prot · GB0911 · 1987-12-31 00:00:00 — a. Norrbottenoch inland. Det sker bl. a. genom den s. k. statssekreterargruppen.Dessutom planeras ytterligare åtgärder, som industriministern redan harvarslat om. Ävenom arbetsmarknadsläget är besvärligt i , så harerfarenheterna lärt oss att det går att driva på utvecklingen i rätt riktningmed hjälp och insatser från den socialdemokratiska regeringen. 1987/88:11 21' 63 (): Trots alla rubriker på senare fid kring , spionskandalen StigBergling m.fl. affärer finns det också en vardag som hela vårt samhälle ärmycket beroende av. Denna vardag innebär att de svenska exportföretagen måstevara så effektiva att de kan konkurrera på världsmarknaden och att dehemmaproducerande företagens produkter kan konkurrera med importvarorna. Pådetta hänger den svenska välfärden. Krångligare än så är det inte. Företagskall inte bara försörja de egna anställda utan också västvärldens störstaoffenfliga sektor. Så trycket på de svenska företagen och deras anställda ärmycket hårt. Detta gäller inte minst skattetrycket för företagarna. Detstår ju redan klart att de svenska småföretagarna arbetar under det högstaskattetrycket i västvärlden. Och detta skattetryck fortsätter att öka, trotsmycket tal om motsatsen. Detta gäller alldeles särskilt för alla dem som driversin rörelse som enskild firma eller handelsbolag. En sådan företagareinkomstbeskattas ju för överskottet i rörelsen, men dessutom får han eller honbetala egenavgifter på resultatet. En utredning som gjorts av Familjeföretagensskatteberedning visar också att egenföretagarna nästansystematiskt har missgynnats i förhållande fill både löntagare och aktiebolagenoch deras ägare. Egenföretagarna fick exempelvis inte del av skatterabatten1985 och inte heller någon skatterabatt genom schablonavdraget vidskattereformen 1982. Manfrågar sig varför det då är så viktigt med skattereformer som också inkluderarföretagarna. Jo, därför att det hos företagarna finns en utomordentligt storkreativitet som kan skapa både sysselsättning och exportinkomster. Och dettagäller inte minst sysselsättningsaspekten. Av de 170 000 nya arbetsfillfällensom skapades inom det privata näringslivet tillkom inte mindre än130 000 i småföretag. Detta tycker jag säger nå ot om den dynamik som finns ijust småföretagen. Genom ett mera företagarvänligt skatteklimatfinns det stora vinster att göra för samhället. Och det finns tvåskattereformer som kanske betyder allra mest för företagarna. Det är först ochfrämst en sänkt marginalskaft. En rejäl sänkning skulle innebära attföretagarna behöver ta ut mindre pengar ur rörelsen för att betala eventuellförmögenhetsskatt. En sänkning av marginalskatten skulle också ge såvälföretagare som anställda större motivafion till extra arbetsinsatser. En sådanreform är ett gammalt moderat krav. Detsamma gäller också kapitalbeskattningenav familjeföretagens ägare. Dagens skattesatser leder ofelbart till att ägareav expansiva familjeföretag måste sälja företaget eller delardärav med ökad maktkoncentration som följd. Men det höga skattetrycket har inte bara medfört uppenbararisker för effektivitetsförluster. Det har också inneburit ökad rättsosäkerhetför den enskilde medborgaren. För att öka effektiviteten i uppbörden har statenförsett myndigheterna med en mängd nya befogenheter i form av lagar ochförordningar. Generalklausulen mot skattebrott, bevissäkringslagen, betalningssäkringslagenoch företagsbot är bara några exempel. Och väntar vi bara på den s. k.fogdelagen - säkringsåtgärder i skatteprocess, som den heter. På nära håll har vi fått följa effekterna av alla dessalagar. Företagare har fått se sitt livsverk slaget sönder och samman, trots attdet i efterhand visat sig att många företagare har varit oskyldiga. Och fördenna misshandel från myndigheterna vägrar staten ta något som helst ansvar.Inte ett öre får offren i ersättning. Och märk väl: Myndigheterna kan fortsättasina trakasserier praktiskt taget hur länge som helst. Denna urholkning avrättssamhället