prot · GB09126 · 1987-12-31 00:00:00 — näringsutskottetsbetänkanden /88:35 om statliga företag, 1987/88:33 om handelslager avvärdepapper i fondkommissionsrörelse (prop. 1987/88:123), 1987/88:33 om ändringar iregeringsformen och tryckfrihetsförordningen (prop. 1987/88:32) samt 1987/88:36 om ändring i lagen (1957:262) om allmänenergiskatt, m. m. 1987/88:163), 1987/88:38om ny väglrafikskattelagsliftning (prop. 1987/88:159). 1987/88:41 om vissafrågor inför allmän fastighetstaxering . 1987/88:164). Förste vice talmannen meddelade attbetänkandena skulle debatteras i angiven ordning och avgöras i ett sammanhangefter avslutad debatt. Först upptogs fill behandUng näringsutskottets betänkande35 om statliga företag. 57PER (): Debatten om de stafiiga företagens villkor ochderas funktion är mycket gammal. Den har i synnerhet förts , sedan den akfiva näringspolifiken och början på70-talet medfört att sektorn med stafiiga företag expanderat. Erfarenheterna från stafligt företagande under 70- och80-talen har inte varit särskilt posifiva. Det har varit mycket avpolitikerinblandning. Det har varit väldigt mycket av förlustföretag ochdrivande av regionalpolitik via statliga företag. Det är först under mitten av80-talet vi i denna kammare har nått en betydande samstämmighet om att destatliga företagen skall drivas på samma kommersiella villkor som motsvarandeprivata företag. När enighet uppnåtts om att dessa företag skall drivas påsamma villkor som de privata företagen, börjar man naturligtvis ställa sigfrågan varför dessa företag skaU vara statliga. Varför skall staten bindaskattebetalarnas pengar i företag som skall agera på samma villkor sommotsvarande privata företag? Vi tre borgerliga partier har i ett antaltrepartireservationer till näringsutskottets betänkande angående statligaföretag pekat på fyra väsentliga skäl till atf vi anser att de statligaföretagen bör privatiseras. Vi anser för det första att det är bättre för de enskildaföretagen att kunna arbeta med mer kompetenta ägare än vad staten är. Dendebatt vi har haft om PKbanken visar klart och tydligthur svårt det är att vara en statlig affärsbank med den indirekta politiskainblandning det alltid innebär. Vi tror att det hade varit bättre för PKbanken,dess anställda och dess kunder, om banken haft andra ägare och då merbehandlats som motsvarande privata banker. Vi tror för det andra att det är fel alt staten skall hadubbla roller; som angivare av de ramar som företagen skall agera inom och delagar och förordningar som de skall arbeta inom, som staten själv äraktör på marknaden i sin egenskap av ägare av ett antal statliga företag. För det tredje tror vi att det vore positivt att i likhetmed vad som har hänt i en lång rad andra västeuropeiska länder få till stånd enbetydande ägande-spridning inom svenskt näringsUv. Genom att föreslå enprivatisering av ett antal statliga företag och låta den ske på samma villkorsom i , , och , dvs. att ägandet iföretagen sprids till de många småspararna, anser vi oss kunna bidra till enbetydande ägandespridning i det svenska samhället. För det fjärde anser vi att det finns starkastatsfinansiella skäl för att sälja ett antal av företagen för att få kapitaltill att nedbringa statens upplåning. Därmed skulle vi få möjlighet att sänkaräntelägel i landet, liksom inflafionen. På det sättet skulle ett bättrenäringskUmat skapas för del näringslivsom skall möjliggöra att vi kan bibehålla och utveckla vår välfärd inom landetsgränser. Av den anledningen begär vi att skall fatta beslut om attuppdra åt regeringen att upprätta en plan för privatisering eller försäljningav de statliga företagen. Vigår även på ett antal enskilda punkter in och pekar på att försäljningen avdelar av domänverkets skogar och jordbruk bör göras på sådant sätt attavfolkningen i glesbygden kan motverkas. Vi tycker också att sammaavkastningskrav skall gälla för domänverket som för motsvarande privataföretag. Somen kuriositet tycker vi även att kanalbolag kan ses över. Ett antal harmer