prot · GB09114 · 1987-12-31 00:00:00 — Därför kan vi, såvitt jag förstår, inte sättaupp nationella särregler för etablering i , vilka vi inte tycker ärrimliga att andra länder har. En ömsesidighet också i detta sammanhang bordevara det enda rimliga, om vi menar allvar med harmoniseringen med EG. Jagvill , herr talman, upprepa min tillfredsställelse över att de fyrastora partierna i har kommit fram till så sammanfallande synpunkternär det gäller våra framtida relationer till EG. Jag tror att den här dagenhärvidlag kanske är mer betydelsefull än vad vi just nu inser. Vi har därmedockså ett gemensamt ansvar för att informera en bred allmänhet. Men regeringenhar självfallet huvudansvaret för att de intentioner som vi här uttrycker ocksåkan förverkligas. Anf.26 () replik: Det var roligt att höra att också statsrådet hade inhämtat positivaerfarenheter när det gäller COMETT-programmet. Men jag hållen med om det somMargaretha sade om att Erasmus-programmet är minst lika viktigt: Lätoss hoppas att de som sitter i kommissionen lyckas övertyga även ändra ombetydelsen av att och EFTA-länderna får medverka i detta. Nordenkan bidra med mycket i detta arbete. Därför är det mycket väsentligt attregeringen påskyndar detta arbete. Utrikeshandelsministern är ju inte direktansvarig för detta, men verksamheterna är så sammanflätade att jag tror attbåde utrikeshandelsministern och samarbetsministern måste ha en nära samverkanför att det här skall fungera. har oerhört mycket att ge, men vi fårframför allt inte, som jag sade tidigare, komma på efterkälken. Jagär inte lika nöjd med informationen och rapporteringen. Årliga rapporter ärnaturligtvis mycket viktiga dokument, men med tanke på den snabbhet somutvecklingen nu har är det angeläget med en fortlöpande information till väsentligagrupper mellan dessa rapporter. Utan att på något sätt vilja träda iutrikesutskottets ordförandes ställe vill jag säga att det förslag omkontinuerliga rapporter till utrikesutskottet som statsrådet framförde är ettmycket positivt initiativ. Jag hoppas att utskottets ordförande instämmer idetta. Sådana rapporter skulle ge en parlamentarisk insyn i det fortgåendearbetet och bereda möjlighet för de politiska partierna att ställa frågor. Närdet gäller kapitalrörelserna är jag ganska tveksam till hur långt manegentligen tänker gå. Jag och mina kamrater i har mycket dåligaerfarenheter av regeringarnas gensvar på liberaliseringar i kapitalrörelsernasom en majoritet i har uttalat sig för. Det finns en majoritetför att få till stånd fria kapitalrörelser, men ännu har ingenting hänt iNorden på detta område. Jag vill än en gång säga att det, med tanke pä denbetydelse som tjänsteexporten kommer att fä , är oerhört viktigt attvi får till stånd en reell liberaUsering av kapitalrörelserna gentemot EG. Iannat fall kommer vi att få svårigheter med den ekonomiska utvecklingen iNorden, framför allt i . Sverigeoch den västeuropeiska integrationen 27 (vpk) replik: Min avsikt i den inledande delen av debatten har varit att försökalyfta fram frågorna om alliansfriheten och neutraliteten, som jag fortfaraiideanser har blivit avsiktligt undanskymda både av regeringen i propositionen ochav utrikesutskottet i betänkandet. Jag tycker att den här Prot,1987/88:114 . Sverigeoch den västeuropeiska integrationen debatten har varit ettfall framåt i detta avseende, även om det inte har getts några klara svar påden inledande och grundläggande fråga som jag ställde. Vi är skyldiga attredovisa harmoniseringens inverkan också pä denna viktiga punkt. Hur skall vibevara trovärdigheten i vår alliansfria politik och vär neutralitet vilken, somså många har sagt, är en stabiliserande faktor - och det instämmer jag i ,.omvi på alla möjliga områden, t. o. m. på så viktiga som miUtärindustriellt samarbete,forskning osv., går in. i detta nära samarbete med ? Att jag ställerdenna fråga har ingenfing att göra med fientlighet mot internationelltsamarbete, men jag menar att det är en hederssak för svenska politiker