prop · GB0335 · 1987-12-31 00:00:00 — Det gäller bl.a. beslutsfördelningen mellankommunstyrelsen och kommunfullmäktige när elt s.k.bostadsanvisningsområdeskall beslutas, delgivningsförfa-randet och besvärsförfarandet efter ett sådantbeslut, möjligheten att i beslutet göra undanlag för vissa kategorierfastighetsägare samt de bristande kontrollmöjligheter som finns för allfastighetsägarna fullgör sina skyldigheter enligl lagen. Detprincipförslag om förbättringar i del nuvarande anvisningssystemel som lämnatslill regeringen av bosladskommillén (SOU 1986:6 s. 1) samt remissyttrandenaöver kommitténs belänkande redovisas. Efter en diskussion av särskilda frägormed anledning av förslaget, bl. a. dess förenlighet med reglerna förnormgivningsmakten i regeringsformen, konstateras det i promemorian altförslaget i vissa hänseenden är olämpligt atl genomföra. En bedömning är atlnågra avsevärda förbättringar av det nuvarande systemet knappast går atl uppnåoch all man alltjämt mäste räkna med alt kritiken mol bostadsanvisningslagenkvarstår om kommitténs förslag genomförs. Molbakgrund av del sagda föreslås all bostadsanvisningslagen upphävs och ersättsav en hell ny lag om anvisningsräit lill bostadslägenheter. Denna lagföreslås vara inriktad på del individuella förhållandet mellan kommunen ochfastighetsägaren. Det generella förfarandet med all fastställabostadsanvisningsområden behövs då inte längre. Huvudprincipenenligl förslaget är all anvisningsrätlen tillskapas genom avtal mellan kommunenoch fastighetsägarnas organisationer eller fastighetsägaren. Omavlalsmöjligheterna är uttömnda eller om en fasfighetsägare inte följer eltingånget avtal, skall kommunen ha rätl alt begära ett beslut om anvisningsräithos hyresnämnden. Nämnden skall då göra en avvägning mellan kommunens och denenskilde fastighetsägarens intressen. skall enligtförslaget meddela kommunen anvisningsräit, om det behövs för bostadsförsöriningen och del inte är oskäligt med hänsyn lill atl särskilda villkor gäller för upplåtelse av lägenheterna ihuset, husägarnas särskilda behov av alt förfoga över lägenheterna eller övriga 70 Om kommunen har träffat en generell överenskommelse Prop. 1987/88:35 med en organisation av husägare skall denna vara vägledandeför prövningen. Vad gäller bostadsförsörjningsbehovet, förulsälls det atldelta normalt är dokumenterat i etl kommunall principbeslut. sådanl beslutbör innehålla elt bostadspolitiskt ställningstagande lill anvisningsrätten samtge uttryck för anvisningsrättens omfattning och inriktning. Elt beslul om anvisningsräit gäller enligl förslaget underhögst . Under vissa förutsättningar kan det upphävas tidigare, bl. a. omanvisningsrätlen orsakar fastighetsägaren stora ölägenheter ellerfastighetsägaren genom anvisningsrätten uppenbart missgynnas i förhållandetill andra fastighetsägare. Beslutet får förenas med en särskild form av s. k.löpande vite. Delta innebär atl vitel kan utdömas varje gång fastighetsägarenäsido-sätler del upplåtelseförbud som följer av anvisningsrätlen. Vad gäller rättsverkningarna av elt beslut omanvisningsräit i övrigt är dessa i huvudsak desamma som enligtbostadsanvisningslagen. Sammanfattningsvis innebär förslaget i denna delföljande. När hyresnämnden har meddelat ell beslut om anvisningsräitoch beslutet har vunnit laga kraft, får fastighetsägaren inte upplåta enlägenhet, som omfattas av beslutet, med hyresrätt eller bostadsrätt till nägonannan än en bostadssökande som kommunen anvisar eller kommunen. Han får inleheller medverka till överlåtelse av hyresrätten eller upplåtelse av lägenheteni andra hand utan atl de förutsättningar som anges i hyreslagen förhyresnämndens tillstånd föreligger. När en lägenhet som blivit ledig skallupplåtas, skall husägaren möjligt meddela kommunen delta skriftligen. Om kommunen inte anvisar någon bostadssökande eller omhusägaren inte godtar den bosladssökande som kommunen anvisar eller inte kanträffa avtal med denne, är husägaren skyldig atl upplåta lägenheten tillkommunen, om