prot · GB0973 · 1987-12-31 00:00:00 — Riksdagensprotokoll 1987/88:73 1§ Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. 2§ Svar på interpeUation 1987/88:180 om dödshjälp har frågat mig om jag ämnar ta initiativ till en lag omdödshjälp samt om jag kommer att vidta några åtgärder för att dämpa den oro somdödshjälpsdebatten har förorsakat de handikappade. Svaret på den förstafrågan är nej. SomMäts säger i sin fråga, kan den senaste tidens debatt om dödshjälp haväckt oro hos många människor. Menjag kan försäkra att det är min avsikt att motarbeta alla förslagsom går ut på att legalisera dödshjälp. Att ta livet av en annan människa äralltid mord eller dråp, vare sig människan är frisk, svårt sjuk ellerhandikappad. Jag kan bestämt och med eftertryck lugna dehandikappade: det finns resurser för att ge alla handikappade bra vård, omsorgoch stöd. Dessa resurser skall användas för att uppehålla liv och för att gealla människor goda livsvillkor. De efiska regler som gäller inom hälso- ochsjukvården är mycket klara på den punkten. 2 (): Först vill jagtacka socialministern för det klara och entydiga svaret. Låt oss hoppas att denhär klara viljeinriktningen blir bestående. E>et finns ju annars exempel påhur små opinioner som till en början inte får något större gensvar till sistlyckats driva igenom lagstiftning som gäller sådana här svåra frågor om liv ochdöd. Här tänker jag närmast på den lag om dödens inträde - det s! k.hjärnrelaterade dödsbegreppet - som beslutade om . Densenaste tidens debatt om dödshjälp har verkligen oroat många handikappade. Dekänner siria liv vara ifrågasatta. Jag har förstått att de uppleverdödshjälpsdebatten som hotfull. har det ju, som ordföranden i påpekat, knappast ens varit fråga orn en debatt, utanom mer eller mindre oemotsagda påståenden om att det är ursäktligt att ta livetav en annan människa därför att den personen inte anses kunna leva ett bra liv.I detta sammanhang är socialministerns besked om att någon lag inte planerasentydigt och glädjande. Inom DHR menar man att debatten om dödshjälp också skallses som en effekt av besparingstänkandet inom sjukvården. Det är som om vi intelängre pratade om människor och moral utan om muttrar och andra prylar inomindustrin, säger och tillägger att det tycks passa attföra fram ett budskap om att det är okej att ta livet av svårt sjuka. Även påden punkten är socialministerns svar klart och entydigt. Det är också glädjandeatt handikappomsorgen i årets budgetproposition fått ganska kraffigt förstärktaanslag. Det finns alltså en posifiv vilja från samhällets sida att ställa uppför att ge alla handikappade en bra Hvskvalitet. De materiella betingelserna för dehandikappade är alltså goda även om vi vet att det fortfarande finns behov sombehöver tillgodoses. Det som behövs är mera ett ideologiskt och andligt stödför rätten fill ett bra liv. Här väntar vi nu på att fler företrädare förregeringen och vårdhuvudmännen ställer upp i debatten för handikappade ochandra som ser döden som ett alternativ till sina problem. Det är tragiskt attt. ex. genom uttalanden av en biskop och en kyrkoherde hittillsi den offentliga debatten mest verkat ställa upp på nyttomaximerarnas ochdödshjälpsförespråkarnas sida. Det behöver bli balans också i den offentligadebatten. behövs det debattörer som kan bidra fill att stärka förtroendetmellan kyrkan och handikapprörelsen igen. Den åtgärd som kan ha skapat den mest bördigajordmånen för känslan av nyttomaximering inom sjukvården är införandet av detnya hjärnrelaterade dödsbegreppet. Här kan människan faktiskt lätt uppfattassom ett reservdelslager för transplantationskirurgin. Dessutom har vi enväxande användning av fosterdiagnostik där t. ex. fysiskt handikappade ,med ändra ord presumtiva medlemmar i , sorterasbort från sarnhället redan före födseln. Här måste vi förstå den oro somdödshjälpsdebatten har skapat. Vi kan inte stillatigande åse framväxandet avett samhälle där de som mer eller mindre av misstag passerat en utsorterandefosterdiagnosfik