ochsvenska regeringar att ta upp och höra denna diskussion. Jaghar inte fått ett klart svar från någon av deltagarna i debatten. Detär tydligt att vi fortsättningsvis måste driva denna debatt från värt partissida, eftersom andra inte vill göra det utan förfaller till floskler,tal om lustigkurrar och annat, som jag ber att få återkomma till. När det gäller SCIENCE, som ju är ett stimulansprogram för rörlighetbland forskare, är inställt på att delta, och vi tar upp förhandlingarom detta.i syfte att kunna vara med fr. o. m. . Vi har gettklara signaler när det gäller både COMETT och från svensk sida. Som sämånga av kammarens ledamöter anser också vi att detta är mycket viktiga inslagi Europasamarbetet, och vi hoppas att vi skall vara framgångsrika i dessasammanhang. Självfalletskall vi förbereda oss i , och det är därför som vi har tillsatt dearbetsgrupper som ansvarar för att man jobbar med utbildning, arbetsmiljö,trafik- och transportfrågor osv. i linje med de 300 direktiven, sä att vi vetvad det handlar om, vilka konsekvenser det får och hur vi skall bedriva arbetetfrån svensk sida. Föratt knyta an till tankar om vill jag säga att Nordenfaktiskt är det område där vi är allra mest integrerade med vår omvärld. Ettmångårigt arbete har utförts, som givit oss erfarenheter att bygga på, och vihar lärt oss att samarbeta. Jagskulle beträffande mänga områden av Europasamarbetet vilja knyta an till vadJacques Delors sade när han var här på ett seminarium: Detta är ettfascinerande äventyr, och vi vet inte hur det slutar..EG:s ordförande kanalltså inte ge konkreta svar jDå alla frågor om vart det bär hän och vadslutmålet är. Detta gör det också mycket svårt för den attsvara på var slutmålet ligger. Vi vet att vi deltar i en process, och detgäller för oss att hålla jämna steg med denna, så att inte och andraEFTA-länder på något sätt blir diskriminerade. Bakgrunden till att regeringen ville lägga framdenna proposition för var att vi skulle få färdriktningen klar föross och därmed kunna göra den här resan gemensamt. Sedan får vi undan för undanta tag i frågorna och återkomma med konkreta förslag när sådana blir aktuella. Underdetta anförande övertog förste vice talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. 29LARS (): 1962 gick dåvarande till val påparollen Det var ett kommunalval, och utfallet blevför vår del inte särskilt bra. Men det vittnar om att strävan att deha i deteuropeiska ekonomiska samarbetet har en lång tradition i mitt parti. Bland de mer tveksamma brukar det heta att inte ärliktydigt med EG. Det är förvisso sant. Men det är inte konstigt att omvärldensätter ett sådant likhetstecken, när av befolkningen i det demokratiskaEuropa tillhör länder inom den gemensamma marknaden. Trots att ställt sig utanför, har intresset för EGhär hemma vuxit betydligt , vilket inte minst dagens debattvittnar om. Orsaken är naturligtvis den snabba utvecklingen mot en fri inremarknad, fastlagd i den enhetsakt som trädde i kraft för mindre än ett årsedan. Erfarenheten lär oss att nedrivning av gränshinder direktmedför en välståndshöjning, .särskilt i små länder med stort utlandsberoendesom . Det är självfallet av betydande intresse för oss att komma så närasom möjligt en marknad omfattande 320 miljoner människor. Någon tvingande nödvändighet är det dock inte. Visst kanvi avskärma oss. Likt kan vi ställa oss vid sidan av. Men förlustenblir i så fall stor i form av både kulturell isolering och minskad välfärd. För oss moderater är närmaste möjliga anknytning till EGfortsatt ett ytterst angeläget mål. Till vår glädje konstaterar vi att andragrupper i landet som tidigare ställt sig avvisande börjar tänka om. Låt mig somenda exempel peka på , . Denna omsvängning till enmer positiv inställning kan spåras också i utrikesutskottets betänkanden, sominnehåller betydelsefulla nyanseringar även i förhållande till regeringensståndpunkt frän slutet av . Jag skall här fortsättningsvis uppehålla mig vidfinansiella frågor i det europeiska samarbetet. Avgränsningen