prot · GB0950 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:50 1 § Upplästes följande inkomna skrivelse: Undertecknad anhåller om tjänstledighet frånriksdagsuppdraget under fiden den 1 februari-den 1 mars 1988. Orsaken ärenskild angelägenhet. Framställningen bifölls av kammaren. Talmannen anmälde atf Mals () skulle tjänstgöra somersättare för , 2 §Svar på interpellation 1987/88:148 om utvärderingen av 1982 årskyrkomötesreform Med anledning av det pågående arbetet med enutvärdering av kyrkomötesreform har frågat mig omutredningsrapporten kommer atf bli föremål för överläggningar mellan deriksdagspar-fier som stod bakom reformen. Vidare har hon frågat om det blir ettbrett remissförfarande beträffande rapporten och slufiigen hur angelägetregeringen anser det vara med en bred kyrklig uppslutning. Jag vill först erinra om atf utvärderingen sker medanledning av önskemål från i samband med riksdagsbehandlingen år1982, Utvärderingen omfattar frågor om antalet ledamöter i kyrkomötet,biskoparnas ställning och formerna för lärofrågornas beredning och behandlingsamt sammanträdesperiodernas längd. Vidare uppmärksammas atfkyrkomöfesledamöterna är ledamöter dels i ett offentligräffsligt organ - kyrkomötet- dels i ombudsmötet för verksamhet och de problemsom hänger samman med denna dubbla roll. Utvärderingen gäller alltså enbartkyrkomötesreformen och berör inte de grundläggande relationerna stat-kyrka. Arbetet med utvärderingen är snart avslutat, och enutförlig rapport kommer aff läggas fram . Denna kommer då att skickasut fill olika intressenter, bl, a. de närmast berörda kyrkliga organen. Om utvärderingen av kyrkomötesreform nomfillfälle atf komma in med synpunkter och förslag med anledning av rapporten.En sammanställning av dessa kommer sedan atf göras inom . Jag avser aft därefter kalla fill överläggningar mellanföreträdare för de riksdagspartier som stod bakom reformen. Liksom fidigare anser jag det vara angeläget atteftersträva en så bred kyrklig och politisk uppslutning som möjligt kringprincipiellt vikfiga förslag som berör . 2ULLA TILLÄNDER (c); Jag vill tacka kyrkoministern för svaret påmin interpellafion. Jag ställde fre frågor. Svaret på den första frågan, somgällde överläggningar mellan riksdagspartierna angående utvärderingen av 1982års kyrkomötesreform och förslagen därvidlag upplever jag som positivt. Meneftersom hela proceduren är försenad uppstår helt naturligt farhågan för atfdiskussionen om rapporten måste påskyndas på ett sätt som motverkar syftet meden diskussion. Arbetet skulle ju ha varit färdigt före utgången av 1987, men nuhar snart hela januari månad gått, och erfarenhetsmässigt blir fidsnöden störreju längre fram man kommer . Det tar ändå sin fid för politikerna affföra ut frågorna och skapa sig en välgrundad uppfattning om vad förslagenskulle komma aff innebära, såvida det infe är obetydliga förändringar somföreslås. Risken för att man alltför mycket hastar över är ännu störremed tanke på svaret på den andra frågan. Denna fråga gällde huruvida det kommeraff bli ett brett remissförfarande beträffande utredningens rapport, Vad somgör aff jag känner oro inför kyrkominisferns svar på den frågan ärformuleringen "bl. a. de närmast berörda kyrkliga organen". I frågaom detta efterlyser jag ett klarläggande. Risken föreligger nämligen, som jagser det, för atf t. ex. ett förslag om en kraftig nedskärning av antaletledamöter i kyrkomötet skulle kunna ses som en fråga enbart för kyrkomötet,centralstyrelsen och kanske även kyrkans nämnder. Men benägenheten atf anläggaett sådant synsätt ökar naturligtvis också om man är i fidsnöd, om man t. ex.fill varje pris skall fa fram ett svar fill nästa kyrkomöte, som kommer afthållas . Kyrkomötet är ju hela kyrkans organ. Om man vill hävda atfkyrkomötet representerar hela kyrkan, måste förändringar som berör kyrkomötetoch dess sammansättning och storlek vara en angelägen fråga även för stift ochförsamlingar. Med andra ord kan kretsen av närmast berörda inte