prot · GB0985 · 1987-12-31 00:00:00 — Självfallet måste viockså fortsätta våra ansträngningar att nå ett beslut i säkerhetsrådet. Omdetta inte går och fram till beslutet måste vi också söka kontaktermed andra länder som är beredda att följa den svenska linjen. Vi vet ju var detreella motståndet är beläget: det är , och , ochom vi kunde få dem med oss, skulle frågan vara löst . Dessa ländertar också på sig, herr talman, ett stort ansvar eftersom vi vet att vi går moten blodig uppgörelse. Vi närmar oss den med allt snabbare steg. Till slut vill jag rikta en maning-den kanske ärutsiktlös, kanske inte hörs, kanske inte går fram - till de svenska företag somhar verksamhet i ; Varför kan ni inte, i likhet med era konkurrenterfrån andra länder, ta bladet från munnen och tala om var ni står i förhållandetill apartheid? Det skulle vara ett viktigt bidrag i den internationellaopinionsbildningen. Vad jag har talat orri här är att människorskall vara beredda till en dialog. Det som vi talar om i ärförhandlingar mellan parterna. Det jag har försökt att tala om är att människori områden där allvarliga konflikter råder måste hejda sig och inte gå vidareoch skruva upp våldsspiralen utan söka dialogen, söka förhandlingarna, sökamotparten-så att de kan komma fram till en uppgörelse. Detta gällerMellanöstern, och . 41MARGARETA (): Jag skulle vilja inleda med några ord ur eri bok. Just nu lever vi i en väldigt konstig värld. Alltingväxlar nu mellan rocken, punken, popen och synth. Alla har väl en egenmusiksmak. Det är också en väldig massa tjat om det där med freden: fred, fred,fred. Visst vill jag också att det skall vara fred, men hur i himmelens namnskall vi kunna få fred på hela vår jord? Det går inte, och det hjälper ju intemed alla fredssånger man sjunger. Det är faktiskt så man mår illa. Detta var ord som man kanske kan dra på mungiporna åt mensom jag tycker att man i stället skall placera in i sitt sammanhang. De ärhämtade ur en bok som heter på oss, där landets tolvåringar har uttrycktsig om livet och om framtiden. Det äroroande, om man är så misströstande när man bara är . NathanSöderblom sade en gång: "Ungdom är framtidens barometer. Det gäller att tolkadess utslag. Blir det storm eller stiltje, regn eller torka i människornasvärld?" Med de orden i åtanke är det lätt att omsätta deförtroendeskapande åtgärderna i praktisk handling. Vi måste se till attungdomars förtroende sträcker sig över gränserna. Det faktum att ungdom av reser väldigt mycket tror jag har en stor betydelse. Men vi kan inte nöjaoss med studentutbyte, även om svenska ungdomar deltar i det. Att arbetai en som har en mycket större betydelse. Där kanman känna samhörigheten, de gemensamma arbetsuppgifterna och det faktum att mani samverkan faktiskt kan förändra världens gäng. Jag har lämnat uppdraget somordförande i den Europeiska ungdomsfonden. Under två är har jag på nära hållfått följa ungdomsorganisationernas arbete i . Den Europeiska ungdomsfonden är den ena delen avEuroparådets ungdomsverksamhet. Den andra är det Europeiska ungdomscentret iStrasbourg. De bägge enheterna styrs av var sin styrelse bestående till hälftenav regeringsföreträdare och till hälften av representanter för ungdomsorganisationerna.Fonden ger bidrag till organisationer med verksamhet i Europarådetsmedlemsländer. Det kan vara administrativa bidrag, men också stöd till direktaaktiviteter. Centret å sin sida hjälper till att anordna internationellakurser och seminarier. Jag kan efter de här åren konstatera att det finns enmängd livaktiga organisationer i . Mycket glädjande är det faktum attantalet organisationer faktiskt kunnat öka med hjälp av fonden. En mängdaktiviteter har kunnat genomföras tack vare fondens bidrag. Många av dem harvisat ungdomars engagemang för sin framtid, för fred och nedrustning, motrasism och apartheid, för miljö m. m. som jag uttrycker min tillfredsställelse medSveriges generösa inställning till den här verksamheten, både genom ekonomiskabidrag och genom att lyssna till