prot · GB0910 · 1987-12-31 00:00:00 — Ärdet ändå inte så att det är en fortsättning på utklädseln av den statligaföretagsamheten som industriministern bjuder på? Det blir egentligen fakfiskt ändå mer tomt närindustriministern skall motivera varför nu skulle få lov att göra ennyemission. Jo, man skulle nämligen förstärka företagets kapitalbas inför enfortsatt expansion, sägs det. För alla som sysslar med företagsamhet - och de är ju rättmånga både här i och i näringslivet i - är det en självklargrundförutsättning för varje kapitalanskaffning att man vet vad man skall hapengarna till. Det finns i det här ärendet över huvud taget inte redovisatnågra överväganden annat än sådana här allmänna uttryck för hurindustriministern såsom regeringensägarrepresentant ansåg att skulle använda pengarna, på vilka grunderregeringen egentligen ansåg att statens aktieinnehav kunde få urvattnas på detsätt som nyemissionen ledde fill. Det skulle vara intressant att just medhänsyn till svaret på min fråga få veta av industriministern vad han själv sadenär han instruerade den som representerade staten på bolagsstämman. Vad var detför skäl denne skulle ha för att kunna acceptera en utspädning av statenskapital i ? Det är möjligen så att industriministern inte erinrar sigdet , men hans medarbetare kan säkerligen hjälpa till att plocka framnäringsutskottets uttalande om meningen med statlig företagsamhet. Det finnsnämligen i näringsutskottets betänkande 1986/87:41, där bl. a. denna frågabehandlas. Där anges det att den skall vara en motvikt mot privatägarkoncentration, den skall medverka vid sysselsättningslösningar i vissaregioner, den skall medverka vid strukturförändringar i vissa branscher ochden skall till slut - och där är vi tillbaka till det första argumentet -medverka till en nödvändig industriell expansion i vårt land. Intet av dessa skäl, herr industriminister, kan egentligenaccepteras som grund för företagsamhet. Detta är politiska uppgifter, somregeringen har andra medel att lösa. Det kan vara något av en poäng att påpekaatt industriministern själv skriver i sin proposition 1986/87:126, som handlarom Procordiaemissionen, att kommer att utvecklas bättre, bl. a.beroende på att skulle utnyttja förlustavdrag, som i sin tur skulleminska skattebetalningarna och därför tillåta en ökning av det egna kapitalet.Här kan man verkligen få lov att tala om rundgång. Staten bedriverföretagsamhet som leder till förluster, som leder till rätten att göra avdragså att staten inte får in några skatter. Det finns väl inte något bättre bevisför att den statliga företagsamheten är en företeelse som vi inte behöver. I det konservativa , i det socialdemokrafiskaSpanien och i det franska "blandäktenskapet" ägnar man sig åt attprivatisera statlig företagsamhet därför att man anser att statligföretagsamhet inte är fill nytta för staten. Det är då egendomligt att densocialdemokratiska regeringen i vägrar att ta denna visdom till sigutan fortsätter att på det här viset förbruka sparares medel till egentligenalldeles meningslösa investeringar. Om statens ägarroll i Anf.33 (); I sitt svar till på den första frågan omregeringens långsiktiga strategi för statens företag hänvisar industriministerntill en proposition om näringspolitiken. I den kan man läsa ettantal tankar om syftet med den statliga företagsamheten och statens ägarroll.Det står där att staten skall fungera som motvikt mot privat maktkoncentrafion,ta större regionalpolitiska hänsyn, större försörjningsmässiga hänsyn ochmedverka till strukturell förnyelse av svenskt näringsliv. Vidare står det attföretagen skall drivas helt affärsmässigt med krav på lönsamhet. Jag anser att uppräkningen av de här målen illustrerar densammanblandning av statens roll som företagsägare och statens övriga roller isamhällspolitiken som vi påtalat från både folkparfiets öch moderatasamlingsparfiets sida. Jag menar också att den oklara ägarrollen är tillnackdel för liksom för en del andra stadiga företag. Om statens ägarroll