prot · GB09129 · 1987-12-31 00:00:00 — När def gäller enhuvudägares roll i sammanhanget finner jag det mer eller Om ägaransvaret i näringslivet mindresjälvklart att denne får bära en väsentlig del av ansvaret för attsamhällsintressena beaktas i företagets verksamhet. Så fill den tredje frågan, som jag finner något oklar.Vilka förvaltningsåtgärder som en företagsägare får resp. inte får vidtabestäms givetvis inte av vad regeringen tycker och tänker. En förefagsägare fårdärför fritt förvalta och förfoga över def han äger så länge han håller siginom de gränser som gällande lagar och förordningar ställer upp. vill, för det fjärde,, veta vilken skillnadsom regeringen gör mellan ägandet ay bankaktiebolag och ägandet av finansbolag. Dessa skillnader har redovisats för och fastställts avriksdagen. Bankerna skiljer sig i flera väsentliga avseenden från andraföretag. De intar en central ställning i det ekonomiska systemet. Bankerna ärdärför föremål för en ingående samhällelig kontroll, och regelsystemet för demhar byggts upp för att tillgodose olika krav på säkerhet och sundhet. Bankernaskunder -framför allt insättarna - är på helt annat sätt beroende av sin bankssäkerhet och sunda utveckling än kunder i andra företag. Regelsystemet för bankerna har tillkommit för aftgarantera aft de många skyddsintressena i bankverksamheten fas till vara.Bankerna har getts ett begränsat verksamhetsområde och är förhindrade atf ägnasig åt riskfyllda eller spekulativa verksamheter. För banker upprätthålls ocksåden principen att ägande och kreditgivning skall hållas isär. Regeringens uppfattning är att bankerna även i framlidenskall behålla sin fria och oberoende ställning. Därmed också sagt attbankväsendet inle bör få vara föremål för en stark privat ägarkoncentration. Finansbolagen har kommit aft spela en betydande och undersenare år alltmer framträdande roll på kreditmarknaden. finns ensärskild lagstiftning för finansbolagen. Regeringen har i en nyligen beslutadproposition (1987/88:149) föreslagit att det införs ett auklorisationssystemför finansbolagen. a. måste företag som driver finansieringsverksamhet avviss omfattning enligt förslaget ha fillstånd. För alt auktorisation skallmeddelas måste vissa formella och kvalitativa krav påföretagel vara uppfyllda, bl.a. att företaget har ett aktiekapital på minst 5milj. Även med de föreslagna ändringarna så kommer det affkvarstå en rad väsentliga skillnader mellan finansbolag och banker, som gör atfman kan anlägga ett mer obundet synsätt på ägandet av finansbolag. Så lill den sista frågan. Som torde kännatill medger grundlagen att olika inskränkningar görs i ägarens rätt att frittförvalta det han äger. Exempel på sådana begränsningar finns inom ett flertalolika rättsområden. Jag nöjer mig här med atf nämna den lagstiftning som finnsi fråga om miljöskydd, konkurrensbegränsning samt arrende och hyra. 89NIC (): Jag skall be att få tacka statsrådet försvaret. Jag ställde min interpellation lill statsministern, men han hade intelid atl svara eller, som det uttrycks i svaret, ansåg man atl frågan hadeanknytning lill näringslivet pä ett sådant sätt att svaret kunde rubriceras"om ägaransvaret i näringslivet". Jag har egentligen inte alls ställten fråga om näringslivet, ulan en myckel principiell fråga. Jag förslår atlstatsrådet kanske funnit del vara en lättväg att anknyta frågan fill näringslivet. Han har därvid funnit spår eftervilka han i viss mån kunnat vifta undan frågans principiella natur. Jag skulle vilja hänvisa statsrådet till en mycket viktighandling som har presenterats . Det är mig en särskild glädje att låtaett exemplar av denna handling ligga kvar i talarstolen fills statsrådet kommerupp nästa gång. Han kan då ta med sig det som en gåva. Det rör sig om SverigesAdvokatsamfunds rättssäkerhetsprogram, som innehåller just en diskussion omprincipiellt viktiga frågor i den svenska demokrafin och frariiför allt densvenska rättssäkerheten. En central del av rättssäkerheten är egendomsrätten.Alla