prot · GB0970 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag tycker det är viktigt att påminna om denarbetsfördelningen, som såvitt jag vet inte haft någonting att erinraemot, när vi talar om var ansvaret ligger för det beslut som vi nu diskuterar.Det är alltså så att det inte har funnits anledning för regeringen att göranågot ställningstagande tidigare då det gäller avgifterna förföretagsabonnemangen, och det var beslut att hänföra de ideellaföreningarna till den typen av abonnemang. När det sedan framgick att avsikt var atthänföra även de ideella föreningarna till den kategorin, gav jag för min delbeskedet att jag ansåg att de inte borde hänföras dit. Men det är en sak. Enannan sak är att klara ut exakt hur det skall gå till att skilja de bådakategorierna åt. För egen del anser jag - utan att ingripa i televerketsbeslutsansvar eller ämbetsutövning - att det enklaste förefaller vara attlikställa den här typen av föreningars abonnemang med hushållsabonnemang. Detförefaller vara en ganska enkel och klar regel. Därför är mitt svar till , ochalla som har ställt den här frågan, att för det första är detta televerketsbeslut och för det andra har jag fortfarande den uppfattning som jag har gettuttryck åt tidigare, nämligen att det enklaste är att även i fortsättningenhänföra de ideella föreningarnas abonnemang till kategorin hushållsabonnemang. Då har alltså hos regeringen väckt frågan omvilka regler som i så fall skall gälla mellan å ena sidan och dessägare staten å andra sidan, om detta innebär ett inkomstbortfall förteleverkets del. Den frågan är inte aktuell för dagen, och min uppfattning äratt den får behandlas i samband med de diskussioner som skall föras och deutredningar som skall göras om inte bara utan över huvud tagetaffärsverkens samhällsansvar. Det gäller vilka servicekrav vi skall ställa påaffärsverken och hur vi skall få dessa krav att gå ihop med andra krav somriksdagen har uttalat om förräntningsgrad, soliditet osv. Där kan ju skildalösningar tänkas. Jag tycker inte det finns någon anledning för föreningarnaatt oroa sig, även om beslut bara gäller . Har man intelöst den övergripande frågeställningen om samhällsansvaret, var gränserna skalldras och i vilken utsträckning affärsverken skall ha ersättning för olika typerav service fill allmänheten eller ideella föreningar genom någonform av beslut - riksdags- eller regeringsbeslut - så är det min mening attdetta system skall gälla fills vidare. Systemet skall alltså gälla tills manhar diskuterat igenom det hela och eventuellt funnit en annan lösning. Det harjag ingen anledning att hysa någon åsikt om för dagen, men de ideella föreningarsom jag själv tillhör och andra som kommer och frågar tycker jag man kan ge ettlugnande besked: Även om beslut än så länge bara gäller 1988 såfinns det ingen avsikt att ändra på det eller, för den delen, längrefram. Jag tycker mig kunna säga detta med så mycket större övertygelse som dethar visat sig att den här frågan har engagerat företrädare för flertaletriksdagspartier och det alltså finns en mycket stark bevakning av de ideellaföreningarnas intressen i det här sammanhanget. Mitt svar är således: Har man inte löst den andra frågansom har aktualiserat, får samma ordning gälla tills vidare som mannu har beslutat skall gälla, nämligen att de ideella föreningarna betraktas somhushållsabonnenter. frågade vidare: Hur blir det medinstallationskostnader? Jag uppfattar skrivelse, där man säger kommer att betrakta ideella föreningar som hushåll i taxehänseende, så attdetta gäller taxor över huvud taget, och inte så att man skiljer ut exempelvisinstallationskostriader. Jag utgår alltså från att de blir jämställda itaxehänseende generellt och att detta också avser installationskostnaderna. Jagunderstryker att detta är beslut. Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningar 29ELVER (): Med anledning av statsrådets svar omarbetsfördelningen kan jag väl säga att det är bra att å sin sidahar väckt frågan. Således kan regeringen ge ett principiellt besked. Det hadevarit bra att få ett sådant , men statsrådet skall tydligen begrundaframtiden. Regeringens besked när det gäller innevarande år är naturligtvis i sinordning. Det är bra. Att ideella föreningars abonnemang jämställs medhushållsabonnemang tycker jag också är O.K. Däremot är jag inte lika lugnad somstatsrådet själv tycks vara av beskedet om att folkrörelserna inte behöver oroasig. Som jag sagt i min interpellation finns det flera punkter i dettasammanhang. Min fråga var inte enbart en teleavgiftsfråga, utan den gälldeockså regeringens ansvar inför folkrörelsernas allmänna arbetsvillkor. vice talmannen nämnde ju här attdet, om en teletaxehöjning hade slagit igenom, skulle ha handlat om 30-35 milj.kr. Vidare påminde jag om det bortdragande av organisationsfidsskriftsstödetsom regeringen - utan att blinka - drev igenom här i och som medfördeytterligare 10-15 milj. kr. i utgifter för folkrörelserna. Jag menar såledesatt det finns anledning för regeringen att tänka igenom frågan i hela dessperspekfiv. Det var, som sagt, orsaken till att jag ställde frågan fill justcivilministern. Svaret behöver självfallet inte bli sämre därför att det ärkommunikationsministern som svarar, eftersom det i detta sammanhang,naturligtvis, handlar om hela regeringens ansvar inför Folkrörelsesverige. Jaghoppas att det besked som här gavs, att folkrörelserna inte skall behöva oroa sig,leder till att oöverlagda taxehöjningar av det här slaget som drivs fram av ettstatHgt affärsverk inte skall kunna upprepas. Kanske bör man också fundera överett och annat från det förgångna. Med detta kan jag instämma i vad både ochWiggo Komstedt har sagt, nämligen att det förutsätts att det inte blir enliknande debatt 1989 grundad på , som jag tycker, oöverlagda förslagoch beslut. 4 protokoll 1987/88:68- 74 Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningår 30JAN HYTTRING (c): jag framställde interpellationen beroddepå den första informafionen i detta sammanhang, av vilken man lätt kunde fåuppfattningen att det här var någonting som självt hade beslutatom. Sedan visade det sig att regeringen hade godkänt taxehöjningarna i fråga.Jag skall inte gå in i detalj på det här med ansvarsfördelningen. Jag litar påatt det som kommunikationsministern har angivit är riktigt. Men det stod juändå klart, tycker jag, att hade redovisat deri aktuella skillnadeni samband med att man gjorde denna kategoriklyvning. Det har ju tidigare inteförelegat någon skillnad mellan företag och hushåll när det gäller enkelttelefonabonnemang. Men det blir litet skillnad, om växlar etc. kommer in ibilden. Detta är alltså anledningen till att jag framställdeinterpellationen till kommunikafionsministern. Kommunikationsministern ärsäkert lugnare än både jag och medlemmar av folkrörelserna är. När det gällerden här omgången har man ju fått uppleva att beslut har fattats väldigt raskt,Jag tror att det skedde . De nya bestämmelserna skall alltsåbörja tillämpas . Det är klart att man inte litar särskilt mycket påteleverket efter den här omgången. säger kommunikationsministern att han förutsätter, attdet aktuella brevets innehåll kommer att gälla även , om inte fråganlöses på något sätt - alltså genom att andra direktiv ges från regeringenssida. Men se det tror jag inte att man från folkrörelsernas sida litar på!Televerket har ju begärt ett svar . Om man inte kommer fram fillnågon annan lösning, kommer - det framgår ju av brevet, såvitt jag förstår, omman läser mellan raderna - samma sak att upprepas 1989. Mot den bakgrunden harman faktiskt, som jag ser saken, anledning att känna sig orolig. Sedan berörde jag något småföretagarnas situation. Det härmed telefon och diverse kostnader när det gäller att driva en verksamhet ärnaturligtvis också en näringspolitisk fråga. Dessutom handlar det om en pålagaför folkrörelserna. Det skulle vara intressant - jag upprepar detta - att höraom regeringen tänker ta tillfället i akt och även titta på den biten. Det är juonekligen så, att det är staten som äger . Som ägare har statensjälvfallet rätt stora möjligheter att påverka de beslut som fattas avteleverket. 