kan inte få fortsätta, utan det är,nu hög tid att åtminstonegöra medborgaren fill myndigheternas jämlike. Det är därför som vi kräver attämbetsmannaansva-ret återinförs, att anståndsreglerna för inbetalning av tvistigskatt utvidgas, att ersättning ges till den som vinner ett skattemål samt inteminst att statens skadeståndsansvar för felaktigheter som begås av myndigheterutvidgas rejält. Ett annat område där företagarna är utsattaför ett ökat tryck från myndigheternas sida är prissättningen. Regeringen harsatt prisstopp i system, vilket troligtvis är en av förklaringarna till attmänniskorna konsumerar kapitalvaror som aldrig . Inför ovissheten omupphävda prisstopp "hetsas" människorna att tidigarelägga sina inköp.Men prisstoppen inte bara förrycker konsumtionscykeln, de försvårar ocksåföretagens bedömning av sitt ekonomiska läge. Inte minst för småföretageninnebär prisstoppen extra problem vid dispenser. Myndigheternas allt starkareintresse av att lägga sig i företagens prissättning framgår också med allönskvärd tydlighet av livsmedelsutredningens betänkande med generaldirektören iSPK som ensamutredare: föreslås att köpmännen skall förbjudas att användaextrapriser som konkurrensmedel. Man skall alltså förbjuda ett av handelnsallra bästa konkurrensmedel, nämligen extraprissättningen. . Den minnesgodekanske erinrar sig att det här försöket inte är det första. Förungefär bad i regeringen att uppdra åt SPK attutreda extrapriserna. Orsaken var den gången att hade svårt att klaraden privata konkurrensen. återkommer detta förslag. Låt mig då, herr talman,säga att endast i en ekonomi där företagen bestämmer prissättningen ochkonsumenten inköpen kommer priserna att mötas på rätt nivå. Alla försök frånmyndigheternas sida att manipulera prissättningen är dömda att misslyckas.Prisstopp kan inte förhindra en inflation, bara fördröja effekterna avdensamma, och detta till ett högt pris. Jag nämnde inledningsvis att de svenska företagen måstevara effektiva -inte bara för att se till att företagen och deras anställdaklarar sig utan också för att försörja västvärldens största offentliga sektor. Vi har här i landet beslutat att nästan allvård och omsorg skall bedrivas i offentlig regi. Och vi är inte oense om att viskall ha en god service fill medborgarna. Den stora tvistefrågan är i stället;Vem skall utföra de här jobben? Skall vi monopolisera den offentliga sektornstjänster eller inte? Eller klarare uttryckt; Skall vi använda oss av den resurssom vårt näringsliv utgör för att förbättra och förbilliga den offentligasektorn eller ej? Som vi företagare ser det är det ett enormt slöseri medresurser att vi inte i högre utsträckning än lägger ut offentligproduktion på entreprenad. De studier som gjorts av statskontoret tycker jag gertydligt belägg för uppfattningen att det borde finnas mycket att vinna på merentreprenad. Av studien framgår att produktivitetsutvecklingen inom denoffentliga tjänstesektorn legat på minus under praktiskt taget under1960-, . Den genomsnittliga produktivitetsutvecklingen förhela den offentliga sektorn, beräknad på detta sätt, var 1,5 %om året. Och inom sjukvården har produktiviteten minskat ännu mer. Gör viijämförelser med det svenska näringslivet, finner vien annorlunda utveckling. Produktivitetsutvecklingen inom näringslivet harockså skattats. förbättrades produktiviteten inomtjänsteproduktionen med noga räknat . Även om produktivitetsutvecklingen inte säger allt, dåkvalitet och måluppfyllelse inte helt har beaktats, tycker jag ändå attsiffrorna ger en klar fingervisning om de möjligheter som finns att få ut mervård och omsorg för de skattekronor som vi betalar. Låt mig klart och tydligtkonstatera; Det är bara genom konkurrens som vi kan nå någon störreproduktivitetsförbättring inom den offentliga sektorn. Det finns ingen annanväg att vandra. Detta beror inte på att personalen skulle vara dålig i denoffentliga sektorn -tvärtom, många gör ett utomordentligt bra jobb. Det beror istället på själva