prot · GB0984 · 1987-12-31 00:00:00 — Den innehåller ett mycket heltäckande program förbostadspolitiken, som i väsentliga avseenden skulle förbättra situationen,framför allt vad gäller rörligheten på bostadsmarknaden. Jag vill faktiskt inte slå mig för bröstet för det somåstadkoms under de sex borgerliga åren. Det finns inte heller någon anledningför tidigare socialdemokratiska regeringar att slå sig för bröstet med tankepå det omfattande regelverk som då skapades och som vi delvis administreradeunder de borgerliga åren. Vad vi gjorde var att ändå börja en uppluckring. Vibörjade minska bostadssubventionerna. Vi införde regler och bestämmelser somökade användningen av bostadsrätter. Vi såg till att människor fick mer attsäga till om i sina bostäder. Man fick också lättnader i byggnadsreglerna, medfriggebodar och liknande. Att det sedan inte gick så snabbt som man skullekunna önska kan man ju beklaga, men jag är övertygad om att en borgerligregering med stor kraft och snabbhet skulle sätta i gång ett sådantarbete, som skulle innebära fler bostäder och mindre utslagning av smålägenheter.Vi skulle ta bort staketen mellan de olika upplåtelseformerna, som ju de factolåser in människor i sina bostäder - de flyttar inte på sig även om de kännerbehov av det. Vi skulle se till att det blev större valfrihet, vilket innebäratt vi skulle behålla hyreslägenheterna men också låta det bli flerbostadsrätter, eftersom det är en uppskattad boendeform. Detta skulle ocksåminska prisutvecklingen på bostadsrätterna.' Vi skulle också se till att det blev en mera rättvishyressättning når det gäller dels centrala, dels ocentrala lägen. Det skulleverkligen påverka och sänka priserna på bostadsrätterna. Jag har klappat på axeln för att han intelägger fram något förslag om hembud. Men i övrigt är passiviteten påfallande.Man vill inte åstadkomma en förändring som gör att bostadssökande kanefterfråga bostäder över huvud taget. Om bankägares rätt tdl representation idotter-bolagsstyrelse, m. m. Jag tycker att skall vara litet försiktigmed sina kommentarer om de olika perioderna och om olika regeringar. När jagavgick var bostadsmarknaden i stort sett i balans, medan haråstadkommit en kris som i vissa avseenden kanske t: o. m. är mera omfattande änden vi hade på,60-talet. Överläggningen var härmed avslutad. 2 §Svar på interpellationerna 1987/88:186 och 197 om bankägares rätt tillrepresentation i dotterbolags styrelse, m. m. har ställt följande frågor till mig. På vilken grundanser regeringen att banklagstiftningens rörelse- och tillsynsregler förstärksgenom förbudet mot att får utöva sin lagliga rätt att utsestyrelseledamöter på bolagsstämma? Pä vilkenlaglig grund har regeringen infört villkoren för dispensen för GotaGruppen ABatt utgöra moderbolag i bankkoncernen? Dessutom har frågat mig om regeringenavser att gå vidare med en liknande reglering av andra bankägares rätt att vararepresenterade i dotterbolagsstyrelser och - i såfall - i vilken formregeringen kommer att lägga fram sådana förslag. Bakgrundentill de båda interpellationerna är följande. I ett regeringsbeslut avgjordes -efter en ansökan av - frågan om och Wermlandsbankenskulle få ingå som dotterbolag i en finansiell koncern med . Enligt 1 kap. 4 § bankaktiebolagslagen (1987:618) får ettbankaktiebolag ingå som dotterbolag i en koncern, endast om ett annat bankbolagär moderbolag.. Regeringen får dock medge undantag från denna huvudregel, omdet finns särskilda skäl. I ingår som dotterföretag, förutombankerna, bl, a. ett fondkommissionsbolag. Dominerande ägare i moderbolagetGotaGruppen AB är . Regeringens beslut innebar att ochWermlandsbanken tilläts att ingå som dotterbolag i . För dispensen ställde regeringen dock fyra villkor. Ett avdessa villkor var att , som dominerande ägare i ,inte fick vara representerat i dotterföretagens styrelser. De övriga villkoren gällde dels hur skulleuppfylla det särskilda kapitalkrav som gäller för moderbolag, som ej är bank, ien finansiell koncern, dels storleken