senare i livet skall erbjudas samhällets hjälp att ta livet avsig som "en befrielse den dag rnan inte står ut", som det brukar hetai debatten. Här behövs sannerligen en vidgad efisk debatt där den kristnamänniskosynen akfivt försvaras, för annars urholkas hela fundamentet för vårtsamhälle. En legaliserad dödshjälp skuUe inte bara beröra de svårtsjuka och handikappade som "inte står ut". Den skulle drabba helasamhällsklimatet. Den skulle förstärka fördomarna orn att handikappade inteskulle vara fullvärdiga människor. Den skulle skapa ett hårt och ogästvänligtsamhälle som öppnar för barbariet, där fill sist även demokrafin går under. Jag är glad för socialministerns klara svartill den lilla men högljudda opinion som kräver införandet av aktivdödshjälp. Men vilka besked om ideologiska insatser, utöver det korta men klarasvaret på mjn interpellafion, kan socialministern ge alla som oroas avutvecklingen med den utsorterande fosterdiagnostiken och dödshjälpsdebatten?Kommer regeringen att ta några konkreta initiativ? Jag är glad över att och jag äröverens i det här fallet. Jag har velat ge dessa klara och raka besked i mittinterpellafionssvar. Jag tror det är oundvikligt att vi då och då uppleversådana här debatter. Det är inte första gången som vi har en debatt i det härlandet där det talas om dödshjälp. Jag tror att vi tillsammans envetet måstestå för de principer som jag tycker är naturiiga för det svenska samhället. Jag reagerar litet mot att i den här debattentar in beslutet om det hjärnrelaterade dödsbegreppet och anför detta som ettbevis för att små opinioner kan få igenom sina förslag. Jag vänder mig motdetta. Det har varit många utredningar innan vi fattade beslut om dethjärnrelaterade dödsbegreppet. har, förutom , som också är påväg att fatta ett sådant beslut, varit det enda land i världen med intensivvårdsom inte haft denna lagreglering. Jag tycker alltså inte att man skall jämföradetta med den debatt som har blossat upp och som vi kommer att få uppleva dåoch då. Jag vill vidare framhålla att vi kommer att få mångafrågor av etisk karaktär att diskutera när det gäller hälso- och sjukvård, medden snabba utveckling som sker inom det området. beställde ju förnågra år sedan medicinsk-etiska råd, som skall vara politikerna behjälpligainnan de tar ställning i olika frågor, därför att det är mycket svåra frågorför oss pohtiker att ta ställning till. Dessa råd behandlar konfinuerligt defrågor som kommer upp genom olika utredningar. Jag är också glad att noterat satsningarna iårets budgetproposition för de handikappade. Utöver det som finns och det som jag har tagit upJD i dagmenar jag att vi konfinuerligt får vara beredda att ta sådana här debatter. Mende principer som bör gälla är att vi inte skall förlänga lidandet för människorom döden är nära förestående, att vi skall ge maximal smärtlindring mot allaformer av smärta, även om det kanske medför risk för att livet kan förkortas,och att vi skall erbjuda bästa möjliga humanitära och tekniska vård.Jag tror att det är riktlinjer som svensk sjukvård arbetar efter. Vi får tillsammans på olika sätt klara av och möta sådanahär debatter. Jag vill än en gång säga att jäg har gett ett rakt och klartbesked, och jag kommer att fortsätta att ge samma raka och klara besked. 4MATS (); Jag tackar socialministern än en gång för dessa klara besked. I fråga om hjärnrelaterade dödskriterier var det, om jagminns rätt, 97 ledamöter som röstade mot beslutet. Då skall vi också komma ihågatt det i förarbetena till lagen fanns en målsättning att det skulle finnas enmycket bred parlamentarisk enighet. Detta speglar att det fanns oUka synsättoch att det fortfarande, inte minst hos sjukvårdspersonalen, finns en hel delbetänkligheter mot den här lagen. Det gäller mer den människosyn som ligger bakom, dennyttomaximeran-de människosynen, som jag vänder mig emot. Jag menar ändå attlagen var en seger för nyttomaximerarna. Den grundläggande frågan, som har blivit alltmer aktuellju längre