prot · GB0922 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag tackar utbildningsministern för svaret på min fråga. Det är riktigtatt några formella hinder för kvinnors verksamhet inom högre utbildning ochforskning inte finns. På papperet har vi fullständig jämställdhet och likavillkor för kvinnor och män i det här landet. Men i praktiken fungerar det interiktigt så. Manhar gjort undersökningar bland kvinnliga studerande för att ta reda påorsakerna till att det ser ut som det gör. De kvinnliga forskarna vittnar omatt atmosfären på universiteten inte stimulerar dem till högre forskning. Detpekas på att den traditionella forskningen är en vetenskap skapad av män. Däravföljer också att den traditionella vetenskapen utgår från manliga erfarenheter.Kvinnovetenskap och liknande ämnen har mycket lägre status. Föratt bryta allt detta - vad skall man göra? Jag håller med om att de program ochmålsättningar som regeringen ger uttryck för, bl. a. i forskningspropositionen,är riktiga. Men det hjälper inte så mycket med fagert tal på papperet, om manhandlar annorlunda i konkreta situationer. Jagtror det är mycket viktigt med kvinnliga förebilder. Framför aht tror jag detär viktigt med kvinnliga förebilder i fråga om den kvinnovetenskapligatraditionen, som är en ny företeelse. Jaganser att det borde vara självklart att kvinnor får företräde till tjänsterinom de kvinnovetenskapliga områdena när sökande män och kvinnor har likameriter. Kommer regeringen att tillsätta aktuella tjänster inom denkvinnovetenskapliga forskningen efter den principen? Anf.40 Utbildningsminister : Herr talman! Vid tillsättning avprofessurer eller andra forskartjänster kommer vi att tillämpa de principer somgäller i övrigt, dvs. att om en manlig sökande och en kvinnlig sökande ärungefär likvärdiga i meriter ges företräde åt den som kommer från detunderrepresenterade könet. Det innebär på forskarområdet att det i praktikenblir fråga om kvinnor, eftersom kvinnorna är så starkt underrepresenterade där. Jagdelar Margö uppfattning att allt bör göras för att underlätta förkvinnor att delta i forskningsarbete på samma villkor som män. Men den störstasvårigheten ligger nog trots allt inte inom högskolan och institutionerna utani det sätt på vilket föräldrarna fördelar sitt familjeansvar och skaffar sigmöjlighet att ägna sig åt forskning. Anf.41 MARGÖ (vpk): Jag tackarutbildningsministern också för detta svar. Jag tycker att det är bra att vi är överens om attdet är särskilt viktigt att högre tjänster inom de kvinnovetenskapliga områdenafilisätts med kvinnor. Jag är också glad över att utbildningsministern sägeratt han i fråga om ledigförklarade tjänster inom framför allt dekvinnovetenskapliga områdena kommer att tillämpa principen att ge en kvinnaföreträde när en man och en kvinna har lika meriter. Överläggningen var härmedavslutad. 4 protokoll 1987/88:22-25 Om vissa grundskollärares utbildning i engelska 11 §Svar på frågorna 1987/88:113 och 140 om vissa grundskollärares utbildning iengelska 42 TREDJE VICE TALMANNEN: I frånvaro medger jag att motta svaret för hans räkning. har frågat mig om regeringenär beredd att ompröva sitt beslut angående engelska igrundskollärarutbildningen. har frågat mig vilka åtgärder jag ämnarvidta för att riksdagsbeslutet om utbildningen i engelska i den nyalärarutbildningen följs. Jagbesvarar båda frågorna i ett sammanhang. Regeringen har i skrivelse (skr1986/87:163) till lämnat en redogörelse för vissa frågor rörandeinnehållet i den nya grundskollärarutbildningen. Av redogörelsen framgår följande: "Det är nödvändigtmed minst 15 poäng i engelska för kompetens att undervisa i engelska t. o. m.