prot · GB0916 · 1987-12-31 00:00:00 — Man skall alltid vakta sin tunga när mankarakteriserar saker och ting, men jag tror att de principer som här står motvarandra och de utgångspunkter som vi har i denna diskussion är rätt vittåtskilda. Fortsatt decentralisering inom högskolan Hur den nya ordningen kommer att slå och uppfattas ute påhögskolorna Prot. 1987/88:16 avgörs framför allt när regeringen på nyåret skallutse allmänföreträdarna. Regeringen skall veta att denverkligen har inånga ögon på sig och att man runt om i landet noggrant kommeratt följa om uppdraget missbrukas eller förvaltas med omdöme. 7 () replik: smög in en kommentar tillmitt inlägg i sin replik, men jag skall naturligtvis inte bemöta den, eftersomjag inte har rätt att göra det. Jag skall i stället rent allmänt konstatera attdet är intressant att någon kan definiera samma sak på olika sätt olika veckor. Apropå karakteristiken av dem som skall ingå i högskolansstyrelser sade - och jag har ingenting att invända mot det -att den närmast är till för att speciella grupper inte skall kunna göra anspråkpå att få representation. Med denna skrivning är det dock fullt möjligt fört.ex. i att föreslå att en arbetare på ASEA skallingå i högskolans styrelse i /, inte därför att hanföreträder utan därför att han är väl förankrad i det omgivandesamhället. Definitionen är alltså inte glasklar. undvek helt att kommentera omsvängningennär det gäller regionstyrelserna. Det är möjligt att han medvetet sparade detåt , eftersom det förmodligen är han som är mest skyldig tillatt socialdemokraterna har bytt fot. Fram sade nämligenalla socialdemokrater, inkl. och utskottsföreträdarna iövrigt, att de självfallet slår vakt om regionstyrelserna. Vi får i ganska ofta, inteminst här i kammaren, frågan: Hur skall bete sig i en eventuellborgerlig regering i det och det ärendet? Jag förstår nu att den frågan är ensignal om att socialdemokratin är på väg att ändra ståndpunkt - det står heltklart fortsättningsvis. Anf.8 () replik; Först vill jagsäga till att jaghar förstått att det är detta att regeringen skall utse ledamöter ihögskolestyrelserna som är kärnpunkten och ingenting annat. Det har pågåttresonemang om hur det hela skall gå till, bl. a. i utskottet. Avsikten ärsjälvfallet att det, som , skall föras en dialog mellan regeringen ochhögskolorna om vilka personer som slutligen skall utses. Det går inte att exaktstadfästa detta i en förordning. Jag skall gärna erkänna att socialdemokraterna ochfolkpartiet vid sina samtal prövade möjligheten att mycket noga beskriva hurnomineringen skulle gå till. Det visade sig bli mycket krångligt och invecklat,och vi kom till slut fram till att det måste ske någon form av informellasamtal mellan regeringen och resp. högskola när det gäller att utse personer.Det för att det blir vettiga val. Sedan kan naturligtvis valenmisslyckas, vilken metod som än används och vilka regler som än skrivs, i allasammanhang. Jag vill också säga till att jag inte nedvärderarvetenskapsföreträdarnas möjligheter. Jag sade inte att de var sämre änpolitiker eller allmänföreträdare på att göra avvägningar, men jag hävdar attde inte heller är bättre. De kan inte i kraft av sin vetenskapliga kompetensbättre än allmänrepresentanternalösa problem som ligger utanför deras kompetens. De är experter intill en vissgräns, och sedan är de, som alla vi andra, lekmän. Den distinkfionen börupprätthållas. Jag tror inte att de själva vill leka experter utanför sinasakområden. BirgerHagård tog vidare upp formuleringarna i en motion av . Jag vet inte omdet är den motionen han kallar en bockfot, men jag har inget ansvar för den ochhar ingen anledning att gå i svaromål i det fallet. LarsLeijonborg talade om språkförbistring och menade att det kanske hade varitbättre att använda uttrycken intern- och externrepresentanter, som jag gjorde iexemplet från . Det har också förts resonemang om detta. Det är möjligt attdet hade varit bra - om det vore så enkelt som hävdar. LarsLeijonborg sade att