vet - rättskommenfatorer, domare i Europarådefs domstol - all det svenskaegendomsskyddet mycket svagt. Vi barett grundläggande svagtskydd för äganderätten,'som egentligen bara kommer fill uttryck i en rätt lillersättning i fall av expropriation. Advokaterna är helt oberoende. De påpekar i sitt inlägg idebatten betydelsen av legalifetsprincipen. Jag vill gärna läsa innanfill någotav vad de skriver om legalifetsprincipen: "Detta är just den tidigareomnämnda regeln att såväl regeringen som samtliga myndigheter och domstolar ärunderkastade kravet på lagstöd i sitt handlande." Det är denna punkt somger mig ett mofiv för atl ställa den ganska omfattande fråga jag har ställt. Statsrådets svar innehåller en intressant inledning,nämligen det lakoniska och helt entydiga ordet nej. Def betyder således attstatsrådet har svarat mig aff ni infe har något slags dold avsikt, utan alltskall följa lagen. Inget skall döljas för medborgarna i när def gälleräganderättens ställning. Jag undrar då till aft börja med om statsrådet inte skullevilja vara vänlig och dra slutsatsen av detta klara svar, nämligen att aUtmåste följa lagen och atf vi alla skulle gynnas av en entydig reglering aväganderätten. Vi skulle då slippa stå här och diskutera om regeringens krifik motvissa ägargrupper från tid fill annan är berättigad och vi skulle slippadiskutera vilken betydelse ägaransvaret har. Den första principiella frågan ligger kanske litet vidsidan om statsrådet verksamhetsområde och gäller varför vi inte skullekunna samverka i denna självklara sak. Låt oss precisera äganderättens innehålli svensk lagstiftning. När man studerar den andra delen av svaretsom berör de mera näringslivsorienterade frågorna, finner man att statsrådetövergår från en distinkt och klar svarsteknik till slalomåkning i klass medIngemar . Statsrådet talar om hänsynen tillsamhällsintressena och om att lagsfiftning skall gällaoch att man skall operera inom ramen för givna regler och lagar. Def är nogändå så atf åker slalom bättre än statsrådet leder onekligen till en intellektuell vurpa. Statsrådet sägernämligen i svaret aft det är naturligt att lagen skall gälla, men att man skallfa hänsyn lill vidare samhällsintressen och andra intressen av efisk karaktärvid utövandet av äganderätten. Jag ställer mig då frågan hur defta är möjligt.Vad är det som gäller? Den frågan blir än mer berättigad när man tar del avinnehållet i statsrådets kommentar till min tredje fråga. Statsrådet finnerdenna fråga något oklar och säger atl förvallningsåtgärder som en förefagsägarevidtar får han själv Om ägaransvaret i näringslivet bestämma över så länge derör sig inom lagens ram. Regeringens tyckande och tänkande saknar betydelse.Man kan då erinra sig att den nuvarande regeringen underde senare åren har rikfat mycket bister och ofta förnedrande kritik motföretagare som har företagit förvaltningsåtgärder inom ramen för lagen ochinom ramen för sin moralprövning. De har likafullt drabbats av regeringensbannbulla. Detfinns många exempel på vad jag menar, men jag skaU inte i denna omgång behövage något exempel. Inför statsrådets nästa replik vill jag bara på nytt hänvisatill legalitetsprincipen, som säger att regeringen är underkastad kravet pålagsföd i sitt handlande. Detta måste ju i rimlighetens namn också gällaregeringens offentligt kungjorda kritik av enskilda medborgare i detta land,såsom t. ex. Nuligger således den utmärkta skriften begrundande och såsom en gåva fillstatsrådet . För artighets skull får jag gå fram till talarstolen för atf ta emotdenna generösa gåva. Jag tycker annars inte att jag har särskilt mycket aft tilläggaefter def att har redogjort för sina synpunkter här i talarstolen. Detvar slalomåkning i klass med , sade om mitt svar.Det betyget tackar jag för. En och annan vurpa har ju ocksåråkat ut för . Problemet med vurporna är att det ibland karivara litet svårt att urskilja banan. Jag är inte riktigt säker på vilken banaNic ville utstaka här när han ställde sina frågor. Det gällde