i I sitt svar på interpellationen var industriministernganska kortfattad. Som citerade skriver industriministern att"det statliga engagemanget i företag vidgar den ägarmässiga basen förexpansionen i svenskt näringsliv". Exakt vad som avses med denna meningvet jag faktiskt inte. Men en näraliggande tolkning är ju att den statligaföretagsamheten skall öka. Industriministern har uttryckt sig så mycket tydligare ien intervju i septembernumret detta år av . Där säger hannämligen: "Det statliga ägandet har ett värde i sig." Vidare:"Personligen skulle jag önska en större statlig företagssektor." Som industriministern mycket väl vet har jag en helt annanuppfattning. Jag menar att statens aktieägande bör spridas ut till enskildamänniskor för att ge ett brett individuellt medägande i näringslivet och inteatt staten som kollektiv skall äga mer och mer. gäller denna fråga . Jag vill därför frågaindustriministern: Hur kan de syften som handlar om regionalpolitik,försörjningspolitik, strukturomvandling, motvikt mot maktkoncentrationuppfyllas genom att staten driver hamburgerrestauranger, hotell i ,säljer läskedrycker, bevakningstjänster, cigaretter och blåbärssoppa? Det är ingen överraskning att det är skillnadmellan mip syn på hur näringslivet i bör vara samrnansatt och den synsom och redovisar. Här går en gränslinje mellan densocialdemokratiska uppfattningen och den borgerliga uppfattningen. Det är juganska naturligt att dessa skilda uppfattningar kommer i en sådan härdebatt. Jag hävdar att statlig företagsamhet är till nytta förstaten, för , och att den statliga företagsamheten hör hemma i densvenska modellen, i den svenska biandekonomin. Jag harinte någon dogmatiskt negativ inställning till privat företagsamhet - tvärtom.Jag hävdar att i denna biandekonomi skall den privata företagsam heten vara den allt dominerande delen men att det är väldigt viktigt att vi ivår ekonomi har inslag av statlig företagsamhet och inslag av kooperativ företagsamhet. Men tydligen är det så, att och dogmatiska skäl är emot statlig, företagsamhet. Jag menar däremot att det ärett bra uttryck för vår biandekonomi och den svenska modellen att vi har privatägande, som skall vara den dominerande delen, att vi har kooperafivt ägande - både genomproducentkooperationen och genom konsumentkooperatio nen - och att vi har ett statligt ägande. Och det är på den grunden - att detta är värdefullt - somvi från socialdemokratins sida avvisar de borgerliga utförsäljningsförslagen.Vi säger nej till en realisafion på dogmatiska grunder av de svenska företagen.Den som ni tydligen har tänkt er att inrätta om detskulle bli borgerlig valseger har vi därför inte någon användning för. Jagmenar att ni till följd av er inställning är inne på en väg som medför att nifördärvar viktiga delar av det svenska näringslivet. Jag skulle vilja säga några ord allmänt om statligaföretag till och . Under den socialdemokratiska regeringen har f. d.Statsföretag genomgått en mycket omfattande och framgångsrik omvandling tillett stort och utvecklingskraftigt företag. Detta företag har nubörsintroducerats och mottagits mycket väl, som både och känner till. Jag menar att det är en framgång för statlig företagsamhetsom vi nu ser resultatet av. Men jag erkänner att detta stämmer dåligt medmoderata samlingspartiets alltigenom negativa syn på samhällsägande. Imoderaternas värld skall inte statliga företag tillåtas bli framgångsrika ochpopulära, för då förlorar man en angreppspunkt - och en betydelsefull grund förde dogmatiska angreppen mot statliga företag. Det har vi nu fått upprepat avNic - att i värld måste statliga företag, så länge definns kvar, gå dåligt, så att man har någonting att angripa. Vi går vidare, från regeringens sida, när det gällerutvecklingen av de statliga företagen. Jag vill gärna upprepa att jag önskar enstörre statlig företagssektor, på samma sätt som jag önskar en störrekooperativ företagssektor i vårt land. vet vi att de statligaföretagen har kunnat utvecklas fråndåliga