prot · GB0911 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag skulle vilja använda industriministerns egna bevingade ord:Regeringen springer inte benen av sig för att filisätta en ny regionalpolitiskutredning. har gått sedan folkparfiet lade sitt förslag, mendirektiven till utredningen lyser med sin frånvaro. infördes sänkta arbetsgivaravgifter inom stödområde A. Avsiktenvar att förbättra förutsättningarna för verksamhet i speciellt utsatta delar avNorrlands inland. Den socialdemokratiska regeringen ändrade reglerna.Nedsättningen gäller numera i hela och endast industriellverksamhet. Enligtfolkpartiets mening har detta fått tre negativa effekter. För det första blevresultatet en försämring av konkurrensläget för de kommuner som tidigare hadenedsatta avgifter. För det andra innebar begränsningen till vissa branscher attstödet blev mindre effektivt. För det tredje blev systemet mer krångligt ochgodtyckligt. Dennauppfattning delas av många, varför en utvärdering har utlovats sedan lång tidfillbaka. Trots detta löfte har inte regeringen kommit i gång med dennautvärdering. Varför vänta, när lägre kostnader är en förutsättning förverksamhet i landets mest utsatta delar? Är regeringen rädd för folkpartietsfarhågor att inlandet har missgynnats i förhållande till kustregionerna? Istället för att göra något åt de beslut som fattats i omregionalpolitiken anser regeringen att regionalpolitiken är en bra ursäkt föratt få angripa oppositionspartierna. Man påstår att det beslut som fattades avvpk och de borgerliga partierna i innebär nedskärningar.Detta är inte endast socialdemokratisk demagogi utan också ren och skär lögn.Sanningen är att beslutade anslå 200 miljoner mer till regionalautvecklingsinsatser. Vad det gäller de 300 miljonerna som skulle utbetalasunder , dvs. ca 100 miljoner , så sade nej fill dettaförslag då regeringen inte hade orkat tala om vad den tänkte använda pengarnafill. Attriksdagen vill ha ett ord med i laget om vart de pengar som man beslutat omskall gå kan väl knappast förvåna ens en socialdemokratisk statsminister. Ochatt en ökning med 100 miljoner är mindre än en ökning med 200 miljoner kan välknappast heller vara så svårt att begripa? Enväl fungerande infrastruktur är avgörande för att kreativa miljöer skallutvecklas och för att nya och varakfiga arbetstillfällen skall skapas. Därförhar både och jag efterfrågat konkreta satsningar i fråga omdetta. Det tog , men har i alla fall industriministern utlovatatt regeringen skall komma med ett förslag till infrastrukturellasatsningar och att förslaget också skall innehålla anvisningar om hur stödetskall redovisas. Detta kommer i så fall inte för . Attdöma av hur socialdemokraterna vränger och vrider på sanningen och derasuppenbara ointresse av att precisera var de infrastrukturella åtgärderna skallläggas är det bara att konstatera socialdemokraterna endast var intresserade avdessa medel så länge fick använda dem som han ville för attvisa regeringens storsinne under sina resor runt i landet. Men när det inte gernågra rent partipolitiska poänger då är socialdemokraterna inte längreintresserade av infrastrukturella åtgärder. Infrastrukturella satsningar innebär inte enbart regler och anvisningaroch satsningar av ett visst antal miljoner. Mycket går att göra inom redan befintligverksamhet. Det finns goda rnöjligheter att flyga till frånhela landet. Men det är fortfarande svårt att flyga på tvären, trots att mindreflygbolag gärna vill starta nya linjer. Folkpartietkräver en uppluckring av SAS och Linjeflygs koncessioner. Till en början bordedet vara en självklarhet att mindre bolag får trafikera sträckor där intressefrån SAS och Linjeflyg saknas. Många exempel finns på det orimliga i dagenssituation. Ett exempel; Mittnordenflyget borde ha goda förutsättningar attlyckas bara landningstillstånd kunde erbjudas i både och Östersundför mindre bolag. Vårriksdagensbeslut att statliga dataföretag som utlokaliserats tin också skallflytta ut forskning och utveckling från måste