prot · GB0938 · 1987-12-31 00:00:00 — Demultinationella överenskommelserna måste naturligtvis utformas så, att vi harett direkt intresse av dem och att det skapas ett ökat förtroende i vårtnärområde. Vadsedan gäller örlogsbesöken har vi alldeles klart från regeringen gång på gångsagt att vi har ett intresse av en fortsättning på dessa besök. Men vimotsätter oss bestämt - och där finns det en allians inte bara mellan densvenska regeringen och utan också mellan den ochoppositionen, även moderata samlingspartiet - att dessa gästande örlogsfartyghar kärnvapen ombord. Vihar också en formell bestämmelse som ger det skydd man kan få i sådana härsammanhang. Men det är viktigt att detta sägs vid alla tillfällen, så att intede som gästar oss till äventyrs får för sig att någon del av den svenskaopinionen sviktar på den här punkten. Anf.81 (); Jag tackar för denna senaste replik. Jag är glad att det finns ettstarkt intresse hos den för det nordiska förtroliga samarbetetpå det här området. Vadgäller örlogsbesöken var vi i riksdag eniga om den Unje somutrikesministern här företräder, nämligen att vi skulle uttrycka våra bestämdakrav och önskemål men därefter ha förtroende för och tillit till de besökandemakterna i denna fråga. står vi moderater ensamma kvar på den Unjen, menjag är glad att utrikesministern har förståelse för att det ändå är den linjesom håller. Vi är överens på den punkten. Men jag måste säga att jag också harförståelse för den opinion, de människor i vårt land som tycker att det ärotillfredsställande att den som har befälet ombord på ett gästande örlogsfartyginte kan bekräfta att man inte har kärnvapen ombord. Det är klart att dettaskapar oro. Jagvet också varför befälhavarna anser sig inte kunna ge detta besked, men det ären källa till oro, och jag är rädd för att det kommer att skapa svårigheter ifortsättningen. Anf.83 (): Jag instämmer med utrikesministern också i det som han senast anförde.Det här är en av de frågor som är mycket känsliga och mycket svåra att förklaraför allmänheten. Någon har uttryckt det på följande sätt; Uncertainty is theessence of deterrence, dvs. osäkerheten är avskräckning-ens innersta kärna. Detta är mycket svårt attförklara. Det är synd att inte det socialdemokra- fiska parfiet fidigare haranvänt sin enorma potenfial för folkupplysning, jag vill nästan sägafolkförförelse, fill att undervisa människor om detta, så att ni inte behöverhamna i så olyckliga situafioner som ni gjorde på partikongressen. Ni som ärförståndiga bör vara mer offensiva! Överiäggningenvar härmed avslutad. 21§ Svar på interpellation 1987/88:126 om den säkerhetspolitiska debatten Eftersom har anmält förhinder medgesatt tar emot utrikesministerns svar. Jag vill börja med att säga att vi kan lämna debatten om förståndsgåvordärhän. Det första inpasset var inte så illa menat som det uppfattades. GunnarHökmark har frågat mig om jag avser vidta någon åtgärd för att klargöra att densäkerhetspolifiska debatten skall vara fri och öppen, utan krav på självcensuroch anpassning till vad som uppfattas som politiskt önskvärt frånutrikesledningens sida. Ettsådant klargörande villl jag gärna lämna här och , även om regeringens ochmin egen uppfattning i denna fråga torde vara väl känd. Iett anförande inför utrikespoUfiska föreningen i den 26 november 1985framhöll jag bl. a. följande; "Detär min fasta övertygelse, förvärvad under ett långt liv i polifiken, atttrovärdigheten i det långa loppet bäst understöds av en öppen och sakligdebatt. Det är bara en enighet byggd på övertygelse, skapad genom debatt, därargumenten vägs mot varandra, som håller, när den verkligen prövas." Jaghar inte haft anledning att revidera min uppfattning . Tvärtom harjag som utrikesminister haft många tillfällen, i anföranden och iandra sammanhang, att understryka vilket värde regeringen tillmäter den friaopinionsbildningen när det gäller utrikespolitiska ställningstaganden. Densom inte har tillgång