prot · GB0944 · 1987-12-31 00:00:00 — har frågat mig om jag är beredd att göra någotför att lösa problemen i samband med kommunernas flyktingmottagande. Vårtflyktingmottagningssystem är unikt. En är kommunernas egna beslut omatt solidariskt ställa upp på den flyktingpolifik som det finns ett brett stödför i . Kommunernauträttar ett mycket fint arbete i flyktingmottagandet. Det stora flertalet avkommunerna, 242 av landets 284 kommuner, har slutit avtal med invandrarverketoch försöker på alla sätt få de nytillkomna kommuninvånarna att finna sig tillrätta. Jag vet inte något annat land som har ett så brett engagemang iflykfingmottagandet som . Antaletasylsökande i har ökat kraftigt , vilket bl. a. letttill att vårt mottagningssystem är hårt belastat. Behovet av kommunplatser ärbetydligt större än det antal platser som invandrarverket har avtalat medkommunerna om. Ett av skälen som kommunerna framför mot att ta emot flerflyktingar är bristen på bostäder. Detenda varaktiga botemedlet mot bostadsbristen är att bygga fler bostäder. Underde tre första kvartalen har antalet påbörjade bostäder ökat med jämfört med . Antalet beslut om bostadslån somlänsbostadsnämnderna har fattat har ökat ungefär lika mycket.Detta kommer att ge effekt , då man kan räkna med att ca 5 000 flerlägenheter än kommer att färdigställas. Dettaär en glädjande utveckling, men det behövs trots detta ytterligare fillskott avnya bostäder. gick ut med en enkät till ett antalkommuner och ställde frågor om deras planering för att bereda flyktingarbostäder. av de tillfrågade kommunerna angav att behovet avbostäder för flyktingar tagits med i bostadsförsörjningsprogrammet. Det ärkommunernas uppgift att se till att det finns bostäder för kommunernasinvånare. För att kunna planera bostadsbyggandet måste kommunerna lägga uppplaner för den långsiktiga bostadsförsörjningen. Jag anser att det ärsjälvklart att kommunerna i dessa planer tar hänsyn till det bostadsbehov somföranleds av flyktingmottagandet på samma sätt som kommunerna tar hänsyn tillandra grupper invånare i sin planering av bostadsförsörjningen. Underen övergångstid, till dess att det finns tillräckligt med bostäder åt alla,måste man hitta tillfälliga lösningar på bostadsproblemet. harinvandrarverket möjlighet att ersätta kommunerna för kostnader för genomgångsbostäderför utlänningar som söker uppehållstillstånd i kommunerna. hari en skrivelse till regeringen bett att få bedriva en försöksverksamhet i ettantal kommuner med kollektiva genomgångsbostäder för flyktingar meduppehållstillstånd. Genomgångsbostäderna skulle kunna sammanföras till enheter,s. k. mottagningscentra för flyktingar. Vid dessa mottagningscentra skulleflyktingarna enligt förslaget kunna tas emot terminsvis direkt från enmottagningssluss eller en förläggning. verkethoppas att på detta sätt kunna tidigarelägga det kommunala mottagandet. Ett genomgångsboende måste emellertid ske i acceptablaformer. Även dessa tillfälliga lösningar skall ha en hygglig standard. Det ärockså viktigt att slå fast att genomgångsbostäder aldrig får bli en permanentlösning på ett bostadsproblem. Frågan om en försöksverksamhet med kommunalamottagningscentra bereds i . När systemet med flyktingmottagning inrättadesvar det ett önskemål att man vid kommunplaceringen skulle ta hänsyn tillarbetsmarknadsläget på mottagningsorten. Det ökade behovet av kommunplatserhar emellertid gjort att man inte i alla kommuner har kunnat ta den hänsynen.Den regionalpolitiska målsättning som finns om att arbetstillfällen skall varaså jämnt fördelade som möjligt över landet gäller förstås också arbetstillfällenför flyktingar, och detta måste beaktas i den allmänna arbetsmarknadspolitiken. Arbetslösheten har sjunkit alltsedan år 1983. Efterfråganpå arbetskraft är stor. Några företag har t.o.m. aviserat att deanser sig behöva rekrytera arbetskraft från utomnordiska länder. I dettasammanhang är det viktigt att komma ihåg att det finns många flyktingar meduppehålls- och arbetstillstånd som går