prot · GB0921 · 1987-12-31 00:00:00 — Vpk har också föreslagit att detspecialdestinerade bidraget återigen skall utgå, eftersom detta är ett sätt atttvinga sjukvårdshuvudmännen att bygga ut preventivmedelsrådgivningen. Jag tror att det inte finns någon annan väg att gå om man,vilket också anser, tycker att man bör nedbringa antalet aborter.Det är ju inte önskvärt med en sådan hög andel aborter. Det finns då som sagtingen annan väg att gå än att bygga ut preventivmedelsrådgivningen och att mänoch kvinnor använder sig av preventivmedel. Det är en stor andel som inte Det är detta som leder till aborter och till oplanerade graviditeter. Beträffande förslaget om att preventivmedel skall varagratis, kan man väl säga att en sådan reform kanske inte kostar specielltmycket och att man borde ha'råd med det. Men jag ser detta som en principiellfråga. Gratis preventivmedel ingår som ett led i strävandena att främja bra sexoch en bra samlevnad. 155 () replik: Jag håller inte med om attpreventivmedelsrådgivningen är dålig. Det landsfing som jag tillhör ger i allafall alltid en mycket god preventivmedelsrådgivning efter en föriossning ochhjälp med att prova ut det bästa preventivmedlet. Likaså hjälper man kvinnanatt efter en genomgången abort få ett bra preventivmedel. Man harprevenfivmedelsrådgivning i skolorna. Man kan också få den hos distriktssköterskorna.Och det finns även, som jag tidigare sade, speciella ungdomsmottagningar. Men visst händer det att preventivmedelsanvändningen intealltid lyckas och att det kan ske en oönskad graviditet. Förhoppningsvis kan,som också sade tidigare, de flesta ändå ta emot ett barn och barnetbli ett välkommet barn, även om graviditeten var oplanerad. Vad vi är helt överens om, och det ser jag som mycketviktigt, är att vi aldrig kan betrakta aborter som en preventivmedelsåtgärd. 156 INGA (vpk) replik; Helt kort: Om vi gör30 000 aborter här i landet och om av de fullföljdagraviditeterna inte var planerade, vittnar detta om att vi inte har enspeciellt bra preventivmedelsrådgivning och att det finns ett stort behov avatt bygga ut den. Den norm som vpk föreslår är att man antar 1980 årsabortkommittés förslag till utbyggnad. Detta skulle täcka ett behov påpreventivmedelsområdet och förmodligen kunna minska antalet aborter samt ävenkunna nedbringa den 25-procentiga andelen oplanerade graviditeter. 157ULLA TILLÄNDER (c): I ställningstaganden i abortfrågangenom åren har från socialutskottets sida ständigt upprepats att abort inte fåranvändas som ett preventivmedel. Detta är fortfarande av central betydelse förden som upplever kravet på respekt för livets värden som kärnpunkten i detetiska dilemmat. Full enighet måste råda om att abort inte är någotönskvärt från samhällets synpunkt utan alltid utgör en nödlösning för bådeindivid och samhälle. Detta understryks på nytt i det betänkande vi nudiskuterar, liksom att samhällets målsättning måste vara att minska antaletaborter så mycket som möjligt. För det, säger utskottet, behövs förebyggandeåtgärder, information och preventivmedelsrådgivning. Att en kvinna hamnar i en abortsituation beror i mångafall på den sociala och ekonomiska situation hon befinner sig i. Utskottetpekar på behovet av ett gott psykosocialt stöd och att rådgivningen germöjlighet att diskutera såväl medicinska sompsykologiska och etiska frågor och att den abortsökande skall få upplysningarom samhällets hjälp- och stödmöjligheter. Anledningentill att det är nödvändigt att samhället tar sitt ansvar är att denabortsökande kvinnan ofta kan beskrivas som lågavlönad, övergiven ochförtvivlad. En lång kedja av orsaker kan ha lett fram till allt detta. Huvudfråganär hur man skall möta den grundläggande etiska konflikt som ofrånkomligt ärförbunden med abortfrågan, en konflikt för den enskilda människan som uppkommergenom att två principer som uppfattas som okränkbara kommer i konflikt medvarandra, nämligen principen om livets värde och principen om att samhälletmåste hjälpa en människa i en nödsituation. Det