prot · GB09106 · 1987-12-31 00:00:00 — Detviktigaste är i stället att med hjälp av arbetsmarknadspolitiska åtgärder satsapå t. ex. Teaterpoolen, som jag tror kommer att kunna göra en mycket braarbetsmarknadspolitisk insats. Närdet gäller arbetskraftstillgången och olika typer av teateruppsättningar meddansare, musiker och skådespelare är det naturligtvis både viktigt och riktigtsom säger, att vi verkligen måste se till att ta till vara dem somlämnar de statliga teaterskolorna. Jagtror häller med mig om att tillskottet till den s. k. kulturellaarbetsmarknaden utgör ett problem. En stor del av de kulturpolitiskt viktigainsatserna av t. ex. amatörteaterverksamheten har nämligen i en hel del fallresulterat i arbetslöshet ocksä hos de professionella skådespelarna. Detta ären kulturpolitisk diskussion som inte helt och hållet faller inomarbetsmarknadspolitikens ram. Icke desto mindre berör den naturligtvisarbetslösheten hos samtliga verksamma på kulturområdet. Detta är en diskussion som vi naturligtvis fårfortsätta att föra. Jag är emellertid förhoppningsfull när det gäller t. ex.Teaterpoolens verksamhet och övriga arbetsmarknadspolitiska insatser inom ramenför vårt arbetsområde. 68 BO (vpk): Jag hoppas också att har rätt i att Teaterpoolen kanspela en positiv roll. Jag skall inte här plåga med en kulturpolitiskdebatt kring delvis komplicerade frågor. Den diskussionen får jag i första handföra med . Det är ändå beklagligt attbehöva skära ned i ett anslag till Teatercentrum, som är ett effektivt organför att få till stånd teaterverksamhet runt om i landet, vilket frånkulturpolitisk synpunkt är mycket positivt, och skapa mångaarbetstillfällen. Detgär ju inte att jämföra Teatercentrums arbete med vilken arbetsförmedlings somhelst. Man behöver vissa resurser för att kunna åka runt i landet - jag trordet rör sig om . eller någonfing sådant. Varför skulle man skära nedpå detta? I denna verksamhet är det mycket pengar, men sett ur statenssynvinkel är det ju närmast felräkningspengar. Överläggningenvar härmed avslutad. OmVin- & Spritcentralens försäljning utomlands 16§ Dä finansministern meddelat att han på grund av andra åligganden inte kundeinfinna sig i kammaren förrän för att lämna pä föredragningslistanupptagna meddelanden och svar, beslöt kammaren på förslag av tredjevice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 17§ Förhandlingarna återupptogs under ledning av tredje vice talmannen. 18§ Meddelande om svar på interpellationerna 1987/88:218 och 219 interpellationer om sänkta marginalskatter och omskattetrycket har inte kunnat besvaras inom föreskriven tid pä grund avarbetsbelastning och utlandsresor. De kommer att besvaras i ett sammanhang den26 april. 19 § Svar på fråga1987/88:427 om Vin- & Spritcentralens försäljning utomlands har frågat statsrådet om han ärvillig att medverka till att AB Vin- & Spritcentralen följer de avriksdagen fastställda riktlinjerna för alkoholpolitiken även vid försäljningutomlands. Enligt regeringensarbetsfördelning är det jag som skall svara pä frågan. Minuppfattning är att AB Vin- & Spritcentralen i sin verksamhet följer deriktlinjer för alkoholpolitiken som statsmakterna dragit upp. I övrigt skallbolagets verksamhet bedrivas efter vedertagna företagsekonomiska principer,givetvis med hänsyn tagen till bolagets ansvar som monopolföretag. Enligt detavtal mellan staten och bolaget som reglerar bolagets verksamhet och driftförutsätts export kunna ske av de produkter som bolaget tillverkar, även ombolagets huvuduppgifter är att tillverka, importera och idka partihandel med bl. a. spritdrycker för den svenska marknaden. 