arbetslösa. Jag anser att det förnärvarande inte finns skäl att aktualisera en arbetskraftsinvandring. När det slutligen gäller det kommunala flyktingmottagandetoch de lokala flyktingsamordnarnas arbetsbörda är det så att kommunerna i dagkan söka särskilda bidrag från invandrarverket när de skallta emot en ny flyktinggrupp för vilken det krävs speciella insatser, om deskall ta emot handikappade flyktingar eller andra flyktingar som kräversärskilt stöd. För de kommuner som tar emot flyktingar ordnarinvandrarverket ett tredagarsseminarium dit kommunernas flyktingsamordnareinbjuds. Härutöver kan invandrarverket hålla ytterligare seminarier för enbegränsad målgrupp. Flykfingmottagandet är en svår uppgift framför allt förden som handlägger mottagandet på det lokala planet. Jag anser attfolkrörelserna, kyrkorna, invandrarnas egna organisationer och enskilda har uppgift att fylla i att stötta kommunerna när det gäller att fåflyktingarna att finna sig väl till rätta. De insatser som gjorts avorganisationerna är värda all respekt. Av denna redovisning framgår att det bedrivs ettomfattande arbete för att komma till rätta med problemen i samband medkommunernas flyktingmottagande. Ytterligare ansträngningar måste göras för attöka mottagningskapaciteten i kommunerna. Därvid är bostadsförsörjningen enavgörande fråga. Anf.43 (vpk): När första gången behandlade frågan om detkommunala flykfingmottagandet hade i debatten understrukits att invandrarverketi de frivilliga överenskommelser man skulle träffa med olika kommuner hade attutgå från vissa kriterier. Dessa kriterier var en god bostadsservice, dvs.tillgång till bostäder, en god arbetsmarknadssituation, utveckladeservicerutiner i den kommunala och den övriga offentliga sektorn ochtillgång till invandrarorganisationer av samma nationalitet som de invandrade.Dessa organisafioner skulle hjälpa till i processen. Därutöver fannsytterligare kriterier som man utgick från i den frivilliga överenskommelsenmed kommunerna. Den här ideala situationen råder inte och har aldrig rått.Av olika skäl befinner vi oss i en krissituation, där invandrarverket tillvarje pris måste placera flyktingar i olika kommuner. väntardrygt 7 000 flyktingar i flyktingförläggningar på att bli placerade i olikakommuner. Deproblem som är förknippade med det kommunalaflyktingmottagandet är intressanta. Det finns en uppenbar risk för attsjälva systemet med det kommunala flyktingmottagandet och de svårigheter dettarnöter i sig kan utgöra ett hinder för att förverkliga den humana och generösaflyktingpolitik som har fattat beslut om. De problem som man möter i olika kommuner är av treslag. Det första är bostadssituationen, och det är det allvarligaste. Det andraproblemkomplexet rör arbetsmarknadssituationen, och det tredje rör det sätt påvilket kommunerna agerar för att förverkliga invandrarpolitiken. Det gälleralltså det sätt på vilket de olika flyktingsamordnarna i skilda kommuner agerarför att förverkliga den politik som är nödvändig för att bemöta de problem somflyktingarna ställs inför när de får politisk asyl och blir invandrare. Dessatre problemområden är intressanta. I sitt svar talade invandrarministern också ombostadssituationen. ansökan om att få bedrivaförsöksverksamhet med kollektiva genomgångsbostäder i olika kommuner är mycketintressant. Frågan är intressant, eftersom det inte behöver vara något negativtmed tillfälliga genomgångsbostäder för dem som behöver bostad. Frågan är ocksåintressant med tanke på att bostadssituationen i landet är sådan att man kanräkna med fortsatt brist på bostäder under en lång rad år framöver. Den ärvidare intressant därför att vi inte har så många alternativ att välja mellan.Frågan är slutligen intressant mot bakgrund av att det i den rapport sombostadsstyrelsen efter en undersökning i olika kommuner har överlärnnatframgår att av alla kommuner har stora svårigheter att finna bostäder tillflyktingar. I kommuner med över 50 000 invånare är motsvarande andel . av kommunerna förmedlar bostäder