prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — Inom EG pågår ett omfattande program förstudent- och praktikantutbyte, som skall bidra till att skapa jämförbaraexamina och ge deltagarna europeiska kontakter och ett europeiskt tänkesätt.Det är av utomordentlig vikt att svenska studenter får möjligheter attdelta i program som och . Ingen möda får sparas för att omgåendevidga möjligheterna till tankeutbyte med morgondagens européer. fårinte hamna på EFTA-kälken! Mina synpunkter på några EG-frågor, liksommycket annat som sägs och skrivs i ämnet, kan leda till slutsatsen att Europahuvudsakligen är en kameral angelägenhet. Så är det naturligtvis inte. Men häriavtecknar sig den snillrika egenarten i det europeiska gemenskapsarbetet. Dettar sin utgångspunkt i höga ideal: fred, demokrati, välstånd och kultur. Men istället för att låta dessa ideal smattra som fanor över framryckande arméerlåter man dem mera stillsamt finna fäste i det ekonomiska vardagsarbetetstungvända men bördiga mylla. Efter seklers krig samsades och och den västeuropeiska integrationen 7 protokoll 1987/88:114 och den västeuropeiska integrationen Tysklandrunt frågan om stålverkens kapacitetsutnyttjande. Och så fortsätter deteuropeiska byggnadsverket på samma sätt som korallens: omärkligt långsamt ochmonumentalt. I detta perspektiv blir också en förnuftig ordning av växtskyddskontrolleneller en kompromiss om axeltrycket pä lastbilar ett bidrag till säkerhet ochutveckling i . Våra 60 000 ungdomar skall snart pröva den fria europeiskarörlighetens välsignelser, åtminstone . De söker knappast FäderneslandensEuropa av noggranna intresseavvägningar och omsorgsfull köpslagan. Men i bästafall ges de möjlighet att upptäcka som . Man kan hoppas attde på samma sätt som flyttfåglarna skall känna friheten att varahemma i alla delar av vär kontinent, är La patrie de la memoire, minnetsfädernesland. Men likaväl som är ramen kring vårt förflutna så är det uttrycket för vär gemensamma framtid. sak är vär! 70BIRGITTA (): Jagskall börja med att citera ihans sista tal, som det återges i : "De svenske äro snaretill att samtycka, sene till att utrannsaka." Jag hoppas att inte får rätt när det gällerSverige och EG utan att vi verkligen utrannsakar vad vi är på väg att görainnan vi samtycker. För att det skall bli möjligt mäste vi utreda alternativoch få information på ett tidigt stadium. Vem påverkar EG-politik? begärde i partimotionen U5 att regeringen skulletillsätta en parlamentarisk delegation, som nära skulle kunna följa arbetet medde europeiska integrationsfrågorna. Med anledning av denna motion nämnerutskottet EFTA-delegationen och säger: "Utskottet förutsätter att regeringengenom partiföreträdarna i denna delegation eller på annat sätt hällerriksdagspartierna fortlöpande och regelbundet informerade om utvecklingen avkontakterna med EG." och utskottets ordförande hartidigare i debatten betonat vikten av detta. har svarat genom attvisa pä den informationsverksamhet som bedrivs . Men det gäller att fåinformation på ett så tidigt stadium att olika alternativ är öppna.Nuvarande praxis räcker inte. Det räcker inte heller med fler föredrag iutrikesutskottet. Ett råd för Europafrågor har inrättats, och utskottetanför att detta kommer att bidra till informationsverksamheten. Detta rådbestår av statsministern, cheferna för utrikes-, utrikeshandels-, finans- ochindustridepartementen samt av följande medlemmar: Förbundsordförande , universitetskanslerGunnar Brodin, riksbankschef , , bankdirektörTom , direktör , direktör , LO:s andreordförande , direktör , TCO:s ordförande ,direktör , direktör och disponent . Alla frågor som rör förhållande till detvästeuropeiska integrationssamarbetet skall kunna tas upp till diskussion irådet. ningar skall vara förtroliga och inte binda någon part.Det kommer inte att föras några protokoll. Det blir alltså bara informationtill och samråd med en liten krets. Får jag fråga : Vore det inte ett rimligt kravatt riksdagspartierna får lika tidig