prop · GB0399 · 1987-12-31 00:00:00 — Den princip som utredningen förordar - att den bidragsberättigadepersonkretsen skall vidgas till att omfatta även andra handikappade än dem somförvärvsarbetar eller genomgår utbildning med yrkesinriktning - har tillstyrktsav samtliga remissinstanser. Enligt utredningen bör det nya bilstödet omfattahandikappade som fyllt men inte och som har körkort för sådan bilsom skall anskaffas med bilstödet. Enligt min bedömning är en utvidgning av personkretsen förrätt till bilstöd av stor handikappolitisk betydelse. har jagbetonat det värde som bilen har för handikappade som ett förflyttningshjälpmedeloch därvid konstaterat att det grundläggande kriteriet för om stöd skall utgåbör vara behovet aVbil, dvs. förekomsten av ett varaktigt funktionshinder sommedför väsentliga förflyttningssvårigheter. Ur strikt handikappolitisk synvinkelborde - med detta synsätt som grund - ett förslag om utvidgad personkretsinnefatta alla dem med sådana varaktiga funktionshinder som medför väsentligaförflyttningssvårigheter, utan begränsningar i fråga om ålder. Som jag redan nämnt har en majoritet av remissinstansernatillstyrkt utredningens förslag om att utvidga personkretsen för rätt tillbilstöd till att omfatta även handikappade i åldern utan krav påkoppling till arbetslivet. Flera instanser har påtalat behovet av en framlidautvidgning av För egen del kan jag konstatera att det nuvarande statsfinansiellaläget Prop. 1987/88:99 inle gör det möjligt att nu lägga fram ett förslag sominnebär att alla förflyttningshandikappade - oavsett ålder - får del avbilstödet. Kostnaderna för ett sådant system - särskilt med tanke på depåtagliga förbättringar av stödet och på de förutsättningar beträffandeinkomstnivåer som jag förordar i det följande - skulle bli alltför omfattande.Jag har i mina bedömningar vidare sett det som väsentligt att inom tillgängligaekonomiska ramar också ge utrymme för handikappolitiska reformer inom andraangelägna områden. Jag anser att den bidragsberättigade personkretsen nu kanutvidgas till att omfatta personer i åldrarna med varaktigafunktionshinder soni medför väsentliga förflyttningssvårigheter, underförutsättning att den hanr dikappade själv skall bruka bilen som förare. De somdärmed kommer att kunna få ekonomiskt stöd för att inköpa bil är framför alltyngre förtidspensionärer och personer som bedriver studier med teoretiskinriktning. Mina skäl härtill är bl.a. att unga handikappade, isynnerhet de somförtidspensionerats i mycket unga år, ofta har starkt begränsade socialakontakter. I många fall har de inte haft någon möjlighet alls attförvärvsarbeta, vilket självfallet skapar ytterligare begränsningar i desociala kontakterna. De ökade möjligheterna till rörlighet, som bilen ger fördessa personer, kommer att medföra en påtaglig förbättring i derasförutsättningar att delta i samhällslivet och etablera kontakter med andramänniskor. Tillgång till bil kan enligt min mening dessutom ha en betydanderehabiliterande effekt, vilket kan skapa förbättrade förutsättningarför arbete eller utbildning. Det är vidare viktigt att nämna att avsikten är att densom erhåller bilstöd i översta delen av det nu föreslagna åldersintervallet18-49 år kommer att kunna behålla sin bil även efter det att han fyllt . Någotåterkrav av det bidrag som lämnats skall således inte ske på grund av attvederbörande uppnår . Vad jag nu sagt innebär alltså att den somerhåller bilstöd vid exempelvis kommer att kunna utnyttja den bilför vilken bidrag lämnats under åtskilliga år efter det att han fyllt 50 år.Samma princip bör gälla även inom de övriga bidragsberättigade grupperna. Jag vill nämna att jag under beredningen haft överiäggningarmed HCK, som därvid framhållit betydelsen av att få till stånd kraftigaförbättringar av själva bidragsvillkoren inom bilstödet och en utvidgning avpersonkretsen. När det gäller frågan om personkretsen har HCK särskilt markeratden principiella vikten av att även handikappade som saknar anknytning tillarbetslivet skall kunna erhålla bilstöd. Man är från HCK:s sida