akfivt velat marknadsföra kanalen och se tiU att den får en större ochbättre utnyttjandegrad än den har . femte trepartireservation behandlar vi Investeringsbank. Vi menaratt en avveckUng av den bör övervägas. Vi tycker att den har spelat ut sinroll. Marknaden är väl försörjd med riskkapital. Därför bör det uppdrasåt en utredning att överväga en aweckUng eller en försäljning av banken.Samtidigt bör de övriga stafiiga kreditinstitut som finns ses över. Vi ser inteatt det finns något behov av statliga kreditinsfitut annat än när det inte påmarknaden finns motsvarande institut, som kan klara kreditförsörjningen ellerupprätthålla konkurrensen. Med det anförda ber jag att få yrka bifaU fill samfliga reservationer.Att märka är att alla är trepartimotioner. 58 (): Vi kan konstatera att svenska staten är en storföretagare och att detstatliga företagandet är av stor omfattning. De statliga företagen är 165 tillantalet, och deras verksamhetsinriktning varierar kraftigt. I gruppen ingårindustriföretag, kreditinstitut, affärsverk m.m. Dessa företag äger dessutomstörre eller mindre del i ytterligare 888 bolag. Dennakoncentration av statUgt ägande tycker socialdemokraterna är bra. De försökerhävda att den måste finnas som motvikt till privata maktgrupper i näringslivet.Medicinen mot privat maktkoncentration tycks vara statlig maktkoncentration,enligt utskottsmajöritetens mening. Folkpartietanser inte att statligt ägande av företag är motiverat annat än i speciellaundantagsfall. Statens roll är att ange de allmänna förutsättningarna förnäringslivet men att i princip inte själv engagera sig som ägare till företag.Den sammanblandning av roller, som statUgt företagande med nödvändighetinnebär, får enligt vår mening negafiva följder både för marknadsekonominsfunkfion och för de stafiiga företagen själva. Folkpartietvill att en strategi utarbetas för utförsäljning av de statliga företagen. Dethuvudsakliga syftet med en utförsäljning är inte att staten skall tjäna pengar- även om vissa positiva effekter kan uppnås på räntor och budgetsaldo - utandet främsta skälet är pincipiellt. Vivill värna om ett spritt enskilt ägande och en fri konkurrens bland företag. Vianser att svenska folket skall få äga andelar i en mängd verksamheter ochföretag. Detta medägande skall inte gä omvägen via staten, där enskildasinfiytande försvinner, utan det skall ske direkt. I de fall staten avomständigheterna har nödgats att ta på sig ett ägaransvar bör enavveckling av det statliga engagemanget ske så snart det finns prakfiskäförutsättningar för del. Av utskottsmajöritetens sätt alt försvara ett omfattandestatligt företagsä-gande måste jag tyvärr dra den slutsatsen att just statligmaktkoncentration är ett medel i den socialisfiska ideologin, ett medel attkoncentrera maklen till några få - oavsett om dessa personer/politiker ärlämpliga näringsidkare eller inte. Jag berör inte delfrågorna i varje reservationutan yrkar bara bifall fill betänkandets samtUga reservationer, där man ocksåkan notera att det på alla punkter råder borgerlig samstämmighet. 59PER-OLA (): Staten har två roller att spela inom närings-och industripolitiken. Staten skall dels ange de allmänna förutsättningarna föratt bedriva industriell verksamhet, dels genom eget ägande i skilda formerdriva olika typer av verksamhet. De här båda statliga rollerna är inte heltproblemfria, och det märks också ofta inom den statliga företagssektorn. Staten har en självklar-roll när det gäller ansvar förviss grundläggande service till medborgarna och till vissa regioner, det villjag starkt betona. Men statliga företag bör, enligt uppfattning, iförsta hand verka inom de områden där staten har väsentligt bättreförutsättningar att bedriva företagsamhet än enskilda och kooperativa företag. I vissa situationer är det enbart staten som kanmobilisera tillräckliga resurser för att lösa t. ex. särskildaomstruktureringsproblem, genomföra omfattande utvecklingsprogram eller lasärskilda regionalpolifiska hänsyn. I sådana fall