prot · GB0915 · 1987-12-31 00:00:00 — Sedan1974 har bostadssubventionerna ökat från 2,7 miljarder till ca 20 miljarder,och då har jag inte räknat in effekterna av ränteavdragen. Det märkliga är attvi klarade av att avskaffa den reella bostadsnöden i -dvs. närmiljonprogrammet var genomfört - med mycket begränsade subventioner och bidragfrån statens sida. Det är först sedan vi fått någorlunda balans i fillgång ochefterfrågan som de enorma subventionerna har uppstått. Det kan vara intressantatt notera att det ursprungligen aldrig var meningen att vi skulle försätta ossi ett subventionsberoende. I en riksdagsdebatt 1967 använde TageErlander sig själv som exempel för att visa att allmänna räntesubventionerskulle få oönskade drag i fördelningspolitiskt avseende. Subventionernamotverkar också regionalpolitiska satsningar, och dessutom har vi genom denkraffiga subventioneringen avhänt oss ett stabilise-ringspolitiskt instrument.Men det kanske finns någon som anser att vi skall pröva även en negativnominell ränta. Bostadskommitténgjorde en ansats att komma till rätta med problemen. Men bostadsministernfullföljde inte. Och han använde den som jag ser det allra sämsta avmotiveringar. Inflationen är på väg ner och därför behövs inget nyttfinansieringssystem, sade han. är inflationen på väg upp igen. Betyder detatt nu börjar tänka om och kommer att vara färdig med ettförslag, när inflationen är så hög att det ter sig politiskt alldeles omöjligtatt införa ett nytt system? Sanningen är ju att det hade varit en alldelesperfekt tid att införa nya regler när inflafionen var låg. Bostadsministernavslutar med att konstatera att marknaden själv inte löserfördelningspolifiken. Varför gör han ett sådant konstaterande? Vem här iriksdagen behöver han upplysa om sådana självklarheter? Däremotborde bostadsministern och vi andra ställa oss frågan om nuvarande regler ochbestämmelser, finansierings- och bidragsbestämmelser, verkligen är ett led ifördelningspolitiken. Denomfattande subventioneringen leder till stora förmögenhetsuppbyggnader hosägarna. Det torde också vara konstaterat att finansieringssystemet driver påkostnadsökningarna. En del brukar hävda att man skall spä på subventionernaytterligare för att få ner boendekostnaderna. I själva verket är det tvärtomså, att ju mer vi vräker ut i subventioner, desto mindre effekfivitet och destohögre kostnader får vi. , innan vi fick nuvarande subventionssystem,utvecklades priset på flerfamiljshus långsammare än konsumentprisindex. Efter1975 har vi fått den omvända utvecklingen. Dettalas mycket om att vårt system är socialt och fördelningspolitiskt riktigt.Det står naturligtvis utom allt tvivel att svensken bor bra, men kanske är deti stället så att systemet är kontraprodukfivt i dessa avseenden.Fastighetsägare kan bygga upp stora förmögenheter, medan hyresgästerna dels fårbetala sin hyra, dels får vara med om att betala höga skatter tillsubvenfionerna. En av mina frågor var om bostadsministern är beredd att gebesked till bostadsrättshavarna om kommande nya pålagor, skatter ochregleringar. Något svar har de inte fått. Jag ställde inte frågan för min egenskull eller av något slags politisk-taktiska skäl utan därför att det är mångamänniskor som undrar. Jag tror nästan det är den vanligaste frågan jag får utepå möten runt om i landet när det gäller bostadspolifiken. Jag skulle önska attbostadsministern åtminstone kunde antyda hur det kommer att bli. Blir det nyareavinstbeskattningsregler, priskontroll, hembud och fler begränsningar förombildning av hyresfastigheter till bostadsrätt? sade bostadsministernatt mofionerna i den riktningen var känslomässigt bifallna. Vi har verkligen fått vänja oss vid förändringar under degångna åren. 1985 gjorde jag en sammanställning över det socialistiskatyranniet mot bostadsrätterna. Jag kom fram till nio olika regeländringar somgenomförts, alla i inskränkande och reglerande riktning. Därefter har detkommit till ytterligare några. Skall det fortsätta i den här riktningen och