kanskeen helt annan bana än den jag har gett mig in på. Fårjag sedan säga, att om man inte är nöjd med svaret, kan det bero på attfrågorna är litet oklart ställda. Jag tycker nog fortfarande att en del avdessa frågor har en sådan karaktär att de är ganska svåra atf ge svar på. Deliknar mer en seminariediskussion. Jag har emellerfid nu förstått aff tankenbakom denna interpellation från sida var att han ville ha endiskussion om legalifetsprincipen i den svenska lagstiftningen. Jagvet inte om jag behöver gå in på det heller. Vi har ju faktiskt, ,ett särskilt utskott i som skall kontrollera all det som regeringengör följer grundlagen och annan lagstiftning. Därför kan jag inte riktigtförstå varför behöver insinuera, för det låg väl i frågeställningen,att vi inte skulle följa lagen när vi lägger fram våra förslag eller göruttalanden. Detvore litet märkligt av - som ju i sin verksamhet som advokat bl.a. har atf se till att det fria ordet kan komma till klart uttryck - att intelåta regeringens ledamöter uttala en mening, individuellt eller på regeringensvägnar, i etiska frågor. Den politiska debatten handlar ju i hög grad, NicGrönvall, om efiska frågor och om enskildas och företags åtgärder. Jag tyckeratt det vore ganska långtgående om ville frånhända regeringeneller regeringens ledamöter rätten att ha en uppfattning om enskilda företagsgöranden och låtanden. 91 (): Jag tackar för inlägget, som på sitt sättkanske var just så åskådliggörande som man kunde frukta när det gäller dennadebatts inriktning. Det finns i frågeställningen bra grund för atf man skullekunna vara mera konkret. När det gäller den särskilda diskussionen som pågår omägarrollen i banker och finansbolag, åskådliggör statsrådet på ett intressantsätt betydelsen av lagsfiftning för bankverksamheten och det angelägna i attinsäffarnas risker begränsas och aff bankernas centrala ställning i denekonomiska verkligheten i vårt land hålls under noggrann uppsikt osv. Det äruttalanden som vi alla är rörande ense om och som vilar på en distinkt lag, somefter av beredning har kommit till stånd. Hur kan det vara så aft ägandet i dessa banker är viktigt,när bankernas ställning helt har reglerats i särskildlagsfiftning? Jag vill därför komma åt frågan om den socialdemokrafiskaregeringen har en särskild syn pä ägandet, bl.a. såsom den nu kommer tilluttryck i socialdemokraters uttalanden om ägandet i banker. Finansbolagen har egentligen samma verksamhet sombankerna, men på ett friare sätt, nämligen att tillhandahålla den allmännaomsättningen, konsumenterna och förelagen, finansiella resurser.Socialdemokraterna anser inte atf finansbolagens ägarstruktur behöver regleras.Det egendomliga är att statsrådet säger att man kan anlägga ett mera obundetsynsätt på ägandet i finansbolag. Den lagstiftning om finansbolag som vi kommer att få inomkort och som just nu är under riksdagsbehandling kommer inte att innehållanågra uttalanden om ägandet. Under beredningen har man emellertid kunnat höraatf bankinspektionens generaldirektör efterlyst en klar definition av ägandetnär man skall ge tillstånd till finansbolag. Han har också uttryckt atf manönskar en dominerande ägare, när man skall utkräva ägaransvar. Vi har alltsåbankerna som bedriver en likartad finansverksamhet som den som finansbolagenbedriver. När det gäller bankerna hävdar regeringen och socialdemokratin attdet inte får lov att finnas en ägare från vilken man kan utkräva ett ansvar -där skall det vara anonymt. När det gäller finansbolagen däremot måste delfinnas en dominerande ägare från vilken man kan utkräva ansvar. Vad finns delför logik och struktur i de tankarna? Låt mig ta upp den konkreta fråga som NicGrönvall ställer, nämligen om vad del finns för konsekvens i att ha en någotannorlunda syn på ägandet av finansbolag än på ägandet av banker. Först och främst måste man klara ut all vi har en särskildlagstiftning om banker som skiljer sig från vad som gäller för finansbolag.Utifrån detta kan man också generera att def