inskränkas förmycket, i all synnerhet inte för aff man fill varje pris skall vara klar tillnästa kyrkomöte. Vi är säkert eniga om att ett såväl demokratiskt somdecentraliserat förfarande, som förankrar besluten så brett och så djupt sommöjligt, kan vara både fidsödande och arbetskrävande. Men vi är säkert ocksåöverens om aff det är ett pris som man gärna betalar. Förankrade beslut måsteför övrigt allfid vara vägledande inom det kyrkopolitiska området. genomgång är till sin natur engranskning av verksamheten utifrån ekonomiska förutsättningar. Även om dennaär nödvändig och legitim, är den verklighet som kyrkans organisation utgör enstomme för och villtjäna infe av ekonomiskt utan av andligt slag. Det utesluter förvisso inteekonomiska och rationella synpunkter, men de har också i detta sammanhang sinbegränsning. Därför skulle det vara välkommet om statsrådets svar kompletteradesmed en försäkran om aff man inte inskränker den tid som det far aft föra utförslagen till bred diskussion i församlingarna, om förslagen innehållerförändringar som får viktiga konsekvenser. Man säger att kyrkomötet har blivit för dyrt. Med vilkenmåttstock mäter man då? Om det är omdöme, är det särskiltangeläget atf det underkastas en kritisk granskning. Det är nämligen inte allssäkert att man kan fa en sådan bedömning för gott. Den apparat som vi själva ären del av, både riksdag och regering, är inte billig. Tvärtom är den ganskadyr. Men vi anser ju aft den är värd priset. Den yttersta ideologiskamofiveringen är aff demokratin måste få kosta. Samma resonemang kan mantillämpa på en folkkyrka. Om man har anledning att vara bekymrad för så är inte de ekonomiska tillgångarna orsaken. Svaret på min tredje fråga, som gällde hur angelägetregeringen anser det vara med en bred kyrklig uppslutning, tycker jag också ärpositivt. Statsrådet säger i svaret: "Liksom tidigare anser jag det vara angeläget atfeftersträva en så bred kyrklig och politisk uppslutning som möjligt kringprincipiellt viktiga förslag som berör ." Med denna tradition som bakgrund lyser beslutet omfolkbokföringen som ett beklagligt undantag. När man nu är i färd med aft demokratisera kyrkan är detviktigt att regering och riksdag inte beter sig på ett sätt som motverkar ensådan strävan. Om utvärderingen av kyrkomötesreform När jag trädde fill i regeringen hösten 1982och fick ansvaret för arbetet med de kyrkliga frågorna framstod det ganskasnart som angeläget att skapa en bred kyrklig och politisk enighet kringkyrkofrågorna av den anledningen att kyrka-sfaf-frågorna hade föregåtts av ettmycket långt utredningsarbete, som hade visat atf frågorna var avkontroversiell karaktär. Kyrkomötesreformen var ju också en kompromiss, där deingående politiska partierna verkligen hade ansträngt sig för atf moderniserakyrkans arbetsformer. Jag fog därför, , kontakt medföreträdare för de politiska parfier som stod bakom kyrkomötesreformen ochfrågade om vi infe skulle arbeta med frågorna på så sätt att vi i vikfigaprincipiella frågor för kunde bli överens, lika väl som man hadevarit överens om kompromissen. Jag har efter bästa förmåga försökt arbeta pådetta sätt. Jag tycker aff denna uppläggning har varit bra. Man har lyckats iden övervägande delen av fallen, och det har kunnat genomföras ett mycket stortorganisationsarbete med mycket positivt för . När det gäller utvärderingen och de frågor som UllaTilländer ställde till mig har jag alltså efter samma principer haftunderhandskontakter via min politiskt sakkunnige om uppläggningen avutvärderingen. Man har varit på det klara med aft detta är ett bra sätt attgöra en utvärdering. Får jagsedan säga aff utvärderingen infe är av den karaktären atf den 3 protokoll 1987/88:48-52 Prot.1987/88:50 utmynnar i utarbetade förslag, utan man gör, med utgångspunkti de uppdrag som är angivna i direkfiven och somjag redovisade i interpellafionssvaret, i Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen ordetsrätta bemärkelse en utvärdering. Tanken är atf