklamation. Mom. 7(föräldrarätt) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 7 avAnders m.fl. - bifölls med acklamation. Mom. 8 (rättigheter i arbetslivet) Utskottets hemställan bifölls med 294 röster mot 18 förreservation 8 av . Mom. 9 (departementsindelningen) Utskottets hemställan - som ställdes mot reservation 9 avNils -bifölls med acklamation. 1987/88:13 om följdlagstiftningtill förvaltningslagen på kyrkans område (prop. 1987/88:5). Utskottets hemställan bifölls. trafikutskottetsbetänkanden /88:3 om Öresundsförbindelserna och 1987/88:2 om vissayrkestrafikfrågor. Talmannen meddelade attbetänkandena skulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt. Först upptogs till behandling trafikutskottets betänkande3 om Öresundsförbindelserna. 34PER STENMARCK (m): Det beslut som förmodligen kommer attfattas kommer säkerligen inte att föra frågan om fasta förbindelser överÖresund ens en tum närmare en slutgiltig lösning. Detta är beklagligt, men dockett faktum. var optimismen stor. Alltpekade på ett beslut i ärendet . Både den svenska och den danskaÖresundsdelegationen gjorde bedömningar som entydigt pekade på att en fastförbindelse skulle byggas, att det skulle ske i form av en bro, att den skullegå mellan och och att den skulle innehålla både järnvägs- ochvägförbindelser. Naturligtvis kan alla de här beståndsdelarna i sigifrågasättas. Det finns självfallet anledning att lyssna till deremissinstanser som har yttrat sig och som har synpunkter både på orh enfast förbindelse över huvud taget skall byggas, var den i så fall skallplaceras och om den skall ge möjlighet till såväl 3 protokoll 1987/88:31 Likaså finns det anledning att ta på stort allvar allasynpunkter som framförs av miljöskäl. är ett hårt drabbathavsområde. Men alla sådana överväganden bör, som vi ser det, kunna ske inomramen för det fortgående beredningsarbetet. Några ytterligare utredningar äricke nödvändiga. HelaÖresundsfrågan har stötts och blötts i utredning efter utredning i hundra årstid. Utredningar har kommit, och utredningar har gått. Den ena har inte hunnitavlämnas förrän den avlösts av nästa. Betänkande har lagts till betänkande,hyllmeter har fogats till hyllmeter. Enbart under har enlång rad utredningar, kommissioner, experter, enmans-utredningar, delegationeroch beredningar kommit och gått utan att lämna något annat efter sig än enuppsjö av nya publikationer. Därför borde det också, som jag ser det, stå klartför alla att Öresundsfrågan har mer än väl fullgjort sin uppgift som svensktutredningsväsendes främsta försörjningsinrättning. stod vi förmodligen närmare en lösning än vad vi någonsintidigare gjort i Öresundsfrågan. Det rådde en uppenbar samstämmighet mellan ensvensk socialdemokratisk regering och en konservativt dominerad danskregering. Med allra största sannolikhet fanns det majoritet för ett beslut ifrågan både i den svenska och i det danska . Detta vartill stor del en följd av att man i hade tagit avgörande steg motetablerandet av en fast förbindelse över Stora Balt. Detfinns anledning att med några ord kommentera frågans senaste handläggning inomdet socialdemokratiska partiet. När frågan lämnades över till ett interntsamråd, var då detta ett sätt att skjuta frågan ifrån sig eller att skjutafrågan framför sig? Var det en passiv eller en taktisk manöver? Var det så attden seger som och , båda med stor sannolikhetstora broanhängare, räknade med på den socialdemokratiska partikongressen vari farozonen eller bedömdes bli alltför knapp? Var det av det skälet som fråganöverlämnades till ett redaktionsutskott med därpå följande samrådsförfarande?Bedömdes frågan helt enkelt som alltför het i valrörelsen eller ligger det ettmera varaktigt ställningstagande bakom åtgärden? Skall frågan ånyo föras åtsidan, begravas i nya utredningar och sedan föras vidare in i en ny osäkerframtid? Det finns åtskilliga frågetecken. Utskottsmajoritetenstalesman kanske kan hjälpa till att räta ut en del av dem . Öresundsfråganligger som en död hand över en region som skulle kunna vara en del avFramtidssverige. långharvande behövs ett beslut, ettdefinitivt, ett slutgiltigt, ett en-gång-för-alla-beslut, inget fortsattutredande - det har vi haft nog av. Jagber med detta, herr talman, att få yrka bifall till den moderata reservationenfogad till betänkandet. 