och ingående information som detta rådoch får delta i rådet? ställde frågan tidigare i debatten men fickinget svar. Det är viktigt att väsentliga frågeställningar intehemlighålls därför att man befarar att människor skulle opponera sig om devisste. Hemlighetsmakeri tål sällan offentlighetens ljus. Håller vi pä att ge upp vårt självbestämmande? Det är alltså EG:s inre marknad och vitboken som Sverigeskall anpassa sig till. 1992 kommer vissa frågor i EG att avgöras med kvalificeradmajoritet och inte längre kräva samstämmighet. Det betyder att EG-ländernaaccepterar överstatliga beslut inorn vissa områden och alltså ger upp en del avsin självbestämmanderätt. En s. k. inre marknad håller på att bildas. Varor,kapital, tjänster och människor skall kunna röra sig fritt i EG utan atthindras av de nationella gränserna. En vitbok med 222 paragrafer har upprättats. Kraven idenna vitbok skall gälla för EG, och ger nu regeringen stöd för attdriva förhandlingar med EG för att skall anpassa sig till kraven såmycket som behövs för att inte diskrimineras i förhällande till EG:s medlemmar,så länge det inte hotar vår neutralitetspolitik. I § 219 i de avslutande paragraferna i vitboken drasföljande slutsatser, som jag här har översatt: "står vid ettvägskäl. Antingen går vi framåt, resolut och målmedvetet, eller också blir vimedelmåttor. Vi kan antingen besluta oss för att fullborda den ekonomiskaintegrationen i eller nöja oss med att låta utvecklas enbart tillett frihandelsområde, därför att vi inte har den politiska viljan att ta itu medde enorma problem som integrationen medför." I § 220 talas det om att blir det enbart ettfrihandelsområde skulle vi "misslyckas med att mobilisera oerhördaekonomiska resurser till maximal nytta". Jag har letat i vitboken efter vad som är dengrundläggande motiveringen för att skall underkasta sig dessa"enorma problem". Det är tydligen näringslivets önskan att uppnåstorskalefördelar och att slippa olika bestämmelser i olika länder, som driverpå. Detta anses nödvändigt för framsteg, välstånd och minskad arbetslöshet,enligt bl. §§ 15 och 60. Det är en tunn motivering, och jag tycker inte övertygande har visat varför vitbokens krav är det enda eller bästa sättetatt nå dessa mål. I § 127 talas om vikten av större frihet för kapitalet föratt öka den ekonomiska utvecklingen i gemenskapen genom att "främja enoptimal allokering av europeiska sparmedel". I § 21 inser man att regionalpolitiken får svårigheter närmöjligheten ökar för kapitalet att placeras "utan hinder inom områden medde största ekonomiska fördelarna". Därför skall strukturfonderna användaskreativt och utökas. och den västeuropeiska iiUegra-tionen och den västeuropeiska integrationen Hur kommer vår regionalpolitik att utvecklas iEG-samarbetet? Vi kan knappast få del av strukturfonderna. Kommer vi att kunnage lokaliseringsstöd av regionalpolitiska skäl? Vad händer medskatteutjämningsbidragen? Får vi några nya Bergslagspaket om det skulle behövasi framtiden? Enligt Brundtlandrapporten till FN om en hållbarutveckling hotas mänskligheten av ekologiska och sociala katastrofer. Ja, imänga länder är hotet redan en bister verklighet. All mänsklig verksamhet börställas om till uthålliga och bärkraftiga metoder - "a sustainabledevelopment". Här är det inte fråga om ett minimum av miljöskydd utan enomläggning av näringslivet så att det tjänar människan på ett ekologiskt ochsocialt riktigt sätt. Människans och naturens hälsa är det primära, ochnäringslivet skall anpassas till dessa höga mål. Och, konstateras iBrundtlandrapporten, detta kommer att innebära en större aktivitet och därmedökad ekonomisk tillväxt. Som har sagt tidigare i debatten ärdet ingen motsättning mellan ekologi och ekonomi. Men vitboken har en annansyn. Den väsentliga uppgiften för att nå den inre marknadentycks vara att avskaffa tekniska handelshinder. Dessa skall till varje prisundvikas. Som sådana räknas ocksä speciella bestämmelser som de olika ländernakan ha för säkerheten, för att skydda