företag, skruttföretag, till offensiva investeringsföretag. Det är deterkännandet som och har så svårt att göra. Denna utvecklingsfas är vi alltså beredda att genomföra,och det är därför som vi investerar mycket intensivt för att skapakonkurrenskraftiga företag. , , , NCB och domänverket är exempel påsådana företag där det har gjorts nödvändiga förändringar, kombinerade medmycket offensiva satsningar på anläggningar, marknadsutveckling, forskning ochutveckling. I flera fall är det här fråga om investeringsplaner imiljardklassen. Den här utvecklingen är egentligen mycket anmärkningsvärd.Det var ju inga strålande företag som de borgerliga regeringarna lämnade eftersig 1982. Jag har fått upprepa flera gångar i - och det tål attupprepas - att vi fick börja med att sanera och betala gamla räkningar på 13-14miljarder, som vi hittade i den borgerliga regeringens skrivbordslåda. Jagtycker att riksdagsmän inom oppositionen ändå borde kosta på sig ett erkännandetill de statliga företagen för deras insatser. Vi kommer att fortsätta att utveckla den statligaföretagsamheten, även om vi vet att det kommer att bli aktivt motstånd frånmoderata samlingspartiets och sida. är det ett sådant lägeatt vi inte behöver skämmas för den statliga företagsamheten. Det är företagmed mycket kompetent personal, med bra styrelser och bra ledningar. Det ärföretag som mycket målmedvetet satsar på att öka sin konkurrenskraft och stärkasina marknadspositioner. Och det är företag, , som är värda respektoch uppmuntran och inte bara ensidig, gnällig kritik. Om statens ägarroll i Anf.35 (): Den här gränsdragningsproblematiken som industriministerntog upp är inte särskilt överraskande. Men den har ju i alla fall den poängenatt varje gång företrädare för moderata samlingspartiet eller folkpartietställer industriministern inför frågan varför vi har statlig företag- Om statens ägarroll i samhet, dåuteblir svaret. Då svarar industriministern möjligen med ideologiskt betonadetrossatser eller också med regionalpolitiska modeller. När det gäller statens uppdrag har vi en konstitution somanger vad statlig verksamhet skall vara, och vi kan från vårt håll inte istatens roll finna någon motivering för att staten skall driva företagsamhetmed mindre än att man är nödsakad att ingripa i långtgående och mycket svårastrukturdaningar, som exempelvis när det gällde den svenska varvsindustrin. Man kan ställa industriministern inför ett par frågor somär mer konkreta än dessa allmänna schabloner i debatten. På vilket sätt skallförvärvet av Reckitt medverka till att de stolta deviserna för Procordiasframtid uppfylls? Reckitt är ett städföretag, som nu har köpt upp.Kan jag få veta på vilket sätt detta företag ? Eller hur kan försäljningen avBerol, som ju nu har aviserats, falla in i det här mönstret? Vad är det som göratt Berol nu inte passar längre? Och än en gång: Hur kommer det sig att en statlig ägarekan tillåta sig att ta in pengar från allmänheten i den här emissionen utan atttala om vad pengarna skall användas till? Hur kan det egentligen komma sig attägaren på bolagsstämman kan medge denna riktade nyemission till en kurs av 150kr. utan att det någonstans - i de handlingar som jag har fått del av i varjefall -anges vad avsikten var med att dra in dessa resurser? Låt mig till slut med några ord beröra frågan om priset.Anledningen till att jag tog upp den frågan var att industriministern på s. 8 ipropositionen säger att dessa aktier skall erbjudas marknaden till en överkursom . Vid en enkel beräkning kom jag fram till att det torde röra sigom . Men sedan fann jag att industriministern har ett annat språkbruki propositionens inledning. Jag pekar egentligen bara på detta i samband med enhemställan om att vi skall ha ett enhetligt språkbruk i dessafrågor. Anf.36 (): Industriministern säger att de statliga företagen är braföretag . Ja, jag skall gärna hålla med om det. Många av dem är mycket bra.Annars vore det ganska komplicerat att tänka sig en börsintroduktion-då skulleman