prot · GB0961 · 1987-12-31 00:00:00 — Man kan ställa sig frågan: Berordet inträffade pä djupgående brister i vårt samhälle eller är det resultat avmisstag i ett annars väl fungerande system? Regeringen har genom en rad insatser arbetat för attutreda vad som har skett-och för att undanröja de bakomliggande problemen. har granskat utredningen av mordet påOlof . Den har bl. a. riktat kritik mot samarbetsformerna mellan åklagareoch spaningsledning. material har lämnats över till denparlamentariska kommission som för sedan i bred politisk enighet yttradesig över utredningsarbetet kring misstanken om polisers inblandning i mordet.Man har inget att erinra på denna punkt och konstaterar att det för dagen intefinns anledning att misstänka någon sådan inblandning. Jag räknar med att kommissionen redovisar sin bedömning iåterstående delar . Vapenexportfrågorna har föranlett en medborgarkommission.Polisens och åklagarnas utredningar om brott mot vapenexportlagen tar tid. Vimåste ha klart för oss att dessa utredningar av flera skäl är utomordentligtkomplicerade och svåra att driva, bl. a. på grund av att de rör internationellatransaktioner. har emellertid åklagarnas utredning på flera punkter kommitsä långt att domstolarna kan börja arbeta. Omständigheterna kring rymning hargranskats av justi-tiekanslern. Han har utrett ansvaret såvitt gäller bådepersonal och organisation. -Säkerhetspolisens roll i sammanhanget har utretts avambassadör . Han har riktat viss kritik mot säpo men kommit framtill att säkerhetspolisen i och för sig inte kan lastas för flykt.Fallet ger enligt anledning att fundera över hur de krav som bör ställaspå säpo kan tillgodoses . a. detta skall behandlas avsäpokommittén. Polisens beredskap vid särskilda händelser har utretts avrikspolischefen. Han redovisade ett förslag till åtgärderoch skall återkomma med en plan för hur beredskapen skall kunna stärkasytterligare. Efter att ha tagit del av alla deutredningsresultat som har presenterats är jag övertygad om att vadsom skett inte beror på några grundläggande brister i vårt rättssystem. Jagupplever också hos de människor jag möter att den uppfattningen vinner istyrka. För att förtroendet för rättsväsendet skall kunna bestå är detemellertid viktigt att regering och riksdag är beredda att vidta åtgärder närsådana visats sig nödvändiga. en avorsakerna till att vi från lämnar ca 25propositioner med förslag till förändringar inom viktiga delar av rättssystemet. Det finns människor vilkas tro på rättssamhället kanpåverkas av andra orsaker än dem jag nu har nämnt. Människor som har utsattsför stöld eller misshandel eller något annat liknade brott kan tycka att deinte får tillräckligt skydd och stöd från samhället. Mänga kanske tycker attbrottsoffren är en liten grupp, men tyvärr är det inte sä. Det är en grupp varskrav och behov det finns all anledning att uppmärksamma. Många kvinnor har vittnat om hur plågsamt det är att drivasin rätt i våldtäktsmål.' I rättegången känner de ofta att de sitter på denanklagades plats. Frågor från den tilltalades försvarare upplevs som djuptkränkande. Även om den tilltalade fälls kan hon ändå känna det som om hon voremedskyldig. I de fall kvinnan biträder åklagarens talan har hon självrätt att ställa frågor till den tilltalade, både vid rättegången och i andraförhör. Men det är inte lätt för offret att själv fråga ut den som vållatlidandet. Detta gör att förslaget om målsägandebiträde i regeringensbrottsofferprogram är synnerligen angeläget. Det stärker kvinnans position irättegången. Hon får hjälp att förbereda sig för obehagliga frågor och fårnågon som aktivt kan föra hennes talan inför rätteri. Tillsammans med socialtjänstlagens bestämmelser omkontaktpersoner utgör-målsägandebiträdet en väsentlig förstärkning av utsattakvinnors situation. Många kvinnor tvingas leva under ständigt hot omrepressalier från en tidigare makeeller bekant. Det förslagom besöksförbud somkommer är därför ytterligare ett steg på vägen i riktning mot ettbättre