systemet. Monopol skapar nämligen ofelbart stelhet. Därför är vårt råd; Öppna den offentliga sektorn på vidgavel för mer entreprenadinsatser! Låt sjuksköterskor och daghemspersonal fåöppna egna företag, vara med och konkurrera om att göra den offentliga omsorgenbåde bättre och billigare! ligger monopolet som en förlamande hand övermöjligheterna till effektivitetsförbättringar. Och inte minst, herr talman;Personalen skulle må bra av att ha flera arbetsgivare att söka sig till. Låt oss därför, som vi moderater har förordat,föra in entreprenöranda i den offentliga sektorn genom mindre egenregi och merentreprenader. 8 § På förslag av andrevice talmannen beslöt kammaren att ajournera förhandlingarna till för middagsuppehåll. 9§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av tredje vice talmannen. 10 § Allmänpolitiskdebatt (forts.) 64 (): För en ersättare i från län och för oss icenterrörelsen klingar utropet "Hela skall leva!" Tanken bakom orden innebär för mig rättvisa beträffandefördelningspolitiken och ettrbekräftande och ett bejakande avregionalpolitikens mål: att alla människor oavsett var de bor i vårt land skallges fillgång till arbete, bostad, service och en god miljö. Tanken är inte ny.För oss i centerrörelsen är den lika gammal som partiet självt. Vad som ärnytt, herr talman, är att alla nu i ord ställer upp bakom denna självklarhet.Må då orden och tanken snart omsättas i konkreta polifiska åtgärder! Kalmarlän tillhör Sydostsverige, hårt drabbat av denkoncentrationspolifik, den obalans och den snedvridna fördelningspolitik somfortfarande tillåts få råda och tillåts att få förstärkas. Såvällångtidsutredning som forskarrapporter och olika undersökningar bekräftar vadvi län-bor på hemmaplan upplever. Avtapp-ningen av folk ochkapital hotar att göra vårt län till ett vackert, turistvänligtpensionärsområde i skuggan av de s. k. tillväxtregionerna, med deras högskolor,högteknologi, storföretag, huvudkontor etc. och därmed sammanhängande problemoch obalanser. Dennasåväl för samhället som individ, såväl för tillväxtområden somavfolkningsbygder och såväl för stad som landsbygd olyckliga och på siktförödande utveckling måste givetvis brytas och vändas i riktning mot ettsamhälle i balans, mot ett samhälle där hela skall leva. Därförär de samlade åtgärder som vi sätter efiketten regionalpolitik på, tillsammansmed miljöfrågorna, det område som bör prioriteras vad gäller snara,gemensamma, viktiga och rättvisa beslut. Om,herr talman, nuvarande koncentrationsutveckling tillåts fortsätta -ja, då hotasinte bara stora områden att bli avfolkade och storstäderna att igenkorkas. Viriskeras också att , i förlängningen av nuvarande teknologi-, utbildnings-och servicekoncentration, få en arbetsmarknad som är uppdelad inte bara i A-och B-lag utan även C-lag- ett fåtal starka, rika och exklusiva centra och enperiferi präglad av utarmning, svaghet och relativ fattigdom; ett nytt ojämliktklassamhälle. Den bilden rimmar dåligt med hur vi i vill se vårtsamhälle, ett samhälle där hela skall leva. Detmå därför tillåtas mig, herr talman, att, med utgångspunkt i erfarenheterna från vårt län , rikta uppmärksam heten på läns speciella situation. Efter en period avstabilisering har länets befolknings- har länet tappat 3 406 invånare.Utflyttningen av ungdomar är skrämmande hög; 2 360 personer i åldrarna 16-24år, vilket betyder att län förlorat en hel årskullungdomar, som storstadslänen exempelvis t. o. ökat sin befolkning med 56 078 personer, varav Stockholmslän svarar för 40 602 personer, en busslast per dag. har också såväl antalet som andelenpensionärer ökat kraftigt i län. av länsinnevånarna är nii 65 åreller äldre. I är andelen , i . Kalmarlän ligger därmed i topp i landet beträffande andelen pensionärer. Sakläget,herr talman, är alltså följande. Befolkningsutvecklingen är mycket negativ. Denyrkesverksamma delen minskar kraftigt. Andelen äldre ökar. De statsmedel som utbetalas i flyttningsbidrag till folk somflyttar har ökat