35 (): Ingen kan längre bortse från den miljöförstöring som länge har pågåttoch fortfarande pågår oförminskat. I all synnerhet kan vi inte bortse från attmänniskor blir alltmer medvetna om miljöns värde och att den medvetenheteninnefattar att värnandet om miljön måste få kosta pengar. Det finns en skillnad mellan och 1980- och1990-talen. Då - - kunde storstilade projekt sättas i gång.Protesterna kom oftast för sent och var för svaga. Larmrapporterna duggar tätt. Ena dagen är detskogen, marken och våra sjöar som försuras, är det ozonproblemet somvisar hur sårbar vår livsmiljö är. Det är en paradox att som allt fler människorhar kommit till insikt om miljöfrågornas stora betydelse presenteras ettutredningsförslag, som för med sig en kraftigt ökad biltrafik i ett område somredan har svåra problem med luftföroreningar. Broplanerarna har, som PerStenmarck sade, en hundraårig tradition att luta sig emot. Det finns mycket utredningsbråte som kan stämplassom kuriosa, och det finns många motiv hos de ivrigaste broanhängarna sombehöver granskas och som har dunkla källor: okunnighet och bristande känsla förden miljö som människor tvingas leva i med buller och. Det finns andra möjligheter när det gäller att förbättraförbindelserna mellan och än att bygga en bro. har broplanerna legat som ett hinder försatsningar på andra lösningar. Dessa lösningar är inte ens undersökta.Förbindelserna över sundet måste förbättras. Det kan man göra genom att sättain moderna färjor och båtar. Dessutom föreligger nu också planer på enjärnvägstunnel för persontrafik. Dessa förslag borde utredas ordentligt. Ensådan tunnel skulle kunna innebära en snabbförbindelse från centrum tillcentrum. När man nu läser trafikutskottets utlåtande, märker manatt tonen inte är så tvärsäker längre. Det har smugit sig in eneftertänksamhet, en begynnande besinning i skrivningen. Detta hälsar vi icenterpartiet med tillfredsställelse, för man får i det här sammanhanget vara tacksamför små, nästan omärkliga, framsteg bara de sker i rätt riktning. Det vore jumärkligt om inte den kaskad aV: argument som har drabbat oss inte skulle hapåverkat oss det minsta. Detta sagt om trafikutskottets utlåtande, bakom vilketstår utskottets socialdemokrater och folkpartister. Vågar man hysa denförhoppningen att när socialdemokraterna äntligen har börjat röra på sig,lavinen kommer i gång, och då brukar några andra partier ocksåfölja med. Detta har hänt . Vi i har oförtrutet arbetat på den uppfattning somvi alltjämt har: vi måste ha miljövänligare alternativ än en bro. är vi intelängre så ensamma. Många tunga instanser har slutit upp vid vår sida. Det är ivår vågskål som de nya, tunga argumenten läggs. Detta hänger samman medmedvetandet om miljöns ökade betydelse, den miljöväckelse som är på gång ochsom man kan förlöjliga eller vresigt tillbakavisa utan som.manmåste ta på allvar. Detta sker som argumenten för en bro är de gamlavanliga. Inget särskilt nytt har inträffat. Jag vill nämna några av de instanser som med tyngd ochsaklighet avvisar en bro. Dit hör , som föreslår enbart enjärnvägsförbindelse eller en fortsatt färjetrafik och som främst fästeruppmärksamheten på luftföroreningarna. Redan nu borde under vissa perioder it. ex. en storstad som ha utgått smogvarning, men någon beredskap fördetta har inte funnits, därför att erforderiig mätutrustning harsaknats. har i reserverat medel i budgeten för entidsenlig utrustning av mätinstrument på strategiska platser i staden.