skydd för kvinnor. Om man griper in föratt t. ex. hjälpa någon sommisshandlas och själv blir skadad, löper man risk att bli utan ersättning. måste man ha blivit ombedd av en polis att ingripa för att få ersättning.Detta är ett missförhållande som irriterat många. Jag håller med dem, ochdärför kommer reglerna att ändras. Brottsoffrens första kontakt med det rättsvårdandesystemet är polisen -ofta är det så i varje fall. Det är viktigt att underlättaför den enskilde polismannen att spela en roll som också innebär ett stöd förbrottsoffren. De lindringar som gjorts i polisförordningen understrykerpolisens roll i detta sammanhang. Jag ser det som en viktig uppgift att stärka tilltron tillsamhället bland dem som drabbats av brott. Det finns anledning att stryka underatt detta synsätt inte står i något som helst motsatsförhållande till att vimåste fortsätta att satsa på återanpassning av lagöverträdare. Vid sidan av dem som drabbats av brott finns de människorsom känner en stark oro för att bli utsatta för brott. Vi vet genomolika undersökningar att de som oroar sig för detta är betydligt fler än demsom verkligen råkar ut för brott. Man skulle kanske kunna frestas att kalla deten oro utan grund, men jag tycker att man skall ta den på allvar. Något sommänniskor särskilt oroar sig för är att utsättas för plötsligt och oförklarligtvåld, t. ex. att råka ut för att en berusad person drar kniv påfotbollsläktaren eller att plötsligt finna sig omgiven av ungdomsgäng medkaratepinnar, knogjärn och andra s. k. gatustridsvapen. Många oroas avrapporter om att våldsförbrytare rymmer eller alltför snabbt släpps ut frånanstalterna, trots att risken för återfall kan vara stor. Mot denna bakgrund är det viktigt att vi får ett förbudmot s. k. gatustridsvapen på allmän plats och knivförbud på offentligatillställningar och allmänna sammankomster. Det är också viktigt att vi sertill att vi har tillfredsställande säkerhet i behandlingen av de grovabrottslingarna, t. ex. när det gäller längtidsdömdas permissioner. Ett annatsteg i denna riktning är att förbättra reglerna beträffande psykiskt stördalagöverträdare. För att öka enhetligheten och förutsägbarheten istraffrättskipningen kommer vi att lämna en lagrådsremiss omstraffmätning och påföljdsval. De allmänna grunderna för straffmätningen är inte reglerad i lag. Därför blir detta förslag principiellt mycket viktigt. Jag vill till här säga att vi till höstenkommer med förslag om den s. k. halvtidsfrigivningen. Frågan om avskaffande avhalvtidsfrigivningen hänger ju nära samman med hur vi utformar straffskalorna.Det är inte min uppfattning att en ändring av den villkorliga frigivningenskall leda till en allmän och generell skärpning av straffen. Däremot menar jagatt vissa grupper av brott behöver en kraftigare reaktion från samhällets sidai relation till andra. Närmare redovisning av detta kommer när propositionen ärfärdig. Men en förändring av den villkorliga frigivningen måste förenas med en genomgångtotalt sett av våra straffskalor. Därför är det svårt att exakt ange varvi hamnar i förhållande till nuläget. Jag vill till , som ställde en fråga omrättssäkerheten, säga att jag tycker att den beskrivning som hargjort i en av sina motioner om dessa frågor är mycket bra. De viktigasteinsatserna för att förhindra att ungdomar fastnar i brottslighet görs avföräldrar, skolan och . kan den som döms tillvillkorlig dom eller skyddstillsyn åläggas att avhjälpa skadan. När det gäller de unga lagöverträdarna arbetar vi bl. a.med förslag om att en polis direkt skall kunna ålägga den unge att avhjälpaeller begränsa skadan. Åklagaren skall också kunna få ökade möjligheter att vägain ungdomars villighet att gottgöra skada i beslut om åtalsunderlåtelse. Åklagaren kan också få rätt att föreskriva attåtalsunderlåtelse förenas med krav på att den unge lever skötsamt. Om sådanabeslut förmedlas muntligt vid ett personligt sammanträffande där föräldrar ärnärvarande, förbättras möjligheterna att leda unga lagöverträdare på