3 protokoU 1987/88:106-108 OmVin- & Spritcentralens försäljning utomlands beredd att ta någotinitiativ till att avtalet ändras på den punkten eller på det sättet att dealkoholpolitiska riktlinjer som den svenska har lagt ut skalltillämpas på försäljning i andra länder. Det ankommer på bolagets utländskaåterförsäljare att rätta sig efter de regler för försäljning och marknadsföringav spritdrycker som varje land har ställt upp för sin del. Jagvill slutligen erinra om att det inte är AB Vin- & Spritcentralens uppgiftatt, som säger i sin fråga, dämpa marknadsföring ochkonsumtion i . Bolagets uppgifter är att bereda eller importera samtidka partihandel med drycker. Försäljningen till allmänheten sköts av detsärskilda detaljhandelsbolaget. Anf.71 (): Jag ber attfä tacka finansministern för svaret. Fördrygt fick staten monopol på tillverkning av brännvin. Prästernafick en befallning aft inskärpa hos folket att det var en nationell plikt attdricka sä mycket brännvin som möjligt. Den s.k. brännvinsepidemin utveckladesig snabbt och fick katastrofala följder för landet. Numerafår man inte bedriva reklam för sprit, varken frän predikstolarna eller meddagens mera raffinerade metoder - inom landet. Det lönar sig inte att säljasprit - till svenskar. Om man säljer till utlandet kan man dock strunta i de socialahänsynen. Affärerna gär strålande med vodkaflaskor som dinglar i julgranar ochspelar bjällerklang, gratisutdelning pä gator i och mördande reklam ikvinnotidskrifter. Denna reklam är inte bara mördande för kvinnorna, utan ocksåför de barn som de bär på. Sverigesbidrag till WHO:s mål om minskning av konsumtionen till är 2000 harhittills bestått av en snabbt stegrad flod av vodka - 1983,16miljoner liter 1986.1 fjol jublade det helstatliga monopolföretaget i ettpressmeddelande över att exporten översteg importen med . a. till en rad . Innebär detta, , att bolaget tarhänsyn till sitt ansvar som exportföretag? Snälla , tänk om ochgör något åt eländet och gör det snabbt! Detta är en skamfläck väl jämförbarmed vapenexporten! insatser för att uppnå den målsättning somVärldshälsoorganisationen har ställt upp måste rimligen gälla att begränsaalkoholförbrukningen i . lär icke kunna påvisaatt förtäringen av spritdrycker i vare sig förenta stater eller Japanhar stegrats på grund av att man där dricker svensk vodka i stället föramerikansk, rysk eller japansk vodka. Parallellenmed vår export i övrigt tycker jag inte är mer befogad än att i det härfallet - eller det svenska företag det här gäller - helt rättar sig efter deregler, lagar och värderingar som finns i de länder där man verkar. Sverigebrukar, inte minst av eget parti, pekas ut som detland som vill vara förmyndare för andra länder och som vill tala om' för demhur de skall leva och uppträda. Jag finner det relativt orimligt att ettsvenskt aktiebolag, även om det råkar vara statligt; i andra länder skulleförsöka så att säga trycka pä dem den svenska alkoholpoUfiska lagstiftningen. Jag tror att Sverigeskulle bli ganska impopulärt utomlands om vi gjorde sådana försök. Anf.73 (); Mitt partistär för socialt ansvar. Vin-& Spritcentralen vägrar lämna ut uppgifter om hur mycket man har sålt, ochman har därvid anfört konkurrensskäl. fick istället vända sig till SCB för att fä fram siffrorna. Dethar sagts i debatten att man säljer blygsamt till bara för att betjänat. ex. ambassader och svenskar som finns där. Jag har dock väldigt svårt atttänka mig att ambassadpersonal och ett fåtal svenskar förbrukade svenskt brännvin och svensk vodka i eller i . Det var då man började med sin marknadsföring i . Bolagetshuvuduppgift är att tjäna den svenska marknaden, står det i svaret, men sköterman verkligen den uppgiften på avsett sätt när det är mera export änimport ? Överläggningenvar härmed avslutad. Omanvändning av investeringsfondsmedel för attförbättraarbets-miljön 20 § Svar på fråga1987/88:432 om användning av investeringsfondsmedel för att förbättraarbetsmiljön I sin fråga om frisläpp av investeringfonder har pekat på vikten av att ensidiga arbetsmoment kan utförasmaskinellt och att behovet av arbetskraft kan minskas i områden med brist påarbetskraft. Jagredovisade senast min syn pä frisläpp av investeringsfonder förmaskininvesteringar i ett interpellationssvar . I detsammanhanget pekade interpellanten pä rationaliseringsfördelarna av