prot · GB09113 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:113 1 § Justerades protokollet för . 2 §Svar på interpellation 1987/88:222 om situationen för de mänskliga fri- ochrättigheterna i har ställt följande frågortill mig: Vilka åtgärder är regeringenberedd att vidta för att bättre informera sig om situationen för de mänskliga fri-och rätfigheterna i ? Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta för att medverka till att Internationella rödakorset får rätt att besöka samtliga s. k. statssäker-hetsfängelser? Vilka åtgärderär regeringen beredd att vidta för att ge den fristående och permanentakommissionen för de mänskliga rättigheterna internationell uppmärksamhet försitt arbete? Är regeringenberedd att ge CPDH politiskt och ekonomiskt stöd för sin verksamhet? Förhållandena i präglades av djupa sociala orättvisor och allvarligaförbrytelser mot de mänskliga rättigheterna. Det var just möjligheterna till större oberoende, rättvisaoch demokrati efter Somozas fall som gjorde att vi i så starktintresserade och engagerade oss för utvecklingen i Nical-agua. Vi kan konstatera att den folkrättsstridiga aggressionenmot , kriget genom ombud, har försvårat ansträngningarna att förbättramänniskors levnadsbefingelser och bygga upp demokratiska förhållanden. Engenuin omsorg om mänskliga rättigheter i niåste innebära att contrassystemafiska övergrepp mot civila påtalas. Trots det pågående kriget har framsteg gjorts. Allmännaoch fria val genomfördes pä ett bra sätt och utgjorde ettbetydelsefullt steg i demokratisk riktning. En ny författning har trätt i kraftsom anger att politisk .plurahsm, demokrati och biandekonomi skall råda. Parallellt med det utifrån upptrappade kriget har i olikaomgångar den nicaraguanska regeringen valt att inskränka de medborgerUga fri-och rättigheterna. Densvenska regeringen här vid upprepade tillfällen till Om situationen för de mänskliga fri- och rättigheterna iNicaragua regeringtydligt framfört den svenska synen på demokratins och de mänskligarättigheternas betydelse. Detsamma gäller för dialogen inom ramen förbiståndssamarbetet. Vi har offentligt gett uttryck för vår hållning också närden inneburit kritik, som exempelvis när undantagstillståndet återinfördes ioktober 1985 eller när tidningen stängdes . Vår grundinställning har varit och är att inskränkningar imedborgerliga fri- och rättigheter är beklagliga varhelst och närhelst deinträffar. Brott mot de mänskliga rättigheterna har tyvärr varit envanlig företeelse i . Exempel på detta är av FN uppmärksammadesystematiska mord och försvinnanden, vilka i stor skala ägt rum iGuatemala och . Av de konfliktdrabbade länderna i ärNicaragua det land som gått längst i form av försonings- och demokratiseringsåtgärderi enlighet med den centralamerikanska fredsplanen . En brednationell dialog har inletts, amnesti och benådningar har genomförts, entemporär vapenvila har uppnätts genom förhandlingar med contras, ochförhandlingar om en varaktig vapenvila fortsätter. Contras har erbjudits fullmöjlighet att fritt delta i politiska liv och i den nationelladialogen när väl vapenvila nåtts. En fri debatt förs i parlamentet ochnyhetsmedierna. upphävde undantagstillståndet.Därmed kunde den nya konstitutionen börja tillämpas fullt ut. Samtidigtavskaffades undantagsdomstolarna, TPA, vilka brast ur rättssäkerhetssynpunkt.Genom dessa åtgärder drar man undan den formella grunden för de godtyckligafrihetsberövanden som undantagstillståndet medgav, samt det förhållandet attmänniskor misstänkta för samröre med contras kunnat kvarhållas isäkerhetspolisens undersökningscentraler alltför långa fider utan att ställasinför domstol. Härmed tar man sig an just de brister som internationellaorganisationer för mänskliga rättigheter främst påtalat. Det är viktigt ochönskvärt att full insyn medges i undersökningscentralerna. Det stora flertalet av de enligt latinamerikanskdefinition politiska fångarna finns i de reguljära fängelserna. Internationellaröda korset har kontinuerligt