organisationernas inställning, vill jag ocksåkort peka på några problem. För det första: viseringstvånget. Utrikesministern hartidigare pekat på de problem som det franska viseringstvånget innebär förresandet i . Jag vill understryka detta; det Europeiska ungdomscentret iStrasbourg är inte någon naturlig samlingsplats . Att tvingas begäratillstånd för att få träffa andra europeiska ungdomar bidrar inte till attskapa förtroende över gränserna. För det andra: "Yes for Europé!" EG:s programför studentutbyte i har ekonomiska tillgångar som är störreän ungdomsfondens. Jag ser en viss risk i att en del av EG:s medlemsländer iframtiden väljer att lägga sina s. k. ungdomspengar på studentutbyte i ställetför på ungdomsorganisationernas verksamhet. Detta skulle vara en mycket tråkigutveckling, som skulle skada inte bara de politiska ungdomsorganisationernautan även scoutrörelsen, miljörörelsen och alla olika religiösa sammanslutningarför att ta några exempel. För det tredje: Co-management. Som jag nämnde tidigarestyrs både fonden och centret genom samarbete mellan regeringsföreträdare ochungdomsorganisationer. Just nu diskuteras en omorganisation av ledningen avverksamheten. Det finns de som vill avveckla detta samarbete. Jag hoppas att deinte når framgång, för det är genom att lyssna på varandra och samarbeta som vihos ungdomarna kan skapa ett intresse för framtidsfrågorna. Ett kort citat från regeringensutrikespolitiska deklaration: "Vi kommer att fortsatt aktivt delta iarbetet på en konvention om barnens rättigheter och verka för att dödsstraffetavskaffas." Det är mycket viktigt att det arbetet kan slutföras till 1989,dä barnens rättigheter ju firar jubileum. Skrämmanderapporter når oss från världens alla hörn om övergrepp på barn: barnarbete,könshandel och barns utsatthet vid krig, oroligheter och svält. Jag är mycket ledsen att tvingas konstatera att densenaste tidens tidningsrubriker har gett en skrämmande inblick i detförhållandet att övergreppen också förekommer i vårt land. Dessutom tycker jagatt det är beklagligt att det allt oftare i talas omföräldrarnas rättigheter och mindre om barnens. I citatet ur regeringens utrikespolitiska deklarationnämndes också dödsstraffet. Det finns anledning att nämna detta också i sambandmed barns situation. Vi vet att man i väljer att hålla ungdomsbrottsligar ifängsligt förvar så länge att de uppnår myndighetsålder och dödsstraffet kanverkställas. Bortsett från inställningen till dödsstraff kan det inte varariktigt att barn skall ställas till ansvar för sina gärningar på detta sätt. Vi måste tänka pä att vi när vi arbetar mednedrustning måste börja att nedrusta i barns miljö. Det är dags att vi får enlagstiftning mot krigsleksaker, det är dags att vi gör det omöjligt för vuxnamänniskor att utsätta barn för så mycket våld. Låt mig ändå, eftersom inledningen inte var så glad ochupplyftande, konstatera att det finns hopp om framtiden. 1 en alldelesnyutgiven diktbok som heter är jag Var är du? skriver tonåringar om sinafunderingar. skriver på följande sätt: "Ge inte upp min vän. Ge inte upp. Vi ska segra såsom blomman över asfalten. Vi skasegra såsom båten över havet. För vi harrätten på vår sida. Medickevåldet på vår sida. Mitt imörkret finns ljuset. Mitt iförtvivlan finns hoppet. Livetexisterar trots förödelsen. Vänlighetoch kärlek mitt i hatet. Vi ärstarka ty vi är många. Så ge inte upp min vän! Ge inteupp!" Prot.1987/88:85 " 42ALF (): invaderade, som vi allavet, grannlandet . Sedan den dagen har 15 miljonerafghaner - och de , en och en halv gång yta, som utgörafghanskt landområde - utsatts för en obeskrivlig terror. avbefolkningen, ca 1 250 000 människor, har dödats. Hur många sovjetiska soldatersom har fått sätta livet till i detta vanvettiga krig är okänt. I sin bok - en bok som ju omnämnts mycket ihela världen -skriver : "Varje land har rätt att väljasin egen väg till utveckling, avgöra sitt eget öde och använda.sitt-territoriumoch sina mänskligaresurser och naturtillgångar som det vill. Om man