är det nödvändigt att statenär med och äger och driver företag och verksamheter. Men statligt ägande fårinte bli ett självändamål. Lika väl som det är naturligt att förvärva företagbör det vara naturligt för staten att sälja ut företag. Av regeringens senaste redogörelse över de statligaföretagen framgår att den statliga företagssektorn omfattar 8affärsverk, 8 kreditinsfitut och 149 aktiebolag. De 8 affärsverken och 157bolagen äger helt eller delvis eller innehar minoritetsandelar i 888 andrabolag. Med andra ord är den statliga företagssektorn ganska omfattande. Detfinns inte några skäl för atf staten på alla dessa områden skall driva och ägaföretag. Det är därför motiverat att sälja ut många av de statligaverksamheterna. Vissa statliga företag kan försäljas fill nuvarande majoritets-och minoritetsägare - staten är faktiskt minoritetsägare i én del av dessabolag. Man kan sälja fill anställda eller genom introduktion på fondbörsen. Internationella erfarenheter tyder på - det sade även PerWesterberg i sitt anförande - att en utförsäljning av statliga företag kan ökadet totala hushållssparandet och åstadkomma en förmögenhefsuppbyggnad i densektorn. Det vore önskvärt även i vårt land. Det finns all anledning att latill sig erfarenheterna från andra länder. Dessutom skulle en utförsäljning medspeciella förmåner för anställda och småsparare bidra lill en positivmaklspridning i samhället. Mänga av de statliga företagen är vinstgivande ochrepresenterar en möjlighet att generera betydande kapital genombörsintroduktion och Det finns därför enligt våruppfattning kapital tillgängligt på börsen för placering i nya projekt. Det ärlämpligt atf försälja hela eller delar av vissa statliga företag. Som vi har anfört i en treparfireservation behövs fördelta en plan över hur det skall gå till. Jag hoppas att senare idebatten vill utveckla socialdemokraternas syn på detta och ge en förklaringtill varför man motsätter sig en planmässig utförsäljning av statligverksamhet, som skulle kunna åstadkomma en förmögenhetsuppbyggnad i hushållenoch låta de anställda bli delägare i olika företag. , som är ett av de affärsdrivande verken,barett betydande skogsmarksinnehav som tiU en del bör kunna säljas ut. Enmycket stor del av domänverkets skogsmark är belägen i glesbefolkade områden,där problemen med att skapa trygg och varaktig sysselsättning är välkända.Genom atf tillskapa aktiva jord- och skogsbruksföretag i dessa regioner gesunderlag för trygghet och en positiv utveckling för de människor som lever ochverkar i glesbygden. För detta bör domänverkets skogsmark användas i störreutsträckning. Genom att privatisera bolagsägd mark skulle man kunna få betydUgtmer levande bygder. I , vårt östra grannland, har statsmakterna aktivtmedverkat till att med statens skogsmarksinnehav som grund bygga upp enskildajord- och skogsbruksföretag. Motsvarande åtgärder bör vigöra också i vårt land. Många av dem som är anställda inom domänverket somskogsarbetare har uttalat intresse för att förvärva skogsmark för atldärigenom trygga sin familjs ekonomi och kunna bo kvar i bygden. Därför bör enöverföring av domänverkets mark fill enskilda genomföras. Med detta ber jag, fru talman, atf få yrka bifall till dereservafioner vi har undertecknat tillsammans med och . 60RUNE (): Mot bakgrund av kammarens arbetssituation såhär i slutet av riksdagsåref och med hänvisning till att vi de senaste årenhaft liknande debatter om de statliga företagen och de borgerliga partiernasförslag fill privatisering kommer jag all fatta mig kort och hänvisa tilltidigare debatter. Några nya infallsvinklar som skulle göra att vi iutskottsmajoritetén är villiga alt ändra vår uppfattning har inte presenteratsi.