tillträde till dessa fängelser.Där finns enligt uppskattningar gjorda av internationellaorganisationer ca 3 300 politiska fångar, varav ca 1 800 f. d. nationalgardisterfrån Somozadik-taturens tid och 1 500 anklagade eller dömda för samröre medcontras. Enligt den temporära uppgörelsen om eldupphör skallsamtliga dessa fångar släppas enligt en överenskommen plan. Inationalgardisternas fall skall dock en individuell prövning göras avkommissionen för mänskliga rättigheter inom OAS, då flera av dem begåttallvarliga kriminella handlingar under Somozas diktatur. Jag kan konstateraatt de i interpellationen återgivna uppgifterna om antalet politiska fångarklart överstiger uppskattningar gjorda av internationella organisationer, ävenom de som hålls i undersökningscentraler medräknas. Det har varit av särskild vikt att ha tillgång tillobjektiv och saklig information om situationen i landet. Därför har vårambassad i sedan sin tillkomst ägnat speciellt mycket tid och arbete åtatt noggrant följa läget vad gäller mänskliga rättigheter. Ambassaden har närakontakt med nationella och internationella organisafioner för mänskligarättigheter, med internationellaRöda korset och med kyrkliga organisationer. Ambassaden har studerat detjuridiska systemet och vid upprepade fillfällen besökt fängelser. interpellationen omnämnda kommissionen för mänskliga rättigheter, CPDH, harvarit och är en av informationskällorna. Regeringen har inga planer på attstödja CPDH ekonomiskt. Vi finner att flera oberoende internationellaorganisationer, som t. ex. , 's Watch och internationellaRöda korset, på ett opartiskt sätt samlar bred och tillförlitlig information omsituationen i . Enpositiv utveckling har således ägt rum, framför allt efter undertecknandet avfredsplanen. Fredsplanen kräver ömsesidighet och att alla länder gör sitt till,inte enbart . Om förbättringen skall bli varaktig och omfatta allaregionens länder beror ytterst pä om freds- och försoningsprocessenfortskrider och om fredsplanens folkrättsliga och demokratiska principerrespekteras av alla parter. Anf.2 (): Jag skall be att få tacka utrikesministern för svaret på mininterpellation. Dock måste jag säga att jag är besviken på det, bl. a. av detskälet att det just nu i den centralamerikanska fredsprocessen finns enmöjlighet för europeiska länder att påverka och stärka utvecklingen mot fredoch demokrati. Jag är besviken också därför att var och en som skulle vilja attSverige går i täten för värnet av mänskliga fri- och rättigheter tvingas närhan lyssnar till utrikesministern konstatera att vi i deiina fråga liksomtyvärr i sä många andra frågor tenderar att välja rollen som hejaklack istället för rollen som den envetne försvararen av mänskliga fri- ochrättigheter. Jagmåste erkänna att jag är besviken på . Den här interpellationenhandlar om mänskliga fri- och rättigheter, vilket måhända är ett abstraktbegrepp när vi talar om det här i kammaren. Men det handlar i sin tur omenskilda människor som kastas i fängelse och som utsätts för tortyr, vilket äromvittnat inte bara av inhemska rättighetsorganisationer utan också avinternationella. Det handlar om , som är samordnare förden fristående kommissionen för mänskliga rättigheter, som efter uppgörandet avfredsplanen kastades i fängelse . Och det handlar om kommissionenför mänskliga fri- och rättigheter, som under svåra omständigheter får sinamånatliga rapporter tryckta utomlands, i . situation som råder är det inte dessa människor och denna organisation somSten visar sin omsorg, utan han visar sin omsorg om dem som ansvararför förtrycket och den tortyr som sker i statssäkerhets-fängelserna. Det är enegendomlig och bisarr situation att en företrädare för regeringdärigenom de facto försvarar dem som har ett betydande ansvar för situationen.Jag menar inte att som person egentligen skulle vilja göradetta, men det är faktiskt den situation som uppkommer. Detvar många ursäkter som vi fick höra från här för detförtryck och den tortyr som utövas. Han skyller på