iden här takten också , herr bostadsminister? vill ha ytterligare svar påhuruvida jag tycker att det nuvarande regelsystemet, som enligt hennes meninghar bestått i allt väsentligt , är ändamålsenligt. Detligger i sakens natur. Om jag inte tyckte att det var ändamålsenligt hade jagföreslagit regeringen förändringar. Därav framgår att jag tycker att systemetär ändamålsenligt. Och det är fel att beskriva systemet såsom gällande från1940-talet. har det gjorts betydelsefulla ändringar i systemet, ochdet gjordes en total omläggning av bostadsfinansieringssystemet 1974. Jag tycker alltså att det nuvarande systemet i alltväsentligt tillgodoser de önskemål och krav som kan föreligga för attmöjliggöra en social bostadspolitik. När det gäller den andra frågan som togs upp av BirgitFriggebo, frågan om subventionerna och ökningen av dessa, vill jag framhållaatt detta, som mycket väl känner till, helt enkelt är enkonsekvens av höga räntor och hög inflation som vi hade från mitten av1970-talet och en bit in . Detta innebar att avdragen vidbeskattning ökade från någon miljard till innan vikunde träffa överenskommelse om en skattereform som i någon mån reduceradeeffekterna. Om vi vill ha neutralitet i bostadspolitiken med nuvarandeskatteregler, måste de som inte kan göra avdrag för sin skatt när de skallbetala kostnaderna för sin bostad på annat sätt tillgodoses, och det är precisdetta som är räntebidragens uppgift. Om det nu skulle vara så, att man av andra skäl när detgäller den skatteutredning som är på gång skulle komma fram till att det finnsanledning att behandla frågan om underskottsavdrag i beskattningen på ett annatsätt än som sker, tar man upp frågan om räntebidrag. Eller menarBirgit att det skulle vara självklart att man får göra avdrag ideklarationen för sina räntor när det gäller ägda bostäder, medan de som hyr sin bostadoch som enligt nuvarande skattelagstiftning saknar möjligheter till avdragskulle bära den fulla kostnaden? Beträffande frågan om införande av ett nytt system, vilkenbostadskommittén arbetade med, vill jag framhålla att det förslaget inte kundetillstyrkas - såvitt jag kan erinra mig - av en endaremissinstans. Inte ett enda politiskt parti föreslog att ett sådant systemskulle införas, därför att det skulle leda till att skulduppskrivningen blev såstor att fastigheterna inte kunde erbjuda kreditinstituten tillräckligasäkerheter. Därför avvisades, som sagt, förslaget av alla partier såvitt jagkan erinra mig. tredje fråga gällde huruvida de nuvarandereglerna verkligen leder till en bra fördelningspolitik. sadeatt det nuvarande systemet innebär att fastighetsägarna kan tjäna förmögenheter.Jag skall gärna diskutera med hur vi kan undvika ochneutralisera det förhållandet. Jag kan dock säga så mycket som att inget av deförslag som hitintills framförts av folkparfiet har den innebörden. Snarareskulle förslag, om de förverkligades, leda till att förmögenhetsbildningenblev ojämnare än nuvarande förmögenhetsbildning. När det gäller effekterna av fördelningspolitiken påbostadsområdet, , har alldeles nyligeni samband med en levnadsnivåundersökning prövat vilket utslag samhälletsfördelningspolitik ger. Vad har man då funnit? Jo, att det är på justbostadspolitikens område som fördelningspolitiken har haft de störstaeffekterna. Det kan väl vara tillräckligt för att visa att den politik som försger utslag i riktning mot större rättvisa och större solidaritet. Beträffande bostadsrättshavarnas ständigt återkommandefrågor till - bostadsrättshavarna känner ju stark oro överutvecklingen - vill jag säga att deras oro kan vara betingad av att BirgitFriggebo alltid framställer det hela som att regeringen vore ute efter attförsöka pressa bostadsrättshavarna. Jag får nämligen inte samma frågor somBirgit får. Hon talar om inskränkningar som har gjorts i fråga ombostadsrätten och då vill jag fråga: Vilka inskränkningar i bostadsrätten ärdet som har gjorts? De regler som infördes under tid är, omman ser till det materiella innehållet, alltjämt