till den interna promemoria som åberopar kanmöjligen av interpellafionen få intrycket att promemorians författare förordaråtgärder avsedda att begränsa den säkerhetspolitiska debatten, eller attframställa en öppen debatt som ett hot mot neutralitetspolitikenstrovärdighet. Såär emellertid ingalunda fallet. Däremot understryks i promemorian betydelsen avökade informationsinsatser, syftande till bättre kännedom om de bedömningar ochresonemang som ligger till grund för den svenska säkerhetspolitiken. enhälliga betänkande heter det att tillgångtill svenskt område inkl. vårt luftrum kan vara av betydande militärt värde förvar och en av militärallianserna i samband med krig dem emellan. Statsmakterna har ocksåkonsekvent deklarerat att vårt försvar är riktat åt alla håll och att vi intekommer att tolerera kränkningar av vårt territorium varifrån de än kommer. Enav svensk säkerhetspoUtiks vikfigaste uppgifter är att skapa tilltro till dennalinje: a. denna bakgrund fäster den aktuella promemorian uppmärksamhet på någrauttalanden av högre militära befattningshavare. Uttalandena synes ha innebördenatt militära hot mot i princip endast förväntas från ett håll. Neutralitetspolitikenstrovärdighet åstadkoms såväl genom våra konkreta åtgärder som genom vårauttalanden och deklarafioner. Detta innebär självfallet inte att densäkerhetspolitiska debatten skall begränsas. Däremot krävs det i denna debattmer sans och omdöme av personer i ansvarig ställning på säkerhetspolitikensområde än av andra debattörer. Förhoppningar eller farhågor får inte uppkommaom att under vissa betingelser skulle ändra kurs. Idet svenska demokratiska samhället finns, som väl är, inget utrymme för censureller munkavlepolitik. Vi måste alla ta det gemensamma ansvaret att vårda ochvärna neutralitetspolitiken och att föra diskussionen om dess mål och medelutan sidoblickar på partitakfik och flyktiga debattpoäng. Anf.86 (): Att föra debatten utan sidoblickar på parfitakfik tycker även jag ärangeläget i en så viktig fråga som denna. Jag förstår att det förutrikesministern som gammal partigängare ibland kan vara frestande att integöra det. Men utrikesministern har ju en mycket viktigare ställning änså. Utomlands uppfattas faktiskt det som ledning säger iolika frågor som mycket allvarligare än det som sägs i en intern debatt. Jag ärglad över att utrikesministern säger att den interna debatten skall vara fri.Men det som har gett anledning till oro angående den svenskaneutralitetspolitiken och debatten kring denna är kanske snarare utrikesdepartementetsagerande. Jaghar framför mig en artikel från en ansedd tidning i ett neutralt land, , i vilken talas om seltsame Ziige der schwedischenAussenpolifik, Ostblock-Karibik-Waffenhandel. Man talar alltså om sällsammadrag i den svenska utrikespolitiken. Vapenhandeln är ju en för oss alla pinsamföljetong. Men i övrigt fäster man sig vid att ingriperoch klagar på det svenska därför att dennaanordnar ett symposium till vilket man inbjuder amerikanska deltagare. Iartikeln berättas också att utrikesministern har varit på och sagt att vii har en liknande inställning som i de flesta internationellafrågor. Det är sådant som märks. Jaghar inte tillgång till den nämnda promemorian utan vet bara vad som har läcktut. Vad som har läckt ut utöver att man har ondgjort sig över detta symposiumpå FOA är att man har anklagat en överste vid ochöverbefälhavaren i östra milot för överlöperi och omdömeslöshet. Anklagelsenför överlöperi har sedan tagits tillbaka. Åtminstone har den som har skrivitpromemorian gjort det. Om kabinettssekreteraren, som erkänner att han har lästpromemorian innan den gick vidare, har tagit tillbaka anklagelsen föröverlöperi, det vet jag inte. Han har i ett annat sammanhang talat omöverträdelser som det är av säkerhetspolitiskt intresse att påtala. Vadhar då dessa "förbrytare" gjort? Jo, i det ena fallet har överste - jag har själv läst den aktuella artikeln av honom