tillflyktingar antingen genom förtur i bostadskön eller genom särskilda kvoter. Jagvijl påpeka för invandrarministern att detta sätt att skaffa bostäder tillflyktingar inte alls är friktionsfritt. Man kan diskutera den eventuellaomfattningen av skadeverkningarna av dessa metoder, men klart står att de inteär frikfionsfria. Det är ett av skälen till att vi måste hitta bättre lösningar. Jag tycker således att det är positivt att man börjardiskutera ett förslag till tillfälliga genomgångsbostäder för flyktingar. Menjag ser en fara i att man permanentar ett slags bostadssegregation när dessatillfällighetsbostäder skall förbehållas enbart flyktingar. Det vore intressantatt diskutera ett förslag där staten finansierade tillfälligagenomgångsbostäder i olika kommuner för alla som är i behov av enbostad. Det .skall vara genomgångsbostäder med godtagbar standard, och detskall vara frivilligt för bostadssökande att ta emot dem. Denbostadssökande.skall alltså inte förlora sin platsi bostadskön om han eller hon tilldelas en tillfällighetsbostad. Det skall sessom en tillfällig lösning tills bostadsproblematiken i landet har lösts. Ettannat problemområde gäller den motsättning som finns i fråga om det kommunalaflyktingmottagandet, nämligen motsättningen mellan försöken att sprida utflyktingar till olika kommuner och en arbetsmarknad som inte följer de uttaladeönskemålen. Det blir en koncentration till vissa regioner. 44MARIA (): Det kommunala flyktingmottagandet har trotsallt fungerat över förväntan. En överväldigande majoritet av landets kommunerhar beslutat sig för att ta emot flykfingar och i många fall också välkomnatlångt fler än det antal som slagits fast i de ursprungliga planerna. Viljan och förmågan att ta emot flyktingar är stor iSverige, något som dessutom har bekräftats av de publiceradeundersökningarna, som visar att svenska folket har en större tolerans motinvandrare . 1 finns sålunda bevisligen både hjärterum ochstjärterum för flyktingar, för att använda ett folkligt utti-yck. Viljan och förmågan hos kommunerna att ta emot flyktingarkan öka ytterligare beroende på vad regeringen och invandrarverket gör, och detär av nöden att så sker. 17 000 asylsökande och flyktingar beräknas fåplats i kommunerna. Men ca 20 000 människor väntas söka asyl , och detinnebär att antalet människor på väntelistorna i förläggningarna ökar med 3000. Det är ett ständigt ökande tryck. fanns 8 200 asylsökande iförläggningar, och det beräknas finnas 9 000 . Det ärnaturligtvis en oacceptabel siffra. Dessa saker har lett fram till attförläggningstiderna, som enligt planerna skulle vara , nu uppgårtill och ständigt ökar. Den här situationen ärnaturligtvis inte acceptabel, utan någonting måste göras. Det är av flera skäl allvarligt att vi har ett ständigtökande antal människor som tvingas bo i förläggning. Dels är det naturligtvissvårt att praktiskt klara detta ökande tryck i förläggningarna, dels är detoerhört besvärligt för de asylsökande själva att under en allt längretidsperiod tvingas bo på förläggning helt skilda från samhällslivet i övrigt.Till sist är det också ett argument som kan användas mot en generösflyktingpolitik. Det argumentet framförs tyvärr inte minst i dagensmorgontidningar. Vi måste få ut flera flyktingar i kommunerna, och vi måstefå ut dem tidigare. Jag är övertygad om att kommunerna förmår att ta emot någotflera. Inte minst sonderingar bland egna gruppledare i kommunernahar visat att det naturligtvis skulle gå. Det allra bästa vore om vi kundesamarbeta över partigränserna och tala med gruppledarna för de olika partierna ikommunerna. Jag skulle därför vilja fråga: Är invandrarministern- ändå inte beredd att ta initiativ till sådana tvärpolitiska aktiviteter för attutnyttja partikanalerna i kommunerna? Invandrarministern anger bostadssituationen såsom ettstarkt skäl för kommunerna att inte ta emot flera flyktingar än de hargjort. Det är naturligtvis sant. Det är ett mycket tungt vägande skäl. Justdärför är det emellertid viktigt - som