prot · GB09111 · 1987-12-31 00:00:00 — För tids vinnande är det naturligtvis inte nödvändigtatt anföra alla 20 exemplen, men jag vore intresserad av att få veta namnet påi varje fall någon av de kommuner som här avses. Centernkommer även att kämpa för en bättre och effekfivare kommunalskatteutjämning genom att för det första försöka åstadkomma en överföring avspecialdesfinerade bidrag till utjämningssystemet och genom att för det andraförsöka ge utjämningssystemet en sådan utformning att det kan inriktas på attutjämna skillnaderna i skattekraft och inte, som majoriteten nu gör, i förstahand på att utjämna skillnader i skattesats. Med det anförda ber jag att få yrka bifall till de reservafioner sombär och mitt namn och i övrigt fill utskottets hemställan. Anf.4 (vpk): Det är två stora frågeställningar som behandlas i det här betänkandet.Den ena rör kommunernas allmänna roll i samhällsutvecklingen och derasresurser för att spela denna roll liksom den samverkan mellan kommuner och statför detta ändamål som finns och måste finnas. Den andra rör problemet attåstadkomma en rättvisare fördelning av den kommunala skattebördan, att utjämnamellan kommuner. Närdet gäller den första - och den större och mer långsiktiga -frågeställningen ärutgångsläget att primärkommuner och landsting under en följd av årfått spela rollen av finansiella sparobjekt. Olika partier, framför allt på denborgerliga kanten, har överbjudit varandra i ambitioner när det har gällt attstrama åt kommunernas resurser. Dennapolitik och denna strävan, som genom en speciell överenskommelse mellansocialdemokrater och vpk har bragts till ett stopp, vilar på ensamhällsekonomisk felsyn, en felakfig teori om sambandet mellan privat ochoffentligt, mellan produktion och näringsliv å ena sidan och samhälletsinfrastruktur ä den andra. Den sparfilosofin har som utgångspunkt att denoffentliga sektorn är ett slags belastning på ekonomin, ett slags lyx som vikan fillåta oss utöver allt annat, och att man därför, om man vill stimuleravaru-och tjänsteproduktionens teknologiska utveckling, skall strama åt på denoffentliga sektorn och bereda större utrymme för det privata näringslivet ochframför allt för de privata storföretagen på exportsidan. Detdär är en felaktig motsättning. Den felsynen har också lett till en grundläggande obalans i ekonomin som faktiskt är den enda verkliga obalans som ekonomin uppvisar, nämligen att det finns för mycket pengar hos 27 ett visst skikt storaprivatföretag. De har så mycket pengar att finansminister nu har sett sigföranlåten att göra en nedfrysning av 10 miljarder av dessa pengar, därför attde har ett improdukfivt, ett destruktivt inflytande på den samhällsekonomiskabalansen. .1 stället har på grund av besparingspolifiken allvarliga brister uppstått iinfrastrukturen och på väsentliga serviceområden, likaså inom kultur, vetenskapoch utbildning. Dethar också utvecklats ett uppdämt investeringsbehov i kommunerna, specielltkanske på va-området men även när det gäller byggnadsinvesteringar av annat slag.Om kommunerna skall fylla sin roll som det sfimulerande och pådrivande elementsom de är i samhällsutvecklingen, genom att de svarar för den vikfigainfrastrukturen, är det angeläget att åtstramningspohfi-ken inte får fortsätta. Viser det tvärtom så att det är gynnsamt för allt näringsliv och för högreframstegstakt över huvud taget i ekonomin och samhället, om man jämfört med nuger kommunerna, de offentliga investeringarna och den offentliga konsumfionenett ökat utrymme, framför allt på de områden där allvarliga brister i dagföreligger. Dettaär en konstruktiv och produktiv polifik, medan däremot besparingspolitiken ärklart kontraproduktiv. Det är möjligt att man kunde resonera på det sätt som deborgerliga resonerade . Det kan tänkas att det då hadevarit realistiskt. Jag vet inte, men det är möjligt. Menman kan icke resonera på det sättet när sammanflätningen mellan privat ochoffentlig verksamhet, mellan infrastrukturen och den direkta produkfionen är såintim