årskurs 6. I många skolor bör det emellertid vara möjligt att för dennaundervisning anlita lärare som är utbildade för senare årskurser. Universitets-och högskoleämbetet anvisar en lösning med tillvalsmöjligheter i engelska.Detta garanterar en viss tillgång på lärare med kompetens i detta språk. Förden enskilde studerande är det givetvis också möjligt att frivilligt, utöverden beslutade ramen om 140 poäng, komplettera sin utbildning i engelska.Dessutom bör vederbörande skolstyrelse i fortbildningssammanhang prioritera delärare som behöver förstärka sin kompetens i engelska, om detta behövs förundervisning på de lägre stadierna i kommunen." Enligt vad jag inhämtat behandlas skrivelsen förnärvarande inom utbildningsutskottet. 44 (): Eftersom är förhindrad attnärvara och ta emot svaret skall jag göra det i hans ställe. Och jag vill börjamed att tacka utbildningsministern för svaret, som jag tycker är något tunt ochrimmar ganska dåligt med regeringsskrivelsen. Vad frågan handlar om är ju om alla barn i vårt svenskasamhälle framöver skan få undervisning i engelska i årskurs 1-6, eller omlandsbygdens barn, barnen utanför de stora tätorterna, skall ställas utanfördenna självklara medborgarrätt. Det handlar om att leva upp till det riksdagsbeslut somsäger att samtliga lärare för de fidigare årskurserna i måste geskompetens att undervisa i engelska, eftersom så stor del av våra skolor endastomfattar låg-och mellanstadier. För att uppfylla beslut om utbildning iengelska för alla s. k. tidigarelärare, och därmed garantera alla svenska barnlikvärdig utbildning och undervisning, är en förlängning av utbildningen till160 poäng nödvändig. UHÄ och det stora flertalet remissinstanser instämmer idetta. Av den anledningen bör regeringen återkomma till med förslagom en sådan förlängning. Förslaget som finns i UHÄ:sskrivelse, att av de lärarstuderande skall utbildas i engelska,medför - såvitt jag förstår - antingen tvångsdirigering till de många små skolornautanför tätorterna, med slopad riksrekrytering och yrkesfrihet som följd, elleren öppen och medveten diskriminering av landsortens barn och de småskolorna. Då är man, herr talman, tillbaka till tiden före denallmänna folkskolestadgan, till tiden , till tiden före "Ljusetsbonde" och till tiden före i Skumparp. Om det är denna inriktning utbildningsministern ochregeringen förfäktar, då är det ljusår mellan regeringens och centernsuppfattning beträffande målsättning. Vi anser att alla barn harrätt till en likvärdig utbildning i dagens samhälle. Jag hoppas att vi har envärdegemenskap i denna fundamentala fråga. Begrepp som jämlikhet och rättvisa finns inte i närhetenav ett sådant förslag som innebär - eftersom jag förutsätter atttvångsdirigering inte blir aktuell - att barn indelas i två skikt, desom bor i eller nära tätorter med möjlighet till undervisning i engelska viaett resandelärarsystem, och de som bor på landsbygd och skall förvägras densjälvklara rättigheten och basfärdigheten, dvs. tillgång till det engelskaspråket i en snabbt krympande värld med ökad gemenskap över raseradespråkgränser. Min fråga, herr talman, till utbildningsministern måsteändå bli: Hur skall utbildningen och undervisningen i engelska i framtidenklaras i de skolor -och de är många, i mitt hemlän, län, är det 86skolor av 140 - som omfattar endast låg- och mellanstadium om avtidigarelärarna skall få utbildning i engelska? Om vissa grundskollärares utbildning i engelska 45BJÖRN (vpk): Jag ber att få tacka utbildningsministern för svaret. Det är beklagligt att regeringen väljer att inte följariksdagens beslut i den här frågan. När regeringar väljer att inte följariksdagsbeslut kan detta, såvitt jag förstår, bli föremål för konstitutionellprövning. Vad man gör är att förhindra en anpassning avlärarutbildningen till läroplanen. Man lämnar beräkningar som är uppåt väggarnanär det gäller kostnaden för att följa riksdagsbeslutet. Från vpk:s sidaföreslog vi en förlängning till 160 poäng för de s. k. tidigarelärarna, bl. a.med hänvisning till vikten av att de hade behörighet och kompetens attundervisa i engelska. Regeringen följer inte riksdagsbeslutet, enligt minmening. Att regeringen valde att återkomma till i detta ärende iformen av en skrivelse, beror det på att regeringen visste att man inte har följtriksdagsbeslutet? Jag beklagar att jag måste se det så, attsocialdemokraterna framöver