31Andre vice talman (): . Oron beror framför allt på de mångauttalanden från som jag har citerat en del av, där man säger attförslaget nu får dras tillbaka men att det riktiga hade varit att genomföradet, och skall man kUppa fill. Detta skapar naturiigtvis oro. Jag tycker att statsrådet i den sista delen av sitt kortasvar ger uttryck för denna oro, genom att redovisa det brev som han harerhållit från . Det står i svaret: "Det gäller enligt verket oriiideella föreningars teletaxor fortsättningsvis skall subventioneras av övrigakunder ." Det retar mig litet grand att Folkrörelsesverige skallbehöva ta emot allmosor, som kallas subventioner. Många harskrivit till om detta, och ett mycket tungt brev kommerfrån generalsekreterare i frikyrkoråd/ SAMRÅD, somrepresenterar tolv trossamfund med 2 5003 000 försam-Ungar. Han säger att detbästa naturligtvis är att ha den nuvarande ordningen kvar, så att föreningarjämställs med hushåll. En annan lösning som han pekar på och som var inne på är de föreningsbrév som posten har. Man säger inte attSverige i övrigt subventionerar föreningarna därför att de kan användaföreningsbrev, och därför borde det finnas möjlighet att införa ettföreningsteleaboririemarig. Kommunikafionsministern säger nu att föreningarna intebehöver oroa sig och franihåller att det irite finns något skäl att tro att detkommer att bli en ändring . Nej, det tycker inte jag heller. Jag tardet som ett direkt löfte att statsrådet verkligen ser till att intefår klippa fill . Om avgifternaför tele-fottabonnemangför ideella föreningar Det är bra att man fäster stor vikt vid vadstatsrådet och regeringen tycker i den här typen av frågor-jag har naturligtvisinte något emot att bära det ansvaret. Men eftersoni ansvarsfördelningen nu ärden att det är styrelse som har att ta ställning till deriria delav taxeförslagen vill jag påminna om att det även där finns ett visst inslag avparlamentarisk representation. När JanHyttring ger uttryck för sin oro för vad som skall hända i fortsättningen kanjag inte förstå det på annat sätt än att han inte rikfigt litar på att deföreträdare för som sitter i styrelse kommer attvidhålla denna ordning i fortsättningen när de tär ställning tilltaxeförslagen. Jag tror inte att behöver vara särskilt orolig fördet. Det har klargjorts från så många håll att man anser att de ideellaföreningarna skall behandlas som hushållsabonnenter att jag inte tror att JanHyttrings parfis företrädare i utan att tänka efter rriycket nogagår över fill en annan ordning. kan vidarebefordra sina synpunkter fill dem,om det finns ytterligare kategorier som bör undantas. Jag tror att det ärsvårare att göra en klar gränsskillnad exempelvis när det gäller olikakategorier av företagare, meri det kan de överväga i sina kommandeställningstaganden, eftersom det är - jag påminner om det - som haratt fatta den här typen av beslut. Den fråga som tas upp i interpellafionerna och i frågorriabör nu vara utredd, och jäg har givit ett klart svar. När det gäller den oroför framtiden som kommer till uttryck vill jäg dels hänvisa till vad jag nysssade fill , dels säga till och attdet som föreningarna har anledning att vara oroade för efter 1988 inte är debeslut som skall fattas i denna riksdag, utan det är att följermoderata och folkparfisfiska förslag om att staten skall avhända siginflytandet öVer genom att privatisera det hela. Då kommer detsannerligen inte att finnas något utrymme för att ge speciella favörer åtideella föreningar eller göra en artskillnad mellan dem och andra abonnenter.Då har Folkrörelsesverige verkligen anledning att vara oroligt för väd som kanhända, . Såvitt jag vet finns det inga privata företag söm följerriktlinjer av det slaget, utan dessa kommer att utgå från renodlatföretagsekonomiska Om avgifternaför telefonabonnemang för ideella föreningar resonemangnär de fastställer sina taxor. Men oron kan också undanröjas genom attfolkpartisterna och aldrig får förutsättningar att genomföra sinaförslag i detta avseende. De förslagen skulle möjligen vara det som hotarFolkrörelsesverige -för då kommer inte att ha något inflytande övertaxesättningen över huvud taget. 