kommunen begär det. Förslaget innehåller ocksä regler om villkoren förupplåtelserna och om ersättning i vissa fall för utebliven hyra. En utfästelseeller ell beslul om anvisningsrätt gäller enligl förslaget mot en ny ägare avfastigheten. Elt beslut om anvisningsräit skall skrivas in i faslighetsboken. De förslag som framläggs i promemorian avseendebostadslåneförfatl-ningarna innebär en viss förstärkning av kommunernasmöjligheter att tillförsäkra sig anvisningsräit i samband med alt statligabostadslån beviljas. Nägol generellt beslut av länsbosladsnämden omförmedlingsrält i kommunen skall enligl förslaget inle längre behövas. Vidareslopas vissa villkor för förmedlingsverksamheten i kommunen, bl.a.atl dennaskall omfatta samtliga hus, åldersgränser m. m. I promemorian föreslås slutligen alt kommunens nuvarandemöjligheter enligl bostadsförsörjningslagen och hyreslagen atl tillförsäkra siganvisningsräit i samband med att kommunen anvisar annan lägenhet till enboende kvarstår oförändrade. Lag om anvisningsrätt till bostadslägenheter Härigenom föreskrivs följande. 1§ Om det behövs för bostadsförsörjningen inom en kommun eller inom ett område ivilken kommunen ingår och som kan anses utgöra en enhet ibostadsförsöriningshänseende, kan kommunen enligl denna lag fillförsäkras rättatt anvisa bostadssökande till sådana bostadslägenheter i flerbostadshus somskall upplåtas med hyresrätt eller bostadsrätt och som inte utgör en del avhusägarens egen bostad (anvisningsräit). Somägare av hus anses, när omständigheterna föranleder del, annan som innehar husetsom dess ägare. Om etl hus omfattas av beslut om ivångsförvaltning enligtbostadsförvallningslagen (1977:792), skall vad som sägs om husägaren i ställetavse förvaltaren. 2 § Om en husägare efter en skriftlig begäran vägraratt lämna en utfästelse lill kommunen om anvisningsrätt till bostadslägenheteri huset eller om husägaren inte uppfyller en redan lämnad utfästelse omanvisningsrätt, kan kommunen få frågan om anvisningsrätten prövad avhyresnämnden. 3 § skall meddela kommunenanvisningsräit, om det behövs för bostadsförsörjningen och det inte äroskäligt med hänsyn till att särskilda villkor gäller för upplåtelse avlägenheterna i huset, husägarens särskilda behov av att förfoga överlägenheterna eller övriga omständigheter. Omkommunen har träffat överenskommelse om anvisningsrättens omfattning ochinriktning med andra husägare eller med organisationer av husägare, skallinnehållet i sådana överenskommelser vara vägledande vid tillämpning av förstastycket. 4 §Ett beslut av hyresnämnden om anvisningsräit skall innehålla be stämmelser om 1. de bostadslägenheter som omfattas avanvisningsrätlen och anvisningsrättens omfattning i övrigt, 2. omfattningen av förbudet enligl 6§ samt husägarensskyldigheter i övrigt med anledning av beslutet, 3. den tid, högst från del beslutet vinner lagakraft, som anvisningsrätlen skall gälla, samt devillkor i övrigl som skall gälla för anvisningsrätlen. 'Följdändringar i 12kap.jordabalken, bostadsrättslagen (1971:479) och lagen (1973:188)om arrendenämnder och hyresnämnder har utelämnats. Förbudetenligt första stycket 2 får förenas med vite enligl 4§ andra Prop.1987/88:35 slyckel lagen (1985:206) om viten. Upphävande av beslut om anvisningsrätt 5 § På ansökan av husägaren får hyresnämnden upphävaett beslul om anvisningsrätt enligt 4§ om 1. husägaren genom anvisningsrätlen uppenbartmissgynnas i förhållan de lill andra fastighetsägare, 2. anvisningsrätlenorsakar husägaren stora ölägenheter, 3. husägaren ochkommunen är överens om all beslutet skall upphävas eller 4. anvisningsrätlenav någon annan särskild anledning inte längre bör gälla. Verkan av beslut om anvisningsrätt 6 § En fastighetsägare får inte upplåta en lägenhet somomfattas av etl beslut enligt 4§ med hyresrätt eller bostadsrätt lill någonannan än en bostadssökande, som kommunen anvisar, eller kommunen. Han får inleheller medverka lill att hyresrätten till en sådan lägenhet överlåts ellerlägenheten upplåts