oanfrätta. De ändringar avmateriellt innehåll som har skett är två: För det första har jag lagt fram ettförslag som innebär att kommunerna när de säljer, och det gäller beslut av iallmänna val utsedda organ, inte har att så att säga lägga sig för vadhyresgästerna kan tycka i frågan. För det andra har vi - det är inte jag somhar beslutat det, utan det är - ett tillfälligt hembud. Riksdagenmenade att det var orimligt att man skulle få handla med nycklar tillbostadsrättslägenheter för , när man aldrig har tagit ettenda steg i lägenheten i fråga. Man hade bara varit klok nog - eller också hardet skett genom föräldrarnas omsorg - att ställa sig i kö i ett tidigt skede.Det är vad som har blivit gjort. I övrigt har bostadsrättshavarna allamöjligheter att köpa privata fastigheter, att omvandla fastigheter och attbygga fastigheter. De får stöd av staten - det gäller då avbyggkostnaden - och räntan är . Vad mera skall man erbjuda i dettasammanhang? 32BIRGIT (); Bostadsministern är i allt väsentligt nöjdmed nuvarande system, och det måste betyda att han inte är beredd att rucka pånågon enda lag eller att avskaffa någon enda liten regel. Det måste ocksåbetyda att han tycker att nuvarande system är helt rättvist, mycket smidigt ochobyråkratiskt samt att det inte är särskilt kostnadsdrivande. Det förvånar migoerhört mycket att kan ha den uppfattningen. Visst skall det vara balans mellan upplåtelseformerna närdet gäller både skatter och subventioner. Därför är det intressant att få vetaom bostadsministern kan gå med på en sänkning av marginalskatterna till ,vilket ger en sådan effekt. Sanningen är ju att det har lämnats subventionerlångt därutöver . såg till att det tillsattes en stor statligutredning om s. k. real beskattning, och den har just syftet att se till attdet skapas rättvisa både mellan upplåtelseformerna och mellan olikaägarkategorier samt att det inte sker en förmögenhetsöverflyttning på grund avfastighetsinnehav. har alltså verkligen lagt fram förslag, men vihar tvingats överge dem därför att ingen annan varit intresserad. Det är oerhört märkligt att bostadsministern aldrig fårfrågor från folk som har bostadsrätter och som vill veta hur det skall bli iframtiden. Man läser ju i tidningar och hör ständigt när man är ute i landetatt människor vill veta vilka regler som skall gälla för deras privatliv och enså viktig sak som deras bostäder. Det har antså införts nio regler som varitriktade mot bostadsrätterna. Det gäller att kommunerna skall få tränga sig förevid fastighetsköp och att människor inte får uppskov med reavinstsbeskattningeni fråga om bostadsrätterna. Hela vinsten beskattas så att de inte kan flyttatill en villa osv. Jag är litet förvånad över att är nöjd medsitt regelsystem. har bostadsministern nämligen tvingatsinföra det ena krisartade förslaget efter det andra - jag skulle nästan viljakalla honom för . Här lever vi i ett ganska högt välstånd och har enekonomisk utveckling som är tillfredsställande, men ändå väljerbostadsministern att införa kristidslösningar för ungdomars bostadsanskaffning.Han skall ha särlösningar i särskilda bostäder - sådant som övergavs för åratalsedan. Han återinför bostadsbidrag för icke barnfamiljer, som vi lyckades kommaifrån . Han gör en krisutryckning för att hindra kommunatt uppfylla sina löften om bostadsrätter till sina väljare. Han inför enkristidsreglering av byggandet i storstäderna som man inte har sett maken tillsedan kriget. konstaterade att jag i alltväsentligt var nöjd och inte kunde tänka mig förändring av någon enda regel. OmBirgit ger sig tid att följa dessa frågor i , både hitintillsoch i fortsättningen, kommer hon att finna att jag har föreslagit mängder avförändringar av reglerna. Det kan åtminstone bostadsutskottets borgerligaledamöter redovisa. Det handlar inte om det, utan om de grundläggandeprinciperna, som jag anser i allt väsentligt är anpassade till den nuvarandesituationen och har lett fram till målet - det visar delevnadsnivåundersökningar som har gjorts. Det