betydligt mer än de statsbidrag som i form av regionalautvecklingsinsatser utbetalats . Den produktiva sektorn minskar.Den offentliga ökar. har 3 300 arbetstillfällen inomindustrin försvunnit i länet. Den kommunala ekonomin försvagas. Regeringens senasteförslag beträffande förändring av skatteutjämningssystemet hade i sinursprungliga utformning drabbat län hårdast i landet, medutdebiteringshöjningar på mellan 1:23 och . Ett sådant förslag frånregeringens sida får bara icke upprepas. Andelenstatliga arbetstillfällen tillhör landets lägsta. Tillsammans med har län den sämstutvecklade privata servicen i riket. Medelskattekraften är , tillsammansmed lägst i landet, och arbetslösheten ligger - trots högkonjunktur,utflyttning, låg förvärvsgrad och sned åldersfördelning - på en besvärande högnivå, framför allt vad fäller norra och mellersta länsdelen. Inget län har drabbats så hårt beträffande nedläggning avjärnvägar som vårt län, och föreslås en halvering av väganslagen till Kalmarlän . Detta, herr talman, är den sanna bilden av län.Viss förståelse hoppas vi därför kunna möta, inte bara i ord utan även ihandling, för våra krav på aktiva, samordnade regionalpolitiska åtgärder och enrättvis fördelning av gemensamma statliga resurser. En sådan fördelning förekommerinte , då avfolkningsområden som vårt län på olika sätt får betala de s.k. tillväxtregionernas expansion och medföljande problem. Trots den något dystra bild som den faktiska redovisningenav länets situation ger, finns goda möjligheter för län attutvecklas till ett framtidslän, förutsatt att vissa villkor uppfylls. Om länetsegna inneboende förutsättningar ges stöd och möjlighet att utvecklas, om länetvid en rättvis fördelning av landets samlade resurser får sin rättmätiga andeloch om de två basförutsättningarna, goda kommunikationer och tillgång till endifferentierad utbildning resp. teknikspridning, prioriteras av statsmakterna,bör målet för länets utveckling - att genom ett konkurrenskraftigt och utvecklingsbartnäringsliv skapa väl differentierade arbetsmarknader i länets olika delar -inte på något sätt vara ouppnåeligt. 9 protokoll 1987/88:11 Det är, herr talman, inga allmosor eller förmåner vi begärtill vårt län, utan det är rättvisa - något av den rättvisa som signalerades isamband med statsministerns besök i länet för ganska exakt , ochbetydligt mera av det åtgärdspaket som en enig länsstyrelse presenteradeindustriministern vid en regionalpolifisk konferens i . Inom länet och på länets förutsättningar pågår ettenergiskt och kontinuerligt arbete för att stimulera till nya varaktiga ochutvecklingsbara arbetstillfällen. Parallellt med detta arbete måste dock, herrtalman, statsmakterna göra kraftfulla, samordnade och aktiva insatser för attstödja län i dess utveckling. Just behovet av samordnade åtgärderkräver, tror jag, att någon form av sydostkommission tillsätts, för att ilikhet med vad som skett inom andra områden - , , Bergslagen osv.- bl. a. ta fram ett särskilt län-paket. Detta åtgärdspaket bör bl. - Utvecklingav högskolan. För länets framtid är det oerhört viktigt att högskolan iKalmar inte bara får behålla sin nuvarande kapacitet och profil utan också gesmöjligheter och resurser att breddas, fördjupas och vidareutvecklas inomområden som teknik, miljö, naturvetenskap, ekonomi och turism. Klasslärarutbildningen med hundraårig tradition börgivetvis fortsätta vid högskolan. Enligt UHÄ:s anslagsframställning behövsredan läsåret 1988/89 en fördubbling av antalet intagningsplatser pågrundskollärarlinjen. I finns kompetens, lokaler, personal och en starkenig länsvilja att bibehålla klasslärarutbildningen. Såväl ekonomiska ochregionalpolifiska som utbildningspolitiska skäl talar alltså för fortsattklasslärarutbildning vid länets högskola, vilket också UHÄ:s ledning förordar. - Ökadeanslagsramar för investeringar i länets kommunikationer. som regeringen är beredd att satsa 670 milj. kr. på byggande av 2 milmotorväg vid och som en ny motorvägsring diskuteras