skall slå vakt om den vetenskapliga friheten,och det gör också vi socialdemokrater. Det är sedan alldeles riktigt attresultaten av ett visst system för styrelseval i realiteten avgörs när personerutses. Det vore märkligt om inte regeringen för att undgå kritik i dettasammanhang blir noga när det gäller vilka personer som utses. Anf.9 () replik: Jag vill gärna tro , men i så fall är han den förstesocialdemokrat som jag har träffat som inte har varit besjälad av enkollektivistisk ideologi. Om det är så att socialdemokraterna bara villförsäkra sig om att förträffligt och kompetent folk utses till de olikastyrelserna, varför då kräva att en majoritet utses av regeringen? Det är omdet som striden står, och det är därför intensivt misstrorsocialdemokratin - vi har sett så många andra exempel på hur just detpolitiserade samhället har brett ut sig mer och mer. Hardet fungerat dåligt ? Hur var det i de gamla konsistorierna? Fanns detinte möjlighet att avgöra tvister där? Hur har det hitfills varit i högskolestyrelserna?Har det inte gått av avgöra tvister där, trots att det inte har funnits enmajoritet utsedd av regeringen? Nej,, jag tror inte att det är detta som är avsikten. Denbockfot som i detta sammanhang råkade komma fram och störa söndagsskolefridenlitet var kanske det resonemang som förde. Jag tror inte att han ärensam om detta. Varför skulle socialdemokraterna annars med sådan emfas drivadenna politik? År1968 och 1983 sade remissinstanserna nej, och vid den snabbremiss som nugjordes var det bara ett fåtal småhögskolor som över huvud taget var bereddaatt acceptera en majoritet utsedd av regeringen. OmLars bara har goda avsikter, varför då inte se till att varjeanledning till missförstånd undanröjs? Varför då inte i utskottet, närregeringen inte har gjort det, ändra detta med majoriteten och se till att detskapas ett brett utrymme för nomineringar av alla goda krafter som skulle kunnastärka universitetens och högskolornas frihet? Jag skulle så gärna vilja litapå socialdemokraterna, på departementet och på , men jag kaninte göra det - gärningarna talar mer än orden. 10 () replik: Den som har följt debatten om högskolan och högskolans styrning sedan1960-talet har en god grund för att säga att det inom socialdemokratin finnsolika syn på dessa frågor. Efter att ha samarbetat med iutbildningsutskottet har jag blivit rätt övertygad om att han med sin bakgrundi universitetsvärlden har mycket stor förståelse för behovet av vetenskapligfrihet och integritet. Men jag tror också att det inom socialdemokratin finnskrafter som har den syn som jag refererade i mitt första inlägg, dvs. att ettgrundläggande problem på högskoleområdet är att akademikerna är isolerade ochatt det därför är viktigt med en polifisk styrning av verksamheten inomhögskolan. Dethar talats om bockfot, och frågan är om är en sådan. En liten bockfothar smugit sig in i utbildningsutskottets betänkande, nämligen det tillägg somgjordes i ett sent skede av behandlingen: "Bland företrädarna för allmännaintressen bör kunna finnas personer som har kännedom om det omgivande samhällei vilket högskoleenheten verkar, såsom personer med förankring i och erfarenhetav den representafiva demokrafin. Likaså bör kunna ingå personer som i övrigtrepresenterar breda samhälleliga opinioner eller har stora kontaktytor. "Att socialdemokraterna i ett sent skede för in detta i betänkandet kan baratolkas som att de vill betona att det bland representanterna också skall finnaspolitiker och fackliga företrädare. Som det har sagts här tror jag mycket välatt det bland de externa företrädarna kan komma att finnas många bra bådefackliga företrädare och polifiker. Men att föra in detta i betänkandet måstebetyda att man bereder opinionen på att inslaget kommer att bli ganska stort.Jag kan inte tolka det på annat sätt. Ioch med detta finns det en grund för det misstroende som, jag upprepar det,inte i första hand är mitt, utan finns ute i högskolevärlden. Det är därför viskall vara så försiktiga med utformningen. Det hade varit lyckligare om deexterna företrädarna hade varit förankrade i resp. högskola, vilket de hadevarit om den modell hade valts som folkparfiet lanserade för utseende av dessaexterna företrädare. 