således bereddatt nu acceptera den av mig föreslagna lösningen beträffande personkretsen,under förutsättning att bidragsvillkoren förbättras kraftigt, men har samtidigtframhållit vikten av en framtida ytterligare utvidgning av personkretsen i enlighetmed vad man sagt i sitt remissyttrande. Som framgår av det jag strax kommer attredovisa innebär mina förslag kraftfulla förbättringar av bidragsvillkoren.Sammantaget leder den av mig förordade konstruktionen till att den statligamedelstilldelningen till bilstödel utökas i det närmaste fyrfaldigt. Jag är naturligtvis medveten om att även äldreförtidspensionärer och ålderspensionärer med funktionshinder har behov av bil.Eftersom antalet personer med förflyttningshandikapp ökar mycket kraftigt medstigande ål- der, skulle ett sådant system dock medföra avsevärdakostnadsökningar för Prop. Jag vill nämna att gruppen förtidspensionärer iåldern år mer än så stor som gruppen förtidspensionärer iåldern . finns ingen anledning att anta atl andelen personer som på grund av förflyttningshandikapp är beroende av bilskulle vara mindre än i den yngre gruppen förtidspensionärer. skulle därför ett bilstöd som generellt omfattade ävenförtidspensionärer med förflyttningssvårigheter i åldern medföraökade kostnader för staten i storleksordningen 300 milj. kr. Delta bedömer jagi nuläget inte vara slatsfinansiellt möjligt. 4 Handikappade föräldrar med barnunder 18 år 5 Föräldrar med handikappade barnunder 18 år Utöver den utvidgning av personkretsen som jag hittillsföreslagit, anser jag att även föråldrar till barn med varaktigtfunktionshinder, som medför väsentliga förflyllningssvårigheter för familjen,bör kunna erhålla bilslöd. Innehav av bil är för dessa familjer ofta enavgörande förutsättning för alt de skall kunna förflytta sig tillsammans medbarnet. Av samma skäl bör även en förflytlningshandikappad förälder kunna fåbilstöd. Förslaget beträffande handikappade föräldrar med barn under 18 årkommer att beröra endast ett fåtal föräldrar, eftersom huvuddelen av dem kanantas vara förvärvsaktiva eller under . De blir därmed berättigade tillbilstöd på de grunder som jag redovisat tidigare. Bilstöd tillföräldragrupperna bör kunna lämnas så länge barnet är . Förföräldrarna gäller däremot ej några åldersgränser. För föräldragrupperna bör gälla att barnet skall sammanbomed föräldern/föräldrarna. Detta innebär att det skall vara ett stadigvarandebehov av förflyttningshjälpmedel som skall tillgodoses. En sådan situation kananses föreligga även om ett handikappat barn vistas påinstitution eller i elevhem men regelbundet hämtas och bor i det egna hemmetunder och lov. HCK har i de kontakter som förevarit under propositiohsarbetetpekat på del förhållandet atl vissa svårt handikappade personer i en del fallbor kvar hos sina föräldrar i vuxen ålder. Delta gäller bl.a. personer medpsykisk utvecklingsstörning kombinerat med ett förflytlningshandikapp. HCK hari sammanhanget framhållit alt bilstöd bör kunna lämnas även föräldrar medhandikappade barn , om barnet i fråga bor kvar hos sina föräldrar.Denna fråga har emellertid inle aktualiserats vare sig i utredningens förslageller i remissvaren. Enligt min mening bör den av utredningen förordadeåldersgränsen nu läggas fast. Frågan om framtida förbättringar i dettaavseende bör prövas efter det att det nya bilstödet införts. Varaktigtfunktionshinder som bör anses medföra väsendiga förflyttningssvårigheter Denutvidgning av personkretsen som jag har förordat innebär att kravet påarbetsmarknadsanknytning tas bort för stora grupper handikappade. Däremot är avsikten inte att någon utvidgning skall skenär det gäller funk- Prop. 1987/88:99 lionshindrets art eller svårighetsgrad.De betydande förbättringar av bidragen till inköp av bil, som jag förordar idet följande, kan dock leda till atl den krets som söker bilstöd blirväsentligt större än den personkrets som stödet är avsett för. Med hänsynhärtill kan det finnas skäl att här ytterligare poängtera det nya bilstödets handikappolitiskasyfte. Som jag framhållit är målgruppen för bilstödet