inte inser detta i alla länder, kan de internationella relationerna inte normaliseras. Ideologis ka och sociala olikheter och skillnader i de politiska systemen är nämligen ett resultat av det val folket har träffat ." Man har sannerligen anledning att konstateraatt rösten är en men händerna, gärningarna, vittnar om något helt annat. Av ochtill förmedlar medierna besked om att har för avsikt att lämnaAfghanistan. Det behövs nu inga fler kryptiska uttalanden från Kreml, det krävshandling, uttåg ur . Vid en jämförelse mellan den massiva, ochberättigade, opinion som väcktes mot US A:s krigföring i ter sigreaktionerna och aktiviteterna mot som ytterst försiktiga. Detdiplomatiska trycket gentemot har tydligtvis inte varit störreän att ansett kostnaden i förluster, diplomatiska såväl sornekonomiska, rimliga. Att så är fallet måste bära sin del av skuldenför. I utrikesdeklarationen sägerutrikesministern:, "Kapprustningen berör alla länder och folk. Därför ärdet viktigt att också vi gör vår stämma hörd och ger vårt bidrag tillansträngningarna att stoppa kapprustningen." Problemet är att tidigare helt självklara roll sominternationell nedrustningsmotor alltmer har kommit att ifrågasättas i deninternationella opinionen. Den svenska vapenexporten - både den legala och denillegala -är en mycket stor belastning, t. o. m. för sexnationsinitiativet.Antydningar om att detta utomordentliga nedrustningsinitiativ använts somkontaktforum för århundradets order på tungt fältartilleri till , vårthuvudmottagar-land för bilateralt bistånd i , är till skada för vårtlarids anseende som aktiv nedrustningsnation. Regeringen har tydligen valt att ligga lågtnär det gäller de alltmer flagranta uppgifterna om att svenska vapen förekommeri allt fler förbjudna länder. Skall avslöjandena fortsätta i samma omfattningoch takt som har varit fallet nu , blir det snart enklare att räkna uppländer där svenska vapen inte hamnat än länder som mottagit vapen. Inte tänkerväl regeringen överlåta åt sitt ungdomsförbunds ordförande, , att taitu med svensk illegal vapenhandel? Det har väl aldrig stått så klart som nuatt svensk vapenexport måste upphöra. Jag skulle också vilja lyfta fram en litenregion på klotet som lätt hamnar vid sidan om uppmärksamheten. Det finns, anserjag, all anledning för svensk utrikespolitik ätt mer än vad som varitfallet engagera sig till stöd för . Folket där får år ut och år inslåss för sin självständighet utan att erhålla det moraliska stöd, som detsäkerligen skulle innebära om världsopinionen iakttar och högljutt följerskeendet. bör mer intensivt uppmana FN:s medlemsstater att resolutpåverka att acceptera fredsplanen för . De ockuperandemarockanska trupperna måste bort från västsahariskt område, innan ettdemokratiskt val där kan äga rum. Det är enkelt och självklart att eftervåldsscener som TV och tidningar visat från och fördöma våldetoch ivrigt önska och hett vilja främja förhandlingar. "Vi stöderhelhjärtat krav pä säkerhet och erkännande", heter det i regeringensdeklaration. Man måste dock förstå att israeler frågar sigvad det stödet i reahteten är värt, om det håller att luta sig mot. Ingen avoss kan begära att skall bortse från sina egna historiska erfarenheterfrån 1948, fram . Det är en orimlighet att förvänta sig attIsrael inte skall fästa stor vikt vid säkerhetsfrågor. Utrikesministern har medfrejdighet deklarerat att PLO är berett att erkänna . Ingen kanemellertid sväva i okunnighet om att det formligen vimlar av uttalanden frånprominenta PLÖ-talesmän i vilka det entydigt slås fast, vad för övrigtPLO-stadgan kräver, att staten skall utplånas. Det har alltid förvånatmig att inte , och med sina tydligengoda PLO-kontakter sett till att avkräva PLO en ändring av PLO-stadgan för attdärefter med emfas uppmana att ta plats vid förhandlingsbordet. Det är tilltalande att utrikesdeklarationenså klart och entydigt som den gör lägger fast vilja att "delta idet västeuropeiska samarbetet så långt och så nära som detta är förenligt medneutralitetspolitiken". Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att det överhuvud taget är tilltalande att huvudlinjerna i svensk utrikespolifik har en såenhällig omfattning som de har. Bensinskatten, m. m. Överläggningen var härmed avslutad. 1987/88:21om trafikpolitiken inför 1990-talet (prop. 1987/88:50 delvis). Bensinskatten,m. 43KNUT (); I proposition 1987/88:50 om trafikpolitikeninför föreslår regeringen höjningar av bensinskatten,kilometerskatten och fordonsskatten. Om jag inte räknat fel blir dessaskattehöjningar, om de nu går igenom i omröstningen, den lll:e, 112:e och 113:egången sedan maktfiUträ-det 1982 som socialdemokraterna hittat på en ny skatt ellerhöjt en redan befintlig. som socialdemokraterna sutfit vid makten,, har skattetrycket ökat med inte . Nutänker man lägga beslag på ytteriigare drygt två miljarder av ett alltskattetröttare folk. Regeringens uttalade ambifioner att återställaskaftetrycket till nivå ter sig mer och mer som blott en läpparnasbekännelse. Den ursprungliga trafikpolitiska målsättningen var att denskatt som tas ut av bilismen skulle dimensioneras så att skatten täckte dekostnader som bilismen orsakat - främst då kostnaderna för vägnätet. sker emellertid ett mycket stort överuttag, somenligt trafikpolitiska utredningen uppgår till inte mindre än 11 miljarderkronor. Utgifterna för , den kommunala väghållningen,trafikövervakningen och viss 7 protokoll 1987/88:85 Bensinskatten, m. m. sjukvårdberäknas till 13 miljarder. Inkomsten för staten från bensinskatten,vägtrafikskatten, bilaccisen och några andra skatter uppgår fill så mycket som24 miljarder. Detta stora överuttag minskar förusättningarna att kunna bevaraden svenska industrins konkurrenskraft. Det måste vara fel politik att numedvetet öka transportkostnaderna, som våra konkurrentländer nere påkontinenten går i motsatt riktning och genom en avreglering avtransportmarknaden sänker kostnaderna. Den kraftiga kilometerskattehöjningenom medför att kostnaderna för lastbilstransporter under ett och ett halvtår ökar , alla andra kostnadsökningar att förfiga.Kilometerskattehöjningen går dessutom på tvärs mot fidigare uttalademålsättningar att undvika drastiska höjningar av skattepålagor på trafiken. Tillråga på allt leder knappast höjningen av kilometerskatten till någonförbättring av miljön, eftersom det finns mycket få alternafiv fill dennuvarande lastbilstrafiken. kan i blott ringa omfattning ersättalastbilstransporten. En höjning av bensinskatten och de andra skatterna striderdessutom mot den valfrihet som man annars hävdar i trafikpolitiska sammanhang.I den trafikpolitiska propositionen kan man bl. a. läsa följande: Konsumenternabör ha så stor valfrihet som möjligt när det gäller, utnyttjandet av olikatrafikmedel. Människorna måste själva få avgöra hur de skall ordna sinatransporter och kundens behov måste sättas i centrum. Detta är inte annat än tomma ord, eftersom valfriheten nubeskärs, speciellt för dem som bor i glesbygd. Någon hänsyn till skatteförmågantas naturligtivs inte heller. Som exempel kan anges att en familj som måsteköra 3 genom pålagor fått ökade kostnader på 240 kr.i månaden. Den föreslagna kompensationen för dem som bor i vissa glesbygdskommunermotsvarar endast en årlig körsträcka på . drabbassannerligen hårt av de nya skatterna också med tanke på att den för vårtvälstånd så betydelsfulla skogsindustrin får kraffigt ökade transportkostnader. Utan några som helst skattehöjningar stiger ändå det storaöveruttaget av skatt på bilismen på grurid av trafikökningen. beräknar att varje procents stegring av trafiken medför ett ökatvägslitage till en årlig kostnad,av 15 milj. kr. plockar finansministernin den tiodubbla sumnian i ökade skatteintäkter, vilket väl illustrerarbilismens roll som mjölkkossa. Med det sagda yrkar jag bifall fill reservationerna 2,3och 4, vilket innebär avslag på propositionen. .,,,,,- Det finnsett par frågor till att diskutera i detta betänkande. Den 1 juli förra åretfick jordbruket en icke acceptabel skattehöjning