kanske lura människor att satsa pengar på fel verksamhet. Får jag återkomma till det jag tog upp i början?Industriministern vill ha en större statlig företagssektor. Hur stor skall denbli? Det skulle vara intressant att höra om det finns några tankar om detta. sade också att hans ställningstagandeinnebär ett klart nej fill utförsäljning av statliga företag. Ja, det har jagockså förstått, och det innebär ju att industriministern säger nej till ettspritt aktieägande, ett spritt individuellt medägande i företagsamheten. Det var också, som väl vet, en väldigtliten andel av den emissionsvolym i som vanliga människor fickmöjlighet att teckna sig för. Det mesta gick till stora institufioner ochmänniskor med goda bankkontakter. Med hänsyn till det fördelaktiga pris somsattes på nyemissionen kunde man räkna ut att det på de två första dagarnagjordes en högst avsevärd kapitalvinst på närmare bestämt 800 milj. kr., varavungefär 20 miljonertillföll vanliga småsparare. Jag tycker att detta illustrerar en felaktig inriktningav börsintroduktionen av ett statligt företag då den går till på detta sätt. Jag får kanske återkomma till den fråga som jag ställdeavslutningsvis; På vilket sätt uppfyller man några av de mål industriministernhar i fråga om regionalpolitik, försörjningsmässighet, strukturell förnyelseoch minskad maktkoncentration genom att producera inom de verksamhetsområdensom finns inom och vilka handlar om hamburgare, hotell,läskedrycker, cigaretter, bevakningstjänster och blåbärssoppor och mycket annati en ganska intressant blandning. Det är möjligt att detta framgick av någrabilagor till ett svarsbrev som jag vänligen fick av industriministern som svarpå ett brev jag skrev. I svarsbrevet hänvisade industriministern nämligen fillbilagorna. Tyvärr saknades bilagorna. De hade kanske trillat ur det kuvert somlämnades till posten, och jag kanske kunde få bilagorna vid fillfälle. Om statens ägarroll i Jag tycker verkligen att det är synd att AnneWibble har väntat så länge med att påpeka att bilagorna inte hittade fram. Detvar nämligen ett utmärkt material. a. innehöll de ett par bra artiklar, somjag hade skrivit om börsintroduktion. Jag skall med glädje se till att det kommer ett nytt brev med posten innehållande dessabilagor. Jag förstår nu att inte har fått dem, eftersom jag märker vissahål i hennes argumentation. Min tanke var att de skulle fyllas med de uppgiftersom jag hade lämnat i mina bilagor. Den som väntar på något gott väntar ickeförgäves! Jag tror, , att vi aldrig kommer närmarevarandra i den här frågan. har som utgångspunkt att samhällsägdaföretag är det värsta man kan ha i ett land. Med den utgångspunkten har visvårt att få en gemensam grund att diskutera utifrån. Jag menar att statliga företag är en nödvändig del i vårbiandekonomi på samma sätt som kooperativa och privata företag är detta.Dessutom är jag rädd om framgångsrika och effektiva företag. Har på varför staten, skattebetalarna, svenska folket skall träda fill ochsätta i gång statliga företag bara då aktieägarna inte håller måttet eller villta ett ansvar? Den största socialisering som detta land har genomgått skedde juunder de borgerliga åren, då de borgerliga regeringarna socialiserade alltt.o.m. de stora företagens förluster. Sedan tog de borgerliga regeringarna.övervarv och stålföretag, och jag vet inte allt vad de tog över. har vi rättat till detta genom att ha en framgångsrikstatlig företagssektor med skicklig personal, goda och duktiga företagsledareoch kompetenta styrelser. Men inte ens detta gläder på någon enda punkt NicGrönvall eller . Jag kan mycket väl förstå att det för dem som kämpar emotsamhällsägd företagsamhet är ett streck i räkningen att vi har sanerat destatliga företagen och fått ordning och reda på den statliga företagsgruppen.Jag blev i och för sig glad då jag ändå hörde ett visst indirekt beröm frånAnne . Jag tror faktiskt att vi ändå kan vara överenspå en punkt, Om statens ägarroll i ,och det är att om någon hade sagt , under den