prot · GB0934 · 1987-12-31 00:00:00 — industriministernär trött och inte hörde att jag tog upp skogspolitiken. De frågor som varken eller jag ännu fåttnågot svar på gäller framtiden för Karlsborgsanläggningen och massafabrikendär. Det skulle vara intressant om industriministern ville tala om, huruvidahans positivism beträffande ägartillskott verkligen gäller inför de beslut somkan komma att fattas vid Karlsborgsfabriken, där man behöver ytterligareinvesteringar. Det är bra att förhandlingar pågår om import av ved till sågen iKarlsborg. Om detta handlade en av de frågor jag ställde. När det gäller energiskogsodling vet jag inte om jag ficknågot svar; jag kanske inte lyssnade tillräckligt noggrant påindustriministerns förra inlägg. Frågan kvarstår för min del. Det är inte så att jag jämställer ett privat ägt företagoch ett statligt företag. Utifrån min ideologiska grundsyn kräver jag långtstörre socialt ansvar av ett statligt företag. Jag utgår ifrån attindustriministern delar den grundsynen. Sedan kan man mycket indignerat prataom rovdrift, om rikmalmsbrytning etc. även i privata företag och fästa dem vidskampålen, men naturligtvis bör ett statligt företag visa social omtanke omsina anställda långt utöver vad de privata gör. 44 (): Detta är min sista möjlighet till replik.Industriministern kan få ordet för ett särskilt inlägg. Jag hoppas att hanutnyttjar det till att sakligt svara på de frågor jag har ställt och att haninte hemfaller åt politisk pajkastning, som industriministern ibland brukargöra i sådana här sammanhang. Jag kan bara konstatera att industriministern tydligeninte sakligt har prövat de förslag till lösningar som har lagts fram på lokalnivå. Det har funnits väldigt många om och men förknippade med de svar somindustriministern har gett i den här debatten. Det är andra som ställervillkor, heter det, om andra fortsätter, om andra vill ta ansvar osv. Jagtycker att industriministern själv måste ställa några villkor, och jag har enrad frågor. Vilka villkor ställde industridepartementet och industriministernsjälv då avtalet mellan och slöts? Vid en frågedebatt som jag hade med industriministern den22 oktober om nämnde han att statssekreterargruppen skulle fåtill uppgift att jobba med och kommun. Jag vill fråga:Vad förväntar sig industriministern att den gruppen skall åstadkomma, som inteindustriministern själv kan åstadkomma? : När Uddevallavarvet lades ner åkte mångastatsråd till Västsveri ge för att lyssna på människorna som berördes. När varv i lades ner åkte industriministern själv ner för att på ort och ställe föra en diskussion med de människor som berördes och löpte risk att bli arbetslösa. Vi vet att det har framförts önskemål att industriministern också skulle 44 besöka för att påort och ställe diskutera den uppkomna situationenmed de människor som hotas av arbetslöshet och av att ställas i en redan långkö av arbetslösa. Jag viU avslutningsvis ge industriministern några råd: Åktill ! Åk fill KaUx kommun! Diskutera på ort och stäUe denuppkomna situationen med människorna som berörs! Tala inte med de härmänniskorna via massmedia - tala direkt till dem! Jag tror detta är nödvändigtom vi skall få en saklig behandling av ASSLs problematik . Om ASSLs avveckling av sågverksröreben, m. m. 45 (): Industriministern säger att beslutet inteinnebär att sågverksarbetarna skaU kastas ut på gatan , utan man harfått perioden fram till på sig för att klara avvecklingen. Detär helt riktigt, det har jag också kunnat läsa mig till i de handlingar jag harsett. Det är också nödvändigt. Vad jag försökte påpeka i mitt inlägg var emellertid attdet här tyvärr inte kommer att gå vägen, eftersom vi har fått besked av ASSIoch domänverket att vi fr. o. m. inte får någotfurusågtimmer till . Arbetarna på såg har ingenting attsåga, komponentfabriken har ingenting att vidareförädla - detta är det storabekymret. Jag är medveten om att regeringen har sagt att man får använda 30milj. för förlusttäckning för att klara av detta, men tyvärr