invandrarministern också påpekar - attdet kommer till ståndtillfälliga lösningar av bostadssituationen i kommunerna. I svaret nämns att funderar överinvandrarverkets förslag om kommunala mottagningscentra. Jag tror att det ärnödvändigt att vidta den typen av åtgärder. Jag tror även att det går att ordnagenom att iordningställa gamla skolor och sjukhem och liknande men ändå få engodtagbar standard. Enligt uppgift har funderat ända sedan isomras på denna sak. har formulerat sig formellt i en skrivelsefill regeringen. Men ännu så länge har inte något besked kommit frånregeringen. Läget är dock inte sådant att man kan dra detta förslag i långbänkmycket längre. Det krävs ett beslut. Jag vill därför fråga invandrarministern:När kan vi emotse förslag om kommunala mottagningscentra? Hur länge till skallflyktingarna vänta? Om vi kunde upphäva flyktingarnas väntan genomatt säga ja till invandrarverkets förslag om mottagningscentra i kommunerna,skulle jag säga ja . Jag tror inte att det är så enkelt. Men det kan varaen hjälp i arbetet, och därför är vi i grunden positiva till att pröva ocksådetta förslag. Det måste emellertid ske i samråd med kommunerna. Det måstefinnas kommuner som är beredda att göra sådana här arrangemang. Vi måste ävenanalysera kostnadskonsekvenserna. Vi kan inte vara helt frikopplade från ettsådant ansvar på detta område. Vi är i grunden mycket positiva till allauppslag som kan underlätta situationen. Men vi skall inte tro att vi i en hastkan lösa problemen. Jag har inte stuckit under stol med detta. Jag har tagitupp denna sak i ett tidigt skede. Det förvånar mig något när efterfrågarkontakter över partigränserna. Det kan inte vara henne obekant att jag tidigtunder vårvintern hade en partiledaröverläggning om dessa frågor. Jag vädjadetill partiledarna här i att verka genom sina resp. partier gentemotkommunerna för att öka insatserna där. Alla partiledare var positiva till dettaoch lovade att genom sina partier göra vad man kunde. Den vägen är faktisktprövad. Jag vet inte om ytterligare insatser i detta avseende nu kan geytterligare effekt. När det gäller den mycket trista debatten om villjag framhålla att jag skrev särskilt till moderata samlingspartiets ochcenterpartiets ledare och vädjade om extra insatser från deras sida för attundanröja riskerna för en negativ inställning till flyktingar i den kommunen.Dess värre lyckades man inte i detta avseende. Medan jag kommer ihåg det vill jag göra ett korttillrättaläggande. talade om att det nu finns 8 200 asylsökandei förläggningar. Antalet skall jag inte diskutera. Det ligger någonstansdäromkring. Men det är inte enbart.asylsökande. En stor del har redan fått sinauppehållstillstånd. Det är ytterligare en markering av det problem som vi stårinför. Även de som har fått uppehållstillstånd kommer inte ut i kommunerna,därför att man i kommunerna dess värre anser att det inte finns tillräckligtmed "stjärterum", som uttryckte saken. Vi kan bara vädjatill kommunerna att göra ytterligareansträngningar. Jag vill inte vara den som målar bilden i för dystra färger.Bostadsbrist har vi haft tidigare.Vi har avhjälpt den och omvandlat den till ett stort överskott på bostäder, ensituation som vi hade för inte . Det skapade en rädsla ikommunerna för att bygga sig in i en situation, där de ånyo skulle stå medtomma lägenheter. Den rädslan måste övervinnas. Som jag sade i mitt Svar måstekommunerna förmås att ta med flyktinginvandringen som en del av underlaget, närde planerar för bostadsbyggande. Det är också ett budskap som jag i allamöjliga sammanhang försöker föra fram. Jag vill även instämma i varningför risken för att man med temporära lösningar skapar en bostadssegregation. Vimåste naturligtvis tillämpa provisorier också i detta sammanhang, inte bara förflyktingar utan även för andra bostadssökande. Det är en rimlig utgångspunkt.Men det måste då vara temporära insatser. Målsättningen måste vara att allaskall kunna få tillgång till ett boende med fullgod standard på en vanligordinär bostadsmarknad . 