kommer att få stå ensamma i fråga om enlärarutbildning som brister i kvalitet. Det hade varit nyttigt att ha en breduppgörelse fullt ut om den nya lärarutbildningen för att därigenom ökamöjligheterna fill att uppfylla de mål och intentioner om kunskap och kompetenssom finns i Läroplan för . Otn vissa grundskollärares utbildning i engelska Avsikten är ju inte att alla lärare skallundervisa i alla ämnen. Och därför utbildas inte heller alla lärare i allaämnen. Ungefär en fjärdedel av lärarna för tidigaregrenen kommeratt utbildas i engelska. Om det i en skola på tidigaregrenen inte finns lärarei engelska som har tillräcklig utbildning, kan man använda lärare försenaregrenen, som är utbildade i engelska - och utbildade för att undervisa fr.o. m. årskurs 4, där undervisningen i engelska språket i allmänhet börjar.Givetvis bör också en kommun när den anställer lärare försöka se till att denäven tin de mindre skolorna har lärare som är utbildade för att undervisa iengelska. I övrigt vill jag tillägga att regeringens skrivelse tillriksdagen nu är under behandling i utbildningsutskottet. Det finns alltsåmöjlighet att i utbildningsutskottet påverka det beslut som såsmåningom skall fatta, ett beslut som regeringen självfallet avser att följa. 47 (vpk); Än är väl inte sista ordet sagt i den härfrågan. Kruxet är att regeringen inte följde beslut. Man har inteåterkommit till med en proposition om sitt förslag om hur den nyalärarutbildningen skall se ut, varför inte har kunnat ta ställninggenom ett normalt motionsförfarande. Man valde i stället att komma med enskrivelse, och en sådan är som sagt väldigt svår att behandla i vanligdemokratisk ordning. Vi får se hur landet liggerframöver. Vi står i vilket fall som helst fast vid vårt krav på kvalitet i dennya grundskollärarutbildningen. Socialdemokraterna är välkomna att följa påden vägen. 48SIVERT (): Utbildningsministern säger att de småskolorna får anlita lärare med utbildning för årskurs 4-9. Men i många länbestår en stor del av enheter - i mitt län är det - av låg-och mellanstadieskolor som är miltals ifrån anknytning till.högstadiekompetens. Utbildningsministern anser vidare att en utbildning iengelska om minst 15 poäng är en nödvändig kompetens för att undervisa t.o.m.årskurs 6. Denna uppfattning delas av , och jag hoppas att den gälleröver alla partigränser. Konsekvensen måste, såvitt jag förstår, bli att allalärare antingen skall ha 160 poängs utbildning eller 15 poängs utbildning iengelska inbakad i de 140 poäng som krävs för alla lärarstuderande. Men om baraen fjärdedel av lärarna skulle få denna utbildning är jag rädd för att vi - ochnu talar jag utifrån erfarenhet som lärare , varav 10 somskolledare - skulle få ett system med resandelärare. Detta skulle skapa störreoro, större otrygghet och än mindre av arbetsro i våra skolor. Utbildningsministern säger att den lösning som UHÄ anvisarmed tillvalsmöjligheter i engelska garanterar en viss tillgång på lärare medkompetens i detta språk. Ja, just det; en viss tillgång för vissa barn, intealla-vilka? menar att måste vara en skola för alla barn,inte bara för vissa. Jag förutsätter att frågan återkommer till , såatt beslut kan följas. Skulle det gå så illa att man finner att deti en skola inte finns någon lärare med utbildning för att undervisa i engelska,kan jag inte rekommendera annat än att man snabbt ser till att en av lärarna iden skolan ges möjlighet att genomgå den utbildning som erfordras för att kunnasvara för språkundervisningen. Innebörden i beslut kommer ju att framgå sedanärendet blivit behandlat i utbildningsutskottet och därefter förelagt kammarenför beslut. Om undervisningen på psykologlinjen 50 (vpk): Om man följer beslut och även gerde s.k. fidigarelärarna kompetens att undervisa i engelska så skulle man därmedöka möjligheten att ha kvar utbildning också på glesbygden. Att man skall haresandelärare kan ju innebära en ökad ekonomisk belastning. I ett trångtekonomiskt läge kanske man då lägger ner skolan. Om man följer beslut