årets borgerliga förslag. Vi kan bara konstatera aft den skiljelinje som fidigareställningstaganden gett klara besked om kvarstår när det gäller synen påstafligt förelagande. Den biandekonomi som vi har i med privata,kooperativa och statliga företag har varit lyckosam för vår industriellautveckling, och den anser vi socialdemokrater att vi skall behålla. Man kan därfillägga att vi i vid en internafionell jämförelse fortfarande har enliten andel statlig företagsverksamhet. Att vi i det läget skulle - som jag också sade ifjolårsdebatten - ufförsälja de vinstgivande stafiiga företagen förefaller vararent befängt. Staten skulle då behålla företag med låg lönsamhet och företagsom är under omstrukturering. Som allaförsfår skulle det vara förödande för andan och effektiviteten inom kvarvarande företaginom den statliga företagsgruppen. Hur skall rekrytering av anställda fungera?Hur skall de statliga företag som planmässigt skall utförsäljas få tag i denkompetens som fordras för att man framgångsrikt skall kunna leda företagenframåt? Visocialdemokrater menar att de statliga företagen och affärsdrivande verkenskall få arbeta under samma förhållanden som privata och kooperafiva företag.De skall enligt vår mening varken favoriseras eller diskrimineras. Styrelse ochföretagsledning skall på samma sätt som när det gäller privata ellerkooperafiva företag ha det fulla ansvaret för verksamheten. Man skall hamöjlighet att driva en långsiktig företagspolifik. Företagsledningarna i deStatUga företagen skall kunna driva företagen så att de blir lönsamma utan attde för den skull riskerar att bli sålda till privata intressen. Omnågon del eller hela företag skall utförsäljas skall det ske på företagens egnavillkor. En lämpUg företagsstruktur skall dä vara vägledande. Vimotsätter oss också en allmän privatisering av domänverkets skogsmark, vUkettas upp i reservation 3. kunna driva sin verksamhet på ett rationellt och långsiktigt sättfordras en bra arrondering och att man kan nyttja den storleksfördel man har påsamma sätt som de privata skogsbolagen. Det innebär å andra sidan attdomänverket i fortsättningen på samma sätt som tidigare skall kunna medverkatill atf förstärka enskilda fastigheter genom försäljning eller markbyte. Närdet gäller frågan om ändrade regler för domänverkets avkastningskrav - den tasupp i reservation 4 - vill jag säga att nya regler för den ekonomiskastyrningen övervägs av verket. Mot den bakgrunden anser vi inteatt det finns anledning att nu ta några inifiativ. Förslaget i reservation 5om att AB kanalbolag skall övergå från domänverket till olika intresseninom näringslivet är det enda förslaget från de borgerliga partierna i det härbetänkandet som inte varit ärligen återkommande. Per kallade självaförslaget för en kuriositet! Inte , dvs. året efter beslutet om enfinansiell rekonstrukfion av bolaget och en överföring av statens akfier tiUdomänverket, har frågan varit uppe. Utskottet avstyrkte då ettprivatiseringsförslag liknande det som de borgerliga partierna nu lägger fram. Skälettill avstyrkandet var detsamma då som , nämligen att en varaktig lösning avKanalbolagets problem bara kan garanteras genom att staten -genom domänverket -har det fulla ansvaret. Underskotteti Kanalbolagets rörelse har uppgått till drygt 1 milj.kr. Dessutorn har de berörda landstingen tillskjufit ett driftsbidragav samma storlek. För upprustning och underhåll har ca 10 milj. kr.anslagits av medel för sysselsättningsskapande åtgärder. Jagvill också påminna om att skälet till att staten övertog Kanalbolagetvar att de dåvarande privata ägarna inte ansåg sig kunna upprätthålla driftenav kanalen. Övertagandet skedde alltså under den borgerliga regeringstiden. Viutgår från utskottsmajöritetens sida från alt domänverket och Kanalbolaget tartill vara det intresse och engagemang som finns på olika håll och hos olikaintressegrupper för att få till stånd en så bra utveckling som möjligt för Götakanal. Med detta korta inlägg, fru talman,och med hänvisning till de senaste årens debatter i ämnet yrkar jag bifall fillutskottets förslag på samtliga punkter och avslag på reservationerna. 