ettfrisläpp. Jag svarade då att jag - mot bakgrund av bl. a. det högaresursutnyttjandet i den svenska industrin - inte övervägde att föreslåregeringen någon utvidgning av frisläppet. Mitt svar blir att jag intehar fått anledning att ändra ståndpunkt. Anf.75 (); Jag ber att fä tacka finansministern för svaret. Men jag måste säga attjag är besviken också över det här svaret. Fören månad sedan hade jag en debatt med om bristen på arbetskraft iÖstbo-Västbo. Vi var överens om att det behövs radikala åtgärder frän såvälstatens som kommunens sida - båda har samma ansvar. nämnde somförsta åtgärd vikten av att förbättra arbetsmiljön, så att folk kan stanna kvari sin bygd. Det är riktigt att de 16 000 småindustrierna i stor utsträckningsysslar med tillverkning som har visat sig orsaka belastningsskador. Denna effekt har intevarit känd så . Omfolkpensionär.er-nas extra avdrag vid inkomsttaxeringen orsak tillmer än hälften av arbetssjukdomsfallen i landet, och de ökar mer än andrasjukdomar. En småföretagare sade till mig: "Det här borde en maskin fågöra i stället, för det här plocket far inte flickorna väl av , men jagklarar inte av en investering pä 1/2 miljon." Därför ställde jag dennafråga. Vore det inte rimligt att investeringsfonderna fick användas i ettsådant fall? Regeringen kunde dä glädja sig åt att slå tre flugor i en smäll:dels förbättras arbetsmiljön, dels kan en maskin ta över arbetsuppgifter pä-ettområde där det är en skriande brist pä arbetskraft och dels förbättras landetsekonomi genom att vi säljer vettigare saker än Absolut Vodka till utlandet. Överläggningen var härmed avslutad. 21§ Svar på fråga 1987/88:456 om folkpensionärernas extra avdrag vidinkomsttaxeringen har frågat mig om regeringenkommer att framlägga förslag för om avskaffande fr. o.m. innevarandeinkomstår av reduceringen av folkpensionärernas extra avdrag på grund avförmögenhet. Jag är väl medveten om att reduceringen av det extraavdraget till följd av förmögenhetsinnehav kan få orimliga marginaleffekter förvissa pensionärer. Det är min ambition att försöka komma till rätta med saken.Som jag sade i svar på en interpellation i samma ämne från idecember pågår också etf arbete inom som syftar tillatt finna en lösning så att reglerna kan ändras. Att heltavskaffa förmögenhetsprövningen skulle innebära ett inkomstbortfall för statenoch kommunerna på . Det finns enligt min mening inteutrymme för en så kostsam reform . Jag har emellertid för avsikt att återkommatill denna fråga och därvid presentera en lösning som innebär vissa lindringari förmögenhetsprövningen. 77 (): Jag ber att få tacka finansministern för svaret på min fråga. Som jag har visat bäde i en interpellation och i en motionkan folkpensionärer med läg pension och med besparingar drabbas av synnerligenhöga marginaleffekter genom konstruktionen av det extra avdraget. Marginaleffektenkan bli pä räntan på sparkapital och om hänsyn tas fillKBT. Dessa orimliga regler gjorde att jag i en motion föreslogatt reduceringen av det extra avdraget pä grund av förmögenhet skulle avskaffasfr. o. m. innevarande inkomstår. I ett radioprogram som statssekreterare ochjag var med i framgick det, som jag och alla som lyssnade tillprogrammet uppfattade det, att regeringen var positiv till en snabb lösning -till skillnad från vad som framgick av det svar jag hade fått i eninterpellationsdebatt den , dåfinansministern uttalade sin förståelse för problemet men hänvisade till attdet skulle lösas genom en helhetslösning i samband med en allmän skattereform. Idet svar som jag har fått uppger finansministern att ett avskaffande avförmögenhetsprövningen skulle innebära ett inkomstbortfall pä 1 miljard kronor.Det betyder då att folkpensionärer med låg pension men med besparingar, i dettafall , drabbas av en extra förmögenhetsskatt på 1miljard kronor. Det är egentligen fantastiskt. Självfallet kan jag inte nukontrollera summan, som jag inte har sett förut, men jag tycker att även dentalar för att detta orimliga system måste avskaffas. Finansministerntalar om "vissa lindringar i förmögenhetsprövningen", och jag villfråga om det betyder att principerna skall vara kvar men att endastförmögenhetsgränserna flyttas upp något. Omlöneutvecklingen och det ekonomiska läget Överläggningenvar härmed avslutad. 