i en tidningriktad till en försvarsintresserad förening - försökt förklara vad ubåtskommissionenmenar när den talar om ubåtskränkningarna som inslag i en operativ planering.Det säger han mycket tydligt. Han skisserar ett exempel på en operativplanering. I det sammanhanget nämner han . Men det gör , och detta är vad det hela handlar om. Det kan väl intebetraktas som förräderi att beskriva verkligheten? Befälhavareni östra milo har tydligen i en sluten, intern krets, nämligen påförsvarshögskolan, skisserat ett anfall österifrån. Om utrikesdepartementettycker att debatten är obalanserad, är väl det naturliga att göra debattinläggi vilka man beskriver anfall från väster. Det har för övrigt den flitigeförsvarsdebattören , som tillika är ansvarig militär, gjort iflera tidningar. Han har beskrivit anfallsmöjligheter västerifrån. Där finnsalltså balans. Jagtror aldrig det kan vara skadligt för förtroendet för vår neutralitetspolitikatt vi beskriver verkUgheten och de hot som vi upplever. Det är säkert intenödvändigt att ha en exakt balans. Det kan hända att vi upplever vissa hot somstörre än andra, åtminstone under vissa tidsperioder, beroende på hur vibehandlas av omgivningen. Däremot tror jag det minskar förtroendet att försökasopa saker och ting under mattan. Nusägs att det inte har varit fråga om ett försök att tysta det som inträffat.Men vad har det då varit? Det finns andra fillfällen då man önskat attföreträdare för regeringen och inte minst våra företrädare för utrikes- ochsäkerhetspolitiken deltagit Uvligare i den allmänna interna debatten. Jag troratt svenska folket upplever osäkerhet och frågar sig varför dessaföreträdare inte säger någonting. Vi var många som undrade varför inteutrikesministern, trots att han blev ombedd, inte ställde upp i ett Magasinprogramom . Var det kanske för känsligt? Det tror i varje fall människor,eftersom de inte vet varför han inte gjorde det. Närnu den sovjetiske diplomaten gör det mycket oroande uttalande som BertilMåbrink tidigare citerade, nämligen att kan tänka sig att ingripamot kryssningsmissiler västerifrån även över finskt och svenskt luftrum, bernaturligtvis svenska journalister om uttalanden om detta faktum.Försvarsstabschefen säger, enligt min mening alldeles korrekt, att han intevill göra någon politisk bedömning. Han redogör för våra möjligheter att skjutaned sådana här missiler, vare sig de kommer från öster eller väster. Men närman ber om ett uttalande från UD:s ledning, då avböjer kabinettssekreteraren.Det är sådant som jag tror kan minska vårt förtroende. Låt oss i detta landföra en allsidig och livlig säkerhetspolitisk debatt där alla deltar, ävenföreträdare för regeringen. Jag har redan här i kammaren och på andra håll talat om vad jag tyckerom en fri och öppen debatt. Jag tänker inte recensera vad överste sagt eller inte sagt. Men jag skulle gärna vilja åberopa vad ÖB har sagt i störstaallmänhet, nämligen att han anser det vikfigt att även officerare får delta somsamhällsmedborgare i den offentliga debatten. På den punkten har vi sammauppfattning. Ju högre rang, desto mer måste officeren betänka konsekvensen avvad han säger, anför också ÖB. Det måste också gälla officerare med överstesgrad. Omjag uppfattade rätt sade hon att det socialdemokratiskapartiet var mästare på folkförförelse. Jag tror inte att vi kan göra er äranstridig när det gäller mytbildning. Jag har vid ett otal tUlfällen hörtmoderata företrädare säga att jag skulle ha gjort gällande att vi i de flestainternafionella frågor har samma uppfattning som . Det har jag aldrig sagt.Jag har sagt att vi i de flesta av de frågor som kom upp till debatt vid vårasamtal på hade en likartad uppfattning. Jag vill gärna slå fast det iriksdagen i förhoppning om att bidrar till att göra slut pådenna mytbildning. Anf.88 (); Det skall jag givetvis försöka göra. Som vanligt har vi i oppositionenden något sämre positionen att vi oftast, framför allt , bara