avseende kompetens iengelska så gynnar man dessutom arbetet i lärarlag. Man kan gå in och hjälpavarandra som kolleger inom de olika ämnesavsnitten. Det är en tanke som bl. a.finns i läroplanen för . Den tanken kan man nu inte gå i land medfullt ut, såsom regeringsförslaget ser ut. 51 (): Utbildningsministern säger att om det finnsen sådan skola, skall kommunen betala över fortbildningsanslaget. Det finns åtskilliga sådana skolor som kommer att saknalärarkompetens. I mitt rektorsområde har vi ett 70-tal lärare. Vi har 17-18fortbildningspoäng per läsår. Konsekvensen blir att om vi skall ta dessa poängoch utbilda för 15 poäng i engelska så innebär det ingen som helst garanti föralla barns rätt till grundläggande undervisning. Jag tycker dessutom att detta i så fall diskriminerar allannan fortbildning , eftersom resurserna är så knappa. Varifrånskall man då ta resurser fill annan viktig fortbildning, såsom miljövård, data,matematik, svenska och praktiskt estetiska ämnen? Jag skall inte längre uppehålla mig viddetta, men jag förutsätter att regeringen genomför en lärarutbildning enligtriksdagens beslut. Överläggningenvar härmed avslutad. 12 §Svar på fråga 1987/88:126 om undervisningen på psykologlinjen har frågat mig vilken kontroll som utövas från regeringskanslietöver att fattade riksdagsbeslut följs ute på universiteten. Efterlevnadenkan naturligtvis bara kontrolleras i efterhand. arbete somutförs av universitets- och högskoleämbetet och universitet och högskolormed verksamhetsberättelser menar jag att vi inom högskolesek- Prot.1987/88:22 torn kommit längre i detta avseende än vad man gjort inommånga andra 12november 1987 stora samhällsområden. j . j. I vissa fall händer det attregering eller riksdag vill mera i detalj ingripa i Omundervisningen på bo o j o r , , ,. . högskoleverksamheten. Ett exempelpå detta.är riksdagsbeslutet om psykologlinjen " f ' förstärkningav undervisningen pa psykologlinjen. Jag har naturligtvis inga möjligheteratt nu under början av läsåret kontrollera hur anslagen används i detalj, men jag förutsätter att de berörda myndigheterna förverkligar 53 BO (vpk): Jag får tacka utbildningsministern för svaret på min fråga. Det händer ju inte precis att bifalleren enskild motion, allra minst om den kostar pengar. Jag själv och BjörnSamuelson var därför ganska nöjda när vi , efter diverse turer, lyckadeslotsa igenom vår motion om en förstärkning på 2 milj. kr. Vår motion och sedermera riksdagsbeslutet innebar mycketexplicit att dessa två miljoner skulle användas för att avlasta de studerandeskostnader för egenterapimomentet i undervisningen. Döm därför om bådemotionärernas och psykologstudenternas häpnad när pengarna ute påuniversiteten delvis pytsades i väg till andra ändamål. På såg det ett tag ut som omstudenterna skulle gå förlustiga nästan hela detta belopp. Det stannade såsmåningom vid att av pengarna där användes till andra ändamål än somavsetts. Jag vill därför mycket konkret fråga utbildningsministern om hantycker att det är ett rimligt förfarande. Egenterapimomentet är ett obligatoriskt inslag iundervisningen på psykologlinjen. Men till skillnad från annan statlighögskoleutbildning är denna del av utbildningen inte kostnadsfri. Egenterapinkostar studenterna mycket stora belopp, . Vi tycker att detär orimligt. De två extra miljoner som nu beviljade enligtvårt förslag var öronmärkta just för att avlasta studenterna denna kostnad. Dethandlade således inte om en allmän förstärkning av psykologlinjen, utan mera omnågon slags riktad studiesocial insats på - kan man säga - studiemedelsområdet.Det är därför häpnadsväckande att beslut inte följs och att pengarnainte fullt ut används till detta ändamål. Jag hoppas att utbildningsministerninstämmer i denna slutsats och är beredd att titta närmare på denna fråga. När en högskola får anslagna medel till utbildning tar man en viss del ianspråk för att bestrida gemensamma kostnader för byggnader, bibliotekoch alla möjliga resurser. Jag kan hålla med om att det är tveksamt orn manskall belasta ett anslag av denna typ med att också stå för de Jag har förstått att så har skett. ettuniversitet har man därför filifört denna utbildning motsvarande medel så att ingetanvänds för gemensamma kostnader. Jag delarBo Hammars uppfattning att de anslagna medlen knappast 54 innebär att man utnyttjarhögskolans lokaler, bibliotek eller övriga resurser. Det kandärför vara rimligt att de också befrias från att vara med och dela gemensammakostnader. 