effektueras.Självfallet måste också varje ny statlig verksamhet prövas utifrånregionalpolitiska skäl innan etableringsort fastställs. Regeringenssenfärdighet när det gäller att effektuera beslut kan inteaccepteras. krav har i stor utsträckning accepteratsav . Vi accepterar inte att regeringen förhalar dessa beslut. Detfinnsmånga exempel på nyskapande och kreativa miljöer även utanför de störrestäderna. En.viss anda som stimulerar egna inifiativ och eget företagande finnspå många orter. En sådan anda kan inte kommenderas fram av politiker iStockholm. Den måste växa fram underifrån. Det är regering och riksdag som harfill uppgift att underlätta denna framväxt. Enföljd av denna blir att regionalpolitiken måste bygga på de mindre företagen.En politik som gynnar småföretagande måste enligt uppfattninginnehålla bl. a. grundlagsskyddad näringsfrihet, sänkta marginalskatter,förslag om avskaffande av förmögenhetsskatten på arbetande kapital, enförändring av arvsbeskattningen och ett avskaffande av löntagarfonderna ochderas efterföljare. Kreativitet handlar inte enbart om att starta nya företag.Det handlar också om förmågan att kombinera redan befintlig verksamhet. Inteminst i glesbygder kan detta vara av avgörande betydelse för utveckling ochframtidstro. En liberal regionalpolifik stöttar dessa människors skaparkraftoch förmåga till handling. Den polifiken skall ställas mot en socialistiskregionalpolitik som handlar om styrning och beslut i centrala kanslier. Om industriministern hade funnits i kammarenskulle jag ha ställt två frågor till honom. Dessa frågor är: När kommer industriministern att tillsätta denregionalpolifiska utredningen? När kommer den utlovade utvärderingen av ensänkning av arbetsgivaravgifterna i gång? Det är två frågor som är ytterstvikfiga för de människor i våra glesbygder som saknar sysselsättning eller somriskerar att'bli arbetslösa. 60BÖRJE (): Regionalpolitik skulle inte behövas omsamtliga departementschefer och regeringen som helhet beslutade sig för atthela landet har rätt till en utveckling och en rättvis fördelning av skapadeoch skapande resurser. En sådan inriktning borde egentligen vara en självklarutgångspunkt för varje regering. Det finns nämligen många starka motiv för endecentraliserad samhällsstruktur. Vi i är helt överens om att arbetet på att skaparegional balans inte innebär uppoffringar för folkhushållet, utan att det istället är en fråga om ätt skapa en sundare, bättre och starkare ekonomi. Endecentralistisk inriktning ger också förutsättningar för livskvalitet,hushållning med naturresurser och en bättre miljö. Låt mig ta ett exempel som ligger nära framför oss.Bristen på regionalpolitik och rnängden av regeringsförslag som leder fillkoncentrafion fill framför allt leder till att regeringensekonomiska politik kommer att misslyckas. Överhettningen leder till en starklöneglidning med därav följande varufördyringar inom sektorer där efterfråganär stor. Sjukvårdsbiträden, sjuksköterskor m. fl. - i fasta avtal låstagrupper, men viktiga grupper - kan naturligtvis inte sfilla åse hur andragrupper kraftigt drar ifrån lönemässigt som de får betala den däravföljande inflafionen. Personligen är jag därför övertygad om att just bristen påregionalpolifik -som dessutom är parad med ogenomtänkta koncentrationsbeslut -är den bomb som gör att regeringen kommer att misslyckas med den viktigaekonomiska politiken. står inför några viktiga beslut som starktkommer att påverka den regionala balansen. Det förslag som regeringen skalllägga fram i fråga om skatteutjämning kommer att få stor betydelsesåväl när det gäller arbetstillfällen, rättvis service som denregionala utvecklingen. förespråkar en skatteutjämning som är såutformad att det är omfattningen av den kommunala servicen som skall avgörakommu-, nalskattens storlek och inte medborgarnas medelinkomst i kommunen. vill vi att de specialdestinerade bidragen fillkommunerna - ett åttiotal - avskaffas genom att de inarbetas iskatteutjämningen. Det leder fill större rättvisa, bättre