hartillgång tiU pressreferat om vad som har sagts och gjorts. Jag är ledsen för-det är inget snobberi - att jag just nu bara kan läsa upp ett citat på tyska,eftersom jag endast har en tyskspråkig tidning med mig. I en artikel i den står: "meinenGesprächen konnte ich eine ähnliche Einstellung und zu denmeisten internationalen Fragen festställen." Detär sådant som också har skrivits i svenska tidningar. Om det bara gällde sådanafrågor som och diskuterade måste vi också vetavilka frågor det var. Det är oklarheten om det som gör att mytbildningaruppstår. Jag skall gärna bidra till att avliva dem om jag får veta vilka frågorsom ni diskuterade och tyckte likadant i. Jagvill också understryka att det är viktigt vem som för debatten. Det är klartatt ju högre rang man har i vårt militära etablissemang, desto mer blir manlyssnad till och desto försiktigare får man uttrycka sig. Våra militäraföreträdare har dock som uppgift att beskriva de militära hot och den militäraverklighet de ser omkring sig. Manfäster också mycket stor uppmärksamhet vid vad våra politiska företrädaresäger. Ju högre rang de har, desto mer fäster man uppmärksamhet vid vad desäger och, som jag tidigare antytt, vid vad de inte säger. Detvar därför jag efterlyste större fräschhet och friskhet i fråga om att delta idebatten, i stället för att - nu är jag försiktig - ge sken av att man försökertysta ner dem, som för en frejdig debatt i landet. Jag skall gärna vid lämpligt tillfälle tala om vad det var vidiskuterade på . Jag kan redovisa aUt vi talade om, men det finns ingenanledning att uppta tiden med det. AnitaBråkenhielm var försiktig nog att citera en schweizisk tidning, inte som är all mytbildnings upphov. Det är beklagligt att den tidningenså ofta har förvandlats till en politisk pamflett, som man inte skall citera omman vill bli tagen på allvar i den här kammaren. 90 (): Prot. Omutrikesministern här hade berättat vad ni talade om, kanske det hade bidragittill att få slut på mytbildningen snabbare än genom säkerhetsDoli- att tala med mig mellan fyra ögon. Visserligenär det nästan mellan fyra ögon här i kammaren, men det finns kanske någraomkring oss - massmediarepresentanter t. ex. - som kunnat bidra till attskingra myterna. Men vi får väl träffas , och sedan skaU jag försökahjälpa till. Överläggningenvar härmed avslutad. 22 §Föredrogs och hänvisades Motionerna 1987/88:Sk26 och Sk27 tillskatteutskottet 23 §Anmäldes och bordlades betänkande 1987/88:22 om sekretesskyddet för vissamyndighetsregister m. m. 1987/88:41) 1987/88:7 omdeklarationsskyldighet, ändrat underlag för fastighetsskatt, m.m. (prop. 1987/88:34 delvis) 1987/88:9 om jämkningar i skyldigheten att lämnakontrolluppgift på räntor, m.m. (prop. 1987/88:44) 1987/88:10 om inbetalningskvot vid avsättning till allmäninvesteringsfond ochskatteregler vid fusion mellan ekomiska föreningar (prop. 1987/88:51) 1987/88;11 om tilläggsbudget I till statsbudgeten för /88 såvitt avseranslag för (prop. 1987/88:25 delvis) 1987/88:13 om tillämpning avdubbelbeskattningsavtalet mellan och 1987/88:56) Lagutskottetsbetänkande /88:12 om gäldsanering m. m. Utrikesutskottetsbetänkanden /88:13 om ett zigenskt kulturcentrum 1987/88:14 om 1987/88:6 om vissa frågorinom föräldraförsäkringen 1987/88:7 om textning avföreställningar vid Operan 1987/88:8 om försurningenm. 1987/88:11 om vattenvårdoch internationella miljövårdsfrågor 1987/88:12 om freoner m. m. 1987/88:5 omteknikutveckling inom varvsindustrin 1987/88:6 om ändring ilagen om statlig lönegaranti vid konkurs (prop. 1987/88:2)1987/88:7 om anställningsskydd 1987/88:8 om medbestämmandelagen 1987/88:9 omjämställdhet (prop. 1986/87:100) 24 § Meddelande ominterpellation Meddelades att följandeinterpellation framställts 1987/88:142av Per Stenmarck (m) till justitieministern om rättegångskostnaderna iskatteprocesser: Många människor driver skatteprocesser mot staten.En del av dessa människor vinner sina processer. Ofta sker