55 BO (vpk); Jag tackar verkligen utbildningsministern fördenna precisering av svaret på min fråga. Psykologstudenterna kommer nog ocksåatt vara mycket tacksamma för den preciseringen. Det är riktigt som utbildningsministern säger att när detgäller allmänna anslag kan man dra en viss summa till s. k. gemensamma ändamål.Detta handlar emellertid inte om ett allmänt anslag till undervisningen somsådan. Som jag sade tidigare handlar det om öronmärkta pengar som skulle gåtill att underlätta för studenterna när det gäller egenterapimomentet.Kostnaden skulle avlastas studenterna. Detta kan således ses som någon form avstudiemedel. Jag tackarän en gång för en värdefull precisering av svaret på min fråga. Överläggningen var härmed avslutad. Om svenskt deltagande i viss utländsk högskoleutbildning 13 §Svar på fråga 1987/88:132 om svenskt deltagande i viss utländskhögskoleutbildning har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att skall kunna delta i COMETT och . Inom lägger vi ned ett betydandearbete på att undersöka möjligheterna för svenskt deltagande i EG:s olikautbildningsprogram . Av särskilt intresse är COMETT för samverkan mellanutbildning och industri i och för ökad rörlighet för studerandemellan de europeiska universiteten. Som exempel kan nämnas att jag själv ioktober deltog i ett möte mellan utbildningsministrarna från ochfrån . deltar också i den arbetsgrupp inom EFTAsom bildats för kontakterna med EG på utbildningsområdet. Denna gruppundersöker tillsammans med företrädare för möjligheter ochformer för EFTA-ländernas deltagande i t. ex. COMETT och . Med dessa exempel vill jag visa att jag redan vidtagitåtgärder på området. Jag kommer naturligtvis att fortsätta med ytterligareansträngningar eftersom ett svenskt deltagande är av stor betydelse för vårhögskolas internationalisering. 57 (): Jag vill tacka utbildningsministern försvaret pa min fråga. Jag är glad över att utbildningsministern tycker att ettsvenskt deltagande i COMETT och är av stor betydelse. Anledningen till att jag ställde frågan var faktiskt attjag läste att utbildningsministern hade varit nere och diskuteratdessa frågor. Jag hade därför en förhoppning om att utbildningsministern skulleha Om svenskt deltagande i viss utländsk högskoleutbildning kommitfram till litet mer konkreta åtgärder, och inte bara att ett betydande arbetepå att undersöka möjligheterna läggs ned i . Frågan om de svenska studenternas möjligheter att delta -framför allt i - har varit uppe iEuropadebatten. Vi vet att EG satsar väldiga summor,åtskilliga miljoner i ECU, dvs. bortåt hundratalet miljoner i svenska kronor,. har ju sitt namn efter humanisten avRotterdam. Det är ingen nyhet att svenska studenter skall ut i världen - tänkbara på vad , dvs. , fick för intryck i ochvad det betydde. gäller det kanske inte i första hand vårahumanister, utan också naturvetare och ekonomer. Jag har oroande exempel på attsvenska studenter, medlemmar i organisationerna lAESTE och AISEC, som verkarför internationellt praktikantutbyte, inte längre har det så lätt i . Jagkänner väl till ett fall där med hänsyn till EG en svensk teknolog inte fick enpraktikplats i , medan hennes engelske pojkvän mycket lätt fick det. Vad tänker utbildningsministern vidta för konkretaåtgärder för att detta praktikantutbyte skall bli möjligt? För att vi skallkomma in i handlar det ju om pengar. Inte är det väl meningen attendast barn till rika föräldrar skall kunna studera i ? Vad som behövs ärstatliga stipendier. 