genom att man kraftigt höjdeskatten på s. k. A-traktorer, dvs. dragfordon som fillverkats av ombyggdalastbilar. Orsaken till den kraftiga höjningen sades vara att man ville hindraungdomar som saknade körkort atf nöjesköra med relativt lågt beskattade s. k.A-traktorer eller, som de också kallas, Epatraktorer. Detta ofog kansjälvfallet stävjas utan skärpning av skattetrycket för saintliga sådana traktorer.Vi har i en reservation krävt en återgång till de regler som gällde före den 1juli 1987., , Vad slutligen beträffar, gör bl. stora ansträngningar för att öka attraktionskraftoch förlänga turistsäsongen. Ett medel att nå det målet vore att undersökamöjligheterna till servering av obeskattade alkoholdrycker under överfarten.Man skulle också kunna tänka sig en viss skattefri försäljning ombord. Det kantilläggas att dessa tankar, som vi framfört motionsledes, stöds av bådelänsstyrelsen och kommunen. Med det sagda yrkar jag,bifall också fillreservationerna 6 och 8. 44 (): Vi skall nu behandla skatteutskottetsbetänkande / 88:21, som handlar om höjning av viigtrafikbeskattningen.Grunden är regeringens proposition 1987/88:50, som rör trafikpolitiken inför1990-talet, men vi skulle i skatteutskottet enbart behandla bilaga 2, sominnehåller förslag till skatter. I propositionen föreslås att bensinskaften höjs från den 1april 1988 med per liter för såväl blyfri som annan bensin.Kilometerskatten höjs för personbilar med ett belopp per kilometer som i stortsvarar mot höjningen av bensinskatten. Dessutom höjs kilometerskatten förlastbilar, släpvagnar och bussar från med i genomsnitt 60 %.Även trafiktraktorer, motorredskap och släpvagnar'får höjd fordonsskatt. Vidare föreslås i propositionen en sänkning avfordonsskatten med . för vissa glesbygdskommuner som en kompensation förbensinskattehöjningen. Vi i yrkar avslagpå förslaget om höjning avbensinskatten men godtar kilometerskattehöjningen med undantag förkitometerskatt avseende personbilar. Eftersom bensinskatten har stor regionalpolitisk betydelsetänker jag ägna åt regionalpolitiken för att visa på detolyckliga i den höjda bensinskatten. finns såväl framtidsforskare somregionalpolitiska forskare som beskriver utvecklingen i så, att detkommer att finnas ett fåtal centra som växer och drar till sig befolkningen,medan regionerna utanför dessa centra kommer att utarmas om ingenting görs. Deväxande centrerna kommer att vara med somcentralpunkt, , och möjligen ochLuleå. Resten, den s.k.periferin, kommer att få det tungt. Bara som exempel kan nämnas att vuxit med drygt 450 000 personer. Det motsvarar nästanNorrbottens och befolkningar tillsammans. Det här scenariot visar på att regionalpolitiken kommeratt få en avgörande betydelse för hur kommer att utvecklas framöver.Vad som behövs i t. ex. är ett mer differentierat näringsliv. Vibehöver helt enkelt fler småföretag.' Samma sak gäller i nästan hela . För att nya småföretag skall kunna växa upp i Norrlandkrävs att vi lyckas åstadkomma större lokalmarknader är vad vi har . Vibehöver både större konsumtionsområden öch större arbetsmarknadsområden. Klararvi inte det kommer nya småföretag att få svårigheter att överleva, och detberor i sin tur på att om nya företag inte kan testa sina produkter i ennärmiljö, kan Prot.,1987/88:8516marsl988 Bensinskatten, m. m. Bensinskatten,m. de inte heller utvidga sinmarknad, vilket de måste göra för att nå befolkningscentrumen i Syd-och . Föratt åstadkomma denna större lokalmarknad måste man bättre än knyta ihoporter till större gemensamma områden. För att lyckas med det måste man ha brakommunikationer, men med nuvarande inriktning på lönsamhet och krav på attvarje trafikslag skall bära sina samhällskostnader torde mindre orter fåsvårigheter att få till stånd tåg- och flygförbindelser. Föratt man skall kunna åstadkomma en sådan härhopknytning av mindre orter krävsett utvecklat åkande mellan dessa orter. Man behöver få till stånd ett bådesocialt, kulturellt och föreningsaktivt engagemang mellan orter för att detillsammans