kommunalsjälvbestämmanderätt, bättre prioritering- ar samt mindre byråkrati.Människor och resurser frigörs från byråkrati till vård och omsorg. Detta harman förstått i och , och där är såväl regering, riksdag somkommuner nöjda. En sådan kraftfull skatteutjämningsreform har en långt störreregionalpolitisk betydelse än de regionalpolitiska anslag som vi då och dådiskuterar i denna kammare. Kommunikationernaär ett annat område som är av avgörande betydelse för den regionalautvecklingen. Naturligtvis måste därvid det s. k. länsvägnätet få en bättremedelstilldelning. Varför inte ett beläggningsprogram för grusvägar som skallgenomföras under en viss begränsad tidsperiod? Dåliga vägar ger ingen positivutveckling. Denstora aktuella debatten rör emellertid SJ. En viktig del är där det s. k.snabbanenätet. Från sida önskar vi att alla planer på"Gyllen-hammars Link" och en bro över en gång för allastoppas i malpåse. En rejäl satsning på snabbanenätet är däremot en viktigframtidssatsning. Av regionalpolitiska skäl är det därvid mycket viktigt attsatsningen inte stannar i eller i . Att lämna de riktigt långaavstånden utanför vore förödande: Som ett rent företagsekonomiskt projekt ärnog ostkustbanan inledningsvis tvivelaktig. Men tar vi samhällsekonomin,miljöfrågorna och den långsiktiga regionala utvecklingen med i bilden, blirprojektet ekonomiskt riktigt - speciellt i medellångt och långt perspektiv. Tillkommunikationerna och regionalpolitiken hör också att tvärförbindelsernamellan de nordiska länderna utvecklas. Ett utvecklat nordiskt samarbete ärsåväl rikspolitiskt som regionalpolitiskt viktigt. Entredje stor fråga som utreds och bereds för beslut är de statligainkomstskatterna. Såväl som har visat stortintresse för att ge sig på de s. k. kommunala grundavdragen, dvs. som var och en får. Detta leder till en orättfärdigskattepolifik, eftersom man ger sig på dem som har svarats att leva på sin lön.Men en sådan skattepolitik kommer också att sätta stora negativa regionalpolitiskaspår. Det stora flertalet av invånarna i de mindre kommunerna har lågainkomster. I dessa kommuner kommer köpkraft att undandras, medan köpkraftenkommer att kraftigt öka i ett antal höginkomstkommuner -kommuner som har en god regional utveckling. Flera skäl talar för att lägreinkomsttagare inte bör drabbas av höjd skatt, som herrar ochFeldt uttalat sig för, utan att de tvärtom behöver få minskadskatt. Enannan skattefråga som måste diskuteras är reseavdragen. Socialdemokraterna iriksskatteverket vill tydligen beröva människorna deras avdrag för resor tilloch från arbetet. verkar också klart intresserad av att slå in på dennafelaktiga linje. Och detta just det år som hela utropat till"Landsbygdens år". "Hela skall leva!" heter detkäckt i kampanjbladen. Regeringspolifiken har tyvärr kännetecknats avmotsatsen. De som menar allvar med levande landsbygd och levande småorter börockså se till att tankarna om minskade eller slopade reseavdrag läggs imalpåse. Tvärtom borde reseavdragen kunna förbättras genom att de läggs utanförschablonavdraget. De frågor jag här berört - skatteutjämning,specialdestinerade bidrag till kommunerna, kommunikafioner, den statligainkomstbeskattningen samt reseavdragen - är stora rättvisefrågor. betet att präglas avrättvisan som ledstjärna, får de regionalpolitiskt utsatta områdenamångmiljardbelopp till utökad köpkraft och utveckling. Detta är att jämföra medde små rännilar som dagens regionalpolifik utgör. Jagvill också kort beröra de regionala högskolorna. Det är viktigt att avsevärdaresurser nu styrs fill de regionala högskolorna. Från sida har vi gångpå gång uttalat att vi vill kraftigt utveckla de små högskolorna i länen. Deskall utvecklas fill "regionalpolitiska spjutspetsar". Hög utbildningsnivå,forskning och utveckling måste komma alla regioner till del. Vattenkraftsutbyggnadenhar haft stor betydelse för välståndsutvecklingen i vårt land. Men för debygder som fått sin vattenkraft utbyggd har utvecklingen tyvärr inte blivitvidare positiv. Det