och fördelningen av koncernens handelslagerav värdepapper, dels den tidsfrist inom vilken moderbolagets andelar i företagmed bankfrämmande verksamhet skulle vara avyttrade. Mitt svarpå första fråga är följande. Regeringen har i sitt beslut motiverat varför den ansettdet erforderligt att ställa villkoret beträffande Proyentus AB:sägarrepresentation i styrelserna för koncernens dotterbolag. I korthet kan motiveringenåterges så, att regeringen velat trygga moderbolagets inflytande i koncernenoch motverka risken för otillbörlig påverkan från starka, utanför koncerrieriståeride ägarintressen, som inte nås av banklagstiftningens rörelse- ochfillsynsregler. Så tillNic andra fråga. Att regeringen, då den medger undantag från huvudregeln i1 kap. 4 § bankaktiebolagslagen, kan ställa villkor framgår uttryckligen avförarbetena, proposition 1986/87:149 om finansiella koncerner m. m. Ispecialmotiveringen till bestämmelsen anförs nämligen följande: "Isamband med att regeringen prövar frågan om tillstånd anger regeringen också devillkor angående koncernens organisation och koncernföretagens verksamhet m. m.som bör gälla som förutsättning för tillståndet;" I sammanhanget vill jag även framhålla att det ärvedertaget inom förvaltningsrätten att myndigheter under vissa förutsättningarkan förena sina beslut med villkor även om uttryckligt stöd i författning ellerförarbeten saknas. Villkoren måste dock vara förenliga med de syften som liggertill grund för lagstiftningen inom området i fråga. Skulle villkor inte fåställas, är alternativet att vägra dispens. Om dispens i stället kan förenas medvillkor, ges den sökande möjlighet att välja mellan att utnyttja dispenseneller, om han finner villkoren alltför beturigaride, avstå fråri den. Därmed gårjag över till interpellation. Först vill jag göra klart att det villkor som ChristerEirefelt syftar på fillämpats i ett enskilt dispensärende som regeringeri haftatt pröva och att dess innehåll betingats av omständigheterna i just dettafall. Som svar på frågan vill jag säga att regeringen inte för närvarandeplanerar att lägga fram förslag i fråga om reglering av ägarinflytandet ifinansiella koncerner. Frågan om begränsningar i ägandet av bankaktier utredsemellertid av kreditmarknadskommittén. I samband därmed kan man också komma inpå frågor rörande ägandet i finansiella koncerner. Det är för tidigt att nusäga något om vad kommitténs väntade förslag kan leda till inombanklagstiftningens område. Om bankägares rätt tdl representation i dotterbolagsstyrelse, m. m. Anf.10 (): Jag tackarstatsrådet för svaret. Jag måste tyvärr säga att detta svar är såotillfredsställande att det måste bero endera på statsrådets avsiktliga meningatt villa bort genom att lämna den typen av svar eller också på enbrist på kunskap på regeringsbänken, vilket i så fall är allvarligt. Jag ställde den första frågan på den grunden attnäringsutskottet, som är lagstiftare i detta fall, i sin skrivning harredovisat synen på frågans lösning och på när dispensen skall användas och vadden skall användas till. Statsrådet svarar över huvud taget inte på den fråganutan citerar i stället en mening ur specialmotiveringen till bestämmelsen. Den första frågan för vår debatt uppreser sig då genast:På vilket sätt anser statsrådet att det i denna mening finnes en grund för att hävda att en aktieägare inte skall få utöva sin rösträtt på bolagsstämma? Det är nämligen det som dispensen betyder. ' Den andrafrågan för debatten är egentligen den centrala, allvarliga 4 protokoll 1987/88.Nr83-84 Ombankägares rätt tiU representation i dotterbolagsstyrelse, m. m. frågan,som gör att jag känner mig mycket engagerad i min kritik. Statsrådet sägernämligen att det skulle vara "vedertaget inom förvaltningsrätten attmyndigheter under vissa.förutsättningar kan förena sina beslut med villkor ävenom uttryckligt stöd i författning eller förarbeten saknas". Jag begär attstatsrådet styrker grunden för den meningen. Skälettill detta, herr statsråd, är att det i regeringsformen 8 