skall kunna framstå som naturliga konsumtions- ocharbetsmarknadsområden. Eftersombilen är det i särklass viktigaste transportmedlet inom de berörda områdena, ärhöjningen av bensinskatten en olycklig åtgärd. Om man inte vill hadifferentierade bensinskatter i vårt land, och det vill man egentligen inte,måste bensinpriset betraktas ur ett regionalpolitiskt perspektiv. Regeringenhar visserligen för Norrlandslänen föreslagit en sänkning av fordonsskattenmed . som en kompensation, men . är helt enkelt otillräckligt.Redan efter 500 kilometers körning är de förbrukade. Dethar också hävdats att Norrlandslänen får kompensation genom att väganslagen harökat, mén även mot detta kan invändningar riktas. Arbetsmarknadsmedlen, somfidigare användes till bl. a. vägar, har minskat, och därför sker i praktikeninte den ökning av väganslaget som har förespeglats. Mankan konstatera att bensinpriset kommer att få en allt större betydelse urregionalpolitisk synpunkt än det fidigare har haft. Storstadsområdenasdragningskraft, som jag har beskrivit, gör att det är arbetsamt för demindre orterna. Den strukturomvandling som pågår i samhället drabbarNorrlandslänen särskilt hårt, och när kärnkraften avvecklas kommer ytterligarestrukturproblem att dyka upp. Dessa strukturproblem kommer att drabbaNorrlandslänen hårdare än det övriga . VadNorrland behöver är nya företag. Forskare tycks också vara eniga om att vi iNorrland behöver större lokalmarknader för att de nya företagen skall kunnaöverleva. Därför vill jag ställa en fråga till , som företrädare försocialdemokraterna i utskottet. Ni driver nu igenom bensin- " skattehöjningen,vilket fördyrar resandet i de län som har det allra tyngst ochsom med tanke på kärnkraftsavvecklingen tydligen också kommer att få det tyngsti framtiden. Hur menar ni att vi skall få till stånd de lokalmarknader sombehövs för att åstadkomma ett bättre differentierat näringsliv? I den trafikpolitiska propositionen skriver statsrådet: "I dagsker av allt resande på vägarna. Under bilismens genombrottsdecennier,, svarade resorna till och från arbetet för merparten avresandet. Utvecklingen kännetecknas av att fritidsresan-det växer iomfattning och får allt större betydelse." Det är alltsåfritidsresandet som växer, och detta resande har stor Det är inte bara möjligheterna till semesterresor som ökar förbarnfamiljer tack vare bilen, utan också allt skjutsande av barn och ungdomartill fritidsverksamheter ökar. Detta är dessutom en för samhället nyttigverksamhet. Men som bekant har barnfamiljerna redan nu en ansträngd ekonomi,och efter en bensinskattehöjning om får de det ännu sämre. Bensinprisetkommer i och med den skatteskärpning som vi nu står inför att ha ökat med 1:07kr. Det betyder att en familj som kör ca 3 har sedan1984 fått en kostnadsökning med . a. att skälet till bensinskattehöjningen är att man skall kunnafinansiera investeringar i SJ;s utbyggnad. Eftersom bensinskattehöjningen intekopplas ihop med beräknade miljökostnader och regeringen såvitt jag förstårinte räknar med att bilresandet skall avta efter denna skattehöjning, kan dendessutom inte till någon del anses vara en typ av miljöavgift. Vi tycker attdet här är fråga om en olycklig skattehöjning, som ytterligare försvårar förglesbygden, skapar klyftor mellan storstadsregioner och periferi samt försämrarför barnfamiljerna, och som inte heller har en miljöprofil. Motdenna bakgrund yrkar jag avslag på bensinskattehöjningen och bifall fillreservation 2. Avslutningsvisvill jag säga att vi i anser att bl. a. de järnvägsinvesteringarsom föreslås är nödvändiga och angelägna. Eftersom de medel som staten får ingenom bensinskattehöjningen i huvudsak går fill järnvägsnätet i södra delen avlandet men hårt drabbar den norra delen, anser vi dock att en annanfinansieringsform är att föredra. Detta har vi visat i vår budgetmotion, där vihar föreslagit en annan finansieringsform för de trafikpolitiskainvesteringarna. Bensinskatten,m. 45 (): I skatteutskottets betänkande nr 21 behandlas bl.