den medicinska tekniken och forskningen har kommit, är om denfysiskt 7 protokoll 1987/88:68- 74 Om sysselsättningen m. m. i handikappadeär lika mycket värd som andra människor. Vi från kds har här i riksdagenmotionerat om en ramlag till skydd för individens personliga värdighet inomsjukvård och forskning. Den fortsatta utvecklingen på det medicinska områdetkommer att göra det nödvändigt med en ramlag fill skydd för individenspersonliga värdighet på både forsknings- och sjukvårdsområdet, en lag därlivets okränkbarhet slås fast, där den utsorterande människosynen avvisas ochdär alla människors absolut lika värde i hela livscykeln klart manifesteras: Överläggningen var härmed avslutad. 3§ Svar på interpellationerna 1987/88:175 och 184 om sysselsättningen m. m. iSkinnskatteberg har, mot bakgrund av eneventuell nedläggning av boardfäbriken iSkinnskatteberg, frågat industriministern vad han anser bör göras för atttrygga sysselsättningen i och vilket ansvar regeringen kommeratt utkräva av de nuvarande ägarna till fabriken samt om regeringen kommer attta något ansvar för den framfida utvecklingen av orten. har frågat industriministern hur hanbedömer den aktuella situationen i , hur han avser att medverkatill att ägarna fill boardfäbriken tar sitt ansvar för attersättningsindustrier etableras och vad han i övrigt avser att vidta föråtgärder för att skapa nya arbetsfillfällen och stärkaSkinnskattebergs attrakfionskraft. Interpellationernahar överlämnats fill mig för besvarande. Det är djupt beklagligt att styrelsen för planerar att lägga ned boardfäbriken i . Jaghar erfarit att MBL-förhandlingar pågår om nedläggning av företaget, ochförhandlingarna beräknas pågå åtminstone under hela februari månad. Någravarsel om uppsägningar harännu inte kommit in till länsarbetsnämnden, men enligtuppgift planerar företaget att lägga ned fabriken . När det gäller frågor som rör ett enskilt företagsverksamhet är det bolagets styrelse och verkställande ledning som har att fattaoch ta ansvar för erforderliga beslut. Regeringen har inga formella möjligheteratt förhindra att ett företag, efter lagstadgat samråd med de anställda,beslutar om nedläggning. Företaget har fått förslag om ett mycket generöstinvesteringsstöd för att göra det möjligt att fortsätta driften iSkinnskatteberg. Tyvärr har företaget avvisat detta erbjudande. Om företaget efter avslutade MBL-förhandlingar står fastvid sitt nedläggningsbeslut, bör företaget enligt min uppfattning ta på sigett mycket stort ansvar när-det gäller att mildra de. negativa sysselsättningskonsekvensersom uppkommer genom nedläggningen! Detta ansvar gäller såväl den fortsattasysselsättningen i som sysselsättningsskapande insatser ochåtgärder för att bredda näringslivet i kommunen. att tainitiativ till överläggningar med företaget om vad företaget kan göra för deanställda vid boardfäbriken. har arbetslösheten minskat kraftigt iSkinnskatteberg. Utvecklingen på arbetsmarknaden har varit mycket positiv ikommuneri. Nyetableringar har gjorts och flera befintliga företag har utökatsin verksamhet. Totalt har ca 250 nya arbetstillfällen tillkommit. a. kunnat ske genom att arbetsförmedlingen främst satsat på arbetsmarknadsutbildning,vilket lett till att många arbetslösa kunnat få arbete i de nyetableradeföretagen och i de företag som utökat verksamheten. ingår ocksåi ett QECD-projekt angåeride lokala sysselsättningsinitiativ som regeringen beviljatmedel till. Även om utvecklingen varit posifiv i kommunen under senareår kommer en nedläggning av boardfäbriken att innebära stora svårigheter förkommunen. En krisgrupp har redan nu bildats, där landshövdingen är ordförandeoch länsarbetsdirektören är en av medlemmarna i gruppen. I avvaktan påutgårigeri av MBL-förharidlingarna har ännu inte några konkreta åtgärdervidtagits av gruppen. Regeringen kommer att noga följa utvecklingen iSkinnskatteberg och hålla sig informerad om de pågående förhandlingarna. Förstdärefter är jag beredd att ta ställning till om några åtgärder