hälsan, miljön och konsumenternasintressen, enligt § 13. Får man inte skydda sitt näringsliv när det är merambitiöst än andras på dessa områden? I § 58 preciserar vitboken kraven till att "om enprodukt är lågligen tillverkad och försåld i ett medlemsland så finns det ingetskäl till att den inte skall kunna säljas fritt i hela Gemenskapen". Kommer det att vara möjligt för oss att stoppa importen avvaror som tillverkas på ett sätt som inte godkänns i ? Det bliruppenbarligen inte möjligt - i § 77 förbjuds det explicit. Är det därför som det har varit omöjligt för attfå igenom ett förbud mot import av t. ex. besiträlade livsmedel och livsmedelsom tillverkats med hormoner i fodret, med mänskliga tillväxthormoner i fläsketeller pä andra sätt som förbjudit? Är det därför regeringen inte fullföljer riksdagensbeställning om märkning av kosmetika så att man kan se om djurförsök använtsför att testa dem eller inte? Trots att utarbetade ett förslagtill märkningsmetoder finns inte förslaget med i regeringens proposition omdjurskyddslag. I § 73 sägs det att länderna inte får anta bestämmelsersom inte är väsentliga när det gäller bl. a. skydd för arbetares ochkonsumenters hälsa. Kommer vi att gä med pä att ligga så lågt som möjligt imiljökraven eller arbeta i Brundtlandrapportens anda? Används begreppet "tekniska handelshinder" föratt hindra folkvalda församlingar att ställa ocksä långtgående miljövänliga ochsociala krav på näringslivet? Jag skall säga några ord om företag och demokrafi. Företagen ser sin huvuduppgift i att producera det som kansäljas och att tjäna pengar. Vad händer när samhället underordnar sigföretagens krav? Företagen kan och vill inte ta ett helhetsansvar utanbrukar hänföra detta till folkets förtroendevalda representanter, dvs. Som det nu är kan sätta ramar för näringslivet. Kommervi att kunna göra det också i framfiden? Eller blir vi skyldiga att lyda EG ochacceptera försämringar för att öka välståndet, som näringslivet definierar det? har haft förbud mot tillsatser it. ex. öl och korv. Där måste man nu släppa in billigare importerade varor medlägre kvalitetskrav. Den miljögaranti som gick in i EG med håller nu påatt ifrågasättas. I § 80 tarman upp frågan om klyvbart material och omnämner ett förslag att"ensure---- the unity of the internal nuclear märket", dvs, att "säkerställa-- enenhetlig atommarknad". Kommer vi i fortsättningen att kunna säganej till import av kärnkraftsavfall för slutlig förvaring i ? KommerlAEA-chefen att få sin önskan uppfylld att göra till Europasatomsopstation? Kommer rent av vårt beslut om avveckling av. kärnkraften atträknas som ett handelshinder? Och hur mycket måste vi satsa påkärnkraftsforskning för att få vara med i det europeiska forskningssamarbetet? Storföretagen fungerar sompåtryckningsfaktorer. Näringslivet vill att vi skall underordna oss EG:sbestämmelser. För dem spelar det ingen större roll om vi är medlemmar ellerinte, bara vi harmoniserar oss så att våra företag får vara med i.Gemenskapen.Är det i själva verket fråga om en anslutning till EG utan formellt medlemskap?Kommer vi genom ett litet beslut i taget att vara helt lästa, enligt"dragkedjeprincipen"? Frågan om medlemskap är inte nu aktuell, sägerutskottet. har mycket målmedvetet arbetat för attSverige skall närma sig EG så fullständigt som möjligt. I sitt EG-projekt harman engagerat bl. 23 skribenter inom de flesta samhällsområden, som t. ex.politik rörande energi, forskning, telekommunikationer, valutamarknaden,transporter, jordbruk, småföretag, skatter, arbetsmarknad, offentlig upphandling,immaterialrätt och konsumentfrågor. I ställer upp med sekretariatoch vägledning för Sällskapet och Näringsliv. I detta sällskaps regihar man ordnat sammankomster som legat i intresse, bl. a. iEG-frågan, samt en resa till i . Det är i hög gradIndustriförbundet, dvs. storföretagen, som har "bestämt dagordningen"för hanteringen av EG-frågan i riksdag och massmedia. Den som definierarproblemen bestämmer ofta lösningarna. Man