och beroendet så stort som . Då är det felaktigt att bedriva ensnålhetspolifik, en åtstramningspolitik gentemot kommunerna. Viskall också se den kommunala sektorn som ett mycket viktigt område inom vilketmedborgarna utövar sina demokratiska och medborgerliga fri-och rättigheter. Enminskning av den sektorns roll, en försämring av dess möjligheter att leva upptill den rollen, en privatisering av offentliga verksamheter eller också enbolagisering, som ju sker på sina håll, är egentligen åtgärder som kommer attfå den verkan att de minskar den medborgerliga insynen, minskar det område isamhället i vilket medborgarna kan få uttryck för sina demokratiska fri- ochrätfigheter. Inteminst den rollen - som företrädare för det medborgerliga inflytandet -ärvikfig, och det talar för att kommunerna måste få resurser så att de rätt kanfylla den rollen. Dethar inför behandlingen av det här ärendet gjorts en överenskommelse mellansocialdemokrafin och vpk. Vi från vpk är på det hela taget mycket nöjda medresultatet av de resonemangen. Vikan nu här i landet genomföra ett betydligt rättvisare system för kommunalskatteutjämning än det gamla, föråldrade och ineffektiva system som fidigarehar funnits. Det är en vinst, även om detta system - som jag strax skall kommafill - också har sina skönhetsfläckar som man måste tänka på i det fortsattaarbetet. Detandra viktiga resultatet av denna överenskommelse har kanske inteuppmärksammats i den offentliga debatten på det sätt som det borde, men det är både principielltoch prakfiskt väldigt intressant. Socialdemokraterna och vpk har kommit överensom att i samband med att man genomför detta rättvisare skatteutjämningssystemskall man inte göra några indragningar när det gäller statens transfereringarfill kommunerna, vare sig på skattéutjäm-ningssidan eller över huvud taget inomden större del där de olika statsbidragen av annat slag befinner sig. Detär första gången på åtskilliga år som någon sådan minskning inte genomförs. Destoviktigare är denna del av överenskommelsen som detta i praktiken betyder attkommunerna kommer att få en vidgad ram. Eftersom kommunerna ständigt bygger utsin verksamhet eller bygger nytt har de statUga bidragen under i övrigt likaomständigheter en tendens att fortlöpande öka. Den ökningen reduceras inte,eller upphör inte, genom den aktuella överenskommelsen, utan den får fulltutslag. Dethär medför intressanta effekter, för skatteutjämningsreformen innebärnaturhgtvis att inom det kommunala systemet tar man från de södra kommunerna,grovt räknat, samt ger åt de norra och åt Bergslagen, och man ger åtskogslänen. Det är i sig en viktig rättviseåtgärd internt sett. Mensamfidigt minskar man de negafiva effekterna i de sydsvenska kommunerna. Derasförlust utjämnas eller kompenseras - helt eller delvis -av det förhållandet attden totala ramen i praktiken kommer att vidgas. Det betyder att verkningarna ien del sydliga kommuner när det gäller skatteutjämningssystemet, vilkanaturligtvis är och i följd av logiken måste vara negativa, blir när man sertill helheten i det statliga transfereringssystemet icke alls av den art somman möjligen i många kommuner har befarat, när man inte insett attöverenskommelsen mellan socialdemokraterna och vpk allmänt innebär engenerösare ram för kommunerna i det här stycket. Viär också överens med socialdemokraterna om att man skall slå vakt om despecialdesfinerade statsbidragen och deras roll. De som inte gillarspecialdestinerade statsbidrag framhåller ofta att man skall ge kommunerna låtmig säga mer villkorslöst statligt stöd för att detta då skulle, enligt vad mansäger, öka den kommunala självstyrelsen, öka friheten nere på basplanet. Dettaär enligt min mening en myt. Den frihet som ökar är naturligtvis friheten förden kommunala byråkrafin och för ett begränsat skikt av människor som övarinflytande där att göra litet som man vill när det gäller utvecklingen av olikaprojekt, program och verksamheter. Däremot ökar man inte alls det medborgerUgainflytandet. Ett mycket viktigt