kring ,planerar en halvering av nuvarande väganslag till län för denkornmande tioårsperioden. Detta innebär givetvis en klar försämring av länetsvägstandard. Den miljard som staten drar in via höjd bilskatt och bilaccis börkunna medverka till att ge även län utökade, inte minskade,anslagsramar, för upprustning av vägnätet och för borttagande av de värstaflaskhalsarna på . Dessutom är det nödvändigt att järnvägenKalmar-Alvesta-Göteborg upprustas och moderniseras för att ge snabba ochfrekventa förbindelser med övriga delar av landet. Även länets flygförbindelseroch sjöförbindelser, inte minst med , bör utvecklas. En starkt bidragande orsak till den regionala obalansen ilandet är den orättvisa fördelningen av statlig verksamhet. län tillhörde mest missgynnade områdena. Om den statliga verksamheten vore rättvistfördelad efter invånarantalet i länen skulle län ha 5 000 flera statligaarbetstillfällen. De utlokaliseringar av statlig verksamhet som genomfördesunder har varit lyckade. Man har goda möjligheter, mot bakgrundav regionala rättvisekrav, att arbeta vidare med andra utlokaliseringar. Föratt få en tillräcklig effekt bör det för läns del handla omminst 1 000 arbetstillfällen. Dessa kan ha anknytning till högskolans strukturoch denstatliga verksamhet som i övrigt finns, men bör också bestå av till länetnylokaliserad statlig verksamhet. Detta var, herr talman, några av de viktigaste åtgärdersom bör ingå i ett kommande län-paket. I övrigt vill jag peka påföljande; - län somjord- och skogsbrukslän och med sin stora tekniska energikompetens bör görastill ett utvecklingsområde för inhemsk, miljövänlig energiproduktion. Ettanslag bör anvisas från staten till odlingar av exempelvis energigrödor ochenergiskog samt till utveckling av vindkraft och miniatyrkraftverk. - Ettbibehållande av sockerbruk är en nödvändighet inte bara förjordbruket utan också, och inte minst, för de anställda inom länetslivsmedelsindustri. - Ett förbättratekonomiskt skydd för specialodlingar som t. ex, socker, lök och bönor, ensänkning av sjukförsäkringsavgiften för egen-och småföretagarna, ettslopande av den glesbygdsskatt som benämns skogsvårdsavgift samt möjlighet förnäringslivet, kommunerna och att för ökad sysselsättning fåinvestera till samma låga räntesats som man bygger bostäder för i äråtgärder som positivt skulle medverka till ökade investeringar och därmed ökadsysselsättning i län. Vi hoppas att de goda förutsättningar och den enigalänsvilja som i särskild utredning redovisats för regeringen beträffandebyggandet av en etanolfa-brik i resulterar i att regeringen, efterförslag om borttagande av bränsleskatten på inhemskt producerad etanol,medverkar till att nämnda byggnation kommer till stånd. Det är enframtidsinvestering - inte bara för och län utan även förjordbrukets avsättning av spannmål och för en renare miljö. En snarfullskaleanläggning för etanolproduktion i landet, baserad på inhemska råvaror,är viktig ur såväl miljö-, beredskaps-, industri- som sysselsättningssynpunkt.Det är även viktigt för den fytokemis-ka industrins utveckling i Sverige.Lokaliserad till län samt samordnad och integrerad med Bruk iMönsterås, vilket medför möjlighet till såväl tekniska som ekonomiska fördelar,skulle den dessutom . vara ett i handling uttryckt konkret bevis förregeringens i ord uttalade vilja till regionalpolitiska åtgärder - även iKalmar län. Med förhoppning och förväntan avvaktar vi i län slutgiltigtbesked i denna fråga. Däremot bör regeringen av bl, a. miljöskäl avstyrkaSydkrafts ansökan om tillstånd för utbyggd vattenkraft i . har, medhänvisning till vetenskapliga och kulturella naturvårdsintressen i den fysiskariksplaneringen klassificerats som riksintressant naturskyddsobjekt där tyngreexploatering ej bör ske. planerade kraftverksbygge skulle medförastora ingrepp med svåra konsekvenser i såväl det ekosystem som finns i ån som iangränsande områden. Ett ja till nämnda kraftverk skulle medföra oreparer-baraingrepp i den känsligaste delen av