finns olika syn på hur banker ochpå hur finansbolag fungerar. glömmer det fundamentala aft bankerhar ensamrätt på inlåning från allmänheten och aft det har skapat särskildaskyddsintressen när det gäller bankerna. Därav mitt uttalande om atl man kanskekan ha en mer obunden syn på ägandet i finansbolag än i banker, eftersom de fårsin upplåning på ett annat sätt. Om ägaransvaret i näringslivet Om ägaransvaret i näringslivet På sätt och vis är det förhållandevis ointressant, NicGrönvall, atl vi för den här diskussionen här i som en principfråga.Vad som skall gälla för ägande m. m. av banker resp. finansbolag är ju sådantsom skall fastställas i lag av . Därmed kommer regeringen, när denfastställer de slutliga förslagen, att ge sin syn till i dessafrågor. Sedan vill jag bara säga att så ju också har skett när detgäller t. ex. frågan orii att utse ordförande i . Det finnsju en särskild paragraf om atf ordförandevalet skall godkännas. Det är då ettuttryck för en syn på detta som kan ogilla. Men självfallet är detså aff skall fastställa om man skall ha detta synsätt, och def haralltså funnit atf man skall ha. 93NIC GRONVALL (m): Det är väl beklagligtvis så aft en sådan härdebatt, precis som statsrådet sade, egentligen är mer ägnad att föras i enseminarieövning än i en interpeUationsdebaft. Jag kan emellertid infe underlåtaatt ta fasta på att statsrådet inte har riågot bättre svar på minfråga om bankers ägande än att hänvisa fill bankers exklusiva inlåningsrättfrån allmänheten. Detta regleras ju i banklagstiftningen, där det uppställsregler för kapitaltäckningsgrad, riskförhindringsregler och en hel serie medregelverk som syftar till att skydda allmänheten, men def har ju inte ett smackmed ägandet alt göra. Här noterar jag med visst intresse alt statsrådel sägeralt regeringen är och känner sig vara helt fri att pröva frågan om ägandet avaffärsbanker. Vi vet ju atf den socialdemokratiske ordföranden ikreditmarknadskommittén har talat om begränsning för ägandet av svenskabanker. Kanske jag här kan få en bekräftelse på att statsrådet intedelar den uppfattningen eller ser sig fri att bortse från de kraven, om detinte kan visas att det finns ett verkligt intresse ätt begränsa ägandet. Där tog ju statsrådet ett mycket intressant exempel,nämligen den socialdemokratiska regeringens genomförda förslag om godkännandeav ordförandeval i affärsbanks styrelse. Det står i lagen att en ordförandeskall godkännas om han kan antas företräda bankens och samhällets intressen. Iett fall underkände statsrådet själv en person med, så vittjag vet, utomordentlig integritet, på grund av att han företrädde starkaägarintressén: I detta ligger en kolossal motsättning och, som jag ser def, t.o. m. en överträdelse av lagen. Regeringen synes ha en mycket otydlig bild avvad ägarintressén är och får lov att vara. I så måtto tycker jag aff den härdebatten har varit bra, eftersom den har åskådliggjort aff den socialdemokratiskaregeringen väldigt mycket famlar efter fasta grunder - litet slalomåkning -för sin politikformulering i dessa såväl inom den finansiella världen som inomdéri allmänna juridiska världen mycket viktiga frågor. Jag är litet förvånad över de uttalanden somNic gör. Han säger att regeringen tydligen känner sig helt fri attpröva ägandet i bankerna. Jag kan inle tolka del på något meningsfullt sätt.Jag kan naturligtvis ha synpunkter på vad en aktuell ulredningsfråga bör ledafram till för lagstiftning, men de regler som gäller i fråga omägande finns ju i lagen. Aft def skall vara en överträdelse att ha en synpunktpå hur den framfida lagsfiftningen skall se ut är en mycket märklig uppfattninghos en politiker som själv är med om att ändra och diskutera vår framtidalagstiftning. Vi följer lagen, och det menar jag alldeles bestämt att vihar gjort i de fall som åberopar och som han för övrigt har ställten fråga om tidigare i . Den frågan har jag svarat på, så jag tyckerinfe att jag har någon anledning att gå in på den ytterligare en gång. Överläggningen var härmed avslutad. Om ökat antal kvinnor i arbetsgrupper för EG-frågor 18§ Svar på fråga 1987/88:526 om ökat antal kvinnor i arbetsgrupper för EG-frågor har frågat statsministern vilkaåtgärder han ämnar vidta för atf öka antalet kvinnor på ledande poster i dearbetsgrupper som arbetar med EG-frågorna. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. På UD:s handelsavdelning har def nyinrättadeinfegrationssekrefariafet ansvaret för samordningen i förarbetet med den västeuropeiska integrationen. Varje departement harhuvudansvaret för sitt område. Särskilda departementala och inlerdeparlementalaarbetsgrupper har tillkallats inom de olika sakområdena. Arbetsgrupperna har fillsatfs av resp. departement, ochordförandena är till övervägande del närmast berörd enhetschef. Könsfördelningen bland ordförandena återspeglar den snedakönsfördelning som tyvärr råder bland de högre tjänstemän i kanslihuset som ärnärmast berörda av integrafionsarbetet. 96 (): Jag ber atl få tacka statsrådet för svaret pamin fråga. Svaret blev väl egentligen det jaså som jag hade väntat mig. Jaghade också ställt frågan till statsministern, eftersom del faktiskt är han somhar ansvaret för det interdepartementala arbetet. Jag tycker närmast synd omstatsrådet , fidigare jämslälldhetsminisler, för atl just hon fåttta ansvaret för det här svaret. Innerst inne måste väl del sakernas tillståndsom råder kännas litet egendomligt för del kvinnliga statsrådet. Bakgrunden till att jag ställde frågan var att jag för ettlag sedan läste i om de olika arbetsgrupper som finns. Iartikeln fanns del en redogörelse för de 22 arbetsgrupper som hade tillsalls.Självfallet blev jag inle särskilt överraskad - jag hade väntal mig mest män.Men tyckte jag alt del var besvärande, eftersom man gång på gång fåtthöra atl jämslälldhetsfrågorna skall genomsyra allt arbete. Är det inte dårimligt att, trots atl varje departement skall ha sitl eget ansvarsområde,någon lar del övergripande ansvaret? Ärdet inte rimligt atf man, när man upptäckeratf det bara finns en kvinnlig ordförande, gör någonting åt det? Prot.1987/88:129 Varför begär man inte från början två namn? Vi vef ju, frustatsråd, att vi 30 maj1988 måste gä in och styratillsättningarna om vi skall förändra detta. ~ varit möjligt för statsrådet fakfiskt, såsom tidigare jämställdhets- Omö/ca/a/ira/A: vmnor ,= =,.-, /... . , j . -j - j- .» minister,också påpeka det rimliga - for att inte tala om det nödvändiga -1 att °' PP , det magiska året bådeför EG och för jämställdhetspolifiken i ' ° , se fill att det blev flerkvinnliga ordförande? Jämställdhetsarbetet går trögt ibland, somsades fidigare. Det vet jag som är gammal jämsfälldhetsminister. Tyvärr har vi nu hamnat i den här situafionen. Vi behövernog titta ytterligare på de olika arbetsgrupper som skall fungera i dessa sammanhang,så att också ansvariga blir medvetna om hur viktig jämställdheten skall vara iarbetet. 98 (): Jag tackar statsrådet för hennessenaste inlägg. Det är faktiskt väldigt viktigt att vi uppmärksammar frågan. EGkommer nämligen att beröra väl så många kvinnor som män. Frågan är: Är def inte rimligt att inrätta en särskildgrupp för jämställdhetsfrågor inför EG-samarbetet, en särskild grupp för attstudera hur kvinnor kommer att behandlas inför EG? Med tanke på att så mångasvenska kvinnor gifter sig med utlänningar och föder barn både i ochutomlands tycker jag att tidigare jämställdhetsministern borde inrätta ensärskild arbetsgrupp för jämsfälldhetsfrågor, och den ordförandeposten måsteväl i så fall ändå gå till en kvinna! Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Föredrogs men bordlades åter Finansutskottetsbetänkande /88:26 Skaffeutskottefs betänkanden /88:37 och 45Socialförsäkringsutskottets betänkande 1987/88:28 betänkande1987/88:20 betänkande 1987/88:32 Trafikutskottetsbetänkande /88:27 betänkande 1987/88:39 Bostadsutskottetsbetänkanden /88:17, 18, 21 och 22 20 § Innan kammaren enligt föredragningslistan nu övergicktill behandling av utskoftsbetänkanden medgavs, på förslag av talmannen, att deärenden som hann debatteras färdigt under dagens sammanträde fick företas fillavgörande i ett sammanhang vid morgondagens arbetsplenum. 