33 (): Jag delar den uppfattning som kommunikationsministern harframfört, att man skall lita på de styrelser som är valda i ochandra typer av företag. Med tanke på den sammansättning som gäller , medkoncernstyrelser, bör det kunna fungera. Däremot förstod jag inte riktigt den konstigainställningen fill hur det skulle bli enligt förslagen från oss i moderatasamlingsparfiet. Konkurrensen kunde kanske tvärtom stimulera till störreinsatser för just de ideella föreningarna. Det brukar faktiskt inte varahämmande för helheten att ha konkurrens på ett område. Att vi har den härdebatten kanske just är därför att vi diskuterar ett monopolföretag, som görsom det vill. Konkurrensen kunde ha bidragit till ett annat resultat. Kommunikationsministern är icke omedveten om att många avSveriges företag sponsrar olika verksamheter, inte minst inomidrottsrörelsen. Det har t. o. m. gått så långt att ett avkommunikationsministern icke helt okänt företag i numera sponsrarsymfoniorkestern där, eftersom den tydligen inte klarar sig på annat sätt. Jagär inte ett dugg orolig för att det skulle bli sämre för de ideella rörelsernai om vi fick genomföra vårt förslag. 34 (): Jag höll på att säga attkommunikationsministern var riktigt bra fram fill de sista meningarna i detförra anförandet, för han har hela fiden talat om att regering och riksdag harett samlat ansvar för hur folkrörelsernas villkor utformas. Att sedan slänga det skulle vara äventyrligt att gå på folkparfiets förslag, och säga attdet här framför allt skulle röra sig om ett ansvar för , är att görasvaret både för snävt och för enkelt. Jag menar att det är vi här i -regeringen handlar naturligtvis på uppdrag - som har ansvaret förhur Folkrörelsesveriges villkor utformas. Sedan kan man diskutera hur mycketteleverket - privat eller statligt - får ta ut i sina taxor. Det avgörande, ochden poäng som jag hade i min interpellation, är det ansvar vi har i för just folkrörelsernas arbetsvillkor. Där finns det anledning attvara orolig så fill vida att regeringen och majoritet inte har velatfölja upp sin välvilliga hållning i ord genom konkret handlande, genom attockså ge de ekonomiska förutsättningar som är rimliga med tanke på de insatsersom Folkrörelsesverige gjort och gör i vårt demokrafiska samfund. 35JAN HYTTRING (c): Visst litar jag på mina partikamrater somsitter i styrelse. Om jag inte gjorde det, skulle jag inte föradiskussionen här i kammaren. Jag tycker att kommunikafionsministern glider ifrån fråganoch vill komma lätt undan. Kommunikafionsministern missbedömer nog regeringensoch sin egen roll i det här sammanhanget. Jag har samma brev som kommunikafionsministernfått från . Där finns bl. a. följande passus: "De två väsentligafrågeställningarna är om ideella föreningars teletaxor skall subventioneras avövriga kunder eller ej och väd som skall läggas in i begreppet ideellaföreningar vid en eventuell särbehandling." säger kommunikationsministern att styrelsebeslutar om detta. Det är inte så längre. Man har faktiskt frågat regeringen omavgränsningarna, och det är naturligtvis därför vi för denria diskussiou ikammaren. Det går inte att smita undan längre, utan enligt den begäran somfinns i brevet skall faktiskt regeringen ge besked till televerketsstyrelse, som naturligtvis kommer att rätta sig efter det beskedet. Det äralltså på regeringen och kommunikationsministern som ansvaret nu ligger. Sedan är frågan hur mycket en styrelse beslutar.Personligen fick jag ett brev från där det konstaterades att mitthushållsabonnemang var ett företagsabonnemang och att jag, om jag inte ansågdetta, skulle protestera. Det gjorde jag naturligtvis. Varför var nu mittabonnemang helt plötsligt ett företagsabonnemang? Jo, det finns en hänvisningtill mitt privata