behöver vidtas. Om sysselsättningen m. m. i 6HANS i (vpk): Jag får tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Återigen lämnar alltså industriministern över frågorsori-i man ställer till honom om industripolitik, makt, ägande och ansvar tillarbetsmarknadsministern. Mot bakgrund av svaret - där man hänvisar till attolika länsorgan agerar för att försöka få en lösning på den kris som haruppstått - känns det svårt att här diskutera sådana avgörande och viktigafrågor av principiell och framåtsyftande natur. Självfallet agerar nulänsarbetsnämnd, länsstyrelse och lokala krisgrupper- konstigt vore det juannars.-Men detta behöver man inte ställa frågor-till en minister om för att fåveta. Det står ju att läsa om i fidningen, och dét kan man få veta pä annatsätt om man, som jag och några fill som kommer att delta i debatten, tillhörden aktuella valkretsen. Jag hoppas att det under debatten skall gå att få framnågra preciseringar av svaret, för detta behövs verkligen mot bakgrund av denallvarliga utvecklingen i . I svaret sägs inledningsvis att man ännu inte har någravarsel, som det hänvisas fill att MBL-förhandlingar fortfarandepågår. ;Vi riksdagsledamöter i länet har fått brev från företaget, där manfakfiskt lämnar besked. Man säger att en riedläggning skall ske så snart sommöjligt. Arbetsmarknadsministern vet lika väl som de anställda vad MBL har förbetydelse i sådana sammanhang. Det är väl att ställa för höga förhoppningar påMBL om man tror att man kan hindra en nedläggning som ägarna har bestämt sigför. Det blir naturligtvis som bolaget vill, särskilt som statens röst ibolaget i form av , Som är delägare, om man får tro den information som harlämnats, , inte har haft något.att invända. Man har alltså accepteratnedläggningen. Regeringen markerar återigen, såsom man har gjort så mångagånger förut när det har gällt kriser i Bergslagen, att ägarria har ett stortansvar för Om sysselsättningen m. m. i Varken i det brev som vi har fått från Swanboard eller i detpressmeddelande som har gått ut står det något om ansvar eller framtid. Därstår det att det är nödvändigt att lägga ned för attminska en överkapacitet. Man säger att det är beklagligt men nödvändigt.Lönsamheten går först. Så är det naturligtvis. Jag antar att regeringens tal om ansvar gäller också ,som finns med som ägare fill Swanboard och tidigare även till den såg som nubyter ägare, med personalminskningar i som följd. En olyckakommer ensam, heter det ju, och står inför dubblaproblem. Vad kommer regeringen att kräva för ansvar i det här fallet? Dettycker jag är en mycket viktig fråga, som måste få ett svar. Man kan inte baraavvakta och säga om, kanske och möjligen i framfiden. Jag tycker att man kännerigen industriministerns formuleringar från stålkriserna. har vi intesett att regeringen har satt någon makt bakom ordet "ansvar" elleratt man utkrävt något ansvar av ägare. Jag vill nu veta omarbetsmarknadsministern har något nytt besked att komma med från regeringenssida. Kan arbetsmarknadsministern göra något förtydligande, som kan inge hoppom en verklig aktion för från regeringens sida? I detta sammanhang finns dessutom skäl att lyfta fram enåsikt som är allmänt utbredd bland folk i Bergslagens krisorter. Just nu är dettvå orter i vårt län som har likartade problem. Förutom är detMorgongåva, där en stor industri läggs ned. Orten är helt beroende av dennaindustri. Åsikten är den att regeringen borde ta ett ansvar för att få framlokaliseringar till den här regionen på samma sätt som man har gjort iUddevalla och . Det finns mycket att säga om de lokaliseringarna, men devisar ju på att man har förmått företag att lägga sin nyetablering i en ort därdet behövs arbetstillfällen. Jag menar att om det finns något ställe iBergslagen inom det ansvarsområde som faller under regionalpolitik och regionalutveckling, så är det verkligen med tanke på den situatiori sområder där . Det behövs ett snabbt besked och inte ett vilande påsvaret. Människor står inför en oerhört stor