11 LARSGUSTAFSSON (s) replik: säger att det var ett fåtal småhögskolor som tillstyrkteförslaget om en majoritet för allmänrepresentanter i högskolestyrelserna. Låtmig erinra om att förutom att UHÄ gjorde det, fillstyrkte faktiskt även . och förslaget.Vidare tillstyrkte /SR detta. Alldeles så begränsat som görgällande var det inte. Detlönar sig inte särskilt mycket att med tala om sådana uttryck somdet politiserade samhället. Det skulle fakfiskt kräva mycket mer tid än enreplik . Jag avstår därför från den typen av övningar. TillLars vill jag bara säga att var med på den förändringsom innebar att föra in som karakteristik av allmänrepresentanterna att deskulle ha kännedom om det omgivande samhället. Den förändringen kundefolkpartiet ställa upp på, för den har man med i sin egen reservation. Där lågtydligen inte bockfoten. Den ligger tydligen i talet om att Fortsatt decentralisering inom högskolan Prot.1987/88:16 välja personer som har haft eller har förankring i denparlamentariska demokratin och har breda kontaktytor. Det äruppenbarligen den karakteristiken som är så förgriplig. Låt mig bara slutligen säga till att ert kravpå att högskolan ensam skulle ha nomineringsrätt för allmänrepresentanterna,tyckte inte vi att vi kunde ställa upp på. Ni har från den borgerliga sidan,och , talat mycket rent allmänt om att det är stötandeatt allmänrepresentanterna skall vara i majoritet. Det är stötande för dem somjobbar i högskolan, säger ni. Men man kan också vända på problemet och frågasig om det inte kan vara andra grupper, utanför högskolan, som upplever detstötande att ständigt mötas av misstroende, av att de alltid skulle vara uteefter högskolan på något sätt. Har ni aldrig tänkt på att det kunde varastötande för de breda grupperna? Det borde ni kanske fundera över . Problemet med inslaget av externa personer ärnaturligtvis, om man vill vara nyanserad, svårt. Det är svårt att gå dennabalansgång. Alla människor som kan komma i fråga har naturligtvis en förankringnågonstans. De kan tolkas som varande talesmän för en viss grupp. Men det varjust därför vi skrev som vi gjorde i utskottet. Det betonas där att även omdessa personer tillhör en viss grupp och representerar ett parti, ennäringslivsorganisation eller en facklig organisation är det inte i denegenskapen de skall kunna komma in och göra gällande att de skall ha en platsvikt för sig i styrelsen. Det är i kraft av sin personliga kapacitet som deskall komma in. Det tycker jag är ganska viktigt. Men jag kan erkänna att detvisst finns en konflikt eller en svårighet i detta, det är självklart. Alladessa nomineringsförfaranden är besvärliga problem oavsett från vilkapersonkretsar nominering skall ske och oavsett till vilka poster det gäller. Talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat att de inte ägderätt till ytterligare repliker. 12 BO (vpk): När regeringen kom med förslag omfortsatt decentralisering inom högskolan, var vi kritiska mot förslaget, därföratt det inte hade föregåtts av någon ordentlig diskussion inom högskolan elleri samhället i övrigt. beslöt då, bl. a. på vårtillskyndan, att förslaget skulle gå ut på remiss. Därmed skulle man ävenuppskjuta behandlingen av ärendet: Under resans gång har betydelsefullaförändringar i propositionen diskuterats inom utskottet. Slutresultatet har,enligt min mening, blivit att utbildningsutskottet nu presenterar ettförslag om styrningen av högskolan vilket är betydligt bättre änregeringsförslaget. Detta är också bakgrunden till att det har varit möjligtatt nå en gemensam majoritet, bestående av socialdemokraterna och vpk, kring ett förslag mot vilket de tre borgerliga partierna i vissa avseenden och från, det börverkligen betonas, ganska så skiljaktiga utgångspunkter har reserverat sig. Det är