borde därför vara en självklarhet att ett antal ören perkilowattimme av de stora vattenkraftsvinsterna skulle få stanna ivattenkraftskommuner och län, medel som skulle användas till regionalutveckling. De utsatta områdena bör egentligen inte kallas stödområden. Debör inte behöva begära några allmosor. De bör kräva en rättvis polifik på t.ex. de områden som jag har berört. De bör få en ordentlig betalning för denvattenkraftsutbyggnad som skett. Den skuld som de har att fordra på grund avden förda koncentrationspolitiken bör nu betalas tillbaka. Iett tal inför den socialdemokratiska riksdagsgruppen erkänner denregionalpolitiskt ansvarige ministern att socialdemokraternamisslyckats med regionalpolitiken. Det var naturligtvis inte meningen att dettalet skulle komma i mina händer. erkänner där attsamordningen i regeringen varit dålig, dvs. i översättning att regeringen lagtförslag efter förslag i centraliserande och koncentrafionsdri-vande riktning.Tiden har den ansvarige ministern lutat sig dels mot , dels mot den s.k. statssekreterargruppen. Tyvärr måstevi från sida konstatera att några praktiska resultat i rätt riktninghar vi inte kunnat se i den dagHga regeringspolitiken. Man kan nästan tro attstatssekreterarsamordningen går ut på ytterligare koncentration. Av främst ekonomiska och miljömässiga skäl måste vi nu få enregionalpolitik och en helhetssyn som syftar till att utveckla hela vårt land. 61 (vpk): Svarar dagens regionalpolitik mot de mål som ställt om attgöra regionerna fill sinsemellan likvärdiga, allsidigt fungerande enheter? Svaret på den frågan ärentydigt nej! Närregioner får en mycket olikartad utveckling har detta sin grund ikoncentrationstendenser och andra inneboende motsättningar i kapitalismensekonomiska system. Detta kan neutraliseras bara med omfattande och riktadeåtgärder från staten vid uppbyggnad av skolor, högskolor, kommunikationssystem,kollektivtrafik etc. Naturligtvis är utökade insatser inom den offentligasektorn särskilt betydelsefulla inom de regionalt eftersatta områdena. Det äri mycket stor utsträckning inom denna sektor som det har öppnats enarbetsmarknad också för kvinnor. I en sammanfattning av denrapport som i harutarbetat, "Kvinnor i ", heter det: "Kvinnornasarbetsmarknad är snäv. av de Norrbottniska kvinnorna iförvärvsarbete finns inom endast tre näringsgrenar, där den offentliga sektornär ojämförligt störst." Klarare kan sambandet mellan behovet av utbyggnadav den offentliga sektorn och en bättre arbetsmarknad för kvinnor inteuttryckas. förs en debatt om ScanLink och en Öresundsbro.Samtidigt hotas järnvägarna i norr av allsköns inskränkningar. Skall manbehålla någon trovärdighet i den svenska regionalpolitiken måste järnvägsnätetupprustas och trafiklinjer och vägsystem inom få förtur. Bra vägar ochkommunikationer är särskilt viktiga i områden där avstånden är stora. En särskilt viktig roll i regionalpolitiken, framför allti , spelar statens företag i länet. , , domänverket ochSSAB är stora, viktiga företag i vårt län. De tre stora statsföretagen minskar drastisktantalet anställda. Antalet jobb som försvinner beräknas till över 2 000. Någraplaner på att öka förädlingen eller bredda produktprogrammet inom ovannämndaindustrier har inte offentliggjorts. Initiativ i för breddning av verksamheterna inomdessa företag har tagits vid upprepade tillfällen. Från vänsterparfietkommunisterna har vi i frågor, interpellationer och motioner lyft fram behovetav förädling vid sågverken, investeringar i för nya produkter ochflexibelt , åtgärder vid för att ta till vara de sällsyntajordartsmetallerna och utnyttja apatiten från malmfältsgruvorna ihandelsgödselproduktion. Detta är bara några exempel. När nu dessa företag kraftigt skär ned sin verksamhet, närunderhållsinvesteringarna på exempelvis koksverket i är heltotillräckliga, ställs frågan ofta; Har ägaren staten någon sammanhållenlångtidsplan för att bryta tendensen till stegvisa reduceringar ochneddragningar, vilka ofta upplevs som hot om ytterligare