det emellertid tillett mycket högt pris. Den enskilde tvingas nämligen stå för sina rättegångskostnader,oavsett domstolens utslag. I sådana fall blir segern ofta en pyrf husseger. Densumma som man tvingas betala kan i många fall visa sig bli långt högre än densom man genom domstolsutslaget får tillbaka. Därmed har vi legaliserat ettsystem där rätt tillåts heta pengar. Den som har de ekonomiska resurserna harsamtidigt de bästa möjligheterna att bevisa sin rätt. Än finns det enskrämmande innebörd i klassiska ord: "Det är skam,det är fläck på baner att medborgarrätt heter pengar." Fråganmåste ställas; SkaU den som anser sig ha rätt inte kunna få rätt? Skall mantvingas avstå från att driva rättssak mot den ekonomiska bjässen staten införperspektivet att det endast är staten söm har de ekonomiska resurserna att fårätt? Svaret är rimligtvis nej, men verkligheten är annorlunda. Allt fler somanser sig ha rätt har inte råd att också få rätt. Skattemyndigheterna segrar,inte via juridisk styrka, utan på grund av motpartens ekonomiska svaghet. Dettaär djupt otillfredsställande. Iett land som borde det vara en självklarhet, att medborgarrätt aldrigfår heta pengar, utan att en huvuduppgift för staten skall vara att ge enskildamänniskor ett fullgott både inre och yttre skydd. Många människor har tvingats upplevaatt så inte är fallet. Rättsstatens rykte har, som en följd av detta, blivitalltmer skamfilat. Ettantal skatteprocesser har fått stor uppmärksamhet i massmedia.Det har ofta rört sig om ensamma företagares kamp för att bevisa sin rätt. Inågra av dessa fall har man lyckats. Men frågan är om det hade kunnat ske utan ett direktekonomiskt stöd från ett antal välvilligt inställda näringslivsorganisationer.Den fråga som också infinner sig är om det finns andra människor, i likartadesituationer, som inte fått samma stöd, och som därför tvingats avstå från atthävda sin rätt. För att undvika sådana situationer borde det vara naturligt attden som vinner ett mål inte skall drabbas av kostnader, även om den förlorandeparten är den ekonomiskt överlägsna staten. Ettaktuellt fall relaterades i tidningen . Entaxiidkare utsattes för en felaktig revision och upptaxerades med 58 000kr. Efter en lång tids kamp gav länsrätten honom rätt, men kostnaderna fick hanstå för själv. Hans jurist uttrycker detta på följande sätt; "Samhällethoppar på en medborgare och vill ha in pengar. Medborgaren får anlita hjälp föratt kunna försvara sig. Han får rätt, och måste ändå punga ut med fleratusen." Och tidningen fortsätterså här: "Mensådan är lagen. Mål som gäller till exempel skatt och körkort handläggs iförvaltningsdomstol - länsrätt, kammarrätt eller regeringsrätt. Där står densom pekats ut som brottsling helt utan juridiskt skydd. Om han inte betalarsjälv." Vidett frågesvar , följt av ett interpellationssvar den 4februari 1986, uttryckte dåvarande justitieministern "storförståelse" för det här problemet. Han meddelade att frågan behandlades iskatteförenklingskommittén (B 1982:03). Denna beräknades avge sitt betänkandeunder . Därefter skulle regeringen "ta ställning tiU vad sombör göras i frågan". Denenskildes underläge ökar i takt med att statens kontrollapparat växer. I , bland mycket annat, bevissäkringslag, betalningssäkringslag, angiverilagoch ett antal generalklausuler. Till detta skall läggas att staten förfogaröver "obegränsade" ekonomiska resurser och en lång rad experter. Alltdetta har staten råd med, eftersom vi alla, gemensamt, står för dess kostnader.I det läget blir kraven som ställs på den skattskyldige allt hårdare. För attha en rimlig chans att klara sig måste den enskilde ha tillgång fill juridiskhjälp. Detta medför ofta stora kostnader. Urrättssäkerhetssynpunkt är det viktigt att det händer någonting i denhär frågan. Den dåvarande justitieministerns förståelse för problemet harhitfills inte lett till något resultat. nye jusfifieminister har,sedan sitt tillträde, i olika sammanhang fört fram kravet på ökadrättssäkerhet. I denna fråga har hon möjlighet att rent konkret visa att hennesengagemang inte enbart är verbalt. Vilka inifiativ är justitieministern beredd att taför att enskilda människor, som frias i en skatteprocess, inte skall behöva ståför sina rättegångskostnader? 