upplever vi att det sociala ansvaret för avvecklingen inte tas på ett riktigt sätt avdem som är satta att sköta den. Det är därför vi vänder oss till ägaren-statenoch industriministern. Det går nämUgen inte att diskutera en framtidaavveckling med arbetarna på och säga att de har perioden fram till1990 på sig, när de själva ser att det ute på deras plan inte finns en endastock att såga. Förste vice talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till ytterligareinlägg. säger att jag inte harnågonting emot att sågen läggs ner, och ett sådant påstående kan inte få ståoemotsagt. Jag förstår inte var P.-O. får alla sina påhitt ifrån. Jag har försökt förklara bakgrunden - virkesbristen - menden bortser totalt från. Självfallet önskar jag att vi hadetillgång till virke i så att vi kunde behålla helasågverkskapaciteten och kanske t. o. m. bygga en ny såg - jag skulle inte hanågonting emot det. Jag skulle kunna ge lokaliseringsstöd till att en ny sågbyggs i . Men det finns ju inte råvara. Om ändåkunde hjälpa till att ta fram råvara på något sätt! På samma sätt odlar han myten att vi inte skulle hakontakter med kommunen och de anställda i . Jag träffaderepresentanter för de anställda och facket i ,jag har mött dem i en andra omgång, och vi har fortlöpande kontakter. Jagförstår inte vad har för syfte med den mytbildning som hanförsöker odla, annat än att fånga en och annan röst uppe i . Vad tänkerindustriministern göra för att säkerställa driften vid Om åtgärder för att främja småföretagandet Bruk,frågade . En av orsakerna till att nu blir fri från sågarna äratt man skall koncentrera sig på bl. a. Bruk och se till att därinvesteras. Jag känner till att en samlad plan för pappersbruketkommer att föreläggas styrelsen . Jag menar att man nu måstekoncentrera sig på åtgärder som gör att resultatet vid bruket förbättras ochatt sådana investeringar kan åtadkommas att det inte behöver hända bruketnågonting. Vi har alltså framhållit för att man nu har ansvaret för attbruket går en lyckosam utveckling till mötes. Vi har behandlat det material som vi har fått från bl. a.Kalix kommun på exakt samma sätt som vi behandlar annat material som kommertill industridepartementet. Därför vill jag skarpt tillbakavisa beskyllningarnaom att vi inte har behandlat det här materialet på ett seriöst sätt. Egentligen är råvarusituationen i , PaulLestander, ännu allvarligare än som framgått här - till följd avskogsstyrelsens beslut om en begränsning av odlingen av contortatallen ochannat som sammanhänger därmed. Detta försätter oss i en ännu besvärligaresituation när det gäller råvaran. Slutligen, : Vi har inte låstutvecklingsprogrammet för på någon punkt. Vi har fått in mycketmaterial. Men är välkommen med sina förslag och idéer. Vi skallseriöst titta på dem. Förste vice talmannen anmälde attPaul Lestander och anhållit att till protokoUet få antecknatatt de inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 7§ Svar på interpellation 1987/88:76 om åtgärder för att främja småföretagandet har frågat mig vilka åtgärderjag är beredd att vidta för att dels främja nyföretagandet och en positivutveckling av de mindre företagen i vårt land, dels utjämna skillnaderna iskatte- och avgiftsuttaget mellan små och stora företag, dels balansera denökande internationaliseringen inom svenskt näringsliv och svensk industri. Som svar på den första frågan vill jag anföra följande.Småföretagen är och kommer att vara av avgörande betydelse för näringslivetsutveckling. Strukturomvandlingen medför att företag och verksamheter fallerbort. Nya verksamheter måste därför utvecklas, och det sker i väsentlig utsträckninggenom expansion av små företag och genom ny etablering. Ett högt nyföretagandeär en förutsättning för att dynamiken i ekonomin skall kunna upprätthållas, nyaidéer prövas på marknaden och sysselsättningstillfällen skapas. Detta ställerkrav på en aktiv småföretagspolitik. Småföretagspolitikensyftar till att underlätta för nya företag att etablera sig ochför