kriget. Men det är faktisktingen ursäkt för att man utövar tortyr och utdömer isoleringsstraff ifängelsehålor i . Han konstaterar att förtryck sker på många andra Omsituationen för de mänskliga fri- och rättigheterna i Om situationen för de mänskliga fri- och rättigheterna iNicaragua håll, mendet är inte heller någon ursäkt. Det intressanta med är att det ärett av programländer, som har en mycket stark regim, till skillnadfrån många centralamerikanska länder som inte har någon kontroll på samma sätt. svarar inte ens på frågan om regeringenavser att vidta några åtgärder för att ge Internationella röda korset enmöjlighet att inspektera de statssäkerhetsfängelser som Röda korset entydigtuppger att man inte fått tillträde till. svar är inte någotstöd till dem som försöker att hävda mänskliga fri- och rättigheter, och därmedbidrar inte fill fredsprocessen på det sätt som vi borde göra. Istället säger man som kabinettssekreteraren: går i ledningen förfredsarbetet. Det säger man om ett land där sandinisterna inte barakontrollerar nästan alla media utan t. o. m. kontrollerar ransoneringskorten,polisen och militären! Fredsplanen är inte bara ett ansvar för de avtalsslutandeparterna, utan varje land har- oavsett hur framgångsrik fredsprocessen är- ettansvar mot sina egna invånare och medborgare för att respektera mänskliga fri-och rättigheter. Och om de andra länderna inte skulle nå så framgångsrikaresultat som vi får hoppas på i fråga om fredsplanen, får det aldrig användassom ursäkt för att man i statssäkerhetsfängeiserna i utövar tortyroch repression mot politiska motståndare. De politiska fångarna, som bl. a. kommissionen förmänskliga rättigheter, det liberala partiet och även det konservativa partietpekar ut, är inte främst före detta nationalgardister eller contras, utan detär fängslade men ej dömda politiska motståndare. Några säger att det är 8 000,medan andra säger 6 300. Det liberala partiet pekar pä att det bara av dessegna medlemmar finns 370 som är politiska fångar. Vi kan tvista om antalet, menförhållandena är likväl oacceptabla. Eller är det så att anseratt ett visst antal politiska fångar är acceptabelt? I så fall vore det avintresse att få besked här om var den gränsen går. Jag har inte varit i , och det kanmöjligtvis vändas mot mig. Men har varit där. Jag skulle viljafråga om då talade med företrädare för det liberala partiet, somnämner att man har 370 av sina medlemmar fängslade och nämner att det finns 8000 politiska fångar. Talade han vidare med kommissionen för mänskligarättigheter, och fick han genom sådana samtal något motiv för att inte viljastödja dem som motarbetas i sitt värn av mänskliga fri- och rättigheter? Det ärfrågor som mot bakgrund av dagens svar är relevanta att ställa. 3MARIA (): De mänskliga fri- och rättigheterna är iNicaragua förvisso bättre respekterade än i mänga andra centralamerikanskaländer, men vi knyter kanske starkare förhoppningar till än vad somskulle vara befogat enbart vid en jämförelse med dess grannländer. Endemokratisk process har ägt rum i , där befolkningen har kastat av sigen tidigare diktator, och därför är våra förhoppningar naturligt nog mycketstarka på att man också kan leva upp till våra ideal om demokrati. Det finnsen grupp av politiska fångar vilken, som har berört isin interpellation, inte fått någon särskild uppmärksamhet i deninternationella pressen och inte heller i utrikesministerns svar på interpellationen.Det är den grupp av fångar som inte befinner sig i det ordinariefängelsesystemet och som inte har fängslats och fått sin dom enligt normalarättsliga procedurer, utan som kvarhållits i undersökningscentraler. Deanklagas för bl. a. samverkan med contras och har på diverse andra lösa grunderhållits fängslade , ofta utan rättegång. Det är viktigt hur man ser på det politiska läget iNicaragua. Situafionen framställs oftast i pressen och i den politiska debatteni termer av vita och svarta krafter, sandinister och contras, och det förefallerav debatten att döma inte