materialet sedan skall liggafill grund för olika synpunkter. Låt mig säga aff jag bundit mig varken tidsmässigt ellerför innehållet i de förslag som kommer, eftersom vi ju får ett material sominte innehåller förslag. Det kan hända beträffande en del utvärderingar aftfrågorna är av den karaktären aft de erfordrar särskilt utredningsarbete ochdärför kräver traditionellt remissbehandlande. Jag tycker att ,som ställt frågor fill mig om utvärdering av kyrkomötesreformen, skall kännasig nöjd med svaret i den meningen att jag fortsättningsvis vill skapa bredenighet kring de principiella frågorna och aft utvärderingsrapporten kommer affföranleda både synpunkter från alla berörda och överiäggningar med de partiersom stod bakom kyrkomötesreformen. 4 (); Det var mycket värdefullt med denkomplettering av svaret som kyrkoministern gjorde. Varken socialdemokraternaeller vill ju att vikfiga beslut skall fattas i slutna styrelserum överhuvudet på dem som berörs av besluten. Jag tror aff båda våra parfier, som harfolkrörelseförankring, reagerar instinktivt mot sådana tendenser. Just medtanke på detta var det litet nedslående att bevittna hur beslutet omfolkbokföringens flyttning från kyrkan just hade karaktären av internt fattatbeslut i en trängre krets, där mofiven var otillräckligt redovisade ochotillräckligt diskuterade. Därför vill jag igen understryka aff det varvärdefullt med den komplettering här gjorde. Förändringar i månghundraåriga välfungerande ordningar fårinfe i fortsättningen ske med en så hastigt påkommen brådska aft infe heller initieradekan avge synpunkter. Beslutet om folkbokföringen är tyvärr ett exempel på enförhastad iver aft förändra, där man bortsett från nödvändig eftertänksamhet.Erfarenheten visar också atf det som skall ersätta infe allfid är bättre än detsom ersätts. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 1987/88:137 om sårbarheten inomlivsmedelsberedskapen har i en interpellafion,ställd till försvarsministern, framfört frågor beträffande sårbarheten inomlivsmedelsberedskapen. har frågat vilka åtgärder regeringenavser vidta för aff dels trygga försörjningen av livsmedel vid en längrekrisperiod, dels förstärka livsmedelsberedskapen i storstadsområdena och iNorrland. Slutligen har frågat om regeringen avser attförstärka resurserna till ansvariga myndigheter så atf en lagring avprofeinfoder kan 34 ske ienlighet med försvarsbeslut. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som skall svara på frågorna. När det gäller den första frågan vill jag framhålla i tidigare plarieringsförutsäftningar utgick från olika tidsperspektiv vidplaneringen av de olika funktionerna inom totalförsvarets civila del. a. till följd atf vissa viktiga funktioner hade en relativtbristfällig beredskap. Flera andra funktioner, bl. a. livsmedelsberedskapen,hade en betydligt vidare plane-ringshorisonf och därför en betydligt bättreberedskap. försvarsbeslut framhålls betydelsen av enhefiigaantaganden om krisers och krigs varaktighet och karaktär inom helatotalförsvaret så att detta får en tillfredsställande balans när det gälleruthålligheten. Dessa enhetliga antaganden har medfört att ökade resurserdärför har varit nödvändiga, bl. a. för hälso- och .sjukvårdens behov. När detgäller mer kostnadskrävande uthållighetsåtgärder skall enligt försvarsbeslutetförutsättas en mer omfattande utrikeshandel i samband med kriser än somhitfills gällt i planeringen. Exempel på sådana mer kostnadskrävande åtgärderär bl. a. beredskapslagring. Det förtjänar att särskilt nämnas aft man iförsvarsbeslutet har utgått från atf ett förkrigsskede i planeringen bör antasha en varaktighet av upp till . Det bör antas atf den internationellahandeln och tillgången på varor vid periodens inledning i huvudsak har normalomfattning. Främst mot periodens slut kan däremot avsevärdahandelsbegränsningar förekomma. Ett fotalt handelsborffall ter sig emellerfidför de flesta varuområden inte realistiskt ens vid förkrigsskedets slut. Ettundantag kan