61 PER () replik: Det finns stor anledning att tro att Götakanalbolag precis som många av de andra statliga företagen skulle må bättre medandrå ägare än staten. Skälet fill vårt förslag är inte något annat än omtankeom kanalbolag och de intressenter som har anmält att de viU driva och marknadsföraGöta kanal, infe minst via turistsatsningar. Vi tror att kanalen skulle få enbättre funktion på det sättet. När det gäller den övriga statliga företagssektorn liggerdet i sakens natur aft man, om man skall sälja ett bolag, måste rekonstrueradet, om det är förlustbringande från början, och sälja det medan det gör vinst.På det sättet kan statsmakten återfå en del av det kapital man tvingats gå inmed företaget gått med förlust eller varit i statlig ägo. Det ärdet bästa sättet att återfå det statskapital som har satsats. Inte minst den intensiva PKbanksdebatt vi haft har visat att det är svårt att vara staflig företagsledare närman skall agera på samma sätt som motsvarande privata företag. Ändå hamnar mani den politiska snålblåsten och får mycket svårt att genomföra kommersiellaaffärer. Jag tror definitivt att PKbanken hade klarat sig väsenfligt bättre omdet hade varit en vanlig, normal, privatägd och kommersiell bank. När de statliga företagen, som säger, skalldrivas på samma villkor som motsvarande privata - varför skall de då varastatliga? Staten lider j u brist på kapital och behöver lätta på skuldbördan.Varför vill man inte låta de anställda bli delägare i de enskilda statligaföretagen, som man nu kan bli i snart sagt alla marknadsnoterade privata bolag?Det är mycket få av de statliga bolagen som man som anställd kan gå in i ochbli delägare i. I har parfikamrater funnit att delär en bra lösning och även sålt ut ett stort antal statliga företag. I ettantal andra länder har socialistiska partier haft mycket stor förståelse för deprivatiseringssträvan-den som förekommit. Men, , varför skall maninte sälja de statliga företagen, när de ändå skall drivas på exakt sammavillkor som motsvarande privata? 62PER-OLA () replik: Jag har alltid förvånat mig över attsocialdemokraterna när det gäller företagsamhet vill försvåra för småsparare,anställda och andra att bli delägare i företagen. Är det inte ett effekfivtsätt atf sprida makten och ägandet aft försälja delar av den statUgaverksamheten fill anställda, fill de olika hushållen, till småsparare?Därigenom blir de ju delakfiga i förmögen-helsuppbyggnaden. Vad är del somdriver socialdemokraterna att motsätta sig en sådan linje? sade att skulle man sälja ut stafiiga företagskulle det innebära atf bara de icke lönsamma företagen - företag med låglönsamhet, som han uttryckte det - blev kvar i statens ägo. Det är inte sant.Man kan självfallet också sälja ut företag som har dålig lönsamhet och som är istatens 1987/88:126 ägo.Det har också skett. kan ju titta på Cordinorgruppen i . Från Cordinorgruppen har man istor utsträckning sålt ut I just de icke lönsamma företagen och behållit delönsamma företagen. '" Det behövs faktiskt motvikter i olika sammanhang.Socialdemokraterna vill ersätta den privatamaktkoncentrafionen med en statlig maktkoncentration. Den motvikten tycker viinte är nödvändig. Man skall inte behöva balansera den privatamaktkoncentrationen genom att skapa en maktkoncentration på den statligasidan. Dessutom är det farligt att, spm skett på senare fid genomPKbanksaffären, gifta ihop en statlig maktkoncentration med en privatmaktkoncentration. sade att det inte behövs någon plan för försäljningen utan attutförsäljningen skall ske på företagens egna villkor. Innebär det då, RuneJonsson, att skall ställas åt sidan? Är det inte här i viskall bestämma villkoren för utförsäljning av statlig verksamhet? Skall detöverlåtas åt ett fåtal personer? Vi skall väl ändå inte ha PKbanks- ochPenseraffären söm förebilder för den framtida utförsäljningen av statligverksamhet? bör också notera att många statliga företagsledare gärna vill att deföretag som de arbetar i skall arbeta på samma villkor som andra företag påmarknaden. Varför förmenar socialdemokraterna stafiiga företag att arbeta påexakt samma villkor som andra företag? Genom att förändra den statliga