kap. 2 och 3 §§ finnsbestämmelser om vad som gäller för svensk lagstiftning och för påverkan påenskilds rätt. 1,2 § står det; "Föreskrifterom enskildas personliga ställning samt om deras personliga och ekonomiskaförhållanden inbördes meddelas genom lag. Sådana föreskrifter ärbland andra:" Sedanräknas ett antal exempel upp, däribland föreskrifter om bolag. Här står detalltså alldeles tydligt, att för att man skall få lämna föreskrifter omenskilds uppträdande i bolag skall det vila på lag; I 3' § i samma kapitelstår det: "Föreskrifterom förhållandet mellan enskilda och det allmänna, som gäller åligganden förenskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiskaförhållanden, meddelas genom lag." Dennadispens är ett ingrepp i den enskildes äganderätt till aktier. Han får inte lovatt rösta på de styrelseledamöter han vill i ett visst aktiebolag. Det står igrundlagen,att detta måste vila på lag, för att man skall få lov att meddelasådana' bestämmelser. Motdenna bakgrund vill jag alltså på nytt fråga: Vilken praxis är det somstatsrådet syftar på som ställs utanför grundlagens bestämmelser om reglernaför den enskildes uppträdande i ett aktiebolag? Det är mycket viktigt att vifår veta det, därför att konsekvensen av om detta regeringsbeslut går utövergrundlagens regler är inte bara att det är ett ogiltigt beslut, utan enligt 11kap. 14 § i regeringsformen äi det dessutom förbjudet för myndigheter atttillämpa beslutet. Även regeringen är alltså förbjuden att tillämpa sitt egetbeslut. Eller kan statsrådet påvisa att en förvaltningsrättslig praxis är förhanden? Adressatennär det gäller dispensbeslutet är nämligen GotaGruppen, som på grund avbanklagens bestämmelser om rösträtt i bankaktiebolag aldrig kan rösta för merän en femtedel av aktierna. Vad händer , herr statsråd, om de andra aktieägarnaröstar in en ledamot av ;s ledning- för att tills vidare göra detenkelt? Är också det valet ogiltigt? Det är ju inte ett val av adressaten närdet gäller regeringens dispensbeslut, utan det är ett val av andra friamänniskor, som på en bolagsstämma utövar sin rösträtt. Dettauppreser i sin tur.frågan: Vad avser då regeringen att göra, om sådana personerspm icke berörs av detta beslut skulle välja in någon som regeringen får försig skulle representera ? , herr statsråd: Det krävs attstatsrådet talar om för mig vad uttrycket "representera "betyder. Hur skall någon människa kunna tillämpa det begreppet? Kan jag varaen representant för i detta styrelsearbete?, frågar jag mig. Om manringer.till mig och ber mig vara vänlig att åta mig ett styrelseuppdrag, är jagdå representant för ? Det är alldeles nödvändigt att statsrådet lämnaren tydlig redovisning även på denna punkt: Vad ärenligt regeringens uppfattning dispensens innehåll? Min uppfattning är attdispensen är helt olaglig. Då inte kan vara närvarande kommer HädarCars att ta emot svaret. Om bankägares rätt till representation i dotterbolagsstyrelse,rh. 12HÄDAR (); Det som har föranlett till statsrådet är detta att när GotaGruppen bildades den största ägaren.Proventus AB, inte fick vara representerad i dotterbolagens styrelser. Det skälsom regeringen har angett för sitt beslut var att man ville undvika attProventus får ett alltför stort inflytande över koncernens hela verksamhet. Jagtycker att har analyserat den lagliga grunden förregeringsbeslutet, och jag kan instämma i hans uppfattning att det såväl iförarbetena som i lagen saknas sådana bestämmelser som gör att man kan säga attbeslutet har laglig grund. Jag tycker att det är en allvarlig iakttagelse attregeringens beslut i denna fråga, såvitt vi kan förstå, saknar laglig grund. Det är också intressant att notera att beslutet fattadesutan kontakter med de statligt utsedda representanterna i styrelse.I hai-vi ju alltid underkänt statliga styrelserepresentanter. Mennär regeringen i en sådan här fråga inte bryr sig om att konsulterarepresentanterna, understryker den ju riktigheten i ståndpunktatt det inte är någon särskilt stor nytta med denna typ av representanter. Regeringen har ju en ambition att på olikasätt vidga sitt inflytande över bankernas styrelser. Utöver den statligastyrelserepresentationen har man ju fattat beslut om att regeringen skallgodkänna valet av styrelseordförande. Genom lagen om finansiella koncerner harman också infört en ny reglering. Uppenbarligen är det här fråga om ytterligareett steg för att skapa ett ökat statligt inflytande i bankerna. Det är enambition som regeringen tycks ha. Jag kan inte säga att det svar som statsrådethar lämnat motsäger det påståendet. Han säger visserligen att "regeringeninte planerar att lägga förslag i fråga om'reglering avägarinflytandet i finansiella koncerner". Men i samma andetag talar han omatt en utredning pågår och att man får se vad den kommer fram till och vad detkan leda fill. Ambitionen att mer och mer i detalj påverkastyrelsesammansättning och styrelsearbete och att över huvud taget regleradenna verksamhet uppfattar jag som relativt uppenbar. Jag tror det vore olyckligt att göra det. Försök attförbjuda en dominerande ägare att t.ex., som regeringen har gjort, sitta idotterbolagsstyrelser innebär att ägarens inflytande skall utövas på andravägar. Han kommer ju inte att avstå från att försöka utöva sitt inflytande. Meni stället för att utöva det i styrelser, som för en ägare är en naturlig platsför att utöva sitt inflytande, och under all den kontroll som lagstiftning ochannat innebär för styrelsearbete, måste detta ske på annat sätt. Det tror jaginte är till någon fördel vare sig sakligt eller juridiskt. Man bör kunna enas om att man genom ett sådant förfaranderiskerar att besluten centraliseras uppåt, för i bankstyrelsen får ju dendominerande Prot.1987/88:84 ägaren vara företrädd. Vilka vill fatta beslut idotterbolagsstyrelserna, när de 15 mars1988 vet att den egentliga ägaren intehar säte där utan sitter en trappa högre upp? '- ~7 Den osäkerhet man på detta sättskapar om var beslut skall fattas är inte till Ombankägares ratt tal . , ..... j r- j ,- . fordel forverksamheten i något avseende eller for den saklighet och riktighet , som bör känneteckna den verksamhetsom banker bedriver. Jag vill först understryka att vad vi nudiskuterar är en särlagstiftning som innebär att vi i särskild ordning hartillskapat en möjlighet att på vissa villkor göra undantag från banklagstiftningenssärskilda bestämmelser om hur en bankkoncern skall vara uppbyggd. En sådandispens har lämnats till . Man kan säga att regeringen hartillmötesgått ett önskemål från koncernen att bygga upp verksamheten på annatsätt än det normala, där banken är moderbolag. Vi har inte velat tillskapa regler som skulle varagynnsammare i olika hänseenden för denna undantagsgrupp än för bankaktiebolag iallmänhet. Därav följer att vi har velat uppställa vissa villkor för hurdispensen skall kunna utnyttjas och när man skall få göra undantag frånbanklagstiftningens normala regler. , att inflytandet skallutövas via moderbolaget just för att man inte skall få andra ansvarsregler änsådana som kan överblickas av koncernen. Banklagstiftningen avser atttillgodose kravet på att man skall kunna utöva tillsyn och inflytande på ettrakt sätt i ett bankföretag. Vi har i dispensärendet ställt upp vissa villkor på dengrund som lagen föreskriver och som har presenterats och beslutats i riksdagen.När lagstiftningen presenterades för angavs klart att vi avsåg attställa upp vissa villkor, men alla de möjliga och omöjliga frågeställningar somkan komma upp i dispensärenden kan ju inte uttryckas i lag. Jag kan inte, NicGrönvall, dra den slutsatsen att det skulle vara stridande mot gällandelagstiftning, oavsett om syftar på något alldeles specielltyttrande i näringsutskottet eller ej. Jag kan inte se att dét närlagstiftningen togs fanns några sådana markeringar från näringsutskottets sidasom skulle förhindra att man ställde upp dessa villkor. När det gäller dispensen i övrigt vill jag markera att detalltså här är fråga om ett fondkommissionärsbolag som har ett samband med