småföretag att expandera och utvecklas. Småföretagspolitiken griper in påen rad olika politikområden. Av särskild betydelse är industripolitiken,.regionalpolitiken,den aUmänna ekonomiska poUtiken samt skatte-, arbetsmarknads- ochutbildningsfrågor. Regeringen har framgångsrikt vidtagit en radåtgärder för att stärka småföretagssektorn. Ett av de viktigaste instrumenten ismåföretagspolitiken är de regionala utvecklingsfonderna. Staten, landstingenoch berörda kommuner har strävat efter att successivt bygga ut organisationenoch höja kompetensen och effektiviteten. Sedan regeringsskiftet har statens satsning påutvecklingsfonderna och till dem anknuten verksamhet höjts från ca 100 milj.kr. till ca 160 milj. kr. kommerinsatserna att fortsätta i oförminskad skala. En viktig utgångspunkt för fondernas verksamhet är att deskall komplettera det befintliga utbudet av såväl finanserings- sominformations- och rådgivningstjänster till småföretagen. Enligt min bedömningär utveckUngs-fondernas service- och finanseringsprogram av en mycket storbetydelse för att stimulera småföretagens utveckling. De riktade småföretagsinsatserna inom regionalpolifikenhar också inneburit att 90 milj. kr. har satsats på att utveckla teknikcentrai syfte att föra ut ny teknik till småföretagen. Därutöver har ca 20 milj. kr.satsats i teknikspridningsprojekt av skilda slag i de regionalpolifisktprioriterade delarna av landet. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har under desenaste åren tillförts ca 50 milj. kr. för projektstöd fill småföretagoch uppfinnare. STU:s tjänster i form av rådgivning i tekniska, ekonomiska ochjuridiska frågor utnyttjas av småföretagen i allt större utsträckning. STUriktar särskild uppmärksamhet mot unga teknikbaserade småföretag som spelar enallt viktigare roll för teknikförnyelsen i stort. Hitfills har hälften av allanystartade teknikbaserade företag i fått någon form av STU-stöd. STUhar också givits möjlighet att finansiera förstudier för småföretagen inomramen för EUREKA-samarbetet. STU:s stöd fill uppfinnare omfattar inte bararådgivning, utbildning, förmedUngshjälp och stöd till utveckUngs-projekt. STUhar också kontakt med landets ca 100 lokala uppfinnarfören-ingar och bedriveren allmänt innovationsfrämjande verksamhet med bl. a. uppfinnarpriser ochnäringsbidrag till innovatörer. En särskild småföretagsfond har inrättats för att försesmåföretagen med riskvilligt kapital. Sammanlagt 200 milj. kr. har avsatts tillfonden. Norrlandsfonden och Industrifonden har genom beslut av regering ochriksdag ålagts att i större utsträckning rikta sin finansieringsverksamhet tillsmå och medelstora företag. Regeringen har vidare medverkat i etableringen av en radprivatägda regionala investmentbolag. Regeringen har under de senaste fem årenockså genom det regionalpolitiska stödet medverkat i finansiering av ca 2 300små och medelstora företag till en sammanlagd summa av 2,5 miljarder kronor.Slutligen har särskilda branschfrämjande åtgärder genomförts till en sammanlagdkostnad av ca 570 milj. kr. Regeringenhar inrättat en särskild grupp för att arbeta med avreglering Om åtgärder för att främja småföretagandet Omåtgärder för att främja småföretagandet och regelförenkling.Sådana åtgärder är av största betydelse för småföretagen. Inom skatteområdethar förenklingar genomförts bl. a. genom en samordning av uppbörden avkällskatt och arbetsgivaravgifter samt genorn slopad taxering förjuridiska personer. Genom att det s.k. fribeloppet vid beräkning avvinstdelningsskatt har höjts från 0,5 till 1 milj. kr. har antalet företag somberörs av denna skatt minskat med närmare en tredjedel! Detär med dessa olika typer av åtgärder - den allmänna ekonomiska politiken,riktade insatser, avreglerings- och förenkUngsarbete - som regeringenframgångsrikt har arbetat för att utveckla de små och medelstora företagen. Detär den politik som regeringen lade fram i propositionen om näringspolitikeninför (prop. 1986/87:74) och som ställde sigbakom. Regeringenssmåföretagspolitik