finnas några politiska krafter emellan dessa två.Verkligheten är dock mera nyanserad än så. Det finns ett helt politisktregnbågsspektrum mellan dessa läger. Kanske är det framför allt dendemokrafiska oppositionen inne i som behöver stöd. Enligt uppgifter som -jag har är hundratals liberalapartimedlemmar fortfarande fängslade, och de är i behov av att just vi svenskaragerar för att föra fram deras intressen. Det är inte enbart fråga om liberalameningsfränder till mig, utan också om medlemmar i många av de övrigapolitiska partierna i . Jag skulle vilja fråga utrikesministern vilka åtgärder somutrikesministern avser att vidta för att stödja den demokratiska oppositionenoch verka för att den här gruppen av politiska fångar frisläpps. Om samhällsutvecklingen på landsbygden Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellation 1987/88:229 om samhällsutvecklingen på landsbygden har frågat mig vilkenutveckling jag förutser på svensk landsbygd i t. ex. ett tioårsperspektiv närdet gäller befolkning, sysselsättning och service samt om vilka statligainsatser jag betraktar som viktigast för att långsiktigt främja en positivutveckling på landsbygden i dessa avseenden. Den beskrivning i sin interpellation ger avden regionala utvecklingen är inte korrekt. Sanningen är den att arbetslöshetenhar minskat och arbetstillfällena ökat i skogslänen och att det sjuder avoptimism och framtidstro också på landsbygden. Den pågående landsbygdskampanjenhar här blivit en viktig länk i de regionalpolitiska ansträngningarna. Genomden har det lokala engagemanget och samverkan mellan olika intressenterstärkts, vilket kommer att få stor betydelse för utvecklingen på landsbygden. Den politik regeringen bedrivit har gett positivaresultat. blev befolkningsutvecklingen mera balanserad.Expansionen i berodde i ringa utsträckning på inflyttning från andradelar av landet. Det var i stället födelseöverskott och invandring som svaradeför huvuddelen av befolkningsökningen. Jag villmed detta inte påstå att alla problem skulle vara lösta. Om samhällsutvecklingen på landsbygden menar jagatt beskrivning av den socialdemokratiska regional- ochglesbygdspolitiken samt dess effekter saknar all grund i verkligheten. Jagutgår ifrån att grundar sin bedömning på bristfälliginformation. har de regionalpolitiska insatserna kraftigtförstärkts. Detta har även kommit landsbygden till godo. De ordinariebidragsanslagen till regionalpolitiken har mer än fördubblats sedan budgetåret1982/83. Vidare har mycket stora särskilda regionalpolitiska insatser gjorts ibl. a. Bergslagen, norra inland och . Det är emellertid inte bara i fråga om deregionalpolitiska insatsernas omfattning som det har skett betydandeförändringar sedan de borgerliga regeringarnas tid. En förnyelse avregionalpolitikens inriktning har skett. Det traditionella företagsstödet är fortfarandeett viktigt regionalpolitiskt medel, men det är inte tillräckligt för attpåverka utvecklingen i önskvärd omfattning i stödområdena och på andra håll.Det gäller även att öka de utsatta regionernas attraktionskraft ochutvecklingsförmåga. En allt större andel av de regionalpolitiska medlen hardärför använts till utbildning, teknikutveckling och teknikspridning och andraåtgärder som syftar till att skapa kreativa och ulvecklingsvänliga miljöer. Inom ramen för den kraffigt utbyggda regionalpolitiken harglesbygdspolitiken utvecklats och förstärkts. Låt mig nämna några exempel pådetta. Glesbygdsstödet har successivt förbättrats och blivit etteffektivt och flexibelt stöd för förbättrad service och sysselsättning iglesbygd. Förra budgetåret lämnades 157 milj. kr. i glesbygdsstöd, varav ca 100milj. gick- till drygt 1 200 småföretag i glesbygd. Sysselsättningseffektenhärav beräknas till drygt 1 000 personer. I årets budgetproposition föreslåsytterligare förbättringar av glesbygdsstödet. I årets budgetproposition föresläs också en kraftigförstärkning av åtgärder för att främja hemslöjden, bl. a. utbyggdkonsulentverksamhet. Hemslöjden har stor