detbolag som äger, och där oklarhet skulle kunna råda omförbindelserna mellan dessa olika bolag. Det gäller inte som sådan,utan det gäller hur man skall kunna rösta i fondkommissionärsbola-get.Huvudregeln är, som vi har sett det, att ägarna då bör utöva sitt ägande viamoderbolaget men inte direkt i dotterbolaget, och detta för att inte skapaoklarhet. säger att de statliga representanterna iGötabankens styrelse inte var kontaktade. Egentligen gällde det här inte , , utan det gällde , som vid det här tillfället egentligen inte var etablerad, och det fanns inga offentliga styrelserepresentanter utsedda. Det gällde relationerna mellan ägarna till GotaGruppen-koncer nen, och ett fondkommissionärsbolag som finns 44 inne i - dethar inte någonting med i Sedan allmänt om ägarinflytandet i banker: Jag tycker intedet finns anledning att gå djupare in i den frågan . Det pågår utredning - den har pågått i - för att utreda bl. a.ägarfrågorna när det gäller banker och också när det gäller bankkoncerner, onidet nu enligt vad utredningen kommer fram till bör kunna vara ett permanenttillstånd att det finns bankkoncerner som . Det tyckerjag att vi kan lämna till framtiden. med sitt inlägg vill markera att han intetycker att det skall finnas några ägarbegräsningar över huvud taget tror jag vihar olika meningar. Men vad frågan här gäller är ju om de regler somfinns i banklagsfiftningen skall vara i huvudsak tillämpliga också på ettsådant koncernförhållande som representerar. 1987/88:8415 mars 1988 Om bankägares rätt till representation i dotterbolagsstyrelse,m. Anf.14 (): Statsrådets senaste replik gör egentligen den härtillställningen ännu värre. förstår jag att statsrådet inte riktigt harklart för sig vad dispensbeslutet egentligen innehåller. Jag skall läsainnantill undantag nr 2: "som dominerande ägare i GotaGruppenAB får ej vara representerat i dotterföretagens styrelser". Det måste varaett försök att rikta en uppmaning till människor som äger aktier att inteanvända dem på det sätt de är garanterade rätten till genom grundlagen,nämligen just på det sätt som jag tidigare redovisade. Jag förundras över att inte statsrådet ellerhovrättsfiskalen som sitter vid väggen vid sidan om honom kan förklara hur detkommer sig att regeringen kan avstå från att följa grundlagens bud. Det ärmöjligt att jag har fel - jag har svårt att tro det, men det är ändå möjligt.Kom upp i talarstolen och tala om för mig att jag har fel, säg att grundlagensbestämmelser av någon anledning inte gäller i det här fallet! Statsrådet sade vidare i sin andra replik att det här ären särlagstiftning. Nej, det är inte det. Tänk om det ändå hade varit det! Tänkom ni hade sluppit att kasta in proposition nr 148 i banklagstiftningen! Detvar ju så att vi fick en proposifion om banklagstiftnirigen somi evigheter hade legat och väntat på att läggas fram. När vi skulle ta upp dentill behandling kom piroposition 148 med en tilläggsproposition, somgälidé Finans situafion och som utgjorde ett tillägg till första kapitleti bankaktiebolagslagen. Det hade varit bättre om man inte hade gjort denändringen i huvudlagstiftningen utan låtit det vara just vad vi tyckte att detskulle vara, nämligen en situation som fick lösas när regeringen fick liteterfarenhet. har regeringeri skrivit en dispensregel, som den sedantänjer på i det oändliga. Det är värt att notera att statsrådet kommer tillbakatill tillsynsregler, bankregler och annat. De gäller självfallet. För varjeverksamhet som innefattar bankrörelse gäller bankrörelselag,bankaktiebolagslag, krav på kapitaltäckning, förbud att rösta på bolagsstämma.Alla trygghetsregler som behövs för bankverksamhet gäller för alla banker, vemsom än äger dem. Jag undrar faktiskt, och vill fråga på nytt, vad som gördetta fall så märkvärdigt att aktieägarna inte får lov att utöva sin rösträtt. Låt migtill sist i all hast läsa innantill i näringsutskottets aktuella 1987/88:84 betänkande. På s. 32 säger näringsutskottet: "Omstrukturförändringar av nytt slag med