har givit goda resultat. Preliminära siffror tyder på att investeringarnai småföretagen kommer att ligga på samma höga nivå som under1986. Höstens s. k. småföretagsbarometer noterar den starkastekonjunkturuppgången som barometern funnits. Det högakapacitetsutnyttjandet väntas bestå liksom behovet av att öka sysselsättningeni småföretagen. Underde har antalet nyetablerade företag uppgått till meUan 16 000 och19 000 . Sammanlagt har ca 70 000 nya företag tillkommit under desenaste fyra åren. Detta är rekord för . Konkursutvecklingen har vänt.Antalet konkurser ökade t. o. m. . har antaletkonkurser minskat jämfört med . Vadgäller skattefrågorna vill jag bara nämna att det görs en bredöversyn av hela skattesystemet, bl. a. inom ramen för utredningen om reformeradföretagsbeskattning. Jag är därför inte beredd att nu gå in på dessa frågor. Vadgäller den sista frågan om internationaliseringen vill jag understryka att etableringoch utveckling av småföretag är en nödvändig del av strukturomvandlingen,eftersom strukturomvandlingen bl. a. leder till att företag och produktområdenslås ut. En mycket viktig del i regeringens näringspolitik är därför insatserför att stimulera utvecklingen inom de små och medelstora företagen och ökanyföretagandet. Även insatser inom ramen för regionalpolitiken har detta syfte.Samtidigt är det viktigt att se de små och stora företagen som delar i ettsammanhängande ekonomiskt system. Det är de stora industrikoncernerna somsvarar för den största delen av exporten och de internationella kontakterna. Enexpansion inom de stora, internationellt inriktade koncernerna ger oftabetydande positiva effekter i de små och medelstora företagen genom att de oftaär underleverantörer till de större företagen. 48 (): Inledningsvis vill jag tacka industriministern för svaret på mininterpellation. Detsvenska näringslivet präglas av en utveckling mot starkägarkoncentration, ökande internationalisering, som har diskuterats tidigare här ,och fortsatt strukturomvandUng. Detta påverkar den regionala utvecklingen,vilket de senaste årens dramatiska folkomflyttning har visat. De storaindustriföretagens internationella beroende ökar, och det är bl. a. resultat avden exportledda expansion som regeringen har satt sin tillit till. Regeringen har stimulerat de exportinriktade företagen,som ofta är stora och finns i landets koncentrationsområden. Men ökat beroendeav storföretagen leder till att de krafter i ekonomin som verkar i riktningmot ökad koncentration också förstärks. I en sådan utveckling och med en sådanpoUtik riskerar småföretagen att komma i kläm. Småföretagens roll måste förstärkas och förbättras iförhållande till de stora företagen. Den situationen berör inteindustriministern i sitt svar, som lämnar mycket övrigt att önska. I ställetägnas merparten av svarets tre och en halv sida åt historiebeskrivning. Det ärmestadels en redovisning av de senaste årens beslut i . En del av debesluten har medverkat till. Ökningen av antalet nya företag är i storutsträckning ett resultat av utvecklingsfondernas tillkomst och av de åtgärdersom gjordes på det näringspoUtiska området i slutet av 70- och början på80-talet. Men, herr industriminister, jag har inte ställtinterpellationen för att få veta vad som har hänt. Det känner jag till. Jag harställt interpellationen för att få veta vad industriministern nu och framöverskall göra för att åstadkomma bättre villkor för småföretagen, för att minskaägarkoncentra-tionen och minska beroendet av ett fåtal stora företag. Tyvärr,fru talman, lämnar industriministerns svar på den punkten ingen uppgift omnågot nytänkande. Industriministern hänvisar till utvecklingsfonderna ochderas viktiga roll för de nya och de mindre företagen. På den punkten har jagingen annan uppfattning än den industriministern har gett uttryck för här . Utvecklingsfonderna, som inrättades 1978 på initiativ avcentern, har betytt och betyder mycket när det gäller service och finansieringför de mindre företagen. Jag