faller signaturlig. Handeln med varor mellan och bereder inga störreproblem sedan frihandelsavtalet trätt i full kraft. Den snabba utvecklingen påde finansiella marknaderna, som bl. a. innefattar en högst påtagliginternationalisering -för att inte säga globalisering - ställer däremot krav påomedelbart omtänkande även i värt land. Det är betecknande att de tyngstareservationerna i utrikesutskottets betänkande med moderata undertecknarehandlar om hithörande fing. De härrör från finansutskottets behandling avärendet. Utvecklingen mot fria kapitalrörelser mellanindustriländerna går mycket snabbt, delvis oberoendeayvad som sker inom EG. Vissa har således redan avskaffat allvalutareglering. I har denna process avsatt vissa spär, menavregleringen har varit långsam och halvhjärtad. Från socialdemokratiskt hållhar det också klargjorts att man vill göra halt vid vad som kallasvalutaregleringens kärna, dvs. portföljinvesteringar och bankdepositioner. finns det en medvetenhet om att det ekonomiskasamarbetet i måste verka pådrivande även pä avregleringen av den svenskavalutapolitiken. majoritet uttryckte detta i sitt betänkandemed anledning av finansplanen på följande sätt: "Detfortsatta liberaliseringsarbetet bör drivas med sikte på att så långt och den västeuropeiska integrationen Sverigeoch den västeuropeiska integrationen möjligt delta i detvästeuropeiska samarbetet för liberalisering av kapitalrö relser. Det innebär att om ökade obalanser på nytt skulle uppstå får inte en uppbromsning ske i liberaliseringsprocessen. I stället bör andra åtgärder sättas in." Dettaligger i linje med det intervjuuttalande som finansministern gjorde i DagensIndustri och som på ett fördelaktigt sätt skiljer sigfrån den mer återhållsamma officiella inställningen: "Närdet gäller fria kapitalrörelser, har vi ännu inte sett vad EG kommer fram till.Vi har stegvis avvecklat vår valutareglering. Det som är kvar av den, detsom vi kallar kärnan, dvs handel med kronpapper, får vi väl pröva deteuropeiska valutasystemet integreras till den grad att alla former avkapitalrörelser blir fria. Jag ser inte att det heller skulle omöjliggöra denpolitik som vi vill bedriva." Denrealistiska inställning som både utskottsmajoriteten och finansministern hargett uttryck ät i dessa citerade uttalanden ger anledning att hoppas att denskarpa gränsdragning som fortfarande formellt görs kan komma att mjukas upp. Deborgerliga parfierna är ju överens om att valutaregleringen böravskaffas och det i ett enda slag. Den frågan kommer att diskuteras här iriksdagen med anledning av en annan proposition. Men jag vill ändå begagnatillfället att fråga finansutskottets ordförande om vi inte kan få se påvaktslåendet om valutaregleringens hårda kärna på samma sätt som vi förståttatt vi borde uppfatta fasthållandet vid.diskontot, nämligen som en uppehållandemanöver i avvaktan på att verkligheten och de borgerliga kraven blivit alltförsvåra att stå emot? Ettviktigt inslag i upprättandet av en europeisk gemenskap är samarbetet pä detmonetära området. Här har vi moderater drivit kravet på en svenskanknytning till EMS. Ett sådant steg skulle uppfylla det löfte som avgavs närvi säg oss nödsakade att lämna valutaormen. Vi moderatervar länge ensamriia om vår ståndpunkt. Men ansluter sig allt flera, senastTCO:s ekonomer. Även på detta område går utvecklingen snabbt vidare utan attSveriges ställningstagande avvaktas. framförda förslag om engemensam centralbank och en enhetlig EG-valuta kan förefalla utopiska, men dediskuteras på fullt allvar och kan ligga närmare ett förverkligande än vad vianser oss ha anledning att tro här uppe i norra periferi. Medmodern teknik går utbytet över gränserna av-finansiella tjänster mycketsmidigare och snabbare än transporter av varor i internationell handel. Delokala hinder som politiker tidigare satt upp försvinner nu i rask takt. Sverigehar dröjande följt efter i vad gäller etablering av banker och öppnande av rättatt sälja försäkringar. Men regeringen tvekar att bekänna