58Utbildningsminister : Herr talman! För att visa att det intebara är vackra ord det rör sig om, vill jag nämna att chefen förutbildningsdepartementets högskoleenhet deltar i överläggningar iBryssel som syftar till just en sådan ökad möjlighet till studerandeutbyte somKerstin har efterlyst. Jag vill också nämna att studiemedelskommittén i sittbetänkande föreslår att svenska studerande i ökad utsträckning skall kunna tamed sig sina studiemedel för att bedriva studier utomlands. Det betänkandet ärnu föremål för remissbehandling. Efter remissbehandlingen får vi tillfälle attåterkomma till i frågan. 59 (): Jag tackar än en gång utbildningsministern,nu för denna precisering att det faktiskt pågår förnyat arbete. Vi får hoppasatt det går ganska fort, för COMETT är redan i gång, och sätter i gångden och våra studenter i vill inte vänta. Det är ju glädjande att både och är inne på studiemedelskommittén. Vi får hoppas att den tar tag i dethär. Men det krävs nog faktiskt också att svenska staten går in för stipendier,för i är det sorn betalar för studenterna, inte studenternasjälva. Överläggningen var härmed avslutad. 14 §Svar på fråga 1987/88:138 om fortsatt grundsköllärarutbildning vid högskolan iKalmar har frågat mig om regeringenär beredd att medverka till fortsatt grundsköllärarutbildning vid högskolan iKalmar. Regeringen har i proposition 1985/86:113 om lokaliseringav grundskollärarlinjen m. m. redovisat sitt ställningstagande tilllokalisering av grundskollärarlinjen till högskolan i . Universitets- och högskoleämbetet har i sinanslagsframställning, precis som påpekar i sin fråga, redovisatett ökat lärarutbildningsbehov. Enligt min mening bör en eventuellt utökad lärarutbildningkunna lokaliseras till de högskoleenheter som enligt riksdagsbeslutet skallanordna grundskollärarutbildningen. Jag har därför inte för avsikt att föreslånågon förändring av det tidigare nämnda riksdagsbeslutet. 61 (): Jag vill först tacka utbildningsministern försvaret, men jag är uppriktigt sagt förvånad, för att inte säga besviken. Min fråga är föranledd av att det behövs en snabb ochväsentlig utökning av lärarutbildningens volym. UHÄ har, beroende på ökatbarnantal men också som en följd av den nya grundskollärarutbildningen och ökatantal pensioneringar, föreslagit en fördubbling av antalet intagningsplatserredan kommande budgetår, fill 1 890 stycken. Dessa nya förutsättningar bör geökat stöd för fortsatt grundsköllärarutbildning vid högskolan i , enuppfattning som också delas av flera ledamöter, inkl. verksledningen, i UHÄ:sstyrelse liksom av en enig länsstyrelse, av de stora fackliga organisationerna,av länets kommuner och av befolkningen, som i ett antal av närmare 6000personligen tagit till pennan och skrivit på för denna, som så många tycker,utbildningspolitiska och regionalpolitiska självklarhet. i har varit en föregångarebeträffande reformarbetet med den nya grundskollärarutbildningen och gemensamutbildning för barnomsorgs- och grundskolepersonal. Det känns bittert för denpersonalen att i stället för fortsatt utvecklingsarbete bli varslad omuppsägning. Länets kommuner är absolut i behov av lärarhögskolanskompetens, inte bara för den viktiga reguljära fortbildningen utan också förden skolutveckling och kompletteringsutbildning som är en följd av den nyagrundskollärarutbildningen. Det känns bittert för kommunerna och för detusentals lärarna i länet att bli av med denna kompetens och tillgång. län fillhör , till följd av regeringenskoncentrationspolitik, de stora regionalpolitiska förlorarna, med halvajärnvägsnätet nedlagt, med föreslagen halvering av väganslagen, med hotadejord- och skogsbruk, med hotad statlig järnvägsindustri på verkstad, medbland landets lägsta andel statlig verksamhet, med bland landets lägsta andelhögskolestuderande Och med tappade fyra ungdomar per dag under de senaste åren.Därför måste bl. a. högskolans basutbud och kompetens breddas, förstärkas ochfördjupas, precis som UHÄ:s verksledning m. fl. skriver i sin reservation. Om fortsatt grundsköllärarutbildning vid högskolan iKalmar