tillkommer inte mig att ta ställning till frågan om enmarginalskattesänkning. Jag trodde att alla politiska partier i fullöverensstämmelse hade beslutat att tillsätta en stor skatteutredning och attdirektiv för den var utfärdade. Menar att jag skulle gå föredenna parlamentariska skatteutredning och tala om vilket resultat den skallkomma fram till? Jag har påpekat att resultatet av denna utredning måstepåverka systemet i övrigt när det gäller avdragsfrågorna. I fråga om real beskattning och räntelån tror jag att jaghar samma intresse som och väl det. Sanningen är den, BirgitFriggebo, att inget politiskt parti - inte heller - har vågatföreslå en övergång till en real beskattning eller till räntelån. Det kan man ioch för sig beklaga. Principiellt och teoretiskt tycker jag att systemet är braoch uppfyller många av de syften som vi önskar oss. Men alla på marknaden som jaghar hört uttala sig i frågan har funnit att en övergång till real beskattninginnebär så stora förändringar, bl. a. för hela den svenska kreditmarknaden, attingen på allvar har vågat föreslå att den skall införas. Kommer sådana förslagär åtminstone jag intresserad av att studera möjligheterna både till räntelånoch till real beskattning. Det blev inte så mycket av de ingrepp som att jag har gjort mot bostadsrätterna. I stort sett påstås jag haförhindrat hyresgästernas veto gentemot kommunerna beträffande överlåtelse avfastigheter och ha infört en reavinstsbeskattning. Själv redovisade jag attriksdagen har gjort en förändring som innebär att man kan införa hembud underen treårsperiod för att hindra försäljning av nycklar. Sedan påstod att det ena krisartadeförslaget efter det andra har lagts fram. valde attexemplifiera detta med frågan om bostäder åt ungdomar. Tycker vi skall strunta i om ungdomarna kan få bostäder eHer inte? Skall vi barasitta och säga, det var synd det, eller skall vi försöka vidta åtgärder somunderlättar för ungdomarna att få bostäder? Det har inte lagts fram förslag om att någrakategoribostäder skall byggas åt ungdomarna eller att paniklösningar måste tastill. Önskvärdheten av att det byggs fler lägenheter har påpekats, lägenhetersom passar ungdomarna. För det andra problemet som föreligger, ,är att många ungdomar, även om det fanns tillgång till lägenheter, inte harmöjlighet att klara kostnaderna för bostäderna. De har då getts möjlighet attfå ett bostadsbidrag för att kunna ha en egen bostad. Huruvida det är särskiltkrisartat vet jag inte. I varje fall är det anpassat för de ungdomar som i storutsträckning tvingas flytta till orter med mycket stark efterfrågan påbostäder. Där hamnar de längst ned i köerna, i en besvärlig situation, ochtvingas flytta fill orter med en efterfrågan som gör det möjligt för dem attskaffa sig en egen bostad. Det är ganska konstigt att det skall läggas mig tilllast att jag försöker göra någonting för att våra ungdomar skall få en bostadoch ekonomiska möjligheter att efterfråga en bostad. Är det verkligen BirgitFriggebos mening att jag borde sitta med armarna i kors och titta på densituation vi har? 34BIRGIT (): Vad gäller skatten bestämmer vi oss ifolkpartiet för vad vi vill, sedan kan vi i och för sig sitta med i statligautredningar. Vi anser att de allra flesta människor skall betala högst imarginalskatt. Det underlättar även en samordning med räntebidragspolitiken. var inte nöjd med att jag bara användeytterligare ett par tre exempel rörande bostadsrätterna. Men det berodde påtidsbegränsning. Jag har en artikel från där de niorestriktionerna finns väl beskrivna. Det går att läsa vidare ur det papperet. Särlösningar för ungdomar var en beskrivning från min sidaav den totalt krisartade situation som vi har på bostadsmarknaden, trots att viär ett högt utvecklat land med god ekonomisk utveckling. Jag haringenting emot att man bygger bostäder, många bostäder, så att även ungdomarkan få bostad. Men problemet gäller småhushållens situation. Om man med åldernsom riktmärke premierar en grupp framför en annan, skjuter man