sig till principen omfull reciprocitet och hänvisar till pågående utredningar. Problemet är bara attså snabbt som förändringen sker kommer utrednings-betänkandena aldrig att hinnatryckas, innan de blir förbisprungna av verkligheten. Det hände medförsäkringsverksamhetskommitténs förslag, och det kommer likaledes att ske medkreditmarknadskommitténs ställningstagande, som skulle ha varit klart om någramånader . Sverigehar mycket effekfiva banker och välkonsoliderade försäkringsbolag, som - om deges möjlighet - skulle' kunna erövra nya marknader och därmed både skapa nya jobboch tillföra värt land viktiga valutainkomster. 1987/88:114 Vi moderater kan inte se något skäl att vidmakthålla nuvarande geografiska begränsningar för rätten att driva och äga finansiella företag. Detstörsta hindret för närmande till EG är vårt hårda skatte- erigeochden vast- tryck. Harmonisering är en viktig uppgift i det pågående inhemska utred- " aintegra- Men det räcker inte. Våra skattesatser måste "" också föras ned i närhetenav vad som gäller i andra länder. Det är särskilt angeläget påkapitalbeskattningens område, just därför att kapital är sä lättrörligt övergränserna. I detta sammanhang är det naturligtvis alldeles bakvänt att viskärper beskattningen av värdepapperstransaktioner samfidigt som utvecklingenute i går i motsatt riktning. Jag har med stort intresse noteratfinansministerns uttalande i går om att skatten på aktiehan-, deln kan behövaslopas för utlänningar. Men då kräver logiken att den s. k. valpskatten stoppasockså, Arbetskraftär visserligen en mer trögrörlig produktionsfaktor än kapital, men det gör detdesto mer angeläget att undanröja hindren för personliga gränsöverskridanden iEuropa. Frän den synpunkten är det viktigt att sänka även beskattningen avarbetsinkomster, eftersom det annars är risk att ingen vill komma hit. EG är ett av de viktigaste projekt vi svenska poUfiker har att hanterade närmaste åren. Det står inte i motsatsförhållande till det nordiskasamarbetet - tvärtom kan det visa sig att den närmaste vägen till gåröver . Två nyheter i dagens tidningar pekar i den riktningen. Jag tänkerpå beslut att stoppa köp av och slutligasammanbrott. Vi skall inte heller överdriva EFTA:s roll, vare sig som ekonomisksamarbetsform eller som kontaktkanal till EG. Denna organisation kan aldrig blinågot annat än ett väntrum till ett mera långtgående ekonomiskt samarbete iEuropa. Därför blir de bilaterala kontakterna mellan å ena sidan samtEG och skilda medlemsländer ä den andra så viktiga. Det finns ingen ironiskbiton när jag önskar statsminister lycka till på hansmissionsresa till huvudstäder. Övriga partier och politiker someftersträvar nära relationer till EG bör på samma sätt odla kontakter med våramotsvarigheter i andra europeiska länder. CarlBildt avslutade sitt anförande i den särskilda riksdagsdebatten om EG på följande sätt: . "Europasamarbetetär en av de stora framfidsutmaningarna. - Vi har att välja mellan att i eneller annan form vara en del av ett allt djupare- västeuropeiskt samarbete,eller att bli ett stagnerande randområde i ett tilltagande halvkolonialt förhållandefill det expanderande centralomrädet." Detlät både vackert och klokt, och jag kan bara instämma, liksom jag instämmer iyrkandet om bifall till de reservafioner som moderata ledamöter avutrikesutskottet har ställt sig bakom. Anf.30 (): De frågor som finansutskottet yttrat sig över, i bilaga till utrikesutskottets betänkande, handlar om ekonömisk-polifiskt samarbete, kapitalrörelser, valutasamarbete och finansiella tjänster. Med ett viktigt 47 och den västeuropeiska integrationen undantag tycker jag att utrikesutskottets slutsatser avbehandlingen av propositionen och motionerna på dessa områden är bra. För den ekonomiska utvecklingen i - och därmed föralla medborgares levnadsstandard - är det,som också har sagts tidigare i dag.av avgörande betydelse att ett nära samarbete mellan och EG kanfortsätta och vidareutvecklas. Nyckelorden i detta sammanhang är "ickediskriminering". Svenska företag och svenska medborgare måste komma iåtnjutande av likabehandling. Annars hamnar våra företag i ett sämre läge, ochvi blir som individer ställda utanför kulturella och ekonomiska gemenskaper. Många har tidigare talat varmt om frihandel med varor.Utan den liberalisering som sedan skett med handeln medvaror skulle välståndet.i - och i andra länder - vara avsevärt mindre.Dessa fördelar har vi uppnått genom ett aktivt arbete i internationellasammanhang och konkreta ställningstaganden i vår egen handelspolitik.Tekopolitiken är ett svårbegripligt undantag i den frihandelsvänliga svenskapolitiken. "Reciprocitet" eller "ömsesidighét"har varit och är förutsättningen för framgång i detta arbete'.. Detsamma gällerde återstående friheterna, dvs. förutom handel med varor också handel medtjänster, samt kapitalrörelser och fri rörlighet för människor. Om vi viHundvika att hamna utanför, måste vi också vara öppna för att andra skall kunnakomma in i . I fråga om det ekonomiska samarbetet finns det ingamotsättningar. I själva verket kan man konstatera att har ett starktegenintresse, även på kort sikt, av att detta fungerar så bra som möjligt,inte minst i dagens situation när stora obalanser finns mellan t. ex. ,och . Om dessa obalanser skall kunna rättas till utanallvarliga störningar med svåra återverkningar på , är ett närmareekonomiskt samarbete nödvändigt. På ett område haltar regeringens och utskottetsställningstagande betänkligt. Det gäller valutaregleringen. Majoriteten iutrikesutskottet har liksom majoriteten i finansutskottet inte förstått - ellerkanske inte velat förstå - att den svenska valutaregleringen utgör ettallvarligt hinder för svensk medverkan i den fria rörlighet för kapital som EGuttalat sig för. majoritet vill behålla den s. k. kärnan ivalutaregleringen. Kortsiktiga kapitalrörelser skall vara reglerade, ochutlänningar skall t. ex. inte få köpa svenska kronobligationer.Utrikesutskottets majoritet har också gått på den linjen. Detta ställningstagande strider mot utvecklingen inom EG.Där är de flesta länder i full färd med att avveckla sina valutaregleringar. Statsrådet sade till att EG intehar bestämt sig på alla områden för målet. Det är riktigt, men det gäller intevalutaregleringarna. Där är målet mycket tydligt - att de regleringarna skallbort. Men sä tydligen icke i , enligt socialdemokraterna. Det är dessutom ganska dumt även från kortsiktigtegoistiska svenska utgångspunkter att hålla fast vid valutaregleringen,eftersom den medför högre räntenivå i än som skulle behöva råda,hindrar företagen från att placera kapital där det ger högst avkastning och islutändan höjer kapitalkostnaderna i . därför pågoda grunder att valutaregleringen skall avskaffas. har det i och for sig i praktiken inte haft så storbetydelse vad socialistiska majoritet har sagt i denna fråga.Verkligheten har gått sin egen väg. Och verkligheten går helt klart iliberaliserande riktning. För en optimist finns det också iutskottsmajoritetens yttrande ett tecken som tyder på en viss öppning. Där stårnämligen att även om det skulle uppstå ökade obalanser i den svenska ekonomin -vilket tyvärr den nuvarande utvecklingen med regeringens bristande ekonomiskapolifik tyder på - så skall man inte försöka rätta till detta genom att dra åtvalutaregleringen igen. Då skall andra åtgärder sättas in - försiktigtvis sägerman inte vilka. Det är mycket klokt av utskottsmajoriteten att i yttrandet hamed denna öppning, och det hade varit ännu klokare att göra som de borgerligareservanterna vill, nämligen avveckla hela regleringen. Om utskottet menarallvar med denna formulering, som också citerade, kan man frågasig varför regleringen alls skall vara kvar. Om man inte skall använda den,, därför att man börjar förstå att den inte hjälper, varför skall dendå vara kvar? har också yttrat sig över handeln medfinansiella tjänster. Detta är ett av de snabbast växande områdena i deninternationella handeln, och det vore utomordentligt beklagligt om svenskafinansiella