i andra hand ulom när förhållandena är sådana att de i 12kap. 34§, 35§ första slyckel, 37 och 40 §§ jordabalken med avseende påhyresgästen angivna förulsällningarna för tillstånd föreligger. Förbudet enligt första stycket gäller inte sedan kommunenunderrättat husägaren om att kommunen inle önskar anvisa någon bostadssökandeeller få lägenheten upplåten lill sig. Förbudet gäller inte heller om upplåtelseav lägenheten beror av anställning hos husägaren och lägenheten även tidigarevar upplåten lill följd av sådan anslällning, om lägenheten upplåts enligtbeslämmelserna i 12 kap. 46 § tredje slyckel jordabalken eller om hyresnämndenmeddelat bestämmelser om undantag från förbudet. 7 § När en lägenhet som omfattas av förbud enligt 6 §skall upplåtas med hyresrätt eller bostadsrätt, skall husägaren möjliglmeddela kommunen detla. Meddelandet skall vara skriftligt och innehållauppgift om lägenhetens adress, storlek och belägenhet i huset, villkoren förupplåtelsen och tillträdesdagen saml de uppgifter i övrigl som följer avbeslutet om anvisningsrätt. Upplåtelsen och villkoren för den m. m. 8 § Om kommunen inle anvisar någon bostadssökande eller omhusägaren inle godtar den bosladssökande som kommunen anvisar eller inte kanträffa avtal med denne, är husägaren skyldig upplåta lägenheten till kommunen,om kommunen begär del. Om annatinte avtalas, skall upplåtelse lill kommunen anses ha skett dä kommunens begäran enligt första stycket kommil husäga ren till hända och på de villkor som angetts i meddelandet enligt 7§. Om upplåtelsen avser bostadsrätt, skall den dock inte anses ha skett innan de förutsättningar är uppfyllda som anges i 3 och 5§§ bosladsrättslagen (1971:479). 9 § Om en lägenhet enligt 8§ andra stycket skall anses haupplåfits till Prop. 1987/88:35 kommunen med hyresrätt eller bostadsrätt ochlägenheten på grund av dröjsmål från husägarens sida inte kan tillträdas dendag som angetts i meddelandet enligt 7 §, får hyresnämnden på ansökan avkommunen besluta att upplåtelsen skall gälla från en senare tidpunkt. Omupplåtelsen avser en hyreslägenhet, får hyresnämnden besluta atl del även iövrigt skall gälla andra villkor för upplåtelsen än de som har angetts imeddelandet. Ansökan om hyresnämndens prövning skall göras inom två månaderfrån den dag då upplåtelsen skall anses ha skett. Vid prövning av hyresvillkoren tillämpas 12 kap. 55 §första-tredje styckena jordabalken. Om hyra för lägenheten har beslämts iförhandlingsöverenskommelse enligt hyresförhandlingslagen (1978:304), skalldock den hyran gälla. Om hyresnämnden nedsätter hyran, skall den lägre hyrangälla från och med den dag då hyresförhållandet började. Om hyresnämnden beslular atl upplåtelsen skall gälla frånen senare tidpunkt eller alt hyran skall vara lägre än vad som har angetts imeddelandet enligt 7§, skall husägaren åläggas all till kommunenbetala tillbaka vad han lill följd därav har uppburit för mycket jämte ränta.Räntan skall beräknas enligt 5 § räntelagen (1975:635) för tiden dåhusägaren mottog beloppet till dess att beslutet har vunnit laga kraft ochenligl 6§ räntelagen för liden därefter. 10 § Kan husägaren, i fall då han får förfoga överlägenheten, på grund av förfarandet enligl denna lag inle IrätTa avtal omupplåtelse för tiden från och med den tillträdesdag som har angetts imeddelandet enligt 7 § och har han gjort vad som skäligen kan fordras av honomför atl få lägenheten upplåten, har han räll till ersättning av kommunen förskada som han lider genom dröjsmålet med upplåtelsen. Fråga om skyldighet att betala sädan ersättning prövas avhyresnämnden. För atl kunna prövas skall ansökan ha kommit in lillhyresnämnden inom en månad från den dag då avtal om upplåtelse av lägenhetenträffades. Verkan av överlätelse m. m. 11 § En utfästelse om anvisningsräit för kommunengäller även för en ny husägare, om utfästelsen är skriftlig och innehåller uppgift om de bostads lägenheter som omfattas av anvisningsrätlen, anvisningsrättens omfattning i övrigt saml husägarens