måste emellerfid konstatera att statens andel närdet gäller fondernas administration släpar efter. Landstingen, som är utvecklingsfondernasandra huvudmän, svarar för en betydligt större andel av administrationsanslagetän vad staten gör. Här bör det ske en förändring. Klyftan mellan vad staten hargett och vad landstingen har gett har ökat . Staten måste ta ettökat ansvar för fondernas administration, i synnerhet som det även i andrasammanhang har skett en kostnadsövervält-ring från staten till landstingen. Sedan berör industriministern småföretagsfonden, som är endel av löntagarfondssystemet. Den fonden avstår säkert småföretagen från. Löntagarfondssystemet innebär inget positivt försmåföretagen. Det innebär en omfattande kapitalöverföring från små till storaföretag, ofta belägna i expansionsområden. Det kapital som förs över frånsmåföretagen, och alla andra företag för övrigt, bör i stället för att gå vägenöver löntagarfonderna användas direkt ute i småföretagen. På det sättet skullesmåföretagen få ekonomisk stabilitet, resurser till produktutveckling och nyaaffärsled. Även om fribeloppet för vinstdelningsskatten höjs till 1 milj.kr.,vore det bäst för småföretagen om löntagarfonderna avvecklades. Det kommercentern att medverka till. Om åtgärder för att främja småföretagandet 4 protokoll 1987/88:34 Omåtgärder för att främja småföretagandet Jag beklagar att industriministern går förbi den delen iinterpellationen och hänvisar till en utredning. Med all respekt förutredningsväsendet borde ändå industriministern kunnat ha en uppfattningom vad som behöver göras för att stärka småföretagen i förhållande till destora och internationellt arbetande företagen. I en posifivsmåföretagsutveckling måste ingå åtgärder som reducering av arbetsgivaravgifterna,slopad förmögenhetsbeskattning och avskaffande av löntagarfondsavgifterna. Föratt skapa fler jobb i de mindre företagen är det nödvändigt att sänka skattenpå arbete. För småföretagare och egenföretagare är arbetsgivaravgifterna entung börda. I vissa fall är också uttaget fill arbetsgivaravgifterna orättvist. kan inte utnyttjas av den som är egenföretagare. För att skaparättvisa bör t. ex. ett avgiftsfritt grundbelopp införas för löneavgiften. Jagvill därför fråga industriministern: Hur ställer sig industriministern fill enreform på skatteområdet med det innehåll jag har nämnt? Ärindustriministern beredd att minska skatte- och avgiftsbördan för småföretagenså att de gynnas i förhållande fill de stora? Demindre företagen beskattas generellt hårdare än de större. De har inte likastora möjligheter till överföringar mellan olika bolag och till bokslutsdispositioner.1985 betalade småföretagen av förädlingsvärdet i skatt, medan andraföretag betalade . Den skillnaden är inte positiv, sett ur småföretagenssynvinkel. Detbehövs en kraftfull satsning på de mindre företagen för att bl. a. kunnabalansera det ökade beroendet av svenska, internationellt verkande företag. Demindre företagen måste främjas i förhållande till de stora för att ettfungerande näringsliv över hela landet skall kunna upprätthåUas. Det ärnödvändigt att så sker med hänsyn till den folkförflyttning som pågår. 49 (): Industriministerns interpellationssvar är avslöjande. När regeringenskall redovisa vad den gjort för att skapa bra villkor för småföretagen blirdet en flera sidor lång uppräkning av fonder, riktade insatser,branschfrämjande åtgärder, projektstöd och ännu fler fonder. Praktiskt tagetvarenda åtgärd bygger på att företagarna behöver stöd och anvisningar avpolitiker och fonddirektörer. Enligtregeringens synsätt måste investeringarna styras av andra än företagen själva.Det är detta industriministern brukar kalla offensiv eller, som , aktivsmåföretagarpolitik. Jag menar att politikernas uppgift är en helt annan,nämligen att skapa förutsättningar för företagen själva att vara aktiva ochoffensiva. Istället för att stapla stödåtgärder på varandra utanför småföretagarenskontorsdörr skall politikerna med generella