22§ Svar på fråga 1987/88:397 och interpellation 1987/88:214 om löneutvecklingenoch det ekonomiska läget har frågat vilka ekonomisk-politiska åtgärder regeringentänker vidta med anledning av att löneutvecklingen, enligt , i årkan förutses överskrida . har frågat om regeringens bedömning avde negativa effekterna av en lönekostnadsökning på stär fast, och vadregeringen i sä fall tänker göra åt saken. TillAnne vill jag först säga att regeringen inte finner någon anledning attändra bedömningen från . En lönekostnadsökning på vore negativ förSverige jämfört med en mer dämpad utveckling. Nuär det ännu inte klart vilken lönekostnadsökning vårt land faktiskt kommer attfå . Pä den privata sidan återstår fortfarande en stor mängd lokala avtal.Löneglidningen vet vi ännu inte särskilt mycket om. Vad gäller den offentligasektorn kan kostnaderna för avtalen i kommunerna beräknas till . På den statligasidan kommer kostnadsstegringen att stanna en bra bit . Därförvet jag inte hur kan vara så säker på att kostnadsökningen,totalt sett, kommer att överskrida . Däremot kan jag hälla med om att det nuverkar klart att den kommer att överskrida de som finansplanenshuvudalternativ utgick ifrån. Det beklagar jag. Vilka åtgärder regeringen kommeratt föreslå med anledning av detta redovisas i den kompletteringspropositionsom läggs på bord . 79 LARSTOBISSON (m): Jag tackarfinansministern för svaret. som det har dröjt, har min frågablivit än mer berättigad. Avtal har träffats på allt högre nivåer, och dekrafter som driver på löneglidningen har blivit allt starkare. 1987/88:106 Till minförvåning försöker göra gällande att kostnadsök- 22aprill988 .- ningen i är kan stanna under katastrofalternativets7 %. Inför en så ogrundad Om löneutvecklingen och det ekonomiska läget påstridighet finns detnästan bara ett sätt att reagera. Skall vi slä vad? Men finansministern kanskeän en gång erbjuder sig att äta upp sin numera så berömda hatt. moderata partimotionen pekade vi på de faktorer som skullegöra det särskilt svårt att hålla tiUbaka lönestegringen: högt kapacitetsutnyttjande,stor efterfrågan pä arbetskraft, betydande spänningar mellan olikalöntagargrupper inom och mellan avtalsområdena, det förhållandet att förstaavtalsåret brukar bli dyrast och att det i är dessutom är valår. Men som detstörsta problemet framhöll vi att regeringen försummat att med skattelättnaderbädda för måttfulla löneökningar, som ändå kunde klara köpkraften. Vi gjordeden bedömningen - grundad på erfarenhet - att den genomsnittliga löneökningensnarare skulle hamna över än . Medanregeringen antog att priserna skulle stiga , fann vi detmera realistiskt att räkna med en prisstegring . Men jag är rädd att vivar alltför optimistiska. Den aktuella inflationstakten ligger kring 6 %.Självfallet finns det ett nära samband med de stora lönekostnadsökningarna.Här får jag kanske fråga, som jag brukar göra: Blir det något prisstopp ? Uteblivet svar måste - enligt tidigare angivna regler - tyvärrräknas som ett ja. Tyckerinte finansministern själv att det börjar bli litet pinsamt att allfid ligga,för lågt i sina löne- och prisantaganden, att inte göra realistiska bedömningareller att inte ens erkänna faktiska förhållanden sedan de väl har framträtt?Det är ju faktiskt inte bara pinsamt. När siffrorna för löne- ochprisutvecklingen är fel, kommer även de ekonomiska förutsägelserna i övrigtsnett. Den ekonomiska politiken grundas på ett underlag som inte stämmer medverkligheten. Skälettill att finansministern ännu kan klänga sig fast vid fiktionen att7-procentsgränsen inte är genombruten är- förutom den sedvanliga underskattningenav löneglidningen - att avtalsparterna i stor utsträckning använt det