60 21 § Fortsattes överläggningen omutrikesutskottets betänkande 1987/88: Lag om förbud mot utförselav krigsmateriel (forts, från prof. 128) PrOt. Anf.99 HANS (): Lag om förbud mot ut- Det är inte som diskuterar denna fråga. Vi har r.. .hf-,osmater'iel i massmedia haft en intensiv diskussion om vapenexporten.Problemet är inte det som vi formellt behandlar, dvs. Ingen har nämUgensagt att det är fel på lagen. Problemet är - för att citera -ett antal förbrytare, som aUtså har kringgått den svenskavapenexportiagstiftningen. Detta är mycket allvarligt. Dessapersoner har skadat inte bara de företag där de är anställda; de har skadatockså aridra företag i branschen och säkert också svenskt näringsliv över huvudtaget - och naturligtvis skadat som nation. Mankan diskutera: Vad är det som har åstadkommit detta? De flesta har bedömt attsvenska företagare, ägare av företag och ledare av företag normalt är hederligamänniskor som försöker följa lagarna och som ställer upp bakom samhällsregler.Varför har då just dessa industrier blivit undantag, som inte följer lagarna? Detblev nog en tankeställare för oss - då vi diskuterade Telubs affärer med Libyenför - att det visade sig att den dåvarande chefen för intebara hade ljugit inför sin egen styrelse utan även ljugit handelsministern uppi ansiktet och bluffat konstifutionsutskottet. För många var detta särskiltallvarligt, därför att den chefen ju hade haft en post som hög tjänsteman i ettdepartement och var utnämnd fill generalmajor. Nyligenoffentliggjorde chefen för det stafiiga affärsverket FFV härd kritik motpoUfiker, vilka han anser inte tar ansvar i frågan om vapenexporten. Själv harhan politiker, riksdagsmän, i sin egen styrelse, men han ansåg att han inteskulle informera dem om affärer, om vad man fillverkar eller inte tillverkar iEngland. Han ansåg alltså att den exekutiva ledningen av affärsverket infeskulle informera sin egen styrelse som innehöll politiker. Jag var närvarande vid den Folk ochförsvars-konferens i där den dåvarande Boforschefen talade. Han fullkomligt öste galla över vapenexportlagstiftningen, meninfe bara mot lagstiftningen, utan också mot regeringen och framför allt motutrikesministern, som han ansåg på allt sätt motarbetade vapenexporten. Vi somlyssnade på honom var förvånade över att en företagsledare i den här branschenså hårt attackerade lagsfiftningen. Vi trodde emellertid atf hans syfte var aftförsöka påverka opinionsbildningen för atf få en annan lagstiftning till stånd.I dag vet vi att han inte brydde sig om lagstiftningen utan sålde fill ländersom företaget inte hade tillstånd atf sälja fill. Som ledamot avförsvarskommittén har jag hört hans efterträdare, , som införkommittén talade om moraliska frågor, men också om hur lagstiftningen fungerar.Han hade också skrivit om samma sak. vet vi att vad han sade inte var hansärliga mening. I verkligheten gjorde han affärer vid sidan om. Förmodligen varhans agerande medvetet ett vilseledande spel för att gentemot politikeruppträda som om han hade moral, som om han ville följa lagen. I verklighetengjorde han det på ett alldeles eget sätt. Denfråga som har ställts är: Var detta ett par företagsledare som gjorde . detta på eget bevåg eller gjorde de olagligheterna tillsammans med sina resp. " Lag om förhud mot utförsel av krigsmateriel Styrelsens ordförande, , sitter märkligtnog kvar. Han har förklarat atf han inget visste. Ägaren, , har sagtall han var förd bakom ljuset, han fick ingenting veta. Det är tydligenanställda direktörer som bryter mot lagarna och inte ens har förankring uppåtgentemot företagets ägare. Man kan undra vad som ligger bakom detta agerande. Del ärnaturligtvis svårt för en utomstående att veta. Vi får djupt beklaga alt justdenna bransch har råkat ut för företagsledare som uppträder på delta sätt.