telefonnummer i telefonkatalogen eftersom jag ärdistriktsordförande för i . Det reagerade datorn för, ochså var mitt abonnemang ett företagsabonnemang. Jag tror att många människor i landet har fått sådanabrev, och jag kan inte föreställa mig att styrelse och dessförtroendemän har suttit och beslutat att sådana brev skulle gå ut. Frågan ärhur mycket styrelsen vet om de tillämpningsbestämmelser som utfärdades efterteleverkets beslut. Jag vill påminna om att regeringen hadegodkänt taxehöjningarna. Det är riog irite så enkelt som att bara skjuta sakenifrån sig och säga att detta är verksstyrelsens ansvar. Det vilar ett tungtansvar på regeringen också i dessa frågor. Om avgifterna för telefonabonnemang för ideellaföreningar 36 vice talman (): Herrtalman! Jag sade i mitt första inlägg att har bollat över fråganfill kommunikafionsministern, och det är det som gör att vi ställer frågor fillkommunikationsministern om han är beredd att ge garanfier. När han nu säger attfolkrörelserna inte behöver vara oroliga, tar han efter vad jag kan förstå detpå sitt ansvar. Jag skall inte upprepa vad WiggoKomstedt och har sagt om skillnaden mellan enskild företagsamhetoch monopol. Jag vill bara, herr talman, fill sist säga att jag inte tror attett enskilt företag hade lagt fram ett så dåligt grundat förslag sommonopolföretaget gjorde. går deras chefstjänstemän ut och sägeratt de gjort en lapsus och att den nu har rättats fill. Ett enskilt företaghade nog mera tänkt igenom följderna för sina kunder än vad monopolföretagetgjorde. 37Kommunikafionsminister : Herr talman! Vi skall inte utveckladetta till någon allmän telepolitisk debatt eller diskussion om affärsverkensvillkor. Jag vill bara kort konstatera att den oro som man ger uttryck för härinte är befogad. Till det sista som sade vill jag göraden kommentaren att det såvitt jag kan bedöma inte är sannolikt att ett enskiltföretag över huvud taget skulle ha tagit det omfattande ansvar församhällsservice och för utbyggnad av ett telenät i glesare bebyggda delar avlandet, för hushållsabonnemang och för att hålla låga taxor internationelltsett som det svenska ändå har gjort och som detåtminstone har rått stor enighet om att skall göra. Därförär den jämförelsen kanske inte riktigt aktuell. Till vill jag säga att det inte bara handlarom regeringens ställningstagande i de frågor som nu har aktualiseratnär det gäller om ideella föreningars teletaxor skall subvenfioneras och vadsom skalj läggas in i begreppet ideella föreningar. Det finns ett viktigt ord isamrnan-hanget, som jag ber lägga märke till, och det är attteleverket inte hemställer om regeringens utan om statsmakternasställningstagande. Det kan naturligtvis tolkas som att det är regeringensställningstagande det gäller, men jag vill nog gärna tolka det så att det intebara är regeringens utan också ställningstagande. Det ärju riksdagensom ytterst represeur terar ägaren. Därför kommer i varje fall inte jag att hanågonting emot att får vara med och bestämma om vilka regler somskall gälla i fortsättningen. Därmed menar jag att det bör vara väl sörjt föratt det inte sker någon ändring utan en ingående diskussion. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Föredrogs och hänvisades Propositionerna 1987/88:82till näringsutskottet /88:91 till skatteutskottet /88:92 tilljustitieutskottet /88:94 till näringsutskottet 8 § Anmäldes och bordlades 1987/88:87 om ny ekonomisk styrning av statensvattenfallsverk m.m. 9 §Meddelande om interpellationer Meddeladesatt följande interpellationer framställts 1987/88:186 av () till statsrådet om banklagstiftningens tillsynsregler, m.m.: Geriom beslut av tillföljd av näringsutskottets betänkande 1986/87:36 antogs nya banklagar. Ibankaktiebolagslagen 1 kap. 4 § anges att ett barikakfiebolag får ingå som dotterbolag i eri koncernendast om annat barikbblag är moderbolag. Om det finns särskilda skäl fårregeringen dock medge undantag från denna begränsning i ägandet fill ettbankaktiebolag. I lagen om införande av ny