betydelse som kompletterandesysselsättning för många personer bosatta i landets glesbygdsområden. De föreslagnainsatserna blir därför av stor betydelse för att utveckla en levande landsbygd. Både regeringen och glesbygdsdelegationen harhögprioriterat satsningar på ny teknik . Regeringen har t. ex.anslagit medel till ett utvecklingscentrum för östra och ett centrumför glesbygdsteknik i . Glesbygdsdelegationens och satsning på de s.k. telestugorna är ett annat exempel. Telestugorna skapar jobb och förbättrarkunskapen om den nya tekniken i. bygden. Småskalig teknik kan få stor betydelse för landsbygdensutveckling. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har haft regeringens uppdragatt utreda möjligheterna att utveckla en småskalig teknik för livsmedelsindustrinmed syfte att stärka den lokala livsmedelsförsörjningen och höjaförädlingsgraden för lokalt producerad råvara. I regeringensNorrbottens-proposifion föresläs medel anvisade för försöksverksamhet iNorrbottens län. STU fick också i uppdrag av regeringen attkartlägga inom vilka ytteriigare sektorer det är möjligt att utveckla ensmåskahg teknik i syfte att behålla och utveckla produktion pä små orter ochpå landsbygden. Regeringens propositioner under budgetåret angående särskildaregionalpolitiska insatser i delar av Bergslagen och norra inlandsamt innehåller flera förslag av stor betydelse förlandsbygdens utveckling. Det gäller t. ex. resurser för förnyelse ochutrustning inom gymnasieskolan, medel för utökad vuxenutbildning ochför högskoleutbildning, huvudsakligen i form av decentraliserad utbildning ochdistansutbildning. Med dessa åtgärder skapas förutsättningar för att sprida bl.a. högre utbildning till inlandet och att bevara och utveckla de för inlandetså betydelsefulla gymnasieutbildningarna. I nämnda propositioner har också föreslagits treårigaprogram för intensifierat skogsbruk, som bl. a. syftar till ökad sysselsättningfrämst i glesbygden. Ett särskilt åtgärdsprogram för jordbruket i norra . Totalt omfattar detta program 100 milj. kr., och ibudgetpropositionen har föreslagits att ytterligare 80 milj. kr. Viktiga är här försöken att stimulera till kompletterandeverksamheter i kombination med jord- och skogsbruket. Om jordbruket kombinerasmed småindustri, hantverk, turism m. m. kan försörjningsunderlaget förbättrasoch sysselsättningen tryggas, vilket får stor betydelse för många bygdersframtid. Vad gäller sektorssamordning i syfte att bibehålla servicepå landsbygden så är jag väl medveten om behovet och svårigheterna. Detregionalpolitiska arbetet måste präglas av en helhetssyn, där allapolitikområden tar sitt regionalpolitiska ansvar, där insatser inom jordbruk,industri, kommunikationer, utbildning och många andra områden vävs samman långsiktig och sammanhållen politik som stärker landet och landsbygden.Regeringen har på olika sätt försökt åstadkomma detta genom t. ex. åläggande iverksförordningen att regionalpolitiska hänsyn skall tas. Vidare bör nämnaslänsstyrelsernas samordningsansvar och statssekreterargruppens arbete.Regeringen kommer dessutom att tillsätta en utredning som skallbedöma och precisera statens regionalpolitiska och sociala ansvar på post-ochteleområdet. Men det räcker inte med att se över formella regler. Inomkommuner och statliga myndigheter måste komma till stånd nya arbetssätt sombefrämjar samarbete, helhetssyn och decentralisering. Jag tror att en viktigeffekt av landsbygdskampanjen kommer att bli en bättre och naturligaresamverkan mellan olika parter . Det bör finnas utrymme för litetdjärva experiment. Vissa myndigheter bör exempelvis kunna dela på kontor ellerpersonal för att på så sätt behälla gemensam service även på små orter. Vad gäller direkta fråga till mig så villjag erinra om att en regionalpolitisk kommitté just nu arbetar med dessafrågor. Dess slutsatser och förslag kommer att presenteras om cirka ett är.Kommittén skall bl. a. uppmärksamma sektorspolitikens betydelse i glesbygdenoch åtgärder som underlättar