därvid utgöras av förnödenheter där något land har en renmonopolsituation. Förkrigsskedef förutsätts i planeringen följas av en periodmed krig i vår omvärld. Under detta krig kan stå neutralt, alternativtdras in redan inledningsvis eller . För planeringsändamål uppskattas aftett akut krigsskede mellan maktblocken kan pågå några månader. Totalförsvaretskall ha en betryggande uthållighet i relation härtill. Den precisa innebördenav detta mål har redovisats till berörda i särskild ordning. Möjligheterna till import i ett läge med krig i ärsvårbedömda. Det förefaller sannolikt atf viss handel kommer aft fortgå åtminstoneinledningsvis, men i strävan aft säkersfälla en fillräckligt storförsörjningssäkerhef bedöms ändå att planeringen bör utgå från att allutrikeshandel kan omöjliggöras i en sådan.situation. I planeringen bör även försörjningsproblemen under ettskede.efter krig i vår omvärld beaktas, främst i form av analyser rörandeomställning till inhemsk produktion av livsnödvändiga förnödenheter.LItgångspunkten bör därvid vara atf utrikeshandeln gradvisåtergår till en acceptabel nivå. Som svar på första fråga vill jagalltså anföra att jag är väl medveten om livsmedelsförsörjningens vikt förbefolkningens överlevnad, Vid planeringen av åtgärder för att tillgodoseuthålligheten kommer också försörjningsproblemen i övre och på Gotlandatt särskilt uppmärksammas. Jag återkommer fill denna fråga. Jag vill ocksåbetona atf de nu gällande enhetliga antagandena om krisers och krigs karaktäroch Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen varaktighetinnebär en bättre fördelning än fidigare av resurserna inom totalförsvaretscivila delar. Beträffande frågor om vilka åtgärderregeringen avser att vidta för atf förstärka livsmedelsberedskapen istorstadsområdena och i vill jag nämna följande. I den försvarspolitiska propositionen framhöll regeringenangelägenheten av aft frågan om den regionala försörjningsförmågan ägnassärskild uppmärksamhet i den fortsatta planeringen. har därför med berörda myndigheterbl. a. fört diskussioner om lokaliseringen av beredskapslagringen av livsmedel.I samband med atf beredskapslagren omsätts har lagren i vissutsträckning omfördelats till . Arbetet med aff utforma ett avtal meddistributionsföretagen skall också fullföljas i syfte attdessa företag i ett skymningsläge skall öka lagren främst i . Den regionala försörjningsförmågan, liksom konsekvensernaav atf storsfäderna skärs av, kommer dessutom aft ägnas särskild uppmärksamheti en studie av omfattningen och lokaliseringen av beredskapslagringen av livsmedelsråvaroroch livsmedel som har påbörjats inom jordbruksnämnden. Dessutom lederöverstyrelsen för civil beredskap gemensamma studier inom de civila delarna avtotalförsvaret för att förbättra försörjningsförmågan, såväl i och påGotland som i storstadsområdena. Avsikten är atf en arbetsgrupp skall redovisasina resultat omkring . Förutom försvarspolitiska åtgärder som vidtas för attförstärka livsmedelsberedskapen i vill jag i sammanhanget framhållabetydelsen av det stöd som i olika former lämnas till det norrländskajordbruket. Jag tänker här bl. a. på det särskilda prisstödet ochåtgärdsprogrammet för jordbruket i norra . Beträffande sista fråga om lagringen avproteinfoder vill jag slutligen säga följande. Jag anser att det är angeläget aft försörjningen medproteinfodermedel kan tryggas i enlighet med försvarsbeslutets intentioner.Inom den femåriga planeringsram som fastställde i 1987 årsförsvarsbeslut har därför jordbruksnämnden och överstyrelsen för civilberedskap planerat omdisponeringar som innebär ökade resurser filllivsmedelsfunkfionen under pro-gramplaneperiodens senare del. Omdisponeringartidigare försvåras av dels de bindningar till följd av tidigarelämnade bemyndiganden som finns inom några funktioner, dels de storaeftersläpningar som måste åtgärdas inom vissa funktioner. Det är vikfigt att alla möjligheter fill omdisponeringartillvaratas inom de ramar som ställts till förfogande för beredskapslagringen. 