borgerligaperioden, att Statsföretag skulle börsintroduceras, då hade svenska folketskrattat på sig. går regeringen ut och börsintroducerar ,och resultatet av detta känner ju alla till. önskar besked omväd pengarna skall användas till. har angivit huvudinriktningen isitt prospekt, och detta har många, många placerare ansett helttillfredsställande. Detta visar efterfrågan på aktierna. Det är klart att jagtycker att det är mycket glädjande att nyemission har rönt ett såstort intresse bland allmänheten och de anställda. får nu nästan 25000 aktieägare, varav drygt hälften är anställda i koncernen. Denna spridningav aktieägandet betyder att det i finns i stort sett lika mångaaktieägare som i , eller - företag somsedan länge är etablerade på börsen. Så det är ingen dålig nyemission som hargenomförts. Vad skall pengarna användas till? frågar ochkopplar dem till förvärvet av Reckitt. Jag skall säga några ord på den punkten. Det är klart att arbetar efter en strategi, sominnebär balans mellan å ena sidan nya produkter med hög tillväxt, storakapitalbehov och därmed relativt stort risktagande och å andra sidan mognaprodukter med mera stabil tillväxt. Detta är alltså ansikte och dessinnehåll. har företagsstyrelsen deklarerat att en huvuduppgift är att stärkakoncernens position inom läkemedelsområdet liksom inom delar avverkstadssektorn och att detta kommer att kräva stora kapitalinsatser.Samtidigt önskar styrelsen vidareutveckla och fullt ut ta fill vara de samordningsrhöjlighetersom finns också inom övriga verksamhetsområden, t. ex. servicesidan där justReckitt passar in i bilden., Jag vill säga att jag inte har någonanledning att underkänna utvecklingsstrategi eller målsättning. VUkakonkreta åtgärder som vidtas inom ramen för denna strategi och hur koncernensfinansiella resurser fördelas mellan olika verksamhetsområden är styrelsens ochföretagsledningens ansvar. Jag måste som industriminister och som representantför ägaren till , hålla väldigt noga isär vilka frågor som ärägarfrågor och vilka som är styrelse- och företagsledningsfrågor. Anf.38 ALL (m): Låt mig börja med att med glädje uttala tillfredsställelseöver att statliga företag då och då går.bra. Det är väldigt mycket bättre medföretag som går ihop än med sådana som måste skrika på sina ägare för att fåmera pengar. På den punkten delar jag industriministerns glädje! Jag är också övertygad om att många av dessa företag stårunder ledning av kompetent personal, som är värd beundran och högaktning. Den punkt på vilken jag emellertid inte delarindustriministerns övertygelse är den där industriministern tror att svenskafolket skulle ha skrattat på sig om någon hade föreslagit att man skulleprivatisera Statsföretag. Jag såg då ingen som skrattade på sig, då moderatasamlingspartiet föreslog detta . Vi har sedan längedrivit den politiken att statlig företagsamhet i lönsamma industrigrenar intebehövs, och de stafiiga företag som finnsskall privatiseras, däribland . Jag vill erinra industriministern om att det till 1986/87års t. o. m. fanns två moderatmotioner med just detta innehåll, ochjag såg ingen som skrattade på sig, men jag hörde en del applåder här och där. Industriministern presenterar innehåll såsom enfärdig företagsstruktur med en egen strategi, nämligen att arbeta med nyaprodukter och högt risktagande å ena sidan och att balansera detta med mognaprodukter å andra sidan. Industriministern har då presenterat en företagsstruktur,där ägarrollen är reducerad till noll. Det är en färdig strategi och det är enkompetent företagsledning, som skall bedriva en verksamhet efter dessariktlinjer. Men vad kan då detta företag bidra med för att uppnå defyra fem mål med företagsamheten som bl. a. har redogjort för?Oförmågan att låta herr industriministerns öst och mitt väst någonsin mötasberor på att industriministerns motivation för den statliga företagsamheten harförskräckligt litet med verkligheten att göra. Det är inget annat än ensocialistisk politik, som vill lägga under sig den allmänna kontrollen avenskild verksamhet. Låt mig avsluta med att säga att från vår sidahar vi aldrig sett något negativt i kooperationens verksamhet. Jag frånkännermig allt ansvar för kritik mot kooperativ verksamhet. Både producentkooperativoch konsu-mentkooperafiv verksamhet har bedrivits med mycket stor framgång ochtill nytta för . Överläggningen var härmed avslutad. 