komplement, ett övergripande moment idemokratin, är att man inte bara kan öva inflytande över sin närmiljö i denkommunala självstyrelsen utan att man också påverkar denna genom att manarbetar för och röstar för en viss bestämd nationell politik, som har t. ex.ett socialt utjämnande syfte. De specialdestinerade statsbidragen har varit ettmycket bra redskap för att driva fram utvecklingen i progressiv riktning. Om deinte hade funnits skulle utvecklingen på område, pååldringsvårdens område och på andra områden ha varit betydligt mera politisktkonservativ. Man skulle ha haft kvar arbetsformer och servicetyper somrepresenterade förgångna stadier. Det är ett mycket viktigt pådrivande inslagdetta, att progressiva och utvecklingsvänhga krafter i kommunerna stimulerasgenom att man ger stöd just åt den typen av strävanden, men däremot inte åt demsom vill ha kvar konservativa former förolika verksamheter. Därför är det en viktig del av den medborgerliga demokratinatt man i riksdagsval kan rösta för en bestämd politik, för en bestämd statligsträvan, och därmed kan få en så stark tendens som möjligt till en nationellenhetlighet när det gäller förmåner och rättigheter för medborgarna, från denena kommunen till den andra. På grund härav försvarar vpk tillsammans medsocialdemokraterna de specialdesfinerade bidragen. Sammanfattningsviskan jag säga att följden av det beslut som vi kommer att fatta blir för detförsta ett väsentligt rättvisare system för skatteutjämning - en klarfördel för stora delar av , speciellt de delar som ur andra synvinklarhar haft problem och svårigheter. Det gäller skogslänen, de norra delarna aylandet och Bergslagen. För det andra blir det en indirekt kompensation för desydsvenska kommunerna, vilka är förlorarna i själva skatteutjämningsdelen,genom att det icke blir någon indragning av statliga transfereringar, statligabidrag till kommunerna totalt sett, utan den delen kommer att växa. Det kommeratt neutralisera åtminstone stora delar av den eventuellt negativa effekt somuppstår för en del sydsvenska kommuner vid övergången till det nyaskatteutjämningssystemet. Förden skull, herr talman, vill jag inte bestrida att klagomålen från en delenskilda kommuner kan ha sitt berättigande. Övergången till ett helt nytt system,byggt på delvis, andra och mer förfinade principer, kan naturligtvis åstadkommamarginaleffekter. Alla dessa har väl ännu så länge inte blivit neutraliserade.Man har gjort försök och bl. a. gått motionärer från vpk och socialdemokraternatill mötes när det gäller t. ex. kommuner i Bergslagen. Men vi kan anföraexempel på kommuner där resultaten blivit olyckliga. Jag kan därvid peka påkommuner som och . I nästa steg kan man kanske inte nöja sigmed att hänvisa fill att de kan söka extra skatteutjämningsbidrag eller lita påden inomregionala skatteutjämningen, utan man måste diskutera även åtgärder föratt justera dessa effekter på annat sätt. Detta är två ovanligt flagrantaexempel på att ett nytt system inte bör utfalla på det sättet. Det är interimligt. Det är naturligtvis inte heller bra för systemets förankring ikommunerna att sådana effekter kan uppstå i enskilda fall. Menvilka åtgärder man bör vidta på detta område får bli föremål för diskussionen inästa skede. Det är vpk:s förhoppning att diskussionen ute i kommunerna kringdet statliga transfereringssystemets utformning och kommunernas roll i dettasammanhang skall stimulera till ett nytt synsätt, som innebär att man serkommunerna som en dynamisk och skapande faktor och inte att de - som deborgerliga tycks vilja låta påskina i debatten - mest är en belastning på denövriga samhällsekonomin, som man på allt sätt vill försöka inskränka ochreducera, t. ex. genom privafisering. Meddetta, herr talman, yrkar jag bifall till vpk-reservationen 3 och i övrigt tillutskottets hemställan. 