förluster av jobb,ytterligare minskningar av verksamheterna osv;? De här företagen har en nyckelroll i Norrbottensnäringsliv och utveckling: en kapitalstark ägare, goda råvarutillgångar ochvida möjligheter fill ökade förädlingsinsatser inom verksamheterna. Men för attvända nuvarande tendens krävs handfast styrning av ägaren och att det satsas pånya produktområden, att företagen utnyttjas som en motor i norrbottnisktnäringsliv. presenterade statens industriverk rapportenSågverkens vidareförädling. Den har senare följts av ytterligare rapporter påsamma tema. Där visades vilken betydande roll sågverken hade inom skogslänenoch den växande betydelsen av dessa verk om man skulle gå in för utveckling avproduktionen från sönderdelning till avancerad torkning och åmnestillverk-ning. Sågverken ställdes då inför en hisnande utmaning:Uppbyggnad av bred kompetens, bättre råvaruutnyttjande, etablering av nyakundkontakter och marknadsbearbetning, stora investeringar, väsentligt ökadeproduktvärden och en väsentligt ökad betydelse för sågverksnäringen beträffandevår handelsbalans och nationalekonomi. Vänsterpartietkommunisterna har i upprepade motioner och interpella- fioner sökt driva fram denhär frågan i . Vi har också föreslagit att domänverket skulle utnyttjasin roll som storsäljare av virke och ge förtur åt företag med hög förädlinginom ramen för upprättande av virkesfördelnings-planer. Intresset för dettafrån andra partier har varit svalt. Vårtparti har vid upprepade tillfällen lagt fram förslag om inrättande avsamhällsfonder, fonder som kan göra riktade insatser inom samhällsägda ochkooperativt ägda företag och företag som ägs av de anställda. En avfinansieringsmöjligheterna för detta fondsystem är en produktionsavgift påvattenkraft. Vattenkraftsproduktionen har ju varit av enorm betydelse förindustriutvecklingen i vårt land. Men den har också inneburit enorma vinsterför vattenkraftsexploatörerna, vinster som inte beskattas i produktionskommunerna.De har fått stå ut med skadorna på odlad mark, minskade skogsmarkstillgångaroch annat, medan vinsterna öch därmed resurserna för utveckling gått åt andrahåll. Detta är djupt orättvist. Ett genomförande av vpk-förslaget omproduktionsavgifter på vattenkraft skulle ge radikalt ändrade förutsättningarför en kraftfull regionalpolitik. De regionalpolitiska ojämlikheterna växer. Viktiga näringar somsågverksnäringen har inte fått stimulans eller förmåtts att göra nödvändigainsatser. De statsägda företagen blöder, och någon kraftfull insats frånregeringen för att vända utvecklingen har ännu inte inletts. Visst var detpositivt att höjde länsanslagen. Men när kommer densvenska att göra slut på orättvisan mot vattenkraftslänen ochvattenkraftskommunerna? Gör man inte slut på den orätten, klingar talet omregional jämlikhet ihåligt och falskt. 62 (): har vi i vårt land fått vara med om en positiv ekonomisk utveckling. Industriproduktionen ökar, inflationen var den. lägsta , arbetslösheten har minskat ordentligt , och det finns en rad andra tecken på en fortsatt positiv ekonomisk utveckling som vi naturligtvis kan glädjas åt. Menäven solen har som bekant sina fläckar, för även om arbetslösheten har minskati riket som helhet, finns det fortfarande regioner med en hög arbetslöshet. Bakgrundenär oftast en traditionell råvaruproduktion i basindustrier med en svagförädling av produkterna. Det gäller järnmalm, stål och träbranscherna isynnerhet. Problemen är därför fortfarande stora i och i Bergslagen. Norrbottenintar tyvärr fortfarande en särställning i arbetslöshetsligan. Arbetslösheten där på är högre än närmast jämförbara län och mer än dubbelt så hög som riksgenomsnittet, även om arbetslösheten i landets största län har minskat . Utvecklingen pekar alltså åt rätt håll - men det går långsamt. Härmåste till flera riktade åtgärder för att klara sysselsättningen, om inteNorrbotten skall bli ett län som hamnar i ständig strykklass på sysselsättningensområde. Det gäller fortsatta satsningar på de s. k. framtidsbranscherna, t. ex.rymdtekniken. Det