angeläget att vi noggrant följer och prövar hur det här förslaget kommer att fungera i praktiken. En sådan utvärdering av 22 erfarenheterna skall också görasredan under den första mandatperioden, alltså denförsta treårsperioden. Vi utgår från att denna utvärdering kommer att göras aven parlamentariskt förankrad kommitté, och vi är för vår del öppna för attvidta olika förändringar i enlighet med de erfarenheter som vi gör under denärmaste åren. kommunisterna har under en följd av år -inte helt utan framgång - arbetat för att högskolan skall få ökade resurser.Det gäller inte minst de små och medelstora högskolorna. Vi har samfidigtihärdigt varnat för att bristande samhälleliga medel fill högre utbildning ochforskning leder till att näringsliv och kortsiktiga vinstintressen får ett ökatinflytande över högskolan. Den debatten har vi fört bl. a. i .samband medpropositionerna om uppdragsutbildning och bisysslor, vilka vi var mycketkritiska mot. Vår utgångspunkt har varit och är att det är avutomordentlig vikt att slå vakt om högskolans självständighet och integritet.Debatten om högskolans integritet har också förts i samband med propositionenom högskolans styrning. Det är naturligtvis en mycket viktig diskussion, menden kan faktiskt inte reduceras till frågan huruvida de s. k.allmänföreträdarna skall vara en mer eller en mindre än hälften av styrelsen iframtidens högskolestyrelser. Att högskolans integritet är allvarligthotad beror faktiskt inte i första hand på politisk klåfingrighet, utan kanskefastmer på att politikerna inte tagit ett tillräckligt ansvar. De har tillåtitexterna finansiärer och kapitalintressen att få ett växande inflytande över enhögskola som satts på svältkost. Frågan om antalet allmänföreträdare i högskolestyrelsernaär naturligtvis inte oviktig. Jag erkänner gärna att den varit föremål fördiskussion också inom vpk, inte minst i vår egen studentrörelse. har viemellertid accepterat att allmänföreträdarna tills vidare får en smal majoriteti styrelserna, men detta är en av de frågor som bör granskas framöver, när detnya styrningssystemet skall utvärderas. Från vår sida har vi varit oroliga för att företrädare förbanker, näringsliv och kapitalintressen i övrigt skulle få representation ihögskolestyrelserna och därigenom kunna utöva ett stort inflytande. Dekriterier för utseendet av allmänföreträdare som utskottsmajoriteten nuuppställt bör utesluta en sådan utveckling. Det understryks t.ex. mycketbestämt att allmänföreträdarna skall ha respekt för högskolans roll somsamhällelig bildningsinstitu-fion och för dess behov av inre frihet ochvetenskaplig integritet. En rad andra, mycket stränga krav uppställs, som börutesluta hård yttre styrning. Det bör också vara självklart att det sker ettvisst samråd med berörd högskola, innan allmänföreträdarna utses. Allmänföreträdarna kommer självfallet inte att vara enensartad grupp som i kraft av sin majoritet styr högskolan. De skall, som detsägs i betänkandet, representera olika typer av erfarenheter, kunskap och kompetenssom kan spela en positiv roll för högskolans utveckling. Från vpk:s sida kommervi att noga följa att intentionerna bakom utskottets skrivning verkligen kommeratt förverkligas. vill jag gärna säga att jag har svårt attacceptera schablonbild, som generellt beskriver allmänföreträdarnasom ett hot mot högskolans frihet, medan verksamhetsföreträdarna påstås stå förintegritet och inomvetenskapliga bedömningar. Fortsatt decentralisering inom högskolan Fortsatt decentralisering inom högskolan gjortutomordentligt stora insatser för sin högskola och slagit vakt om dessintegritet. Och omvänt saknas det inte heller exempel på verksamhetsföreträdaresom låter sig styras av snävt revirtänkande eller som har nära band med privataaffärsintressen genom bisysslor eller uppdragsforskning. Som vanligt ärverkligheten mer mångfasetterad än vad kan föreställa sig när hanutslungar sina diatriber mot utskottets förslag. På en punkt vill jag gärna instämma i vad i sitt första