skyldigheter med anledning av utfästelsen. Om den tidigare husägaren försummat att upplysa om alt enutfästelse om anvisningsräit för kommunen gäller och om den nyefastighetsägaren varken ägt eller bort äga kännedom om utfästelsen, är dentidigare husägaren skyldig atl ersätta skada som förorsakas den nye ägaren pågrund av försummelsen. En utfästelse om anvisningsräit får inle förenas med vite. 12 § Om ett beslut om anvisningsräft har meddelatsoch äganderätten till huset övergår till en ny ägare gäller beslutet i stället mot denne. Om vite har utsatts i beslutet och om äganderätten har övergått genom köp, byte eller gåva. gäller även vitet mot den nye ägaren räknat från tidpunkten för äganderällsövergången, under förutsättning all anteckning om vilesföre- läggandet gjorts enligl 13 §. Övriga bestämmelser Prop. 13 §Etl beslul om anvisningsräit skall genast sändas till inskrivnings myndigheten för anteckning i faslighetsboken eller tomträtlsboken. Har vite satts ul i beslutet skall även detla antecknas. skall genast i rekommenderat brev underrätta den som senast har sökt lagfart eller inskrivning av förvärv av tomträtt om anteckningen, om denne ej är beslutets adressat. Omelt beslut som har antecknats enligt första stycket upphävs, skall beslutetgenast sändas lill inskrivningsmyndigheten för motsvarande anteckning. 14 §Om förfarandet vid hyresnämnden finns beslämmelser i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Iärende om anvisningsräit får hyresnämnden inhämla yllrande av organisation avfastighetsägare och organisation av hyresgäster. Frågaom utdömande av vite prövas av hyresnämnden på ansökan av kommunen. 15 § beslul enligt denna lag färöverklagas hos bostadsdomstolen frän den dag beslutetmeddelades. Besvärshandlingen skall ges in lill hyresnämnden. 16 § 1 mål enligl 9§ första slyckel om villkoren förupplåtelsen skall vardera parlen svara för sin rättegångskostnad ibostadsdomslolen, i den mån inle annat följer av 18 kap. 6 § . Dennalag träder i kraft , då bostadsanvisningslagen (1980:94)skall upphöra att gälla. Beslämmelserna i bostadsanvisningslagen skall dockgälla i mäl eller ärenden i vilka dom eller beslul har meddelats föreikraftträdandet. Beslutenligt bostadsanvisningslagen varigenom ett visst omräde förklarats varabostadsanvisningsområde gäller lill utgången av . Inom sådana områdengäller fortfarande bostadsanvisningslagen. Sammanställning av remissyttranden överdepartementspromemorian Effektivare bostadsanvisning (Ds Bo 1987:2) Efterremiss har yttranden över departementspromemorian avgetts av ,kammarrätten i , bostadsdomstolen, hyresnämnderna i ,, , och , , ,, slatens invandrarverk, bosladsslyrelsen, statens rådför byggnadsforskning, , statens planverk,länsstyrelserna i och . iSverige LO, , Byggentreprenörerna,Näringslivels byggnadsdelegation, . , , , allmännyttiga bostadsförelag , , , Sveriges bostadsrättsföreningarscentralorganisation , Handikappförbundens centralkommitté.Bostadsförmedlarnas yrkesförening, , , , ,, , , , , , ,, , , , , , ,, , , , , , , ,, , och kommuner. Eltyttrande har dessutom inkommit från Ombudsmannen mot etnisk diskriminering. Bosladsslyrelsenhar bifogat yttranden från länsbostadsnämnderna i , , ochKaristad samt från i . Byggentrenörernahar i sitt yttrande anslutit sig lill de synpunkter som framförs i remissvar. () har i huvudsak begränsat sin granskning av lagför slaget till de delar som är av omedelbar belydelse för domstolar och andra myndigheter inom DVs verksamhetsområde. I delta yltrande tar inteDV ställning lill behovet av en bosladsanvis- Prop. 1987/88:35 ningslag. Ipromemorian utgår man från atl del i allmänhet skall bli möjligt all ingåfrivilliga överenskommelser om anvisningsräit. Om etl avlal likväl inte kanträffas, skall hyresnämnden pröva frågan om sådan rätt skall medges. Enligt DVsmening är det en viktig rältssäkerhetsgaranfi att frågor som inskränker denenskildes rätl alt förfoga över sin egendom prövas av en domstol eller av ennämnd med en lagfaren domare som