gamlaförhandlartricket att skjuta lönehöjningarna en bit in på året.Kostnadsgenomsläget blir då inte fullständigt det första avtalsåret. Menlönenivån höjs fullt ut inför nästa är. I den lönerörelse som då skallgenomföras får man problem med överhänget från föregående är. Minfråga var: Vad skall regeringen nu göra? Finansministerns närmaste man,statssekreterare , har givit sitt svar i en tidningsintervju;"Om den tredje vägens politik misslyckas genom att arbetsmarknadens parterinte förmår hälla löneutvecklingen inom rimliga gränser,, då kan det vara dagsatt låta andra politiska krafter pröva sina alternativ." Jag tror att detvar en klok ståndpunkt. Kan det bli aktuellt redan före höstens val, tror Kjell-OlofFeldt? Detryktas nu att finansministern i stället funderar på något slags indragning av likviditet från näringslivet. Tankegången är ju egentligen rätt förskräcklig: "Vi tycker att företagen har för mycket pengar- alltså gårvi in och tar dem." Det verkar vara sä man resonerar. Det är verkligen intevärdigt ett rättssamhälle, men vi svenskar börjar bli sä vana vid sådana här ingrepp - ° för att inte säga övergrepp - att vi knappastreagerar längre. Om löneutvecklingen och det ekonomiska läget Denmotivering som kanske kommer blir väl förstås att arbetsgivarna /88:106 därmed inte kan vara lika frikostiga i den lokala lönebildningensom de annars skulle ha varit. Men den motiveringen hållerinte. De pådrivande krafterna är så mycket starkare, och dessutom är detalltför sent pä året för att nämnvärt kunna påverka kostnadsökningen över huvudtaget. Om1988 således är "kört", undrar man vad som kommer att göras . Jag har redan nämnt problemet med överhänget . Vi moderater har på ett tidigt stadium lagt förslag om marginalskattesänkningar och därtill inflationsskydd för skatteskalan - åtgärder som enligt min mening är helt nödvändiga ärs lönerörelse. Men har kritiserat oss för att vidristat oss att föreslå skattesänkningar iör nästa är. Frånvaron avinflationsskydd kommer att slå hårt på en oförändrad skatteskala, närinflationen ligger kring . Och regeringen har till råga på allt föreslagiten höjning av löneskatten frän . Menarverkligen finansministern att regeringen inte avseratt föreslå någraskatteåtgärder för att underlätta nästa års avtalsrörelse och därmed bidra tillatt lönebildningen håller sig inom samhällsekonomiskt försvarbara ramar, ellerfinns det någon verklighet bakom statsministerns antydningar i debatten i TV med ? 80 (): Jag får tackafinansministern för svaret på min interpellation, även om innehållet var fögaupplysande. Minförsta fråga gällde om regeringens bedömning från står fast. Ja, detgör den, sade finansministern. Det handlar om vad som händer i svensk ekonomiom lönekostnadsökningarna blir . Dettaär nu inte bara "negativt", som finansministern säger i svaret. Mendet räcker inte med att bara beklaga det som har hänt. Det är katastrofalt,enligt vad finansministern själv sade . Ifinansplanen sägs det att resultatet av socialdemokratisk politik äratt man nått en "kritisk punkt". Med lönekostnadsökningar skulledet sedan gå åt rätt håll från denna kritiska punkt. Med lönekostnadsökningarskulle det gä åt fel håll frän den kritiska punkten. Nusäger finansministern att man inte vet om det verkligen blir , för allt ärinte klart . Det återstår en del. .Men som sade lär detknappast kosta mindre när de lokala förhandlingarna är genomförda ochlöneglidningen kan beräknas. Överhängoch höjda arbetsgivaravgifter gör att det egentligen inte finns mycket kvar attförhandla heller. Detskulle vara intressant att höra finansministerns förklaring till att det hargått så illa. Regeringen måste ju ha gjort något fel? Det kan inte vara sä attallt har gjorts rätt när resultatet blir så dåligt. Jagmenar att skattepolitiken är en viktig sak som har gjorts fel. Alla skattehöjningarna har försvårat. Bristen pä fortsatta marginalskattesänk ningar har försvårat. Avsaknaden av ett inflationsskydd i inkomstskatten har medverkat till att