anförande. Det gäller hyllningarna till det 800-årigauniversitetet i . Som bekant har kommunisterna styrt ,och samarbetet där mellan de styrande i staden och är mycketgott. Det var fascinerande att lyssna till deborgerliga företrädarna i debatten . Först utdömde utskottets betänkande som ett attentat mot den akademiska friheten. Detär mycket stora ord. Sedan kom med ett anförande där hanfaktiskt i huvudsak var positiv till förslaget. sade förslaget om att allmänföreträdarna skall ha majoritet i styrelserna är enskamfläck. Men som tidigare påpekat var överens omdetta förslag ända fram till fem i tolv vid behandlingen i utskottet. Möjligenkan man förstå bryderi, om man betänker att hans partivän,ordföranden i /SR tycker att förslaget är ganska bra och helt acceptabelt. Sist av de borgerliga kom som starktpläderade för de mindre högskolorna. Det kan jag bara instämma i. Men vad sägerdå , som vill reducera dessa högskolors roll till postgymnasialyrkesutbildning? - Som vanligt är den borgerliga splittringen total. På ytterligare några punkter innebär detförslag som nu har att behandla förbättringar i jämförelse med propositionen.Studeranderörelsen har varit mycket missnöjd med studentrepresentationeni regeringens förslag. Genom utskottets förslag kommer studenterna att få enbetydligt bättre representation liksom lärarna och forskarna. Jag villmed dessa ord yrka bifall till utskottets hemställan i dess helhet. 13 () replik: Dess bättre var det inte Bo Hammarspartivänner som startade i . Jag vill upprepa den fråga som jag ställde i mittinledningsanförande till som representant för vpk, I er partimotionskriver ni i klartext: Vi efterlyser en bättre balanseradstyrelsesammansättning där ingen grupp ensam ges majoritet i styrelsen. Minfråga är då: Vad har inträffat som är så stort att det blivit möjligt för vpkatt göra en total kovändning från den ståndpunkt man tidigare intog? Och fördet andra: Vad har man fått i gengäld av socialdemokraterna? Anf.14 () replik: Detta blir i huvudsak en upprepning av vadjag sagt tidigare. Det är inte så att vi i , som sade.till fem i tolv var beredda att acceptera allmänföreträdarmajoritet, utan visade i vår motion att vipa vissa villkor var beredda att acceptera en majoritetav allmänföreträ- dåre.Dessa villkor gick det inte att få majoritet för, och därför kan vi inteacceptera förslaget i den delen. 15 BO (vpk) replik; Det är inte så att vi har gjort någon totalkovändning. Vi sade från början att vi kan tänka oss en balanserad styrelse däringen grupp har majoritet. Vi varnade också särskilt för attallmänföreträdarnas ställning skulle innebära att näringsliv ochkapitalintressen skulle få ett stort inflytande över högskolan. har vi fåttsådana skrivningar vad gäller allmänföreträdarna att vi kan acceptera att detills vidare har majoritet. Det skall dessutom företas en fortlöpandeutvärdering av hur detta system fungerar. Jag erkänner villigt att det finnsfrågetecken och problem, och dem skall vi fortsätta att fundera över ochdiskutera. Jag är inte främmande för att det kan komma att bli förändringar iframtiden, men någon kovändning på det sätt som beskriver har viinte gjort. turer fram och tillbaka har jag litet svårtatt bedöma. Mitt allmänna intryck är att man i egentligen är ganskanöjd med att förslaget nu går igenom och att det motsvarar vad man tycker inomt. ex. /SR och på andra håll där har förankring och inflytande.Men som vanligt är man i glad för att slippa ta någotansvar för införandet av detta system. Det är en bekväm roll att sitta tyst ochtycka att förslaget är bra och inte behöva gå upp och försvara det. 16 () replik: har högskolestyrelserna densammansättningen att där finns allmänföreträdare, verksamhetsföreträdare ochfackliga företrädare. Det är denna tredelning det alltid har varit tal om idessa sammanhang. Att som tala om industri- och bankkapital, som detaldrig varit fråga om, är bara ett försök att blanda bort korten. 