ordförande. DV anser därför alt förslaget ären förbättring i förhällande till gällande bo-stadsanvisningslag. Ipromemorian redovisas inte nägra beräkningar av i vilken omfattningarbetsbördan kommer all öka för de berörda myndigheterna, dvs. hyresnämnderna,bostadsdomstolen och inskrivningsmyndigheterna, med anledning av denföreslagna lagstiftningen. Utan tvivel blir det fräga om en ökadarbetsbelastning för dem, i första hand för hyresnämnderna. DV utgår dock frånatl ökningen inte blir särskilt stor och alt myndigheterna bör kunna fullgörade nya uppgifterna inom ramen för befintliga resurser. Kammarrättenhar inte någol all erinra mol förslaget. Detframlagda förslaget synes vara en elegant lösning av föreliggande fråga. Bostadsdomslolenhar inte överblick över kommunernas tillämpning av bostadsanvisningslagen ochsaknar därför möjhghet att bedöma tyngden i de argument som anförs för atllagen skall ersällas av en ny lag om anvisningsrätt lillbostadslägenheter. Bostadsdomslolen inskränker därför sitt yttrande till attavse vissa mer detaljbetonade frågor. Hyresnämndenhar under den lid bostadsanvisningslagen varit gällande aldrig haft atltillämpa densamma och saknar således erfarenhet av lagen. Nämnden ger sig inlein på nägon värdering av den kritik som från kommunalt håll riktats molbostadsanvisningslagen och saknar också underlag för alt uttala någon mening ombehovet av all ge kommunerna bättre möjligheter än gällande lag ger att anvisabostäder åt de bosladssökande. inskränker sill yttrande till altavse en granskning av det föreliggande lagförslaget från de utgångspunkter somsammanhänger med nämndens tilltänkta befattning med den nya lagen. Detföreliggande lagförslaget bygger på förutsättningen att generella överenskommelser mellan kommunen och fastighetsägarna eller deras or ganisationer träffas som utgångspunkt för anvisningsrätten (avsnitt 6.2). I promemorian hänvisas till att så sker på många orter i hägnet av bostadsanvisningslagen. Skulle försöken alt nå en sådan överenskommelse 77 stranda i en större kommun med en svår bostadsmarknad,exempelvis Prop. 1987/88:35 , och kommunen som följd härav hoshyresnämnden ansöka om anvisningsräit gentemot ell slorl anlal fastighetsägare,kan hyresnämndens redan nu hårt ansträngda kansliresurser inte klara allhandlägga en dylik anhopning av ärenden med önskvärd skyndsamhet. För all imöjligaste mån förebygga uppkomsten av en dylik situation kunde övervägas altefter förebild från den i hägnet av hyresförhandlingslagen etablerade ordningenmed centrala partssammansatta medlingsorgan rekommendera parterna alt införa enmotsvarande ordning med hänskjutande av strandade förhandlingar lill centralaorgan bestående av företrädare för kommunförbundet, å ena, och resp. , å den andra. Den inom ramen förhyresförhandlingslagen införda ordningen har medfört att strandningar inle harlett till hyresprövningar vid hyresnämnden i den slora omfattning som eljestvaril alt befara. Förslaget innebär all en kommun kan få anvisningsräit tillsamtliga bostadslägenheter i flerbostadshus inorn kommunen. Utnyttjas dennamöjlighet införs en obligatorisk bostadsförmedling i kommunen. Tanken bakom förslaget är all anvisningsrätten i förstahand skall tillskapas genom frivilliga överenskommelser mellan kommunerna ochhusägarna eller deras organisationer. Enligt hyresnämnden bör denna viktigautgångspunkt om enskilda avtal komma till mycket klarare uttryck i denföreslagna lagen. Frågan är om det inte bör övervägas atl ge lagen enprincipiellt hell annorlunda utformning än den som presenteras i departementspromemorian.Härvid skulle hyresförhandlingslagen kunna tjäna som förebild. Lagstiftningenskulle då komma att reglera innehållet i såväl de frivilliga avlalen omanvisningsrätt som de avlal vilka beslutas av myndighet. Konstruktionen skullegöra anvisningsssyslemet mera över-blickbarl och främja enhetlighet vidtillämpningen, någol som är av stor vikt med hänsyn lill del ingrepp i denenskildes förfoganderätt som en allmän