gäller kraftfulla satsningar på högskolan i , flerinsatser för bättre förädling av råvaruproduktion samt fler utlokalisering- ar av myndigheter ochdelar av statliga verk. Närdet gäller näringsliv sker det storastrukturförändringar inom både malm-, stål- och sågverksbranscherna. Ca 3 000jobb skall enligt planerna bort . Därför sprider sig nuen oro och möjligheterna att få jobb för dem som drabbas. Hursnabba och hårda sysselsättningsminskningarna har varit inom basnäringarna kanillustreras genom neddragningar i . Förfio år sedan hade företaget 5 000 anställda, och återstår 1 800. att banta bort ytterligare 500 arbetsfillfällen. Liknandeutveckling sker i och vid i . Under den gångnaveckan har också strukturplanerna för sågverksbranschen presenterats, vilketinnebär att bl. a. kommun drabbas hårt. Attföretag med låg förädling av sina produkter tvingas till snabbastrukturomvandlingar är ju ingen ny erfarenhet. En höjd förädlingsgrad påbasindustriernas produkter skulle inte bara stabilisera sysselsättningen utansannolikt också öka den. Tyvärr är det dålig fart på den här,utvecklingen.Fortfarande förädlas malmerna dåligt, och detsamma gäner trä- och stålprodukterna.Järnverket i håller på att förvandlas till ett stålämnesverk med en alltlägre förädling. Myckettalar nu för att det behövs ytterligare personförstärkningar i de statligaföretagens ledningar. Det finns t.ex. duktiga prisförhandlare ochrafionaliseringsexperter. Men behövs det också människor, som vågar satsa påförädling av produkterna och som är beredda att pröva nya idéer för att breddaproduktbasen i företagen. Destatliga företagen fyller en mycket viktig uppgift fillsammans med dekooperativa i vårt näringsliv. De är därför alldeles för viktiga för attrationaliseras sönder totalt. Enannan vikfig faktor för utvecklingen av näringslivet i vårt nordligaste län ärförbättrade kommunikationer. Det är därför jag med tillfredsställelse harnoterat planerna på att rusta upp norra stambanan för närmare 1 miljard kronor.Godstrafiken har slagit huvudet i kapacitetstaket, och det är därför viktigtför både gods- och persontrafiken att den planerade moderniseringen av banankommer fill stånd och att transporttiderna förkortas. bör dubbelspårbyggas ut efter hela banan för att höja kapacitetstaket ytterligare. Dessutombör planerna på att bygga ett flygfält i realiseras. Detsamma gällerdet samnordiska flygfältsprojektet i . Det är orimligt att invånarnai inlandsregioner ibland kan tvingas resa närmare för attkunna nyttja flyget som kommunikationsmedel. Ettannat vikfigt område för näringslivet är satsningarna på vägunderhållet. Ävenom det är viktigt av miljö- och trafiksäkerhetsskäl att de tunga transporternaså långt möjligt går med järnväg, så har järnvägarna sina begränsningar iNorrlandslänen. En hög anslagsnivå för vägunderhållet är därför en mycketviktig faktor för näringslivets utveckling. Deförstärkningsinsatser av vägnätet i Norriandslänen som startas är därför enviktig början på en mer allmän upprustning som måste komma till stånd. När det gäller insatserför en bättre regional balans är det angeläget att det sker en fortsattutlokalisering av myndigheter och verk från den överhettade . Detfinns också en rad förslag till utlokaliseringar på t.ex. post- och teleområdetsom bör prövas. I finns utbildning av kvalificerade tekniker, sommycket väl kan tillgodose behovet i de snabbt expanderande områdena inomteleverket och posten. Dessutomfinns i vårt nordligaste län en nära anknytning till de delar avnaturvårdsverket som arbetar med naturskydd, natur- och faunavård, jakt,inhemsk energi, rekreafion och fysisk planering. Det vore därför naturligt attufiokalisera t. ex. till länet. Detsaknas verkligen inte förslag till utlokaliseringar. Även om inteutlokaliserade verksamheter ensamt kan lösa problemen med de regionalaobalanserna, så kan det verksamt bidra till en mer flexibel arbetsmarknad iskogslänen. Slutligen,herr talman: Det pågår ett arbete för fler arbetstillfällen i bl.