banklagstiftning 35 § anges att ettbankaktiebolag, som hade annat än bank som moderbolag i ett koncernförhållande,kunde få fortsätta att driva bankverksamheten under förutsättning att dispensfrån bankaktiebolagslagen 1 kap. 4 § söktes hos regeringen före augusti månadsutgång . ansökte före angiven tid om dispens att fåäga i och Wermlandsbanken, trots att Gota-Gruppen ABsåledes ej är en bank. Iregeringens dispensbeslut uppställs ett antal villkor. Regeringens dispensrätt regleras av riksdagenslagstiftning. Regeringen äger icke genom beslut som går utanför av riksdagenlämnad dispens sfifta egen lagsfiftning, allra minst egen lagstiftning somriktar sig mot enskild part. I näringsutskottets betänkande 1986/87:36 refererasregeringens proposition. Utskottet noterade att i det fall regeringen lämnardispens av här avsett innehåll skall bankrörelselagens rörelse- ochtillsynsregler och bankakfiebo-lagslagens regler om banks ledning i fillämpligadelar gälla för företagen i koncernen. Utskottet uttalade därtill attregeringen bör kunna påverka utvecklingen på étt sätt som skulle möjliggöra attbanklagsfiftningens skyddsregler icke sätts ur kraft. Dispensreglerna lämnar,enligt utskottets mening, regeringen möjlighet att på ett smidigt sätt låtautvecklingen fortgå i den mån det kan ske utan skadeverkningar. De här gjorda referenserna till näringsutskottetsbetänkande och innehållet i nu gällande banklagstiftning anger alltsågränserna för regeringens dispensrätt. En grundläggande princip i svensk lagstiftning har alltidvarit ätt ägande innebär ansvar. Akfiebolagslagen medger att akfieägare ej bärekonomiskt ansvar för aktiebolagets ställning. I den allmänna samhällsdebattenhar emellertid om och om igen understrukits en huvudägares ansvar förverksamheten vid det ägdaakfiebolaget. Företrädare för deri nu sittandesocialdemokratiska regeringen har vid många fillfällen och på många sätt givituttryck för detta synsätt på ägandet. Akfieägaren utövar sin rnakt på bolagsstämma genom attutse styrelse. För att en huvudägare skall kunna fullgöra ägandets ansvar ärdet självklart att huvudägaren äger utse majoriteten i aktiebolagetsstyrelse. ' Akfieägarmajoritet innebär således reell makt överförvaltningen av ett aktiebolag. Den formella makten att styra akfiebolagetutövas av den tillsatta styrelsen. I den nu gällande aktiebolagslagen som antogs under 1987finns blott formella begränsningsregler såvitt gäller utseendet avstyrelseledamöter i barikakfiebolag. Banklagstiftningen synes inte någon gångha syftat till att styra urvalet av styrelseledamöter eller begränsaaktieägarnas möjligheter att på bolagsstämma utöva den rösträtt som tillkommerdem enligt bankaktiebolagslagen och akfiebolagslagen. är huvudägare av . Innebördenav detta är att utövar reell makt över och därmedöver Gota-Gruppen AB:s dotterbolag. Regeringen har i dispensbeslutet förbjudit ABatt genom sitt aktieägande i utse styrelseledamöter iunderUggande dotterbolag i den finansiella koncernen, i vilken Gota-Gruppen AButgör moderbolag. Genom regeringens förbud separeras reell och formell maktöver . Detbeskrivna regeringsbeslutet reser följande frågor. På vilken grundanser regeringen att banklagstiftningens rörelse- och fillsynsregler förstärksgenom förbudet mot att får utöva sin lagliga rätt att utsestyrelseledamöter på bolagsstämma? På vilkenlaglig grund har regeringen infört villkoren för dispensen för Gota-Gruppen ABatt utgöra moderbolag i bankkoncernen? 1987/88:187 av (vpk) fill statsministern omåsiktsregistrering: I regeringsformen (RF 2 kap. 3 §)stadgas att "Anteckning om medborgare i allmänt register får ej utan hanssamtycke grundas enbart på hans politiska åskådning". Även omformuleringen "enbart" kan ge utrymme för olika tolkningar börbestämmelsen ses som förbud mot åsiktsregistrering. internerades radikala arbetare i särskildaläger, enbart för sina åsikters skull. Oklarhet har funnits om vad som skedde med de register somupprättades under . Försäkringar om att de förstördes harkunnat ifrågasättas.