1987/88:38 25 § Meddelande om frågor ..,,,, ! ~ Meddeladesatt följande frågor framställts 1987/88:259av () till jordbruksministern om försäljningen av svenskodladfrukt; De svenska fruktodlarna har stora problem.Skörden av svensk frukt uppskattas till av normalskörd. Därför är denekonomiska situationen ansträngd för många odlare. Därutöver har nujordbruksnämnden beslutat att importförbudet mot utiändsk frukt skall upphöraden . Förenade frukt i - som omfattar 180 odlare - har i sittlager ca svenska äpplen av extra prima och prima kvalitet. På grundav jordbruksnämndens beslut kommer den större delen av dessa äpplen intesvenska konsumenter till godo utan kommer att säljas som industrifrukt.Förlusten för odlarna blir ca . Minbedömning är att det vore bättre för svenska konsumenter att äta svensk frukt istället för utiändsk frukt som är kemiskt behandlad efter skörden (vaxade). Med anledning av ovanståendevill jag fråga följande: Tänker jordbruksministern förändrajordbruksnämndens beslut så att svenskodlad frukt som finns på lagerkommer att säljas till svenska konsumenter och inte till industrin? 1987/88:260av () till kommunikationsministern om omstruktureringen inomSJ: Den aviserade omstruktureringen av SJ bygger påuppdelandet av den nuvarande verksamheten i dels ett självständigt banverk,dels ett på tågtrafik inriktat affärsverk, som skall fungera underbolagsliknande former. Av uppgifter i bl. a. massmedia framgår attrekryteringen av ny ledning till sistnämnda "åkeri-SJ" går dåligt.Den tänkta affärsverksformen avskräcker tydligen kompetenta sökande frånnäringslivet. Dennu rådande situationen håller på att urarta. Det är självklart att frånvaron avny ledning också negativt påverkar affärsverkets förutsättningar att bedrivaen långsiktig positiv verksamhet. Personermed näringslivserfarenhet anser uppenbart att den valda affärsverksamhetenmenligt kommer att inverka på verkets förutsättningar att verka på sådanavillkor som gäller för näringslivet i övrigt. Mot bakgrund av ovanstående frågar jagkommunikationsministern om han är beredd att ompröva sitt tidigareställningstagande och föreslå att Nya SJ skall organiseras iaktiebolagsform. 1987/88:261av () till socialministern om information till sjukvårdspersonalom det hjärnrelaterade dödskriteriet: träder lagen om hjärnrelateradedödskriterier i kraft. I propositionen påtalas att information angående det nyadödsbegreppet är viktig. Detta gäller inte minst information tillvårdpersonalen och de problem som t. ex. sjuksköterskorna ställs inför, bl. a.deras relation till anhöriga. Detär nu en knapp månad kvar till lagens ikraftträdande, och en stor del avvårdpersonalen har ännu inte fått någon information. Med anledning avovanstående vill jag fråga; Vilka åtgärder avser statsrådet vidta med anledningav den allvarliga bristen på information till sjukvårdspersonalen när detgäller frågor i anslutning till ikraftträdandet av det nya dödsbegreppet? 1987/88:262av () till socialministern om viss samvetsklausul försjukvårdspersonal med anledning av det nya dödsbegreppet: Det nya dödsbegreppet, hjärndöd, som enligt lagskall gälla fr. o. m. , accentuerar behovet av en relevantsamvetsklausul i de föreskrifter som sjukvårdspersonalen har att rätta sigefter. Sjukvårdspersonal,som skall utföra eller biträda vid borttagandet av organ från avliden och somav samvetsskäl inte vill medverka, bör få slippa vara med om sådanaoperationer. Jag vill mot dennabakgrund ställa följande fråga: Är statsrådet beredd att verka för ensamvetsklausul för sjukvårdspersonal som inte vill medverka vid bortopererandetav organ från avlidna? 26 § Kammaren åtskildeskl.