17 ()replik: Vi fick i replik besked om att demeningar i utskottets betänkande som jag kallade för bockfoten tydligen harsatts in där för att tillfredsställa vpk. Det gäller alltså de meningar somassocierar till politikerföreträdare och fackliga företrädare. Det har frågats tidigare i debatten vilket prissocialdemokraterna har fått betala till vpk, och tydligen var priset denbeskrivning av allmänföreträdarna som görs och som jag utifrån mina liberalautgångspunkter betraktar som mycket olycklig. Fortsatt decentralisering inom högskolan 18 BOHAMMAR (vpk) replik; Nej, , vi vill inte ha någonhård politisk styrning av högskolan. Vi vill inte ha en styrelse medpolitikermajoritet. Men å andra sidan har jag svårt att förstå att en ledamotav lånar sig fill något slags politikerförakt och varnar förskrivningar som innebär att politiker också kan tänkas komma in ihögskolestyrelserna. Vi tycker att politikerna är en av de grupper somnaturligtvis bör vara med i dessa Fortsatt decentralisering inom högskolan styrelser.Jag kan ge en rad mycket bra exempel på politiskt förankrade människor som harspelat en oerhört positiv roll i olika högskolestyrelser. 19 (): Jag vill endast beröra en tillsynes liten och säkerligen helt oavsiktligt förbisedd men icke desto mindreprincipiellt mycket viktig fråga -den rör tillsättning av rektorer viduniversiteten och högskolorna. Enligt gällande regler utser regeringen rektor efterförslag av resp. universitets styrelse, och styrelsen själv beslutar om denskall ha ett val som vägledning eller inte. I det gällande systemet har dettafungerat utmärkt, men om nu en majoritet av styrelsen är allmänföreträdare ochdärmed utsedda av regeringen, kan de lätt bestämma sig för att inte utlysavägledande val. Detta kan få stora och inte bara symboliska återverkningar påSveriges ställning i den internationella akademiska världen. Lät mig taett exempel. Medlemskap i rektorskonferensen förutsätter attrektorn är vald av sitt universitet. Undantag har varit de östeuropeiskaländerna, mén under de vindar som i varje fall i vissa kretsar blåser iSovjetunionen håller man där på att återinföra val av rektor vid universiteten. Att då skulle göra en författningsändring som kanomöjliggöra val av rektorer anser jag vara mycket olyckligt av de skäl jagpekat på. En mycket enkel väg ut ur detta dilemma är attrektorsvalen görs obligatoriska och därmed inte beroende av om styrelsen anseratt val som vägledning skall hållas eller ej. Detta kan fastställas i denförfattning som måste skrivas efter beslut . Eftersom utbildningsministern finns här i kammaren skullejag vilja rikta det här budskapet till honom; som vägledning för utseendeav rektor bör göras obligatoriska för att därmed undvika det dilemma som denakademiska världen kan hamna i. Det är viktigt att vi har goda kontakter medEuropa och att våra rektorer kan tillhöra Europeiska rektorskonferensen. 20 (): Det har talats om vad det är för dag ,och den har beskrivits på olika vis. Jag skulle vilja säga att det är enhistorisk dag, och det är litet grand ett historiskt beslut som vi står ibegrepp att fatta. Vi är nämligen på väg att bryta formerna för den slutnaakademiska världen, att på allvar öppna den för samhället och att sätta in deni det samhällssammanhang där den faktiskt rätteligen hör hemma. En majoritet avallmänföreträdare i universitetens och högskolornas styrelser skall borga fördenna nya ordning. Jag vill säga, efter att ha hört debatten, att det enligtmin mening är nödvändigt med en annan ordning än den som vi har . ärdet på sina håll mycket svårt att fatta beslut vid konflikter inom högskolornasvärld. Därför hälsar jag det nya förslaget med tillfredsställelse. Men krafter inom den akademiska världen vänder sig emotdetta. De vill fortsätta att, som man säger, styra sig själva.Allmänföreträdarna ses som ett främmande element, en belastning, ett hot mot frihetenoch integriteten. Den uppfattningen delas, såvitt jag förstår, också av vissaföreträdare för borgerliga partier. Politiker utmålas som särskilt farliga för högskolansframtid.