46 (vpk): I mitt första inlägg hann jag inte beröra det andraproblemområde som jag hade tänkt ta upp, nämligen situationen påarbetsmarknaden. Det kommunala flyktingmottagandet har en inneboendemotsättning. Å ena sidan strävar man efter att fördela flyktingarna över helalandet. Å andra sidan försöker man placera dem i områden där det finns engodtagbar arbetsmarknad. Arbetsmarknaden i landet utvecklasinte som man har önskat. Man får vissa överhettade regioner, där efterfrågan påarbetskraft är mycket stor. För dem som skall planera det kommunalaflyktingmottagandet gäller det alltså att välja mellan dessa två målsättningar.Det intressanta är att även från arbetsmarknadssynpunkt kunna skapa förutsättningarför ett harmoniskt mottagande av flyktingar i de kommuner där dessa placeras. 47MARIA (): Inom kan vi naturligtvis tala medvåra gruppledare i kommunerna och andra kan tala med sina. Men nog harinvandrarministern ändå en alldeles unik position, som kanske också bordeutnyttjas i detta läge, när vi behöver använda alla möjliga medel för att ökaantalet platser i kommunerna för flyktingar och asylsökande. Jag tror inte att det räcker med att tala medpartiledarna. Målet borde hellre vara att åstadkomma en skriftlig vädjan -något som jag har tagit upp med invandrarministern här i kammaren -från alla partiledare, helst på initiativ av . när ett halvårhar förflutit sedan förra gången invandrarministern tog upp denna sak medpartiledarna, kan det dessutom vara dags för en ny diskussion. Situationen harju knappast förbättrats . Jag är övertygad om att en sådan skriftligvädjan skulle ge ett märkbart resultat. Jag är övertygad om att de kommunala mottagningscentra somhar föreslagits av invandrarverket kan hjälpa till att skapa mera värdigalevnadsförhållanden för flyktingar och asylsökande än vad som gäller . kanske man tvingas bo på förläggningar i över . Det är mycket braatt tidigarelägga utflyttningen till kommuner. kan då kommai gång med sociala kontakter, med utbildning och med arbete. Barnen får färremiljö.byten. De kan börja i förskola och sedan gå i grundskola och slipper"rotas om" efter eller . Dagens system ger tyvärrett antal miljöbyten. Det är därför märkligt att invandrarministern inte tyckeratt det är enkelt att säga ja till förslaget.- Han talar om att vi inte skallfatta ett sådant beslut i en hast. Jag förstår inte riktigt varför det tar sålång tid att bereda detta ärende i . Man har uppenbariigensutfit och funderat fram och tillbaka på denna fråga. Det bordeinte ta så att komma fram med kostnadsberäkningar och förslag. Väntan är ett ord som tyvärr karakteriserar svenskflyktingpolitik i alltför stor utsträckning. Invandrarministern har här enchans att avskaffa åtminstone en viss del av väntan - nämligen deri väntan sombestår i att vi väntar på ett ja från invandrarministern om koriimunalamottagningscentra. 48GÖREL THURDIN (c): . Jag gick in i denna debatt eftersom mitt namnnämndes, liksom-mitt parti och min parfiledares namn. Jag hade annars intetänkt göra det. Vi är visst medvetna om det öppna brev som via massmediaskrevs till två av partiledarna. Vi i har gjort vad vi har kunnatför att påverka den kommun som åberopades i detta fall. Jag tror inte att en enda kommun i kan ta emot de3 000 flyktingar och asylsökande som kommer att förlänga den kö som redanfinns. Det är mycket viktigt att vi alla behandlar detta ärende med denfinkänslighet som krävs för att inte skapa konfrontation och förvärrasituationen för de människor från andra länder som redan befinner sig ute ikommunerna här i . Det handlar ju om beredskap. Vi för här en diskussion ombostäder. Det handlar i stället om beredskap för att kunna klara avden situafion som uppstår ute i kommunerna. Vi får inte en god flyktingpolitikbara på grund av att man från kommunens sida undertecknar ett papper. Det måste till många, många andra saker, t. ex. att visprider kunskap och information. Det är ett ansvar som vi alla har. Jag trorinte att vi klarar av denna tillströmning