medel förbättra deras villkor. Istället för att detaljreglera och styra skall regering och riksdag ange deramar som företagen har att rätta sig efter. Istället för att dra in företagens vinster till centralstyrda fonder skallpengarna stanna kvar i företagen och göra nytta där. En fråga iinterpellationen, som industriministern undviker att kommenteranärmare, gäller koncentrationstendensen i svenskt näringsliv. Jag delarindustriministerns uppfattning att man inte skall konstrueramotsatsförhållanden mellan små och stora företag. Självklart är att dekompletterar och är beroende av varandra. innebär regeringens politik att storföretagengynnas. Det är en oundviklig följd av den förhandlingsekonomi som regeringentillämpar. Den starke har lättare att ta för sig vid förhandlingsbordet. Men också på en rad konkreta punkter missgynnassmåföretagen. Ta t. ex. det här med långsiktighet och stabilitet iregelsystemet. När regeringen inte klarar det är det framför allt de mindreföretagen som drabbas. De kan inte arbeta med samma riskspridning somstorföretagen och de har inte heller samma resurser för att hålla reda på vilkaförändringar som planeras i kanslihuset. På samma sätt är det med byråkrati och krångel.Storföretag med särskilda personalavdelningar och bra kontakter kan alltidhitta rätt i regellabyrinten. För småföretagaren - som ärverkmästare, kamrer, personalchef, springpojke, verkställande direktör och enmassa annat - för honom eller henne räcker tiden inte till. Risken för attomedvetet göra fel är stor, ofta med katastrofala följder. Industriministern hade ett avsnitt om avreglering i sittsvar. Jag har sagt att den grupp regeringen har tillsatt inteförefaller att precis slita ihjäl sig. Det är inte särskilt mycket manåstadkommer. Regleringsivrarna i regeringen har under alla omständigheterfortfarande ett klart övertag över avregle-rarna. försöker industriministern ta till ett litettrolleriknep. Först medverkar han aktivt till att kronan på verket i detsocialdemokratiska regleringsarbetet, löntagarfondssystemet, införs. Närregeringen sedan justerar fribeloppet något i samma fondsystem, ja, då tar mandet till intäkt för att man är framgångsrik avreglerare. Först reglerar manriktigt ordentligt - sedan avreglerar man litet grand. Simsalabim har manåstadkommit en förenkling. Jag undrar, industriministern, om publiken går påtricket? politik för mindre och medelstora företaghandlar om att förbättra villkoren generellt för deras verksamhet, t. ex, påskatteområdet. - Sänktamarginalskatter och slopad förmögenhetsskatt på arbetande kapital är två av deviktigaste inslagen. - Vi vill geföretagen fasta spelregler, så att man vet från den ena veckan till den andravad man har att rätta sig efter. - Vi vill slåvakt om näringsfrihet och etableringsrätt. Vi kommer aldrig att kunna tävlamed socialdemokraterna när det gäller att hitta på olika former avindustripolitiskt stöd till småföretagen. Men vi har ett betydligt bättreprogram när det gäller att se till att stöden inte skall behövas! Om åtgärder för att främja småföretagandet 50ERIK HOLMKVIST (m): Industriministern tycks vara belåten när hanredovisar den socialdemokratiska industripolitik som gäller småföretagen. Jaganser det i stället avslöjande hur socialistisk politik har utformats under desenaste åren. Omåtgärder för att främja småföretagandet Industriministernsäger själv i svaret: "Regeringen har framgångsriktgenomfört en rad åtgärder för att stärka småföretagssektorn. Ett av deviktigaste instrumenten i småföretagspolitiken är de regionalautvecklingsfonderna. Staten, landstingen och berörda kommuner har strävat efteratt successivt bygga ut organisationen och höja kompetensen ocheffektiviteten." Utvecklingen- i landsting, i kommuner, och hos staten - har således inneburit attpolitikernas inflytande har ökat och kommit att gälla när, var ochhur småföretag får startas och vem som skall få bli egen företagare. Bidraghar staplats på varandra; Stöd i hundratals olika former har införts.