rollenskulle fler företag i kunna få arbeta på exakt samma villkor: Anf.63 () repUk: Jag reagerar då säger att statliga företag, om de går bra,inte skall riskera att bli sålda. Det ligger alltså någonting negafivt ibegreppet att bli såld, att bli privatiserad. Det skulle vara intressant att fäbelagt vad det är som är så dåligt med det. Jag skulle vilja att deklarerade vad det är som de riskerar om de går bra. Är det intetvärtom generande för socialdemokraterna då t. ex. SJ-chefen i TV uttalar attSJ skulle bli betydligt effektivare om det privatiserades? Jag tycker att dettakräver en förklaring av . Anf.64 () replik: Jag har fått många frågor - jag skall besvara dem så gott jag kan. Förstoch främst vill jag när det gäller förslaget om en utförsäljning av StatUgaföretag säga att det ju ändå är skattebetalarnas medel som man har använt förden omstrukturering som har skett. kan vi säga att de statUga företageninte är något att skämmas för, om vi jämför med hur det var 1982, när densocialdemokratiska regeringen övertog det hela. är det ordning och reda.Vi har styrelse och ledning som tar ansvar för verksamheten, vi har brafinanser, och utvecklingsplaner finns för framfiden. Varförbehövs de statliga företagen? har givit ett svar: Staten måstegå in för omstruktureringar. Jagkan läsa upp vad jag sade i förra årets debatt om varför vi måste ha en 66 staflig verksamhet, även om vi sedan går in och görinsatser på vissa områden. Jagnoterade dä i ett antal punkter vad målsättningen för de stafiiga företagenskall vara: * De skall utgöraen balanserad faktor mot de privata maktgrupperna. * De skall bidratill att sprida sysselsättningen mellan regionerna. * De harbetydelse ur försörjningssynpunkt. * De kanproducera varor för vilka det inte bör föreligga något vinsfintresse, t. ex.tillverkning av alkohol. * Det är viktigtalt det finns ett renodlat nationellt ägande när ägandet i näringslivetinternationaliseras. * De kan bidratill att bygga upp samhällets ägarkompetens. Jag tror att , ivars anförande det ändå fanns en viss nyansskillnad gentemot de övriga inläggenfrån borgerligt håll, förstår att det här är viktiga delar i de statligaföretagens verksamhet. Jag sade att det är de högeffektiva och bättre statligaföretagen som kommer att utförsäljas. Ja, det är ju dessa som är attraktiva ochsom man kan få köpare till. nämnde Cordinorgruppen, och visstkan det finnas möjligheter att sälja också andra företag och av andra skäl änatt de är vinstgivande. Men man får väl ändå säga aft den helt dominerandedelen av dem som skulle komma att säljas är de företag som är vinstgivande. Därför måste, som jag sade, försäljningen ske påföretagens egna villkor. Med det menar jag att det är företagen och deras ägaresom skall ta initiativet och att frågan om försäljningen naturligtvis skallbehandlas i . 65 PER () replik: Det råder inget tvivel om att staten i vissaspeciella fall kan tvingas gå in som ägare under ett omstruktureringsskede föratf rädda samhälleliga värden. Det har även vi biträtt, bl. a. vidomstruktureringen inom handelsstålsindustrin. Men poängen är ju just atl när omstruktureringen är klaroch företagel blivit vinstgivande, har vi möjligheter att få fillbaka de pengarstatskassan tvingats gå in med. Det är det skedet som vi anser att vi befinneross i, då ett stort antal företag kan säljas och skattebetalarna återfå depengar de tvingats lägga ut. Till skillnad från tror jag inte att denstatliga företagssektorn har någon balanserande effekt. Jag tror inte att devanliga normala stafiiga företagen har några särskilda regler för att spridasysselsättningen i landet eller att det finns några särskilda försörjningsskälsom man skall driva dem för. I så fall är det mycket mycket specifika skäl, somi fallet Vin- och Spritcentralen. För de bolag som vi talar om, de som skaU drivas underfullt korrimersiella villkor, finns inte de skälen. Om så skulle vara, har RuneJonsson ändrat inriktningen av den socialdemokrafiska polifiken gentemot destatliga företagen.