bara problemetvidare till den grupp av småhushållen där åldern råkar vara . Det ärdetta som jagtycker är en särlösning och ett slags kristidslösning. brukar säga - och med viss rätt - att vibor bra i och att vi har världens högsta bostadsstandard. Det måste väländå innebära att situationen är en annan än den var , när grundernaför regelsystemet lades fast. Dessa regler har efter hand spätts på under 50-och 60-talen när de stora satsningarna för att få bort bostadsnöden ochbostadsbristen gjordes. Då är frågan om vi inte , när situationen är enhelt annan, skulle ha råd att ha litet mer frihet och litet mer utrymme förexperiment och förnyelse och mindre övervakning från myndigheter av olika slag. På mig verkar det som om är mer beredd attförsvara uppnådda organisationsstrukturer och företagsstrukturer än att se tillatt människornas vilja och behov skall tillfredsställas. I talet på den socialdemokratiskakongressen sade att den sociala bostadspolitiken står på tvåben, nämligen på allmännyttans och HSB:s och . Hur skall man tolkadet? Är det asocialt att bo i privat bostadsrätt, privat hyresrätt eller ismåhus och villa? Detta uttalande följdes dessutom upp senare avbostadsministern och regeringen i dess helhet i regeringsförklaringen, där detsom nästan enda punkt för den framtida bostadspolitiken sägs att man skallförsvara allmännyttans roll. Det kan väl inte vara den enda uppgiften för enbostadsminister att ställa upp fill försvar för dessa företag ochorganisationer. Jag skall inte fortsätta diskussionen medBirgit om skatterna, men nog är det något underligt att folkpartietsäger; Vi bestämmer hur vi vill ha det och sätter oss sedan i en utredning föratt genomföra detta -inte för att ta hänsyn och pröva frågorna. hävdar att det är en krisartad situationpå bostadsmarknaden. Jag måste säga att detta påstående avviker väldigt mycketfrån det påstående gör i sin interpellation, där hon iinledningen beskriver bostadspolitiken som en konjunkturen fråga, inte som enstruktu- Prot.1987/88:15 ' rellfråga, och där synpunkter i mycket hög grad sammanfaller medmina. De förslag som lagts fram för att hjälpa ungdomar till bostäder är intespecificerade för ungdomar utan de gäller alla småhushåll. Det finns ingenfingi lagstiftningen och inga regler som utpekar ungdomarna, utan det gäller attbygga bostäder som är lämpade för ungdomar och för ensamstående. Det är barastödet för att man skall få möjlighet att efterfråga en bostad som är knutettill ungdomarna. Problemet är ett annat, säger . Vi har rådmed frihet och mindre övervakning. Ja, vem är övervakare, och vem behöver kännaofrihet, ? Jo, det är de som inte har resurser att skaffa sig enbostad på bostadsmarknaden utan samhällets stöd. Problemet är att det 1970kostade . att bygga en kvadratmeter lägenhetsyta. kostar det iStockholm . att bygga samma kvadratmeter. Menar vi skall ha ett samhälle där de som vill skaffa sig en bostad självaskall kunna kapitalisera åtta gånger så mycket som den som byggde sin bostad på1970-talet, och att vi andra skall sitta i orubbat bo och njuta av att vibehövde bostad ? Självfallet måste samhället ha ettomfördelningssystem för att alla skall kunna hålla sig med en vettig bostad,och det är det som är syftet med bostadspolitiken. säger att vi har en reglering på marknadensom är den värsta vi haft någon gång- ja, jag ber om ursäkt, men ungefär såuttryckte sig . Men vi har fått ordning och reda på landetsekonomi. Det innebär att det investeras i industrier och i kontor, ifastigheter och i bostäder. Våra fysiska resurser förbrukades under någrabesvärliga år, då det försvann 70 000 byggjobbare. rullar det fram byggeni för . kan ju tänka sig hur detskulle ha sett ut om vi hade släppt även dessa 20 miljarder och vilkabyggkostnader vi då skulle ha haft. Skall jag anklagas för att vi genom vårpolitik försöker ta väl vara på de resurser vi har och hålla tillbakakostnadsutvecklingen? Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att hon inte ägde rätt till ytterligare inlägg. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Meddelande om svar på interpellation 1987/88:40 36 Kommunikationsminister : Herrtalman! På grund av att interpellanten var förhindrad att i dagta emot svaret på interpellationen besvaras interpellationen inte inom den föreskrivnatiden av . Jag har överenskommit med interpellanten om att besvarainterpellationen . 8 §Svar på interpellation 1987/88:3 om en "Bergslagspendel" i har, medhänvisning till banstandarden och säkerheten på järnvägssträckanTillbergaLudvika, frågat mig vad regeringen tänker göra för att delsomedelbart öka säkerheten på banan, dels snabbt få i gång byggandet av"Bergslagspendeln". Jag håller med i om attsäkerheten på järnvägsnätet aldrig får eftersättas. Så har heller inte skett idetta fall enligt SJ. Även om banstandarden inte är fullgod mellan Tillbergaoch innebär den alltså inte någon säkerhetsrisk. Jag utgår från att SJockså fortlöpande bevakar säkerheten på banan. När det sedan gäller förslaget om"Bergslagspendeln" vill jag informera om att regeringen avserförelägga nya riktlinjer för trafikpolitiken. En utgångspunkt iarbetet med denna proposition är att säkerställa en fortsatt utveckling av etteffektivt transportsystem - ett transportsystem som också kan förenas medansvarstagande för miljö och säkerhet och med en förbättrad regional balans.Att skapa förutsättningar för en tillfredsställande trafikförsörjning i landetsolika delar ingår därmed som en viktig del i propositionsarbetet. I detta sammanhang har också en omfattande kartläggningskett av olika järnvägsutbyggnader för framtiden som t.ex."Bergslagspendeln". Av kartläggningen framgår bl. a. attkommunikationerna utgör en viktig del för att förbättra näringslivets villkorinom Bergslagsregionen. Snabba kommunikationer mellan tätorterna i Bergslagenoch skulle enligt det redovisade materialet kunna bidra till att merutnyttja befintliga resurser och stärka regionens näringsliv. I avvaktan på attberedningsarbetet slutförs har jag dock ingen möjlighet att nu uttala mig omenskilda utbyggnadsprojekt på järnvägsområdet. Om en "Bergslagspendel" Under detta anförande övertog andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. 38HANS i (vpk); Jag får tacka kommunikationsministern för svaret. Linjen Tillberg-Fagersta-Ludvika har varit uppe tilldebatt här i mycket, inte minst i regionalpolitiska ocharbetsmarknadspolitiska sammanhang- det har ju länge varit känt att den är ganskadålig och att man skulle kunna rusta upp den och på sätt åstadkomma både jobboch ekonomisk nytta. Det som föranledde mig att vid riksdagsöppnandet ställaden här frågan var att det dök upp olika uppgifter - både i radioinslag och ifidningsartiklar - om den dåliga standarden. Personalen reagerade på attunderhållet var eftersatt ~ det har också bekräftats att så är fallet. Enligt personal som jobbar på spårområdet hände det såsent som att ett tåg spårade ur och rev upp en mil räls, ochdetta på grund av dålig standard på banan. När man ser att det är så stora insatser som måste görasundan för undan, undrar man naturligtvis, om man som jag är anhängare av"Bergslagspen- Omen "Bergslagspendel" deln"och en utbyggnad av trafik över och , om det inte vorebättre att slå till med den utbyggnaden med en gång i stället för attunderhålla ett spår som är ganska dåligt - låt vara att en del av den härbansträckningen kommer i fråga också om "Bergslagspendeln"' bliraktuell; det är alltså delvis fråga om samma sträcka. Jag hade så sent som tillfälle att åka denhär sträckan med ett litet snabbare tågset då trafikutskottet var ute och åkte- eftersom jag är lokal riksdagsledamot tog jag chansen och följde med. Detvisar sig att det inte är så fantastiskt stora investeringar som behövs för"Bergslagspendeln". Man talade om 175 miljoner, varav 100 miljoner påbanan och 75 för tåg. Under hand fick jag uppgiften att kanske 30-40 milj. kr.skulle behövas bara för att rusta upp banan till acceptabelt skick, till godstandard - låt vara inte ur säkerhetssynpunkt.