rätt väg. Jag tror på någon form av samhällstjänst främst förungdomar. Inom håller vi nu på med en intern utredning omdetta. Jag hoppas vi skall kunna stimulera till en bred och djup diskussion.Vad jag söker är en ny väg att dra in unga lagöverträdare i en gemenskap medarbetskamrater. Vi skall ställa krav på dem, men också visa att vi behöver demi stället för att ytterligare stöta ut dem ur samhällsgemenskapen. Man kan sägaatt vi skall ha en kärleksfull men självfallet ganska bestämdinställning. Vi har iSverige en bra, stark och väl utrustad polis. missförhållandenuppdagats, men det förändrar inte uppfattningen att vår poliskår är värd alluppmuntran och respekt. Polisen gör ett mycket bra jobb. Det är viktigt att polisen får de resurser den behöver. senaste budgeten föreslås polisen få 150 nya administrativa tjänster föratt frigöra poliser från administrativa jobb. Intagningen vid polisskolanföreslås öka till 360 aspiranter. , nr 1 , skriver man så här: "Ge oss en polispolitik som ger oss rimligamöjligheter att utveckla oss till en än mer professionell yrkeskår, som gör detmöjligt att formulera rekryterings- och utbildningskrav, som ger besked om vadvi har att förvänta när det gäller arbetsbörda-resurser. Ge oss en polispolitik som också klargör polisstyrelsensroll och polismännens skyldigheter och rättigheter." Jag vill säga att jag ställer migmycket positiv till att utveckla en sådan polispolitik i samarbete medpoliskårens företrädare och de politiskt förtroendevalda från olika partier ipolisstyrelserna. 51 () replik: Låt mig först säga att jag är glad över attAnna-Greta under sin första allmänpolitiska debatt som justitieministerhar gått in på många av de frågor som diskuteras. Jag tycker att det är braatt vi har fått en justitieminister med god politisk förankring i det parti somhon företräder. När det gäller halvtidsfrigivning sade när vi nu skall upphäva halvtidsfrigivningen får detta inte generellt ledatill en straffskärpning. Men dä måste man komma ihåg att närhalvtidsfrigivning genomfördes, ledde det generellt till en ganska kraftiglindring av strafffiderna. Och när vi nu skall gå tillbaka, så menar jag att vimåste börja från den tidpunkt när halvtidsfrigivningen genomfördes och se pähur straffskalorna då var utformade. Det är alltså viktigt att vi får klart för oss vad det ärför utgångspunkter som och regeringen har för sittresonemang. Från våra utgångspunkter ter det sig mycket svårt att godta atthela den här manövern -först införande av halvfidsfrigivning och sedan återgångtill något annat system - kommer att leda till en generell strafflindring iförhållande till läget 1983. Det är det som är problematiken, och jag förstårjustitiedepartementets bekymmer när det gäller att hantera den här frågan -vilket bara visar hur besvärlig och dålig denna reform med halvtidsfrigivningvar. Det vore också bra om vi kunde få ett resonemang -var inne på det - som innebär att vi faktiskt får flerpoliser i arbete, att vi kommer bort från diskussionen om tjänster. Tjänstergör inte något polisarbete, det är arbetande poliser som vi behöver. Det är avfundamental betydelse att både medborgarna och vi som sysslar med den härfrågan ägnar oss åt att få fler arbetande poliser, och inte ägnar oss åt enteknisk diskussion om tjänster. Det har varit alltför många resonemang omflyttande av tjänster mellan olika typer av polisverksamhet - från trafikpolistill ekorotlar, till narkofikarotlar osv. Några fler poliser som arbetar hardet inte blivit, däremot ett stort och besvärligt resonemang om tjänster. Kan vivara överens om att i fortsättningen diskutera om levande polismän. somarbetar, och komma bort från tjänsteresonemanget, då är mycket vunnet i den härdebatten. 52 () replik: Först vill jag säga att jag är glad över attAnna-Greta har läst motion ordentligt och tydligeninstämmer i den beskrivning av rättssäkerheten som vi gör där. Det blirfaktiskt lättare att föra en konstruktiv debatt , om vi användersamma uttryck och menar samma saker med dem. Sedan är det naturligtvis en liten anmärkning som manmåste göra. När nu med stolthet kan berätta att här kommer det25 propositioner , så kan man som ledamot av - och som enav dem som har skrivit under motioner i sådana här ärenden i tre, fyra med önskningar på de områden där vi nu får propositioner-naturligtvis först och främst tacka och ta emot. För allmänheten kan man dockgöra det konstaterandet att det är beklagligt att regeringen måste vänta ändatills det blev valår med att lägga fram de här förslagen. De kommer i allmänhetatt kunna gå igenom i många delar här i . Jag kan tänka mig att vi kommer att få många debatter omstrafftider och villkorlig frigivning. Det är minsann inte så lätt att stå häroch bolla med månader, dagar och år, och jag vill inte heller klämma Anna-GretaLeijon på besked i det avseendet. Jag tror att vi är ense om vad jag sade redaninledningsvis, att här skall vi inte ha inkapacitering, och här skall det intebli bombardemang med långa, långa straff. Men jag vill vänta med att diskuteratiderna ordentligt tills vi får en proposition med klara uppgifter. När det gäller den villkorliga frigivningen nämnde jagdäremot att vi önskar att den åtminstone skall vara fakultativ, om vi skall haen villkorlig frigivning, och att den skall gälla efter två tredjedelar avtiden - det kan jag tänka mig. Personligen skulle jag vilja att det i en propositiondiskuterades att man slopade den villkorliga frigivningen och hade nettotider.Jag skulle vara mycket intresserad av att få höra ståndpunkti den här frågan. är nämligen inte fördärvad av många årsdeltagande i debatterna här. Om man är ny på ett område, kan man stundom se medfriska ögon. 53JÖRN (vpk) replik: Detär roligt att vi skall fä 25propositioner, vi som är glada åt att arbeta med sådana. Dock saknade jag, i i och för sig litetsummariska redogörelse, frågan om huruvida det skall satsas mera resurser påeftervården och på den kraftigt eftersatta och primitiva behandlingsmetodikenför de straffade. Det är ett kajjitel som man inte brukar tala så mycket om,tyvärr, men som nog hade förtjänat sin särskilda proposition. kanske tala om huruvida en sådan också kommer. Sedan skulle jag i anslutning till min inledning viljaberöra en del ting som har med praxis när det gäller de medborgerliga fri- ochrättigheterna att göra. Man kan inte undgå att lägga märke till att detförekommer en hel del egendomligarättsliga beslut, om man ser just frän medborgarrättens synvinkel. Som exempelkan jag ta ett könsdiskrimineringsfall. En kvinna i en sameby var medlem ibystämman och hade haft ett förtroendeuppdrag för dess räkning i tio är. Såfick plötsligt en dél medlemmar i bystämman för sig att de skulle beröva hennehennes rösträtt. Hon skulle inte längre ha säte och stämma i bystämman. Dettaville hon naturligtvis inte finna sig i, utan hon överklagade. Hon åberopadegrundlagen, som förbjuder den här typen av särbehandling av kvinnor i olikasammanhang. Hon kunde också åberopa ett avsnitt i den gällande rennäringslagen,som reglerar sådana här förhållanden, och den tolkning av denna lag som enstatlig kommitté hade gjort, som för övrigt förordar en förändring av denna lagpå ett sådant sätt att situationer av det här slaget inte skulle kunnainträffa. Det gjordes också ett riksdagsuttalande i saken. Kvinnan fick avslag i både länsstyrelse och kammarrätt,som man kunde vänta sig. Regeringsrätten, som tog upp saken till prövning,godkände bystämmans beslut. Kvinnan är alltså fortfarande utesluten från säteoch stämma i den sameby där hon är medlem. Kan man förutse en liten proposition som ändrarrennäringslagen därhän att den typen av stötande diskriminering av kvinnor inomen nationell minoritetsgrupp i fortsättningsvis inte skall behövainträffa? Får jag först säga att det faktiskt inte varmenat att jag skulle redovisa de här 25 propositionerna med stolthet utan snarare litet ursäktan de. Jag har ju också varit med i och vet vad det innebär att få så många propositioner - och det är ju