kombinationssysselsättning. Utan att föregripadess slutsatser vill jag dock säga att jag för egen del ser optimistiskt pålandsbygdens utvecklingsmöjligheter. Visst finns det många problem, men medregeringens polifik för förnyelse och utveckling, där en lokalresursmobilisering ligger i botten, finns det anledning att se posifivt pälandsbygdens utvecklingsmöj- Om samhällsutvecklingen på landsbygden Om samhällsutvecklingen på landsbygden Utgångspunkten måste då vara att ta till vara de lokalaförutsättningarna och utveckla och bygga upp kompetens i regionerna.Viktiga inslag i en sådan politik är bl. a. utbildning, teknikspridning,glesbygdsstöd och sektorssamordning. 5 (): Jag ber att få tacka för svaret. Det var femsidor långt, men det gav inte svar pä mina frågor. Industriministern ödslar stort utrymme på länsutvecklingoch storstadsutveckling för att inte tala om de stordåd som han anser attregeringen har uträttat. Jag har en karta över kommunnivån, och den visar vilkakommuner som har farit illa av den socialdemokratiska koncentrationspolitiken.På kartan har avfolkningskommunerna markerats, och de är mycket dominerande.Kartan talar ett helt annat språk än interpellationssvaret. När man talar om landsbygdens utveckling är lägetegentligen väsentligt besvärligare än vad den här kartan visar. Inom kommunernaråder nämligen stora skillnader. Industriministern brukar framhålla attVästerbotten'är ett folkökningslän, och därmed skulle det inte finnas någrastörre problem. Ja, ökar, men flertalet andra kommuner far katastrofaltilla av den socialdemokratiska politiken. Jag har studerat några församlingar.Bara , som brukar framhålla är det år dåregionalpo-lifiken vände till det bättre, minskade befolkningen i på ett enda år , minskade ;, med 3;och Kallträsk . Dessa siffror ärinte unika för ; förloppet är likadant i andra län. Industriministerns interpellationssvar ger inga svar påmina frågor, och vad värre är: det har en uppbyggnad som i grunden är falsk. Den regionalpolitiskt ansvarige ministern berör ocksålänsanslagen. I detta sammanhang vill jag påminna om att somsocialdemokratisk riksdagsman varemot införandet av lähsanslagen. Att de i daghar den nivå som de faktiskt har beror på att lidit en serienederlag i denna kammare. Men dessa anslag behöver ändå höjas. Bara i mitt län fanns det ansökningar som intekunde bifallas på grund av att det inte fanns medel kvar. Det fattades 10 milj.kr. för att utveckla bl. a. småföretag i glesbygd och 6 milj. kr. Hade fått råda, hade länsanslaget tilllänet varit 30 milj. kr. Då skulle det ha fattats 46 milj. kr. Det behövsen serie åtgärder för att utveckla hela vårt land. Från sida har vi föreslagit attlänsanslagen skall höjas med 112 milj. kr. till 802 miljoner. Vi hardärutöverföreslagit att 100milj. skall avsättas till direktlandsbygdsutveckling. Vi föreslär att av vattenkraftsvinsterna fåråtergå till vattenkraftskommunerna. Vi föreslår att grusvägnätet inomlänsvägnätet upprustas och beläggs . Det skulle ge mängamänga jobb och framför allt skapa framtidstro och ge framtidsförutsättningar.Vi föreslår ett program för att utveckla landsbygden. Vi föreslår att man fårbygga kommunala och privata industrihus i stödområdena A och B och ilandsbygdsdelarna av stödområde C med ordentligt stöd: Vi föreslår att mananvänder folkhögskolorna för att utbilda landsbygdsutvecklare och ledare ute i glesbygderna. Viföreslår att man gör särskilda insatser för kvinnligt företagande pålandsbygden. Vi föreslår att reseavdragen förbättras i stället för försämras.Socialdemokraterna har ju gång på gång genomfört och föreslagit försämringar.Vi föreslår att den kommunala skatteutjämningen förbättras. Vi föreslår starktdifferentierade arbetsgivaravgifter i vårt land. Och vi föreslår en kraftigsatsning på småföretagen. Vi har flera förslag på energiområdet, som skulle gemassor av jobb och utveckling i de mera landsbygdsbetonade delarna. Slutligenvill vi att man skall se jordbruket som den framtidsresurs det är. Det här äratt vända utvecklingen.