finns en risk att man läggerett för htet ansvar på samhället och ett för stort ansvar på den abortsökandekvinnan. Närabortlagen antogs fastslogs vissa tidsgränser. , alltså för ett årsedan, uttalade sig för att tidsgränserna måste ses över, inte minstberoende på den medicinska utvecklingen. Utvecklingen under 1970-och 1980-talenhar ändrat de förutsättningar på vilka abortlagens regler om tidsgränserbygger, och utskottet gav regeringen till känna att ennoggrann genomlysning av tidsgränserna måste göras och att frågan om18-veckorsgränsen skulle prövas. Utskottethar också redan tidigare understrukit och givit regeringen till känna attutredningen om det ofödda barnet borde behandla frågor som rör skydd förofödda. Tyvärr har utredningen ännu inte fått tilläggsdirektiv. Utskottetupprepar nu kravet på en översyn och betonar behovet av en sådan, om man i längdenvill kunna bevara en lagstiftning som bygger på den gällandegrundprincipen. Detsamma gäller synen på fosterdiagnostik, som inte får bli ettinstrument för utsortering och urval. Vad innebär egentligen abortiagen i dettaperspektiv? Arbetet med översynen bör inledas utan vidare dröjsmål, sägerutskottet. Med detta yrkar jag bifall till utskottets hemställan på samtligapunkter. 158 (): Demokratins innersta kärna eller mest fundamentala princip är givetvisrätten till liv. Om inte den rättigheten existerar, existerar inte hellerförutsättningen för övriga mänskliga rättigheter. Idet betänkande som debatteras tar utskottet upp som ett etiskt dilemma attgränsen för sena aborter kan komma att sammanfalla med åldern på för tidigtfödda barn. Verkligheten har tvingat utskottet till eftertanke. Men det etiskadilemmat är sannerligen av en annan kaliber. Det är att utskottet inte vintnistå att livet börjar när det börjar, och att därför nuvarande abortiag äroetisk och biologiskt orimlig och på grund därav måste ändras. gällandeabortlag utgår från vanföreställningen att det ofödda barnet, fostret, är endel av kvinnans kropp. Eftersom aktuella utredningar, exempelvisinseminationsutredningen, går ifrån det resonemang som abortlagen bygger på,borde utskottet tillstå att abortlagen också måste ändras. Självfalletskall kvinnan bestämma över sin kropp, men här handlar det om ett självständigtliv som har två föräldrar, och detta liv, det svagaste av alla, har rätt tillsamhällets lagliga och opinionsmässiga skydd. Jag begriper inte att socialutskottet kan acceptera en lag- det är ju inte vnken lag som helst, den handlar om liv och död - som i sinnormativa verkan får människor att tro att en abort är i det närmaste liktydigmed vilken operation som helst. Det vore mycket mer hedervärt av er isocialutskottet, och faktiskt också ärligt, att tillstå att lagstiftningenskall uttala att livet börjar vid befruktningen, att abort är att släcka liv,men att ni godtar att liv släcks. Nuvarande abortiag visar att samhälletanammat förakt för svaghet, anser jag. Detta får naturligtvis följdverkningar,var så säkra på det, följdverkningar för hela samhänsklimatet. Vi vet att manmed fosterdiagnostik kan kontrollera, för att inte säga besiktiga, det oföddabarnet fysiskt. Vi vet också att fosterkirurgin är på frammarsch, och attembryot, det befruktade ägget, kan frysas ned och hållas nedfruset under många,för att senare inplanteras i en annan kvinnas livmoder. Nog är fostreten självständig individ. Jag tror i och för sig inte att de som formulerat den lagsom gäller var okunniga om att lagen utgick och utgår ifrån en orimligbiologisk föreställning, att fostret är en del av kvinnans kropp. Men manvalde den metodiken, det resonemanget, för att komma ifrån eller för att gömmaundan det etiska dilemma som den s. k. fria aborten självklart innebär. I daghar verkligheten, den medicinska teknologin, helt slagit omkull argumenten förgänande abortlag. Skulle någon till äventyrs envisas med att hålla fast vidnuvarande abortlags resonemang, så kan jag förstå det känslomässigt. Men det ärgivetvis klokt att acceptera