framför allt ett av utskotten som kommer att drabbas av dem. . . Men förklaringen försökte jag ge i första delen av mitttidigare inlägg, nämligen att vi behöver göra förändringar. Även om dåutskottet och drabbas av en hård arbetsbelastning, tror jag att vikan vara eniga om att det med hänsyn till situationen i landet och till folketsförtroende för de rättsvårdande myndigheterna är angeläget att vi påtar oss dethär extra arbetet. Sedan har jag i och för sig den uppfattningen att man skallförsöka sprida stora och viktiga propositioner, så att det kan bli en gedigenbehandling. Jag tror precis som , och det är mitt svartill , att det är förståndigt att vänta med debatten omstraffskalor och om hur vi skall utforma den villkorliga frigivningen, tills vihar det konkreta förslaget färdigt. Det finns alltså inte färdigarbetat, menman arbetar med det för fullt i departementet. Det är emellertid en stor ochfrån rättssäkerhetssynpunkt oerhört viktig fråga, varför det måste få ta litettid. Det är också ganska meningslöst att diskutera strafftiderna, när vi intehar det konkreta förslaget färdigt. Beträffande villkorlig frigivning som princip ochnettotider skulle jag vilja säga till att såvitt jag har fåttveta förekommer villkorlig frigivning i någon form i i stort sett allavästländer. lär vara ett land som har nettotider. funderar på attåterinföra nettotider. Det ligger ett förslag-eller är på väg, jag vet interiktigt-i den danska . att det ärklokt att ha kvar villkorlig frigivning, jag tror att vi behöver den. Enligtmin mening kräver en bra kriminalvård den här möjligheten i någon form. Däremotvet vi nu att det behövs en bättre samstämmighet i tiden mellan domen och denfaktiska fängelsetiden än vad som är fallet. Jag tycker att det ligger en del i uttalandeatt vi framför allt bör diskutera hur många personer som finns inom poliskårenoch som kan arbeta där - och resonera mindre om tjänsterna. är dethär med tjänster ibland ett ganska praktiskt instrument. För situationen ute isamhället är det naturligtvis viktigt vad som händer. Därför har regeringenbestämt sig för att öka antalet polistjänster. För att åstadkomma en meraomedelbar förbättring har vi föreslagit att polisen skall få ett större antaladministrativa tjänster. Vi vet att det finns polisutbildad personal somsitter med arbetsuppgifter som bättre kan utföras av administrativ personal.Man skulle kunna utnyttja dem som är polisutbildade för de mera polisiärauppgifterna. Detta är det snabbaste sättet att åstadkomma det som ute efter: fler poliser i aktivt arbete ute i samhället. Jag har, , litet svårt att ha någon alldelesbestämd uppfattning i det ifrågavarande konkreta ärendet, som jag vet mycketlitet om. Min grundinställning är att varken samer eller några andra skall harätt att diskriminera kvinnor. frågar också om eftervård ochbehandlingsmetoder inom kriminalvården. Inom kriminalvården har man nu påbörjaten diskussion om hur vi skall kunna få till stånd en bättre verksamhet iframtiden, om hur vi skall kunna decentralisera verksamheten inomkriminalvården, om hur vi skall kunna bättre utnyttja den kompetens, denkunskap och den erfarenhet som finns hos vårdarna om hur vi skall kunnautveckla vårdarrollen. Det här är ett arbete som har påbörjats, och en hel delintressanta saker är i gång. Men vi kan inte lägga fram något förslag undervåren. Jag var på i , och jag vet där kommer med förslag, åtminstone när det gäller vissa delar, som viförhoppningsvis kan bearbeta och ta ställning till i anslutning till nästabudgetproposition. Vissa smärre saker kan vi kanske åstadkomma . När det gäller frågorna om den framtida kriminalvårdentror jag att det finns mycket som vi skulle kunna göra annorlunda och bättre.Jag tror också att det är viktigt att vi på ett effekfivt sätt utnyttjar deresurser som finns inom frivården. Det finns väldigt många duktiga människoranställda. De känner sig ofta litet bortglömda i diskussionen, och ocksåborttappade i den interna organisafionen inom kriminalvården. Jag tror att vikan utnyttja resurserna betydligt bättre . 