omvälvning, när den domineraridearbetsplatseri försvinner. Det gäller människor som skaffat sig egna hem,människor som har allehanda planer för sin framtid. Det är väldigt viktigt atthär förhindra en onödig flykt från en ort som har så många stora och finavärden vid sidan av det förhållandet att man fidigare kunnat försörja sig där.Regeringen ser ju hur människor bildligt talat travas på varandra, hur de slåssom lägenheter, samhällsservice och daghemsplatser i tätorterna, hurtrafikproblemen blir värre och värre. Man diskuterar hur man skallhindra trafiken att öka i , hur fillväxten skall kunna stoppas. Dåfinns det all anledning att ta kraftiga initiativ för att hindra att manföröder en sådan ort som , där folk bor och det finns ensamhällsservice och där man kan fortsätta att leva, om man får ett arbete. Jag tror inte att det behövs några storstilade åtgärder.Människorna där uppe är vana att slåss för sina jobb. De har fått ge sig underkapitalets piska , men de har överlevt, och de har kunnat byggavidare på den plats där de vill leva. Jag tycker att det borde komma ett rakarebesked från regeringen under den här debatten - inte bara att man avvaktar. Detär alltför vagt i den här situationen. 7BERIT (): Min interpellation var också ställd tillindustriministern, men jag har naturligtvis respekt för den arbetsfördelningsom finns inom regeringen. Det är ändå regeringen som helhet som har ansvaretför sådana stora frågor. Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret. Anledningen till att jag framställde interpellationen vardet förlamande beskedet om att boardfäbriken i föreslogs läggasned. 275 anställda skulle bli utan arbete. Detta besked kom efter detatt sågverket, som är ortens andra stora arbetsplats, föreslogs byta ägare,vilket kunde betyda att ytterligare 65 arbetstillfällen skulle försvinna vidsågen i samband med rationaliseringsinvesteringar. En sådan kraftig neddragning-340 jobb - är givetvis förödande för en så liten kommun som Skinnskattebergmed drygt 5 000 invånare och en begränsad arbetsmarknad. I detta läge är detinte så konstigt att vi riktar våra blickar mot staten, och jag vill gärna taupp en diskussion om förhållandena och ge information om hur läget har varitoch hur läget är i . Kommunen, som ju är en av landets minsta med drygt 5 200invånare, ligger i ett område som har drabbats mycket hårt avstrukturomvandlingen och har haft stora bekymmer medsysselsättningen. I försvann under de första fem årenav över 300 arbetstillfällen. Gruvverksamheten i ladesslutgiltigt ned, varvid 130 personer förlorade sina jobb. Neddragningen avboardproduktionen vid 1983 drabbade 173 personer, och vägverketsanläggning i med 12 anställda lades ned 1975. Tillsammans utgördetta 315 arbetstillfällen som har försvunnit . Skulle alla de förslagsom diskuteras bli verklighet, skulle ytterligare drygt 350arbetstillfällen försvinna . Det skulle tillsammans bli en minskningmed hela 665 arbetsfillfällen i en mycket liten kommun med svagarbetsmarknad och med mycket små möjligheter till pendling. Som arbetsmarknadsministern sade, har ändå arbetslöshetenminskat . Nyetableringar har gjorts, befintliga företag harutökat sin verksamhet, och detta är mycket glädjande för kommunen. Men låt mig tala om vad som skulle kunna hända 1988 ochframöver. Boardfäbriken, som ju är kommunens största arbetsplats, ägdes av ASSIfram fill 1983. Nuvarande ägare är alltså med familjenWettergren i spetsen. är fortfarande delägare i företaget. Styrelsen förSwanboard Masonite har alltså fattat beslut om nedläggning av boardfäbriken,vilket innebär att 275 anställda kommer att mista sina jobb. MBL-förhandlingarpågår, och en löntagarkonsult håller på att granska den utredning som legattill grund för beslutet, så sista ordet är alltså ännu inte sagt. Sågen, som är den andra stora arbetsplatsen och som i dagägs av , håller på att byta ägare. Om dessa planer verkställs försvinnerytterligare 65 arbetstillfällen i samband med rationaliseringsinvesteringar.För några