anvisningsräit innebär. Enligl hyresnämndens mening är del också viktigt atl mannu vid en yllerligare ulbyggnad av anvisningssystemel tillskapar enhetligaregler för alla de situationer när en anvisningsräit skall föreligga. All låtaolika regelkomplex leva vidare sida vid sida - avlal i samband med statligbelåning, avtal vid markupplåtelser, värdförbindelser etc. - är heltoac-ceplablel för den som förespråkar all lagstiftningen skall vara överskådligoch begriplig för medborgarna. Om någon anvisningsräit inte kan tillskapas päfrivillighelens väg blir följden av förslaget i departementspromemorian ell omfallande prövnings förfarande inför hyresnämnden. Detsamma blir fallet om kommunen och husägarna inte kommer överens under förmedlingsförfarandet. Mot denna bakgrund kan det inte nog understrykas hur viktigt del är all anvisningsfrå gorna löses på ell enkelt och smidigt sätt innan ärendena underställs myndighels prövning. Del är vidare viktigt atl parterna tillskapar enkla och rationella rutiner för själva anvisningsförfarandet. Uppnås inte dessa mål 78 kanförslaget komma atl medföra en omfattande byråkrati med belydande Prop.1987/88:35 kostnader för samhället. Hyresnämndenhar intet all erinra mot att det skall ankomma på hyresnämnderna all prövafrägor enligl den föreslagna lagstiftningen. I väsenfiiga delar hänvisas till förarbetena till gällande bostadsanvisningslag. Dessa förarbeten är svår överskådliga, bl. a. av det skälet all belydande ändringar gjordes efter lagrådsbehandlingen. Del är elt önskemål atl en proposition i ämnet görs utförlig och atl även de bestämmeler som förs över från nuvarande lag kommenteras. Risken är annars stor för att del uppslår osäkerhet om hur lagen skall tillämpas. Detta kan få till följd alt lagen kommer att tillämpas . påolika sätl i skilda kommuner och all ärenden förs vidare till rättslig prövningi onödan. Särskillyttrande av elt hyresråd Förslagetinnebär all en kommun kan få anvisningsräit till samtliga bostadslägenheterinom en kommun. Del är elt kraftigt ingrepp i äganderätten till en faslighet.De skäl som anförts för atl nu ändra bostadsanvisningslagen ärinle övertygande. Redan nu föreligger på gmnd av avlal - t. ex. avlal i sambandmed slallig belåning - en anvisningsskyldighet för fastighetsägare. I bl.a.Stockholm, och finns redan avtal som ålägger fastighetsägarna enanvisningsskyldighel. Del hade varit värdefullt om i departementspromemorianuppgift lämnats om hur mänga lediga lägenheter som lämnas tillbostadsförmedlingarna och hur många lägenheter som lagförslaget i praktikenkomer att träffa. Med ledning av tillgänglig statistik (1980) kan följandegrova uppskattning göras. Lägenheteri flerbostadshus (1 OOO-tal) Stat, kommun och landsting 72 Bostadsrättsföreningarfaller utanför anvisningsskyldigheten. Det kan antas atl allmännyttiga bostadsförelag saml stat, kommun och landsting redan nu lämnar lediga lägenheter till bostadsförmedlingen. De privata hyresvärdarna i , och äger sammanlagt 322000 lägenheter. Mer än en tredjedel av dessa lägenheter omfattas av en anvisningsskyldighel. Det kan antas all anvisningsskyldighet omfattar mer än 1 miljon lägenheter, vilket torde vara ett fullt tillräckligt antal för atl uppnå lagstiftningens syfte om en allsidig hushållssammansättning inom bostadsområdena. Jag vill även erinra om vad som anfördes i departe mentspromemorian Bo 1982:02 s. 104: "bör allmänl framhållas alt kunskaperna om den spontana rörligheten på lokala bostadsmarknader, om vad som påverkar omfattning och riklning, är etl förhållandevis outfor- 79 skal område i . Följaktligen är del svårt atlallmänl bedöma i vilken Prop. 1987/88:35 utsträckning och i vilka avseendenkommunal bostadsanvisning kan förändra flyltningsströmmar mellan olikabostadsområden inom en kommun." Jag ställer mig därför tvivlande till omlagförslaget, som kommer atl förorsaka alla parter slora kostnader, får avseddeffekl. En lagstiftning enligl förslaget avhjälper dessvärre inte heller den nurådande bostadsbristen.