3 §Kammaren beslöt att ajournera förhandlingarna till förmiddagsuppehåll. 4 §Förhandlingarna återupptogs under ledning av förste vice talmannen. 5 § Allmänpolitisk debatt (forts.) 55 () replik: I sin senaste replik gick justitieministern inpå förhållandena inom kriminalvården. Låt mig då i min sista replik ta uppnågra frågor som jag hoppas justitieministern kan beröra. Bland de ting inom kriminalvården som vi från moderat sidafinner vara bland det mest upprörande är det faktum att vi inte kan garanterade intagna en narkotikafri miljö. Enligt undersökningarleder detta till våld på anstalterna. Det är svårt att få reda på hur mycketvåld det är fråga om, men det finns en del undersökningar gjorda avfängelseläkare och sjukvårdare som ger en bild av detta våld. Det som inträffarär ganska hemskt. Det snurrar runt en stor mängd pengar inne på anstalternasom används till handel med narkotika. Kvinnor och män blandas på anstalterna och det tas ofta insvårt nedgångna unga kvinnor som också utnyttjas sexuellt inne på anstalterna. har gång på gång krävt att åtgärdervidtas för att skära av tillförseln av narkotika till anstalterna och garanterade intagna en narkotikafri miljö. Jag vill därför avsluta denna diskussion somvi har haft med en fråga till justitieministern. Vad avser justitieministern att vidta för åtgärder för attanstaltsmiljön skall bli fri från narkotika och att de intagna skall kunnagaranteras en miljö fri från narkotika? 56 () replik: Låt mig, bortsett från att det redan finnsnettostraff på och i , få upplysa justitieministern om att fråganom nettostraff faktiskt diskuterades under ett helt långt dagsseminarium pånordiska juristmöteti Helsingforsi somras. Samtliga deltagare-domare, åklagareoch advokater - ansåg att tiden borde vara mogen för att på allvar överväganettostraff i stället för att ha det nuvarande systemet. Jag tycker att det ärviktigt att justitieministern uppmärksammas på detta. Jag tycker inte att dennafråga skall hamna i en skrivbordslåda. Dessutom skulle jag vilja ha svar på om länge vi har villkorlig frigivning föredrar obligatorisk sådan ellerfakultativ, dvs. sådan frigivning efter två tredjedelar av tiden som ärberoende av fångens uppförande. Eftersom vi frånfolkpartiets sida är alldeles ense med justitieministern om att det behövsförändringar - vi har faktiskt begärt det , och det är hög tid -skall jag som ordförande i jusfitieutskottet garantera attsjälvfallet skall förslagen få en, som hon önskar, gedigen behandling ijustitieutskottet. Det får fakfiskt alla propositioner och alla motioner somdet är något allvar med. 57JÖRN (vpk) repHk: Jag tror inte skall förebråsig för att hon kommer med många propositioner. Det var inte så jag menade. 9 Riksdagem protokoll 1987/88:61 bara attpropositionerna är progressiva och bra till sitt innehåll. Då gör det ingentingatt de är många, för då arbetar man ju gärna med dem. Jag vill också notera att det som gör mig orolig är attdet är en stor snabbhet när det gäller att kriminalisera och utöka antaletbrott, medan däremot, som framgår av redogörelse, frågornaom behandling och eftervård har kommit i efterhand. Men det är ingenting somden nya justitieministern behöver ta åt sig av, utan det är naturligtvis gamlaförsummelser. Det är värt att notera, och det är ett beklagligt förhållande. Jag vill också kommentera det faktum att det i Palmesakeninte gick att grunda några som helst misstankar för de s. k. polisspåren. Detär angeläget att motverka en falsk ryktesspridning kring de tingen. Det betyderinte att förhållandena inom polisen är tillfredsställande, utan det finns noganledning att återkomma i denna sak, bl. a. till förmån för att exempelvis ipolisutbildningen stärka de moment som är ägnade att skärpa den demokratiskainställningen och den demokratiska hållningen inom polisen. förutse att rikspolischefens propåer eller modeller för att lösa frågan omen särskild insatsstyrka kommer nog att röna kritik.