det har.gått snett. Jag skulle vilja fråga omfinansministern håller med om att skattepolitiken har varit felaktigt utformad. Omlöneutvecklingen och det ekonomiska läget Jagmenar också att bristen på stabila förutsättningar har varit markant. Det vartokigt med förra årets hattande fram och tillbaka med arbetsgivaravgiftshöjningaroch olika siffror för lönenormen. Menar kanske finansministern att ett skältill att det gått snett är att regeringen i för liten utsträckning har lagt sigi förhandlingarna? Finansministernhar enligt ett tidningsreferat sagt att införandet av de kollektivalöntagarfonderna har varit bra för och att mer kollekfivt ägande genom enfemte AP-fond skulle göra allt ännu bättre. Löntagarfonderna infördes ju bl.a. för att underlätta lönebildningen, sades det. är de införda, och ändå hardet gått snett. Hur hänger det ihop? StigMalm har om årets avtalsrörelse och väntad löneglidning sagt att detta kansätta fyr på inflationsbrasan. Finansministern och har ju inte alltidvarit ense, men jag förmodar att ni ändå är det . Finansministernsade i går i en debatt - inte här i kammaren utan utanför detta hus - att ettsätt att skapa utrymme för expansion i näringslivet och minska underskottet ibytébalansen är åtstramning. Jag tycker att finansministern kunde utveckladetta resonemang litet mera. Är det åtstramning genom skattehöjningar eller ärdet åtstramning genom minskade utgifter som firiansministern tänker pä? Blirdet ingen åtstramning i finanspolitiken? Blir det då inte fråga om enåtstramning genom höjd ränta just av skälet att finansministern inte vågarändra finanspolitiken? Ettav regeringens mer framträdande förslag, efter det att finansplanen har lagtsfram, innehåller två skattehöjningar på tillsammans nära -och utdelning av pengarna för privat konsumtion. Jag tycker att detta är ettsällsynt dåligt förslag om man vill underlätta expansionen inom näringslivetoch dämpa överhettningen i konsumtionen. Finansministern vill inte alltid debattera i kammaren annat än på egnavillkor. Men han är inte ovilUg att debattera utanför kammaren. Jag tycker atthan kunde upplysa kammarens ledamöter om vad han anser vara skälet fill att detnu går så tokigt. Är skälet fill att det nu går åt fel håll från den kritiskapunkten att regeringen har höjt för mänga skatter, eller är detfinansministerns uppfattning att man tvärtom har höjt för fä skatter? Är dehöga och stigande marginalskatterna en bidragande orsak, eUer spelarmarginalskatterna ingen roll enligt finansministerns uppfattning? Har regeringenlagt sig i avtalsförhandlingarna för mycket eller för litet? Har regeringeninfört för mänga kollektiva fonder eller för få fonder? Eller har allt dettaoch mycket annat därtill gjorts i precis lagom omfattning? Varför har dåresultatet blivit så fel? Hurmycket innebär det som finansministern har aviserat i form av nya skatter ochUkviditetsindragningar frän näringslivet? Skall dessa pengar också delas ut förprivat kbnsunition? Eller är det dessa skatter som skall betalasocialdemokraternas utökade föräldraförsäkring? Skall det komma andra förslagtill ännu fler skattehöjningar för detta ändamål? Vad händer dä med denåtstramning som många bedömer som nödvändig? Finansministernhar egentligen låtsats som om inga problem finns, och därmed försöktrulla dem framför sig. Jag förmodar att det är han har som förebild -"efter oss syndafloden". Jag vill påminna finansministern om att detinte gick så bra iför . 81Finansminister ; Prot. Om löneutvecklingen och det ekonomiska läget bad mig upplysa riksdagensledamöter om mina synpunkter pä marginalskatterna. Avnärvarofrekvensen i denna kammare att döma är det inte så många jag har attupplysa om denna sak. Jag har åtskilliga gånger i kammaren framfört mina synpunkterpå marginalskatterna. Jag anser att de bör sänkas, bl. a. av de skäl som AnneWibble och anförde. Jag tror att höga marginalskatter försvårarlönebildningen i och verkar kostnadsuppdrivande. Att det är på dettasätt har vi varit ense om .