svårförutsebara effekter Om bankägares rätt tdl representation i dotter-bolagsstyrelse, m. m. inträffar inombankväsendet,bör regeringen kunna påverka utvecklingen så att intebanklagstiftningens skyddsregler sätts ur kraft. Dispensreglerna lämnarregeringen möjlighet att på ett smidigt sätt låta utvecklingen fortgå i den måndet kan ske utan skadeverkningar." Detär gränsen för dispensrätten - att se till att bankstrukturen inte förändras.Avsikten är inte, som här sker, att det skall göras ingrepp i äganderätten. Anf.15 HÄDAR (): Med utgångspunkt i statsrådets inlägg blir jag inte riktigt klok på ominte också han möjligen ifrågasätter om regeringsbeslutet verkligen hade lagliggrund. Jag hoppas att vi på något sätt skall få detta prövat. Jag föreställermig att regeringsrätten kan vara en riktig instans och att ärendet kan kommaatt hamna på dess bord. Vi får se vad en sådan prövning leder till. Detförefaller mig också som om statsrådet är något osäker på om beslutet somsådant egentligen var särskilt klokt. Det vore därför värdefullt om han villeutveckla vad regeringen ville uppnå med detta beslut, som innebär ett ingrepp istyrelsesammansättningen som inte har gjorts från statsmakternas sida.Jag vill också gärna veta om resultatet blev det han förutsåg. Var dettaverkligen ett nödvändigt ingrepp för att uppnå det man ville uppnå? nöjd med utgången av regeringsbeslutet? Det som läste upp ur näringsutskottets betänkande är ettstöd för vad jag har sagt i denna debatt. Det är precis detta vi villeåstadkomma, nämligen en överblick över ansvarsregler och ansvar också i den nyakoncernen. Det är nämligen själva utgångspunkten för hur en bank bör varauppbyggd. Det är därför vi har en särskild banklagstiftning, - föratt skydda insättarintressena och för att tillsyns- och ansvarsregler skallvara raka i denna bankkoncern. Detvar en särlagstiftning på det sättet att vi gick till med en särskildproposition och ville ändra i den normala lagstiftningen för banker genom attöppna den möjlighet som den nya lagen ger. Därför är det fel när Hädar Carssäger att vi har gjortjngrepp. Vi har möjliggjort för bankkoncerner att finnastill. Visserligen är de i princip förbjudna, men de kan möjliggöras under vissaförhållanden. Menjag skulle vilja fråga både och om de tycker att det hade varit bättre att inte ha någon lagstiftning som reglerar dessa förhållanden - dvs. att vi skulle ha fått koncerner uppbyggda som inte motsvarat banklagstiftningens krav på ansvarsregler m. m. - utan att utvecklingen fått ha sin egen gång. Jag tycker det är riktigare att vi har möjliggjort detta via ett dispensförfarande, men jag tycker också det är riktigt att man då kan ställa upp vissa villkor i samband med att dispenserna lämnas. Jag menar att de regler som regeringen infört, på grundval av ett remissförande där och bankinspektionen visade sig ha denna 46 uppfattning, är riktiga och att tillvägagångssättetvarit det rätta. ovanligt, , attdet finns regler som kan innebära ingrepp i möjligheten att utöva ägande.Banklagstiftningen innehåller sådana regler. Men vad det här handlar om är attvi något har möjliggjort bildandet av en koncern. Det utredningsarbetesom bedrivits har gett resultat, så att man kunde bedöma frågor om nybildningarpå bankområdet och sätta dém i relafion till de bankkoncerner och denbanklagsfiftning som byggts upp. Självfallet,, kan man inte avstå från att följa grundlagens bud. Men detta ärdet heller inte fråga om, utan det är fråga om att tillämpa den lagsfiftningsom vi gick til! med förslag om och där vi klart angav att vissa avde skyddsregler m. m. som gäller på bankområdet bör gälla för den här koncernenockså. Det är vad vi har gjort i det aktuella dispensärendet. Prot;1987/88:84 Ombankägares rätt till representation i dotterbolagsstyrelse, m.m. 17 NICGRÖNVALL (m): Jag tackarstatsrådet för att han nu faktiskt bekräftar för mig att han inte har förståttvad vi talar om. Statsrådetsäger att det är vanligt att det finns inskränkningar i rätten att utöva ägande,bl.