får sällan svar på frågor som inteställs. Är det så att EG i hög grad styrs av påtryckargrupper frånstorföretagen? De har resurser och erfarenhet av att fatta stora och snabbabeslut, utan att ta hänsyn till en demokratisk process. Är det deinternationella storföretagens lobbygrupper som utformar EG-kommissionensforsknings-, handels- och teknikpolitik? Det skulle kunna förklara varför dekänner sig så övertygade om att den är fördelaktig. har fortfarande rätt att besluta iegna angelägenheter. Vi talar självständigt i FN och har stor möjlighet attpåverka, trots vår ringa folkmängd. folk har rätt att välja ochavsätta dem som fattar beslut om lagar, skatter och bestämmelser. Betyderintegrationen att vi uppger vår nationella bestämmanderätt pä väsentligapunkter? verkar se fram emot den dag då intelängre existerar som nation. skall vara vårt gemensamma hemland, sägerhan. och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen folkpartietoch tycks det vara rätten att gä in vid europeiska universitet somär ett av de viktigaste motiven för integrationen. Det är naturligtvis viktigtatt våra ungdomar får röra sig fritt i världen, och att de har rätt att studeravid olika universitet i . Man har talat som om vi skulle stängas ute fråndetta om vi inte harmoniserar de bestämmelser som reglerar näringslivetsfrihet. redovisade tidigare i debatten att EG är öppenför att släppa in EFTA-ungdomar i t. ex. , oberoende av väranpassning till den inre marknaden. redogjorde för en arbetsgruppsförhandlingar pä området. studerar 6 000 norska studenter vidtyska universitet. Hör det fria studentutbytet över huvud taget ihop médavskaffandet av tekniska handelshinder? Det går kanske lika bra för våraungdomar som för de norska att studera vid europeiska universitet om Sverigebara betalar avgifterna. Och det tycker jag att vi skall göra. Som jag redan återgett manar vitboken sina medlemmar attinte rädas de "enorina problem" som integrationen kommer att medföra. Ja, vi skall inte väja för svårigheter. Om det gäller attändra vårt näringsliv så att det blir mer solidariskt med de fattiga, kan detinnebära minskat välstånd för oss, men det tycker jag vi skall vara beredda attta. Om det gäller mer genomtänkta miljökrav, bör vi inte heller tveka, och detbästa sättet att rädda miljön är självfallet om många länder kommer överens omen sådan skärpning. Men om problemen däremot gäller att gå emot det vi anservara rätt- då skall vi inte offra oss bara för att storföretagen vill det. Jaganser t. ex. inte att vi skall ge upp det vi har uppnått av ekologiskt ochsocialt ansvar därför att storföretagen vill det. Vi bör noggrant"utrannsaka", för att tala med , och ge allmänhetenrikliga tillfällen att diskutera, innan vi binder oss för något som inskränkervär handlingsfrihet. Jag har ställt många frågor här, närmast retoriska. De ärkritiska och kanske misstänksamma i onödan. Min grundinställning är egentligenpositiv. Jag tycker att det är spännande och inspirerande med ett närmaresamarbete i , med samt Väst- och , Jag lyssnar på Bachoch fylls med tacksamhet och glädje över att tillhöra denna världsdel. Jag serfram emot att samarbeta med decentralistiska och gröna krafter i , Menjag skäms också över att tillhöra ett , som i kolonial stil fortsätteratt förtrycka och förstöra kulturer, t. ex. genom att förgifta rnedradioaktivitet, och som skaffar sig ekonomiska fördelar pä fattiga folksbekostnad. Det är viktigt att vi vet vad vi gör och att vi utrederalternativ. 1 , som har erfarenhet av att vara EG-medlem, växerfolkrörelsen mot EG. 'V'i bör självfallet ta del av deras erfarenheter. Näringslivet är till för att förse oss med det vi vill ha,inte för att ge makt åt några få, I förhandlingarna med EG bör vi inte offradet väsentliga för det som är mindre viktigt. 