5 ()replik: Svenssongör en intressant analys av förskedet fill den proposition som ligger tillgrund för det betänkande vi nu behandlar. Å ena sidan säger attframför allt de borgerliga överbjudit varandra när det gälleratt åstadkomma besparingar på den kommunala sektorn. Å andra sidan känner JörnSvensson stor tillfreds.ställelse över att vpk kunnat medverka till att fåsocialdemokraterna att avstå från besparingar på den kommunala sektorn. Jaggratulerar i och för sig till det resultatet. Vi har också underde två försökt uppnå ett sådant resultat. Jagtolkar resonemang så att han menar att det inte uppstår någraeffekter vid sidan av skatteutjämningseffekterna i kommuner som drabbas imycket hög grad, dvs. kommuner som ligger på en krona eller mera. Jag måste dåupplysa om att det enligt de beräkningar som gjorts ifinansdepartementet uppstår en sådan effekt på mer än en krona eller en effektpå upp till i det närmaste en krona i flertalet kommuner, även om man inte görandra inbesparingar än genom förändringar av grundbeloppsnivåerna. Här hadeJörn kunnat spela en aktiv roll vid utskottsbehandlingen, om han hadevelat medverka till att ta bort de återstående skönhetsfläckarna i stället föratt agera påhängsvagn åt sina socialistiska bröder. 6 (vpk)replik: Jag är på mitt partis vägnar mycket rörd över att ochcentern tilltror vpk den enorma kraften att vi kan påverka socialdemokratinshela grundläggande politik. Med den mandatfördelning vi har i denna kammare börRolf Kenneryd förstå att våra möjligheter att påverka politiken i den riktningvi önskar är begränsade. Vi är i detta fall ganska nöjda med den påverkan vikunnat utöva. Att vi kunnat göra det sammanhänger med att det också inomsocialdemokratin, och inte minst- bland dess kommunalt engagerade politiker,finns en stark önskan om att de uppdämda behoven i kommunerna nu skalltillgodoses på ett litet mer generöst sätt än . Dessa överensstämmelseri åsikterna har varit en väsenfiig förutsättning för de resultat vi uppnått. Ärman ett litet parti kan man inte åstadkomma allt vad man önskar, men vi gör isådana här situationer så gott vi kan. Närjag har ordet för en debatt med skulle jag i min tur vilja ställaen fråga fill honom. Vi voterade om bostadsutskottets betänkande nr 10. Idetta fanns två reservafioner från , nr 21 och 48, som bl. a. handladeom de handikappades boende. Jag är något överraskad över det mycket progressivaställningstagande ni gjort i det fallet. Men det intressanta är att det ärfullständigt oförenligt med den uppfattning ni har när det gäller despecialdestinerade statsbidragen. De önskningar som ni ger uttryck för i dessareservafioner bygger på att det finns ett statligt system med specialde-.stinerade bidrag, som stimulerar och driver kommunerna i en viss riktning. Jagförstår inte varför i detta fall bortser från den progressiva betydelsesom dessa specialdestinerade statsbidrag har. Anf.7 () replik: Som svar på fråga vill jag påpeka att reservation 48till bostadsutskottets betänkande 10 gäller finansieringen av underhållet avva-nätet. Vi skriver i reservationen: "Det måste också 1987/88:111 klarläggas hur kommunerna skullekunna få ekonomiskt utrymme för insatserna. Därvid bör påpekas attkommunallagen ger kommunen rätt att ta ut avgifter som gör det möjligt attlångsiktigt försvara investeringar på detta område." Denna text måste väl ändå klargöra även för JörnSvensson att det här inte finns något samband med specialdestineradestatsbidrag. 8 (vpk)replik: Men måste väl ändå medge att den reservafion som handlarom de handikappades och äldres boende tyder på ett klart sådant samband. Om manöver huvud taget önskar följa den principen i den nafionella poHtiken att man.vill stimulera till uppfyllande av viktiga behov, till metodutveckling och viss typ av investeringar, är de specialdesfinerade statsbidragen ettoumbärligt styrinstrument. Det har förvånat mig att , som ändå i vissaavseenden framträder som ett socialt, progressivt parti, är så emot dessaspecialdestinerade statsbidrag, vilka är en förutsättning för den nationellapolitik vi försöker driva på detta plan. Anf.9 i (s): Jag tänkte i korthet inleda med några synpunkter på föregående årsriksdagsbehandling av