ett unikt vattendrag med för unikabiologiska förhållanden. Ansökan har avstyrkts av flera remissinstanser - ävenav . Min fråga till regeringen blir därför: Delarregeringen uppfattningen att utbyggnadsplaner i vid böravslås? Med anledning av den senaste tidens debattförutsätter jag att regeringen står fast vid ett bibehållande av gränsskyddetför svenskt Effekterna pålivsmedelsberedskapen, det öppna landskapet och sysselsättningen - inte minst iKalmar län - skulle bli katastrofala om eventuella krav på en ensidig svenskavveckling skulle tillgodoses. Med anledning av tidigare uttalanden beträffanderegionalpolitikens mål, regeringens uttalade positiva inställning till kampanjen samt situationen och utvecklingen i Kalmarlän, hoppas jag att nu framförda synpunkter något kan och skall bidra till ökadrättvisa, jämnare fördelning av gemensamma resurser och därmed också ettsnabbare förverkligande av ett av målen - län, ett framtidslän i ettSverige i bättre regional balans. 65 (): Gruvnäringen har haft stor betydelse för landet, i synnerhet för deorter där gruvorna ligger. är det silvergruvan iNasafjäll startades av drottning . Vi som har haft förmånen att sedenna gruva känner en viss stolthet över att man kundestarta en gruva och ett smältverk uppe i ödemarken. Gruvan i hadestor betydelse för och för drottning möjligheter att klara avskulderna från det . har vi tack och lov ingenkrigsskuld att betala. Men gruvnäringen är ändå en avgörande faktor för mångaorter, inte minst i . Detär därför mycket vikfigt för landet och för regionerna där sådan verksamhetfinns, att den har möjlighet att utvecklas och förstärkas så att människornakänner trygghet i sin verksamhet. har hamnat ien ekonomisk kris på grund av prisutvecklingen på metallmarknaden. Gruvanoch smältverket har en nästan helt avgörande betydelse för utvecklingen avnäringslivet och sysselsättningen i . Det är därför avstörsta betydelse att staten och satsar på utveckling av dessa näringar.Boliden AB har lagt fram ett förslag till regeringen om ett investeringsprogramför gruvorna. meddelas att man avvaktar med investeringarna i Enåsen ochÅkulla i väntan på regeringens svar. Vi kräver att ett besked skall kommasnarast. BolidenAB sysselsätter 5 lOOpersoneri . Detta är avindustrisysselsättningen. har företaget varslat om nedskärning med 1400 personer, 500 inom gruvorna och 900 inom smältverket. De kommuner somdrabbas kommer att få svårt att klara av den service som var baserad på densysselsättningsgrad som fanns inom . Det är nu vikfigt att man finnerersättning för den sysselsättning som försvinner. måste i detta fall satsa på utveckling, i stället för på stagnationoch återhållsamhet. Svenska malmförekomster har mycket stor nationalekonomiskbetydelse för landets självförsörjning. I , där en av världensstörsta kända sulfidmalmsfillgångar ligger, har utvecklats till ettav mera betydande gruv- och metallföretag på bas- ochädelmetallområdet. Grunden till utvecklingen har varit en aktiv prospekteringför att finna fyndigheter för utveckling av gruvindustrin och följandeanriknings- och smältverk. Problemet är att enbart satsar påkända fyndigheter som ger återbetalning på satsat kapital. finns det fyra aktörer som är att räkna med på prospekteringsmarkna-den.Det är , , NSG och SGU. Detta måste vara minst tre för mycket,med tanke på att staten rår om tre av dem. Men det är också av största vikt attdenna typ av kartläggning av landets naturtillgångar samordnas. Jag ärmedveten om att staten gör en del när det gäller denna näring, men det räckeronekligen inte. Med hänsyn till den betydelse näringen har för inlandet och isynnerhet glesbygden måste det vara riktigt att staten blir aktivare på dettaområde. Fördelen med gruvnäringen är att ett gruvhål inte går att flytta frånplatsen, eller man kanske i detta fall borde säga orten. När det gällerblygruvan i i kommun är jag helt medveten om den debatt somkommer att följa, men man måste ta dessa människors oro för sysselsättningen påallvar.