71VIOLA (vpk): Begreppet harmonisering ger associationertill ett bättre samhälle, något som många människor drömmer om i en allthårdare värld. Talet om "de fyra friheterna", som syftar på attmänniskor, varor, tjänster och kapital skall röra sig fritt över gränserna, harsamma vilseledande betydelse. Men handlar det om något helt annat än harmonisk frihetför människor i allmänhet. Det handlar om EG och det handlar om de stora,ekonomiskt mäktigas dans i . Det är deras frihet det i första handgäller. Det är industrimagnater som pressar ländernas regeringar och folk attpåskynda den nyliberala processen. EG-propagandan gör gällande att också allmänhetens frihetkommer att öka ju snabbare länder som ställer upp på anpassningen. Detheter att människorna fritt skall kunna flytta till andra länder för att t. ex.arbeta och studera. Kornmer det att bli så? Nej, friheten kommer att vara likaskenbar som för de norrlänningar som tvingats flytta frän sin hembygd för attta ett jobb i de överexploaterade och överhettade storstadsregionerna iSverige. Inte kommer väl friheten att öka för att de flyttar längre bort? Utslagningenoch kampen om jobben är ännu värre inom EG än i . Klyftorna mellanutarmade regioner och s. k. kreativa centra växer i snabb takt. Däremot kanfriheten vara verklig för de högutbildade och språkkunniga teknologer som ärhårdvaluta för industrimagnater. De största transnatiönella bolagen har bestämt sig för atttvinga in även de alliansfria nationerna i den politiska, ekonomiska ochsäkerhetspolitiska sfären. Men i propagandan heter det helt simpelt attföretagen vill "satsa pä ". Men det är en lögn - ärmycket mer än EG och affärer. EG:s informationsblad utropar nu segervisst attnär tillräckligt många företag satsat "hamnar politikerna under en våldsampress för att träffa de beslut som krävs för att ta bort de sistahandelshindren". Det är just denna press som gör densocialdemokratiska egeringen nästan hysteriskt intresserad av EG-polifiken. behandlas som vore den enpolitisk bibel. Men , innehållande mer än 320 punkter som rör människornasvardag in i detalj, har inte ens ansetts nödvändig att översätta till svenskaspråket. När jag genom frågade varför den inteöversatts, när den nu anses så utomordentligt viktig, fick jag veta att den ärför komplicerad för att kunna förstås av vem som helst. Varför smygs det meddet dokument som enligt regeringen kommer att påverka vårt lands framtid sästarkt? Jag skulle vilja veta vad har för förklaring till att viinte ens kan läsa på svenska språket. Utvecklingen i skrämmer många. De mest radikalainom arbetarrörelsen och miljörörelsen, de som har en helhetssyn på politikenoch som önskar sig en annan samhällsutveckling än den nyliberala, EG- ochvästorienterade, anser att demokratin är i fara. Allt beröm som densocialdemokratiska politiken får av företag och penningmatadorer, avaffärstidningarnas tio-i-topp-listor osv., där särskilt fåtten helgongloria, väcker däremot indignation i socialdemokraternas egna led. MedAnita ord är detta kanske "dynamiska" steg, men enbart medmarknadskrafternas egen måttstock. Regeringen vill inte diskutera alliansfrihet iandra termer än med hänvisning till étt formellt EG-medlemskap. Det är sammataktik som 1987/88:1144 maj 1988 och den västeuropeiska integrationen och den västeuropeiska integrationen användes idebatten och som ledde till att bl. a. regeringen för ytlighet. Med regeringens nuvarande linje behövs detinget formellt medlemskap - integrationen kommer att fortlöpa somindustriherrarna i önskar. Men naturligtvis hotas vårt oberoende somnation när övernationella organ skall diktera villkoren på område efter område. Jag skall ta upp några konkreta punkter, som regeringen försökt tigaihjäl, men som oroar många enskilda och organisationer i landet. Låt mig förstbara påminna om något som sades 1976. I av eftertankens kränka blekhetoch vid ett regeringsskifte var den socialdemokratiska ledningen mera benägenatt tala klarspråk än . I skriften , som förresten redigerades av , säger bl. a. följande omdet han kallar "skygglapparna" i den s-märktautrikeshandelspolitiken: "Vi måste noggrannare analysera de bindningar ochförpliktelser som följer av internationella engagemang