dagar sedan kom ytterligare nedläggningshot. diskuterarpå central nivå att lägga ned flera av sina maskinverkstäder-en ligger iSkinnskatteberg och sysselsätter 12 personer. Tillsammans blir detta 352arbetstillfällen. Skulle 352 förlorade jobb i relateras tillinvånarantalet i Om sysselsättningen m. m. i Om sysselsättningen m.m. i Stockholminnebär det att ca 50 000 personer skulle bli arbetslösa. För , därIngela bor, skulle det innebära 3 900 jobb, och jämfört med ärdet 7 000 jobb. Arbetsmarknadsministern, liksom också industriministern,förstår säkert allvaret i det som i värsta fall kan hända i . Jag håller med om att ägarna måste ta på sig ett mycket stort ansvar för att mildra de negativa sysselsättningskonsekvenser som kan uppkomma. Jag vet att staten varit beredd att ge ett generöst stöd för att göra nödvändiga investeringar i boardfäbriken möjliga. Jag vill emellertid säga att staten har ett stort ansvar som ägare eller delägare i verksamheter som lagts ned. Åtgärder måste vidtas. Jag vill därför fråga: Kan vi få mer konkreta förslag tillåtgärder från ? Vad kan vi sätta in i ? De som är drabbade väntar på besked; de har levat i ovisshet alltför . 8 (): Jag har anmält mig till dagens debatt eftersom jag såpåtagligt upplever den oro för framtidens arbeten som finns i min hemkommunSkinnskatteberg. Få samhällen har i så hög grad som underårens lopp varit beroende av stora, statligt ägda företag. Få samhällen har iså hög grad som smärtsamt fått erfara otryggheten i dettaberoende. diskuterades.den här i kammaren. har det statligadomänverket signalerat att man, planerar att lägga ned sin reparationsverkstadi . Dagens debatt handlar om boardfäbriken. drivs boardfäbriken av Swanboard Masonite, menstaten är genom majoritetsägare av aktierna och med tvä poster istyrelsen. Staten är således dominerande ägare till boardfäbriken,sågen och domänverkets reparationsverkstad. Vid samtliga dessa trearbetsplatser är arbetena hotade. Hur staten uppfyller sitt ägaransvar iSkinnskatteberg är avgörande för kommunens hela existens. Herr talman!. Boardfäbriken hotades av nedläggning våren1982. Den gången gällde det 400 arbeten. hade då en borgerlig regering. Vid ett demonstrationsmöte i den 6 maj1982 framförde en representant för det socialdemokratiska partiet en appell därinvånarna förespeglades en trygg framtid i , bara väljarnaröstade fram en socialdemokratisk regering. Så här lät det i Skinnskattebergden gången: "Ge inte upp-vi står på er sida i den rättfärdiga kamp som ninu utkämpar." Krav ställdes att dåvarande industriministern "tar det politiska initiativet till att undanröja beslutet omnedläggning av boardfäbriken i ! Vidaresade den socialdemokratiska partirepresentanten så här: "Jag utgår ifrån att kommermajoriteten av det svenska folket att i demokratiska val ordna med ettmaktskifte i regeringens boningar. Och , mina vänner, skall vi inte lösalandets ekonomiska kris genom att spara och lägga ner. Nej, då skall vi tillsammanssatsa och arbeta oss ur krisen." Många invånare i som trott på appellens budskapblev både arga och bittra eftersom ca 200 arbetare och tjänstemän miste sinaarbeten efter valet, trots att, som det hette, svenska folket i demokratiskaval ordnat med maktskiftet i regeringens boningar. Tilliten tillsocialdemokratiska vallöften fick sig redan då en knäck. Densocialdemokrafiska parfirepresentanten fortsatte: "Som nation menar vi socialdemokrater att vi aldrigkan bli så fattiga att vi inte har råd att arbeta. Vi kommer därför, om vi fårfolkets förtroende; att i regeringsställning precis som tidigareanvända samhällsbyggandet som motor i ekonomin och i kampen motarbetslösheten. Lyckas vi bara med att öka byggandet - ja, dåbehöver vi all den boardindustri som landet har - och är ingen omöjligmålsättning." Socialdemokraterna har haft på sig. Hur serdet då ut? Bostadsbyggandet i har legat undersiffrorna för de borgerliga regeringsåren. 1981, det sista helåret medborgerlig regering, byggdes det totalt 44 500 lägenheter.