motsvarande fråga. Avriksdagsprotokollet från debatten här i kammaren kan manutläsa att oppositionen uttalade sig positivt för tanken att det var angelägetatt företa vissa justeringar, så att den inriktning som regeringsförslagethade kunde förverkligas, nämligen att kommunerna i norr fick en bättreutdelning av de samlade resurserna. Det framgick också att det var angelägetatt få en begränsning av den kommunala konsumtionen. Vilyckades inte nå de målen. Däremot lyckades man genomföra en del mindrejusteringar när det gäller bidragen till kommunerna. Jag tänker på denförändrade kompensafionen till kommunerna för avskaffande avföretagsbeskattningen och förändringen av skatteutjämningsavgiften. Vadsom inte kunde genomföras var lättnader för kommunerna i , Bergslagenoch . Jag hoppas nu att vi efter dagens debatt i kammaren kan fatta ettbeslut som åstadkommer de nödvändiga lättnaderna för dessa områden och kommuneri landet. Närdet gäller de inlägg som gjorts här tidigare kan jag dela synpunkternabeträffande betydelsen av den kommunala ekonomin i den samlade samhällsekonomin.Det är naturligtvis utomordentligt angeläget att man har en synkronisering ochatt statsmakten justerar och vidtar åtgärder för att vi skall nå samklang iutvecklingen i dessa sammanhang. Deföreslagna ändringarna i skatteutjämningsbidraget medför att vissa kommuner fårvidkännas ganska stora minskningar av skatteutjämningsbidraget. Förslaget ipropositionen innebär att kommun och landsfingskom-mun för genom extraskatteutjämningsbidrag skall kompenseras för hela den bidragsminskning somöverstiger per skattekrona. Särskilda resurser finns avsatta för dettaändamål. Det anges också att det i dessa sammanhang inte behöver förekommanågot ansökningsförfarande. Genomförändringarna i skatteutjämningsbidraget och de förändringar igrundgarantibeloppen som kommer att ske med anledning av förslaget filiförs ettstort antal kommuner betydande belopp. Dessa kommuner kommer naturligtvis ickei fortsättningen att ha samma behov av skatteutjämningsbidrag som de har hafttidigare. De kommuner som får höjd garantinivå har tilldelats ca 60 milj.kr. av totalt 110 milj. kr. Det innebär ätt det rimligtvis börfinnas en marginal av stor betydelse för de kvarvarande kommuner som har behov avinsatser för att komplettera sin ekonomi. Förenklingari skattereglerna när det gäller beskattningen av utbokommu-nerna innebär attall fasfighetsinkomst beskattas i hemortskommunen. Detta medför en vissomfördelning mellan kommunerna. Men denna fördelning är inbakad i systemet ochkompenseras automatiskt av ökade eller minskade skatteutjämningsbidrag. teknik föreslås för beräkning av kostnader för åldersstruktur och socialstruktur. Åldersfaktor och bidrag för befolkningsminskning beräknas var för sig.Härutöver sker vissa justeringar när det gäller beräkningsgrunder som avserandra avsnitt, exempelvis statskommunala bostadsbidrag, kostnader förbarnomsorg och kostnader för befolkningsminskning. Utskottetansluter sig till propositionens inriktning när det gäller tillväxten i denkommunala ekonomin. bör denna fillväxt kunna begränsas till drygt 1 %.Vidare är det angeläget att transfereringarna till kommunerna inte ökar totaltsett. Viduppläggningen av ett skatteutjämningssystem uppstår ju alltid gränszoner, ochi budgetproposifionen 1987 förslogs att ett flertal kommuner och två landsting- och - skulle placeras högre än övrigakommuner och landsting i , för att man skulle förhindra alltför storaskillnader i fråga om grundbidragen i gränszonen mellan den norra och den södradelen. Den främsta anledningen fill detta förslag var att grundbidragen i södradelen säiiktes till . Skillnaden i förhållande till de lägst placeradeBergslagskommunerna skulle då bli . Idet nu föreliggande förslaget begränsas minskningen av grundgarantin i södertill . Behovet av gränszon har ju då reducerats. Men utskottet tycker ändåatt det finns anledning att göra vissa justeringar, och vi har föreslagit attkommunerna i fårgrundgarantin höjd till av