av flyktingar till om vi intehela tiden har en stor kunskapsuflämning. Det gäller att t. ex. inom denoffentliga sektorn, inom berörda myndigheter och ute i kommunerna ge äventjänstemännen de kunskaper som krävs. Tjänstemännen lägger ofta fram förslagsom polifiker skall fatta beslut om. Det är därför oerhört viktigt atttjänstemännen har beredskap i dessa frågor. Den beredskapen varierar nogväldigt mycket från kommun till kommun. Jag tror inte heller att alla dekommuner som har skrivit på de handlingar det gäller i sammanhanget och som hartagit emot flyktingar har så god beredskap som är önskvärt. -Vi får nog se denna fråga i ett vidare perspektiv ochinte bara tro att en liten kommun kan lösa flyktingfrågorna i detta land. Nej, en liten kommun kan inte lösa dessafrågor. Alla kommuners insatser behövs. Men varje liten kommun som utnämner sigsjälv till frizon för solidariteten när det gäller flyktingpolitiken bidrartill att skapa svårigheter, inte bara för flyktingar i den egna kommunen. Manriskerar att skapa problem för flyktingar i andra kommuner och så att sägastimulera de rasistiska stämningar som dess värre finns i vårt land. pekar på ett mycket vikfigtproblem, nämligen förhållandena på arbetsmarknaden. Som jag sade i mitt svarhar vi i det kommunala flyktingmottagandet i mycket hög grad tvingats bortsefrån dessa problem. Det har i första hand gällt att hitta bostäder och atthitta kommuner' där man har bostäder och är villig att ta emot flyktingar. Vi har dess bättre en mycket låg arbetslöshet. Som jagsade tidigare, har man på sina håll börjat efterfråga arbetskraftsinvandring,dvs. att få importera arbetskraft. Det är mycket viktigt att i det sammanhangetbetona att det finns många invandrare med uppehålls- och arbetstillstånd somgår arbetslösa. Man måste nu i första hand se vilka resurser som finns atterbjuda på arbetsmarknaden. När man i vissa kommuner säger att man villimportera arbetskraft, så tyder det väl på att man också har tänkt sig attkunna lösa bostadsfrågan för den importerade arbetskraften. Det bör då inte vara svårare att lösa bostadsfrågan förflyktingar som kan flytta till dessa kommuner. Det gäller flyktingar som redanfinns ute i förläggningar och som är i behov av en bostad och ett arbete. Jag är, , mycket öppen för att se till attdessa frågor diskuteras över partigränserna. Jag är utomordentligt angelägen omatt hela flyktingpolitiken sköts så att vi kan bibehålla ett brettparlamentariskt stöd för den. Det är viktigt att inte skapa partimotsättningarpå detta område. Motsättningar vore utomordentligt olyckliga förflyktingpolitiken som sådan. Jag är därför mycket angelägen om att upprätthålladet breda parlamentariska stödet. Ute i kommunerna arbetar man också i den andan. Jag harträffat en rad kommunala företrädare. I kommunerna diskuterar man i allmänhetinom olika partigrupper med sikte på att nå enighet.-Jag upplever inte dettasom något problem. Orii ytterligare samtal med partiledarna skulle kunnafrämja denna sak, är jag inte främmande för att ånyo ta upp frågan. Efter dekontakter jag tidigare haft vet jag att partiledarna vill sköta förbindelsernamed sina partier ute i distrikt och kommuner på det sätt som de självautformar. Jag tror därför inte att det är en framkomlig väg att söka åstadkommagemensamma skrivelser. Det viktiga är att man når effekt. Det är naturligtvisen helt öppen fråga hur ledare vill utforma sin skrivelse, och omhan eventuellt önskar ta muntliga kontakter vid konferenser o. d. Det viktigaär att det ger effekt, så att man ute i kommunerna tar ytterligare tag för atthitta lösningar. Frågan om flyktingcentra har inte dragits i långbänk. Vihar fått förslaget. Det hade sina uppenbara brister, så till vida att vissafrågor inte var belysta. Vi bad invandrarverket klargöra dessa frågorytterligare, för att vi.skulle kunna fä ett bra underlag att gå vidare på. Härmåste det tas kontakter med kommunerna.. Det är avgörande att de är med pånoterna. Detta är egentligen ingen revolutionerande ny idé.