typ och OECD-överenskommelser.Kan vi - måste vi skaffa oss större handlingsfrihet? Vilket pris är vi i såfall beredda att betala? Kan vi tänka oss en långsammare standardstegringstaktnär det gäller möjligheterna att konsumera importerade varor, för att få merresurser över för konsumtion av tjänster, dvs. sådant som skola, fritid,barnomsorg, åldrings- och sjukvård, miljö? Vilka metoder kan vi i så fallanvända? Vi måste börja den diskussionen nu - så vi vet vad vi vill när vikommer tillbaka." Socialdemokraterna kom tillbaka, men SörenMannheimers dåvarande uppfattning ledde tyvärr inte till en lika insiktsfullfortsättning. Medan den politiska högern bidat sin EG-tid har vi inom vpk varitganska ensamma om den linje för nationellt oberoende som lanseradeför . Den luddighet som präglar regeringens EG-proposifionmotsvaras tyvärr av desto större handlingskraft när det gäller följsamheten motEG. Svensk lagstiftning och inhemska regleringar genomgår i praktiken redan deförändringar som beställts av företagen på den västeuropeiska arenan. Det står redan klart att den s. k. frihandeln skall gåföre viktiga välfärdsprinciper pä bl. a. miljö- och arbetsmiljöområdena.Regeringen håller på att beskära arbetarskyddsstyrelsens (ASS) rätt attbestämma om arbetsmiljön. Bakom kulisserna började matchen mellankommerskollegium och ASS . började dåuppträda som en överhöghet genom att anklaga arbetsmiljömyndigheten för attinte ta tillräcklig hänsyn till utrikeshandelsintressena. Detta gav en försmakav vart EG-entusiasterna syftar. Avsikten mäste vara att bakvägen försvagaskyddet för människornas liv och hälsa. I en skrivelse fillarbetsmarknadsdepartementet om grävmaskinsföreskrifter - ett exempel -definierades "handelshinder" på följande sätt: "Redan detförhällandet att saken påtalats av fillverkare i andra länder utgör enligtkollegiets mening skäl att anse att kravet är ett tekniskt handelshinder. "Men detta är ju en oerhörd godtycklighet för att inte säga cynism i synen päarbetsmiljöfrågorna! Jag vill fråga om detta är ett tecken påfrihet eller den dynamik som talade om tidigare? Skall svenskaarbetares liv bero på påtalanden frän tillverkare i andra länder näranpassningen är fullt genomförd? tänker regeringen själv se till att den får chans att taöver arbetarskyddsstyrelsens befogenheter så som det antyddes idebatten ? I EG-landet har myndigheternas självständighetkörts över genom att EG inte tillåter en fullödig märkning avcancerframkallande kemiska ämnen. Är detta en linje som den svenska regeringentänker acceptera? Kemikoncernernas utpressningshot mot är redan i dagett faktum - jag vet det bl. a. genom mitt arbete i kemikommissionen under åren1983-1985. Skall vi anpassa oss ytteriigare till dessa krafter, ? Vi mäste hoppa pä EG-täget för att klara marknadskraven,har statssekreteraren på sagt. Han ingår i densnabbt utbyggda byråkrati som arbetar med "harmoniseringsfrågan".Hans ordval avslöjar att han inte har en aning om att arbetande människor ivårt land utsätts för hälsorisker i sin arbetsmiljö. Säkerhetskraven för leksaker är ett annat exempel päproblem som förvärras genom EG-politiken. anser att man redannu anpassat sig sä långt det går till EG-standarden. De anställda i konsumentverketpåminner om att de inte tillhör det jetset-gäng som har råd att deltasom påtryckare i den utländska EG-byräkratin. Möjligheten att påverkaskyddsföreskrifter har alltså sina uppenbara begränsningar. EG:sskyddsmärkning, det s. k. EC-märket, betraktas ocksä av experter i somfalsk varudeklaration, och när det gäller barnsäkerheten kan det vara direktlivshotande, säger de. Den obligatoriska s-märkningen av eltekniska produkter harredan tagits bort genom ett riksdagsbeslut. Vpk har arbetat för att förhindradetta. Pä område efter område och bit efter bit fattas liknande beslut utan attdet diskuterats i ett helhetssammanhang. Det är det dagens EG-debatt skullevara till för, men regeringen har inte velat ställa upp pä en sådan förränanpassningen redan inletts.