sanningar, även om de kan vara svåra att godtakänslomässigt. I det långa loppet kan de ändå inte förtigas. Verklighetenkommer att dra med sig socialutskottet. Det är bara så tragiskt attsocialutskottet med så många kloka ledamöter blir svans i stänet för huvud idessa de mest fundamentala frågor. Vi kan tänka oss, även om det än sålänge låter som science fiction, att det kommer att gå att få ett embryo attfullständigt utvecklas utanför människokroppen. Därmed är det då sannerhgensagt att gällande lags resonemang är orimligt. Det är ett förtrampande av den demokratiskastatens primära etiska regel - rätten till liv - att juridiskt manipuleralivsgränser och via en lagsfiftning karakterisera liv som något annat än liv.Hela resonemanget om att nu se över tidsgränsen och kanske behöva flytta dennågot, eftersom det medicinska kunnandet ökar, är i sig etiskt oförsvarligt.Det är korrupta etiska resonemang som förs, enligt mitt förmenande. Låt oss ,som sagt, vara så ärliga och hederiiga att vi ställer upp för en ärliglagstiftning, och låt oss sedan föra resonemang om i vilka sammanhang nöd skallfå bryta lag. vill ha en förutsättningslösutredning. Det behövs ingen förutsättningslös utredning för att lägga fast denabsoluta principen som måste gälla i varje demokrafi: principen ommänniskolivets okränkbarhet. Visst kan man förutsättningslöst utreda hurabortlagen har verkat, men det är en sak för sig. Vi behöver inte utreda huruvidagällande abortlag är orimlig, och vi känner alla alltför väl dess innebörd; detofödda barnet har icke något lagligt skydd. Fråganär om vi vill ge fostret ett sådant eller ej. Förslaget om en förutsättningslös utredning framstårsnarast som ett kamouflage för att slippa ta ställning i en fråga som besväraren falang i det är väl känt internafionellt för sin övertro på utredningar,och politiskt känner vi nog alla i grund och botten till att bakom talet omutredningar göms åtskilligt. frågar avseende fosterdiagnostiken:"Vilken effekt får det på vår syn på människovärdet om enbart 'felfria',kvalitetskontrollerade barn får rätt att födas? Bör enskilda föräldrar ellersamhället stå för urvalet?" Observera att dylika frågor ställs frånfrisinnat håll. Borde man inte ifrån det hållet också kunna bestå med ett svar?Men är tydligen förbi då frisinnet gick i svaromål i dessa frågor.Numera handlar det om förutsättningslöst utredande, och det är förståsliberalt, och om märkliga frågeställningar. vill i sin reservation ha starkare rättsskyddför det ofödda barnet. Det är självfallet ett krav som måste te sig rimligt föralla. Vi vill att den bildskärmsarbetande modern skall slippa riskera skador påfostret. Vi vill att den gravida kvinnan får besked om att hon inte bör ätakvicksilverför-giftad fisk som kan skada fostret, etc. Vi vill att fostretskall ha rätt till kirurgiskt ingrepp om sådant behövs och är möjligt. Men människolivets okränkbarhet kan inte graderas ellerkompareras. Antingen anser det enda biologiskt riktiga ochsjälvklara vara att livet börjar när det börjar, dvs. vid befruktningen, ochatt livet skall ha rättsskydd - annars börjar man relativisera och debatteragraden av rättsskydd -, antingen vill ha en lagstiftning som utgårfrån fostrets, det ofödda barnets, rätt till liv, eller också håller han sigmed en glidande relativ skala, vilket jag menar är etiskt ohållbart. Jag vill också reagera mot vad . Om jag uppfattade henne rätt, lever i denföreställningen att i stort sett alla abortsökande, i varje fall de flesta,kommer från lågavlönade grupper och lever i eländiga sociala situationer. Så ärju ingalunda fallet. Åtskilliga kommer från mycket väletablerade förhållanden.Jag vill inte göra gällande att abort används som preventivmedel, men när jagser på statistiken ifrån flera storstäder tycker jag man skall akta sig någotför att vara alltför kategorisk i det sammanhanget. Jag vill med detta inlägg yrka bifall till motion So454. 