personersom på grund av varaktiga funktionshinder har väsentliga svårigheter altförflytta sig på egen hand eller anlita allmänna kommunikationer. Det är avnaturliga skäl svårt atl i detalj ange i vilka situationer dessaförutsättningar skall anses föreligga. Det ena fallet är inte det andra likt.Självfallet måste en noggrann prövning göras i det enskilda fallet. Jag finnerdock anledning att göra några principiella markeringar i sammanhanget. En av grundförutsättningarna för att bilstöd skall kunnalämnas är, som nämnts, att personen i fråga har ett varaktigt funktionshinder. Medbegreppet varaktigt avses atl funktionshindret i princip skall vara beståendeeller att det i vart fall skall finnas som fordonet skallanvändas, dvs. Detta bör kunna styrkas genom ettläkarutlåtande. Ett annat grundläggande villkor är att det är självafunktionshindret som ger upphov väsentliga förflyttningssvårigheter. Ensådan situation uppkommer enligt min mening när den enskilde har väsentligasvårigheter att anlita allmänna kommunikationer. Det kan bl.a. gälla personersom vid förflyttning är beroende av olika hjälpmedel, t.ex. rullstol, bockareller käppar. Väsentliga förflyllningssvårigheter kan även föreligga vidtillstånd av svåra aslmaliska besvär eller vid andra liknande allvarligatillstånd. Om funktionshindret i och för sig inte är tillräckligt omfattandeeller varaktigt bör inte den omständigheten att de allmännakommunikationsmedlen på orten är bristfälligt utbyggda leda till bedömningenatt väsentliga förflyttningssvårigheter föreligger. När del gäller den bidragsberättigade femte gruppen,föräldrar med handikappade barn , skulle det kunna hävdas att detför alla barnfamiljer föreligger svårigheter att förflytta sig tillsammans medbarnet, framför allt när det är fråga om små barn. För denna gmpp bör det dockbetonas att bedömningen av barnets handikapp skall ske på motsvarande sätt somför vuxna, vilket innebär att barnets handikapp medför väsentligt störreförflyttningssvårigheter för dess familj än vad som gäller för barnfamiljer iallmänhet. Det gäller exempelvis barn med svår allergi eller liknande sommedför alt familjen inte kan utnyttja allmänna kommunikationer. Detsamma gällerrörelsehindrade barn ovanför småbarnsåldern. Med hänvisning till vad jag nu sagt vill jag understrykavikten av att det nya bilstödets handikappolitiska syfte inte urholkas. Stödetmåste förbehållas de personer som på grund av varaktiga funktionshinder harväsentliga förflyttningssvårigheter. Genom denna inriktning av stödet ökasmöjligheterna att vidga den stödberättigade personkretsen till attgenerellt även omfatta förtidspensionärer med förflyllningssvårigheter som äräldre än . 2 1987/88. Mittförslag: Det nya statliga bilstödet skall kunna lämnas i följande former: a. Grundbidragmed . som lämnas i samband med inköpet av bUen. Helt bidrag lämnas personer i gmpperna 1-3 och halvt bidrag till grupperna 4-5. b. Anskaffningsbidragmed högst . till den som har en in komst som understiger . Bidraget avtrappas vid sti gande inkomst så att det helt upphör vid en årsinkomst av . c. Anpassningsbidragtill kostnader som uppkommer för sådan an passning av eller anordning på bilen som fordras för att den handikap pade skall kunna bruka den. Såvälgrundbidrag som anskaffningsbidrag och anpassningsbidrag skall vara skattefria. Bidragskall kunna lämnas vid anskaffning av personbil, motorcykel eller moped. Om detfinns särskilda skäl på grund av handikappets art eller andra omständigheterbör bidrag kunna lämnas för annat motorfordon än som nämnts. Gmndbidrag ochanskaffningsbidrag får tillsammans överstiga en bils anskaffningskostnad medhögst . Reduktionen skall i första hand göras på grundbidraget. Vidanskaffning av motorcykel eller moped lämnas endast en femtedels resp. en tjugondelsgrundbidrag. Somhuvudregel skall gälla att det nya bilstödet kan lämnas högst . Grundbidragetskall bl.a. ersätta de nuvarande skatteanknutna bilstödsförmånerna, nämligenbensinskattebidrag, befrielse från vägtrafikskatt (fordonsskatt ochkilometerskatt) och återbetalning