9§ Svar på interpellationerna 1987/88:9, 20 och 47 om regionalpolitiska åtgärder har i en interpellation frågatmig om jag avser att fullfölja beslut om att förelägga höstriksdagenett omfattande och konkret infrastrukturelit regionalpolitiskt förslag. GunnelJonäng har i en interpellation frågat mig: - När avserindustriministern att förelägga proposition om den kraftfullaregionalpolitiska satsning som begärt? - Vilken satsningkommer därvid att göras på och vilka medelsanslag kan länetförvänta? - Anserindustriministern att länets landsbygd skall leva även ? Vilketstöd kari i så fall myndigheter och folkrörelser i länet erhålla för att bevaraen levande landsbygd? har i en interpellation frågat mig: - När avserregeringen efterkomma begäran om anslag fill infrastruktureliutveckling? - Avser dåregeringen efterkomma begäran om en tydlig redovisning av dessamedels användning? Jagbesvarar interpellafionerna i ett sammanhang. Jag tvingas inledningsvis att konstatera att redovisar uppgifter som är uppenbart oriktiga. Han hävdar attregeringens förslag i den senaste budgetpropositionen innebar attregionalpolitiken skulle urholkas. Det korrektaförhållandet är följande: Regeringens förslag beträffande de regionalpolifiskaanslagen för innevarande budgetår innebar en ökning med ca 420 milj. kr.jämfört med föregående år. De regionalpolitiska anslagen skulle därmed hatredubblats från 674 milj.kr. till 2 025 milj.kr. sedan den socialdemokrafiskaregeringen fillträdde. Oppositionspartierna valde emellerfid en lägreambitionsnivå. Riksdagsmajoritetens - och därmed - beslut innebar 100milj.kr. mindre på de regionalpolitiska anslagen. Detta faktum kan inte BörjeHörnlund bortförklara. Utöver den kraftiga ökning av de ordinarieregionalpolitiska anslagen som trots riksdagsmajoritetens neddragning har skettunder , har regeringen genomfört omfattande särskilda programför de värst utsatta regionerna och Bergslagen. Även i ,, , , m. fl. orter har särskildaregionalpolitiska insatser satts in. Det är emellertid inte bara i fråga om deregionalpolitiska insatsernas omfattning som det har skett betydandeförändringar sedan de borgerliga regeringarnas tid. En förnyelse avregionalpolitikens inriktning har skett. Det traditionella företagsstödet ärfortfarande ett viktigt regionalpolitiskt medel, men det är inte tillräckligtför att påverka utvecklingen i stödområdena och på andra håll. Det gäller attöka de utsatta regionernas attraktionskraft och utvecklingsförmåga. En alltstörre andel av de regionalpolitiska medlen har därför använts till utbildning,teknikutveckling, teknikspridning och andra åtgärder som syftar till att skapakreativa och utvecklingsvänliga miljöer. Regeringen har också lagt ökad vikt vid de olikasektorernas regionalpolitiska betydelse. Genom bildandet av en särskildstatssekreterargrupp för regionalpolitiska frågor har också samordningen mellanolika politikområden förstärkts. I den senaste budgetpropositionen redovisadesen samlad genomgång av de olika departementens åtgärder av betydelse för denregionala utvecklingen. redovisade ett särskiltprogram för att öka bärigheten i vägnätet, med särskild inriktning påskogslänen och Bergslagen. Man föreslog också särskilda medel för uppbyggnadoch drift av flygplatser i skogslänen. Inom område redovisades förslagpå särskilda utbildningssatsningar vid universitet och högskolor i deregionalpolitiskt prioriterade delarna av landet. Ettsärskilt åtgärdsprogram för jordbruket i norra aviserades. Sammantaget innebär allt detta både en kraftigförstärkning och en förnyelse av regionalpolitiken, inte en urholkning somBörje vill göra gällande.