159INGRID (): Mycket har hänt som motiverar en förutsättningslösomprövning av hela abortlagen. Medicinsk forskning och behandling har utvecklats oerhörtsnabbt . Vi har därmed ställts inför problem som inte förutsågs närnuvarande abortlag togs. Fosterdiagnostik, provrörsbefruktning och forskningpå är några områden som gjort det mer nödvändigt än någonsin att klartdefiniera var gränsen går för livets början. Från vilken tidpunkt har ett liv ivardande samma rätt till skydd som ett redan fött barn? Vad innebär begreppetmänniskovärde? Hur skall avvägningen göras i situationer där man hur man änhandlar kränker någons människovärde? En del känner sig tvärsäkra på denpunkten, andra av oss känner kanske en mer ödmjuk inställning och tycker attdet här är svåra frågor som vi måste våga ta upp till en saklig debatt. Genetiskfosterdiagnosfik genom DNA-analys redan från åttonde fill fiondegraviditetsveckan öppnar på ett fidigare oanat sätt möjligheter att väljavilket barn man vill ha. Metoden kan användas positivt, men felakfigt använtkan fosterdiagnostiken bli ett instrument för sortering och urval, förkvalitetskontroll och "människoförädling". Även om diagnostikenkommer att inriktas på enbart mycket svåra sjukdomar eller rubbningar som kanåtgärdas hos fostret, framkommer bifynd utöver dem analysen avser -1, ex.fostrets kön, smärre missbildningar och andra genetiska sjukdomar. Iall ödmjukhet vill jag fråga: Vilken effekt får det på vår syn påmänniskovärdet om enbart "felfria", kvalitetskontrollerade barn fårrätt att födas? Bör enskilda föräldrar eller samhället stå för urvalet? Jag ärinte lika tvärsäker som . Ansvaretkan bli orimligt tungt om kvinnan ensam skall stå för besluten. Minst likaorimlig och hotfull blir situationen, om samhället skall stå för detaljeradeanvisningar som anger acceptabla skäl till abort. Attbestämma själv innebär inte bara frihet utan också ansvar. När kvinnan ensammåste fatta beslut om det väntade barnets liv eller död, kan ansvaret bli övermäktigt.Ibland ställs kvinnan inför det valet utan att hon bett om det. Det kanexempelvis bli följden vid undersökning med ultraljud, som görs efter tolveller sexton veckors graviditet, då avsikten är att se hur fostret vuxit ochatt bedöma om graviditetens längd beräknats rätt. Som bifynd kan skador påfostret upptäckas och en dittills helt aningslös kvinna ställs då inför fråganom abort. Mannens rätt till delaktighet i den situationen och kvinnans behov avstöd från barnets far behöver belysas vid en översyn av abortlagen. Denallvarligaste invändningen mot abortlag var av ideologisk art. Dengällde synen på fostret som en del av kvinnans kropp i stället för ensjälvständig individ med människovärde. Mycket tyder på att den syn på fostretsom kom till uttryck abortlag håller på att överges - att döma bådeav den allmänna debatten och av ordvalet i offentliga utredningar. talas t. ex. om behovet av "skydd för oföddabarn". I betänkandet Skydd för det väntade barnet, som kom i början avdetta år, står det: "Det är enligt vår uppfattning uppenbart att man intelängre kan betrakta modern och det blivande barnet som en individ." Redan1982, när kom med sin rapport om fosterdiagnostik, tog man uppatt detta kan ge anledning att ompröva abortiagen; "Iframtiden kommer vi sannolikt att ställas inför följande frågor: Är abort pågrund av fosterskada ett problem av den natur att det motiverar att man riverupp grundprincipen i nuvarande abortlagstiftning, nämligen kvinnans valfrihet?Kan man när det gäller fosteregenskaper lämna avgörandet åt kvinnan själv?Dessa frågor kan inte besvaras förrän man- bättre kan överblickautvecklingen." Såskrev man alltså . Mycket har hänt , och vi måstekomma i gång med dialogen och debatten omkring de frågorna. dag har vi fått Socialnytt i våra postfack. Där finns en intervju medförfattaren och ledamoten av statens medicinsk-etiska råd , somockså hävdar att det behövs en generell översyn av abortfrågan. "Jag tror att detfinns en konflikt som inte är riktigt utredd mellan fostrets Prot.1987/88:21 ll I den förra abortdebatten, , sade man att fostret varen del av