medelskattekraften. Enligt förslaget ibudgetpropositionen skulle grundgarantin där vara . När det gäller Örebrolän föreslår utskottet att och får en grundgaranti på ochKumla och en grundgaranfi på . I fråga om och föreslår utskottet ätt , , och får engrundgaranti på av medelskattekraften. I övrigt tillstyrker utskottetförslaget i propositionen. Jag vill i detta sammanhang yrka bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande nr 19. Sedanvill jag något beröra de motioner som har behandlats vid beredningen av dettaärende; Moderata samlingspartietkonstaterar i sin partimotion att de sex kommu- 1987/88:111 ner somförlorar mest skatteutjämningsbidrag på regeringens förslag har större genomsnittlig skattekraft än de sju kommunersom vinner mest, och Den kommunala eko nomin finner därför.attregeringens förslag är märkligt. Uttalandet i partimotionen är anmärkningsvärtav två skäl. För det första fastställs inte skattekraftsgarantin iskatteutjämningssysterriet med hänsyn till kommunens skattekraft utan på grundav den kostnadsnivå i kommunen som orsakas av omständigheter som kommunen,inte råder över. För det andra har regeringen föreslagit ändringar igrundgarantierna med hänsyn till att skattesatserna har blivit ogynnsamma förhela norra delen av landet. Den successivt ökade skillnaden i skattesats mellannorra och södra delen av landet beror till stor del på att 1979 årsskatteutjämningsreform inte varit rätt avvägd. Faktum är att de justeringar somnu har företagits medverkar fill bättre balans i skatteutjämningssystemet. Enorsak, till den ökade skillnaden är också att har haft en mycketogynnsammare utveckling,än som beräknats. Imoderaternas motion och reservation anförs en rad synpunkter beträffandeproduktivitetsförluster. Det sägs att det är på grund av minskandeproduktivitet i kommunerna som man har besvärligheter i en del av landetskommuner och landsting. Jag skulle vilja be att något precisera påvilka områden har uppmätt produktivitetsminskningar, och möjligenange på vilka områden man skulle kunna åstadkomma förändringar. Folkpartiethävdar att skattekraftens utveckling borde bestämmas av förändringar iskatteutjämningssystemet. Det är i princip inte alls nödvändigt, eftersomskatteutjämningsbidragen redan i nuvarande skatteutjämningssystem - och i detav regeringen föreslagna - automatiskt följer skattekraftens utveckling. Detta:är fakfiskt huvudprincipen för systemets konstruktion. Minskar denrelafivaskattekraften i en kommun, så ökar kommunens skatteutjämningsbidrag, och viceversa. Om man höjer grundgarantin för en kommun vars relativa skattekraftminskar, får kommunen faktiskt nästan en dubbel kompensafion, och det kan välinte vara meningen. Av handlingarna framgår att detta är vad folkparfiet vill. Centerpartietanser att samtliga kommuner skall ingå i skatteutjämningssystemet och sägeratt det är vissa felaktigheter i det nuvarande systemet. Låt mig bara erinra omatt det systemet i grunden bygger på kommunalekonomiska utredningens förslag,som har.beretts och förändrats i en rad olika sammanhang. Dentotala neddragningen i förslag jämfört med regeringens förslaguppgår till ca . I folkparfiets förslag är neddragningen1,, medan förslag i stort sett går jämnt upp medregeringens förslag. Men man har glömt en liten del, nämligen den andra delen ineddragningen, dvs. de som det borgerliga förslaget tillvårdnadsersättning kostar. Jag hävdar att kommunerna inte kan kompensera sigför hela den neddragningen. Det är kanske teorefiskt möjligt, men det står heltklart att det i praktiken är omöjligt att åstadkomma det. I partimotionerna frånmoderaterna, och framställs yrkanden om attavvägningen mellan generella och specialdestinerade bidrag 34 skall utredas. Utskottet hänvisar till attutredningar som syftar till en fullständig kartläggningav nuvarande bidragssystem pågår i bl. a. Kommun- Prot. Utskottet anserdärför inte att det finns någon grund för att avveckla den teknik medspecialdestinerade bidrag som tillämpas. "T '. ! .. . ........... ...