6LENNART BRUNANDER (c): Jag tackar jordbruksministern för svaret. Engod livsmedelsberedskap har länge varit en grund för svensk jordbruks- ochförsvarspolitik. Så var det också när det livsmedelspolifiska beslutet fattades1985, Då hade man när det gäller livsmedelsförsörjningen en planperiod på treår. har inte kommit fill på en höft. Det var infe så aff mantrodde aff krigen eller kriserna skulle vara i precis fre år, utan det tar heltenkelt en viss tid aftställa om det svenska jordbruket och livsmedelsförsörjningen. Man räknade medatt man skulle klara av att ställa om det svenska jordbruket på ettsådant sätt att man långsikfigt kunde försörja det svenska folket. Sedan kundekriserna vara , eller . Det hade ingen större betydelse idet sammanhanget. Det fanns dock en förutsättning för självförsörjning under ensådan period, nämligen atf man hade fillgång till åkerareal. I förra årets försvarsbeslut ändrades detta. Då antog manhelt plötsligt aft krig och kriser skulle bli mycket kortare än man trötttidigare. Man trodde också atf man skulle kunna importera mycket mer än vihittills antagit. Som jag ser det finns det ingen direkt grund för ett sådantantagande. Erfarenheterna visar inte precis aft krigen blivit korta. Inte ensde krig som pågår kommer aff bli korta. Varifrån man vunnit denerfarenheten har jag svårt aft begripa. Det är allvarligt aff vi inte har någonbra beredskap om en kris skulle bli längre än man här har beräknat. Detta är egenfiigen grunden för min fråga: Vad händer omkriserna blir längre? Då står vi där. Då är frågan om vi kan importera.Fartygsinnehavet i har minskat betydligt . Vi disponerarnu betydligt mindre tonnage för aff klara den import som man tror skall kunnaske. Dessutom har försvarspolitiken utvecklats på det sättet att den importhamnvi har i i stort sett infe har något marint försvar kvar som skallkunna skydda denna import. Det är ju till vi skall få in alla dessaförnödenheter. Detta tycker jag också är en begränsning. Kommer det över huvud taget aff finnas mat aft köpa ute ivärlden? Alla stater har ju, precis som vi, ambitionen att minska överskotten.Lyckas man infe med det fidigare, så kommer man säkert att lyckas i ofredsfideroch då vara väldigt rädd om den mat man har att sälja. Då är frågan om vi fårmöjlighet att köpa någonting. Jordbruksministern hänger upp sitt svar på aff man skallkunna importera mer och aft kriserna skall bli kortare. Jag tycker att dessaantaganden hänger i luffen. Här blir det helt enkelt fråga om ett ökatrisktagande. Åkerjorden är en tillgång som ger oss möjlighet aft ställaom jordbruket så atf vi långsiktigt kan försörja svenska folket. Densocialdemokratiska jordbrukspolitiken, som den har blivit, kännetecknas ju avnedläggning av . Försvarspolitiken kännetecknas av aff man minskarlagren. Jag tog i min fråga upp proteinfoderlagren. De skulle inte skäras ned.Men eftersom jordbruksnämnden saknade pengar var man tvungen att sälja ut ävende lagren. Resultatet blir aft vi kommer aft få en försämrad långsikfigförsörjning med livsmedel. Ett annat mofiv som jordbruksministern far upp är atf manhar haft olika nivåer på beredskapen. På livsmedelssidan har man haft en högreberedskap, och på bl. a. sjukvårdssidan har man haft en lägre beredskap. Motivetför en högre beredskap på jordbrukefs område har jag redan nämnt. Det är heltenkelt av rent biologiska skäl, så att man skall ha möjlighet aft ställa omjordbruket. Dessutom är det en grundläggande trygghet aff människor har mat.All annan beredskap är värdelös om vi infe har mat. Därför är det, egentligenden viktigaste delen. Det har ju infe heller funnits någon motsättning mellanoss om huruvida vi skall satsa på sjukvården eller infe. Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen Prot.1987/88:50 den punkten är vi överens. Men när man nu drar ned pålivsmedelsberedska- pen och i stället köper vapen, dåär vi inte riktigt överens. Det är ju den Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen avvägningenman har gjort. Detta kan vara en krifik från min sida, aft man har gjort dennaprioritering. Sedan har vi de regionala skillnaderna. Där ligger detpositiva i svaret. Här har man försökt göra något, och man avser att göra merför att förbättra den regionala försörjningen med livsmedel genom aff förändralagersituationen. Men det är bara en del av det hela. Åtminstone när det gällerNorrland är den vikande produktionen det stora bekymret. Det är i det avseendetman behöver göra någonfing, så atf man håller uppe produkfionen. Avslutningsvis vill jag ställa några frågor; Vad händer,jordbruksministern, om dessa kriser blir längre än man har beräknat? Hur skallde regionala försörjningsproblemen när vi har en vikandejordbruksproduktion i ? En annan fråga gäller jordbruksnämndensomdisponering av pengar avseende profeinfodermedel. Var skall jordbruksnämndenta de pengarna, när man säljer ut lagren därför atf rnan saknarpengar? Vad hjälper det med ett starkt försvar om vi inte har livsmedel tillfolket? Hur trovärdig blir vår neutralitetspolitik om vi nonchalerarlivsmedelsberedskapen? är kanske något inkonsekventi sitt resonemang. Han börjar med aft peka på ett antal betydelsefullasårbarhefer som ligger utanför livsmedelssektorn, inom transportsektorn ochandra mycket relevanta områden. Det är precis detta synsätt som har präglatmajoriteten i försvarskommiffén och sedan också majoriteten i ,nämligen atf det rör sig om en lång rad olika sårbarhefsproblem som vi har attfa ställning fill när vi skall ytterligare minimera riskerna inför kriser ochkrig . Eftersom en kedja infe är starkare än sin svagaste länk ärdet vikfigt atf ha enhefiiga planeringsantaganden. Det är också utgångspunkteni försvarsbeslutet , att alla funktioner skall kunna möta dehändelseförlopp som är rimliga vid en kris. Därför har det varit nödvändigt meden omdisposition av totalförsvarets resurser, I det sammanhanget är självfalletlivsmedelsberedskapen en utomordentligt vikfig faktor. Jordbrukefs ökade behovav elförsörjning och livsmedelsindustrins tilltagande koncentration ställerockså krav på andra funktioner, t, ex, energiförsörjningen och transporterna.Det är funktioner som ur sårbarhetssynpunkt är vikfiga för jordbruket, förlivsmedlen, för maten. framhöll bl, a, aff elförsörjningen ochtransporffunk-tionen måste ges hög prioritet i beredskapsplaneringen. Kommitténsade också atf det ankommer på kommunerna att tillse aft det finns enfillräcklig säkerhet när det gäller den kommunaltekniska försörjningen. Aff upprätthålla en handlingsberedskap och planera förolika åtgärder vid en kris är en vikfig utgångspunkt för beredskapen. Betydandesatsningar på planering görs också i hög grad genom atf man ställer medel tilljordbruksnämndens förfogande. är ju central härvidlag när det38 gäller deutredningar som jag talade om rörande regional sårbarhet och när det gällersjälva beredskapsfunkfionen att lagra, I fråga om just beredskapslagringen accepterarcenterparfiet de horisonter som majoriteten står för beträffande olja. Olja ärju en så viktig vara som används i så oändligt många funktioner för att vårtjordbruk och vårt samhälle över huvud taget skall kunna fungera. Där är centernmed. Det är en kostsam åtgärd. Men där ställer man sig bakom de antaganden somde övriga partierna gör, medan man i övrigt säger sig vilja ha en vidareplaneringshorisont och en mera långtgående beredskapslagring etc. Varför,, accepterar ni majoritetens bedömning av krisers och krigslängd när det gäller oljan men kritiserar majoriteten när det gäller de andrafunktionerna? Om sårbarheten inom livsmedelsberedskapen 8LENNART BRUNANDER (c): Nej, , vi har över huvud tagetinte accepterat majoritetens resonemang om krisernas och krigens längd,eftersom vi menar att det inte finns någon grundläggande bevisföring för ettsådant antagande -snarare är det tvärtom. Vad vi sysslar med när det gällerdessa frågor är aft ordna en beredskap, så atf vi kan känna att vi vilar på ensäker grund.