kvinnans kropp och därmed hade hon full bestämmanderätt över det. Dettycker jag är en för enkel lösning. Vi hade kanske inte kraft att utreda denfrågan ordentiigt då. Jag tror det är dags att göra det . Eftersom vi håller på att diskutera hela komplexet kringmänniskovärdet, så bör vi ta upp aborterna. Jag tycker man skall ta upp helafrågan utifrån det samhälle vi lever i , , och inte varalåsta i den debatt som ägde rum ." Även statsrådet har tagit upp detta ämne.I en intervju skall han ha sagt: "När abortlagen kom var det en fråga om denenskilda kvinnans rätt att bestämma över sin kropp." "- Men , sade , har situationendrastiskt förändrats. Vi saknar den rätta avvägningen mellan skyldigheter motkvinnan, det ofödda barnet och den långsiktiga utvecklingen av mänskligheten. vill inte förbjuda aborter, men anser attabortlagen måste ses över." Allt det här talar för att det behövs enöversyn av den abortlag som antogs 1974. Det är nödvändigt att på allvardiskutera abortlagens innebörd i den situation vi nu befinner oss i. Det behövsinte bara en förutsättningslös utredning om fostrets rätt utan enförutsättningslös översyn av hela abortlagen. Därför yrkar jag bifan tillreservation 5. 160ALF (): Jag vill gärna understryka det sade här. Utan tvivel är det så att den ena efter den andraändrar uppfattning i denna fråga. Den medicinska teknologin drivernaturligtvis, som jag sade i mitt anförande, oss till nya insikter. För inte sålänge sedan, kanske , sade dåvarande JO att vi måstefå lagar och regler till skydd för det ofödda barnet. Jag räknade upp, och detgjorde nästan alla tidigare talare, den ena vetenskapliga - om jag får uttryckadet så -landvinningen efter den andra som visar att det inte går att hålla fastvid den argumentering som man använde sig av när den nuvarande abortlagenantogs. 1 nya färska utredningar används, som sagt, inte heller den argumenteringen. Jag tycker sannerligen det här är svårafrågor. Det vore inte särskilt juste, , att tillvita migatt inte ha den uppfattningen. Men det är orimligt att göra gällande att detinte skulle vara tecken på ödmjukhet om man vill värna rätten till liv för detsvagaste mänskliga livet. Det är ödmjukhet i allra högsta grad att föra talanför det livet som omöjligen kan föra sin egen talan. Jag är på det klara med att nöd bryter lag. Jag betonadestarkt i mitt anförande att utgångspunkten i lagstiftningen inte skall varagenerell rätt att släcka hv, utan utgångspunkten, inte minst därför attlagstiftning också är normativ, skall vara rätt till liv, att liv skall fåleva. Sedan är det tillfällen då nöd bryter lag. har exempelvis vissafågelägg, vissa blommor och växter lagensskydd, men fostret har inte laghgt skydd fram till . Det Prot.1987/88:21 borde vara tankeväckande. Genteknik m. m. Jag skulle vilja fråga : När anserIngrid att livet börjar? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut i ärendet skulle fattas vid nästa arbetsplenum.) 20 § Föredrogs socialutskottets betänkande 1987/88:4 omgenteknik m. m. 161INGA (vpk): Jag skall tala angående en kds-motion. Det ärovanligt över huvud taget att ledamöter talar över andra partiers motioner -speciellt ovanligt är det att en vpk-are talar över en kds-motion. Men dennamotion är speciell, och den är övervägande bra, som jag ser det. I motionen tas bl. a. upp frågor som rör skyddet för denmänskliga individen i förhållande till den vetenskapliga utvecklingen påområden som genteknik, fosterdiagnostik, befruktning utanför kroppen,experiment på mänskliga och embryon. Vpk delar, utifrån en annan synvinkel, de tankar som försfram i motionen. Vpk ställer vissa frågor på sin spets. I motionen krävs ocksåatt svar på dessa frågor ges och att ansvariga organ - främst regering ochriksdag - verkligen säger vad man tycker och vill. Skall forskningen få manipulera människans arvsanlag? Ärfysiskt handikappade människor mindre värda än andra? Skall de svaga ochavvikande sorteras bort? Hur mycket skall man få manipulera befruktningen föratt avhjälpa