företag inte kunde delta på lika villkor. Även här kommer kravet påömsesidighet att bli allt starkare. majoritet hänvisar i sinskrivning bara till pågående utredningar och säger att det får avgöras senarehur det blir med den handeln. är något tydligare i sittställningstagande för ett så långt gående samarbete som möjligt. Frågan harockså berörts i näringsutskottets yttrande, och det är en oerhört viktig frågaför svenska banker, svenska försäkringsbolag och många andra företag. Tyvärr ärtongångarna i en del av det pågående utredningsarbetet illavarslande, för degår i fel riktning. Jag tänker t. ex. på de begränsningar i ägandet av bankersom kreditmarknadskommittén enligt sin ordförande tänker föreslå. Det skullevar intressant att höra förklara hur sådana ägarbegräns-. ningarskulle kunna underlätta för svenska banker att delta på den expansivainternationella marknaden för banktjänster. En näraliggande fråga, fru talman, gäller handeln medvärdepapper. Där förhåller det sig så, att utvecklingen inom EG går mot lägretransaktionsskatter och lägre kostnader för att genomföra affärer, I Sverigegår emellertid den socialdemokratiska politiken i motsatt riktning. Manutvidgar omsättningsskatten på aktier till fondkommissionärers egenhandel, ochman inför en omsättningsskatt på penningmarknaden. Detta är dumt av många skäl,inte minst därför att vi har ett alldeles tillräckligt högt skattetryck ändå.Men särskilt dumt är det i relation till utvecklingen inom EG. Dessutom är manju även inom socialdemokratin medveten om att dessa skatter måste sänkas ochtroligen tas bort när samarbetet med EG har kommit längre. Tycker attdet är klok politik att, just när man diskuterar värdet av samarbete med EG,införa en sådan skatt som EG håller på att avveckla? Jag hoppas att i sitt anförande vill besvaradessa frågor, som har framförts tidigare i debatten men som där ännu inte harbesvarats. och den västeuropeiska integrationen 4 protokoll 1987/88:114 och den västeuropeiska integrationen 31JÖRN (vpk): Självständighet, självbestämmanderätt,demokrati - det är laddade ord för det stora flertalet svenskar. De är laddadedärför att det har kostat så mycken hård strid att förverkliga och försvaraderas innehåll. Därför får detta innehåll inte lättvindigt bytas ut mot tommafraser som integration och harmonisering - fraser som ingen vill rent ut sägavad de egentligen betyder. Den demokratiska processen och diskussionen är en folkligangelägenhet. Den har som en förutsättning att folkopinionen får veta vad sakenhandlar om. Hanteringen av EG-frågan i är lika litet som på 60-taletnågon demokratisk process i denna mening. Människorna har inte fått veta vadsom döljer sig bakom fraserna, Defär inte veta vad regeringen egentligen avsermed . De får inte veta på vilka områden vår självständighet skall gesupp. De får inte veta vilka EG-regler som skall ersätta våra egna lagar. De fårinte veta vilka områden av vår politik som vi skall underordna makter där ute,som vi inte kontrollerar. Regeringens proposition är redan den ett svävandedokument. Det går inte att läsa ut vad regeringen egentligen vill. Man sägeratt det inte skall finnas något som på förhand är givet-det är den ungefärligainriktningen. Men det måste det ju finnas, om människorna skall kunna förhållasig till detta, om de skall kunna rösta i höstens val och veta vad deegentligen röstar på när det gäller framtid, Och sompropositionen behandlas går de interna kontakterna med EG vidare, utan att vifår veta vad de avses resultera Och än värre i dessa stycken är utrikesutskottetsbetänkande i saken. Det är ett slags enighetens snömos. Partier och intressensom egentligen inte har samma åsikter skall posera som eniga. Och det som de äreniga kring är något allmänt positivt, substanslöst och obestämt. Det är,tycker jag, inte någon värdig hållning gentemot den demokratiska opinionen ilandet att driva saken så. Det måste ges besked till folket, så att vi fårklart för oss på vilka grunder vi kan diskutera. Vad syftar man till?