barnlöshet? Kan man hantera det befruktade mänskliga ägget hur somhelst? Vilka etiska riktlinjer skall gälla? Skall vi tillåta manipulationer avmänniskolivet? har samhället varit en passiv åskådare till denutveckling som vi nu ser på alla dessa områden. Och utvecklingen inom denmedicinska tekniken går rasande fort. Demokratins inre kärna utgår från principen ommänniskovärdets okränkbarhet och från solidariteten. Människolivetsokränkbarhet måste gälla som norm över alla politikens fält. Historien lär ossatt när människovärdet förtrampas på ett område, påverkar detta andra sektoreri samhället och en hel kulturs bestånd. Vi står inför ett vägval när det gäller synen påmänniskovärdet. Den medicinska teknologin och forskningen har med förfinademetoder trängt allt djupare in i livets biologi och kemi. Genteknik,fosterdiagnostik, in-vitro-ferfilisering och transplantationskirurgin tillhörde områden där det sker en explosiv utveckling, och denna s. k. utveckling äroroande. Vi kan inte och vi skall inte låta oss styras av biokemins, biologinsoch bioteknikens framsteg Genteknik m. m. utan attåtminstone ha fått en chans att se vart dessa forskningsframsteg leder. Vårtsamhälle måste styras utifrån en humanistisk människosyn. styrs inteforskningen utifrån en sådan samhällssyn utan utifrån helt andra kriterier. Omvi inte säger ifrån vad vi vill, kommer demokratin att urgröpas och hotas. Utskottet har fidigare år begärt att skall få enmöjlighet till en samlad genomgång av alla dessa områden. Utskottet har ocksåbegärt detta hos regeringen. kan utskottet konstatera att någon sådanredovisning eller proposition inte kommer att föreläggas , såsomutskottet och begärt. Varken - vi hade begärt det tillhösten 1987 -eller kommer detta ställningstagande att kunnaäga rum. Utskottet låter sig nöja i sina skrivningar med en begäranom en översyn. Jag skulle önska att utskottet hade varit mer otåligt i dennafråga, eftersom utvecklingen går så fort och polifikerna redan är långt efter idessa frågor. Utskottet har dock, som det heter på riksdagsspråk, en braskrivning. Man säger att det faktum att ny kunskap tillkommer inteär något skäl till att avvakta med en övergripande polifisk diskussion.Utskottet ser det också som angeläget att får en samladredovisning av det aktuella läget inom forskningen och de efiska problem sompolifiker måste ta ställning till. Man säger vidare att det är allvarligt attarbetet inom inte bedrivs med denna inriktning. Risken äruppenbar att politikerna försätts i en situafion då nya medicinska tekniker tasi bruk och blir etablerade utan att har givits möjlighet att läggafast de vägledande principerna. Så har ju skett beträffande den konstgjordabefruktningen och fosterdiagnostiken, förmodligen också på många andra områdensom vi politiker ännu inte har en aning om att de ens finns. När det gäller denmedicinska tekniken är politiker, vare sig de sitter i eller iregeringen, överkörda, kanske inte helt men i alla fall delvis. Vpk har ett särskilt yttrande i detta betänkande medanledning av den kds-motion som jag refererat. Jag har med det jag sagtmarkerat att vi har en samsyn i väsentliga delar. Denna samsyn har vi utifrånen humanistisk människosyn. 162ERIK (): I utskottets betänkande redovisas olikautredningar som berör genteknik, fosterdiagnosfik och skydd för individenspersonliga värdighet inom sjukvård och forskning. De motioner som föranlett betänkandet har behandlatsutförligt av fidigare riksdagar, och efterlyser utskottet en vissskyndsamhet i beredningsarbetet för sakbehandling av frågorna på grundval avpropositioner om lagstiftning. Det har behandlat frågor som berörde genetiska teknikerna. I rådets yttrande markeras med tydlighet attGenévedeklaratio-nen och skall tillämpas somgrundläggande medi-cinskt-etiskt dokument i dessa frågor. Delar av rådets yttrande citeras i socialutskottetsbetänkande. Utöver detta vill jag ta tillfället att redovisa hur krävt en skärpning av de normer som föreslagits iutredningen om genetisk integritet.