av försäljningsskatt. Regeln omåterbetalning av försäljningsskatt upphör när de nya bilstödsreglerna träder ikraft. Systemet med bensinskattebidrag och befrielse från vägtrafikskattavvecklas successivt . Det nuvarandearbetsmarknadsanknutna bilstödet upphör när reglerna om det nya bilstödetträder i kraft. Utredningens förslag:Överensstämmer till sin grundkonstruktion i huvudsak med mitt förslag. Utredningenhar emellertid föreslagit alt grundbidraget skall uppgå . samtett oförändrat inkomstintervall för det inkomstprövade anskaffningsbidraget.Utredningen har vidare föreslagit att föräldragrupperna inte skall kunnaerhålla grundbidrag. Remissinstanserna: Näranog samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget till ny konstruktion avbilstödet. Med undantag för DHR och (FfdN)tillstyrks förslaget att de nuvarande skatteanknutna bilstödsförmånernaomvandlas till ett grundbidrag. HCK och Rh-förbunden godtar förslaget omgrundbidrag under förutsättning att bidraget fastställs . Ettstort antal remissinstanser pekar på behovet av höjning av såväl bidragetsstorlek som inkomstgränserna vid beräkning av det inkomstprövadeanskaffningsbidraget. HCK och DHRanser att anpassningsbidrag bör utgå för merkostnader Prop. 1987/88:99 somuppkommer till följd av att vissa funktionshindrade är beroende av störrefordon. HCK, DHR och Rh-förbunden framhåller vidare atl ett extraanpassningsbidrag om . bör utgå för dem som på grund av en funktionsnedsättningmåste ha en i någon form anpassad bil. Ingen av remissinstanserna riktar invändningar motförslaget alt bilstöd skall kunna lämnas . Skälen för mitt förslag: Det nuvarande bilstödet harenligt min mening vissa handikappolitiska brister. Jag tänker då inte enbart påkravet att de sökande skall ha en anknytning till arbetslivet, utan också påatt bidrag och inkornstgränser är alltför låga. Uppdelningen av bilstödet påett arbetsmarknadsanknutet bidrag och flera skatteanknutna förmåner medfördessutom atl stödet är splittrat och därmed svårt alt överblicka för enskildamänniskor. Det förslag ny konstruktion av bilstöd som jag lämnarhär leder till påtagliga förbättringar och förenklingar och att de nuvarandebristerna i hög grad kan avhjälpas. I korthet innebär mitt förslag alt bilstödskall kunna utgå i form av grundbidrag, anskaffningsbidrag och anpassningsbidrag.Av skäl som jag återkommer till bör huvuddelen av det nya bilstödet lämnas utaninkomstprövning. Bidragen bör vara skattefria frånsett speciella fall avseendenäringsidkare. Enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring kanhandikappersättning utgå till den som för avsevärd tid har sin funktionsförmåganedsatt i sådan omfattning att han behöver vidkännas betydande merutgifler.Handikappersättning kan lämnas bl.a. för sådana merutgifler som uppkommer tillföljd av vissa resor med egen bil. Därvid medräknas också enligt vissa normerfasta kostnader som är förenade med bilinnehavet. Även fortsättningsvis bör handikappersättningenutgöra ett komplement till bilstödet genom att merutgifler för bilresor sominte kan anses täckta genom del nya bilstödet kan beaktas vid prövning av rätttill handikappersättning. Del nya bilstödet bör lämnas i enlighet med denkonstruktion som jag anger i det-följande. Enligt de nuvarande reglerna för detarbetsmarknadsanknutna bilstödet kan nytt bidrag till inköp av bil lämnas förstnär förflutit sedan bidrag senast lämnades och behovet att avtrafiksäkerhetsskäl ersätta fordonet har styrkts. Om det fråntrafiksäkerhetssynpunkt finns särskilda skäl, kan bidrag dock lämnas . Jag anser atl huvudregeln för del framtida bilstödet börvara att bidrag kan utgå . Med bidrag avser jag här grundbidragoch anskaffningsbidrag. Anpassningsbidraget bör kunna utges när ett behov avanpassning av bilen uppstår. Möjlighet till bilbyte börfinnas, om det finns trafiksäkerhets- eller medicinska skäl. För den somerhållit bilstöd enligt de tidigare reglerna bör bidrag till byte av bil kunnages när förflutit sedan det förra bidraget lämnades. Jag vill framhålla att den av mig föreslagna sjuårsgränseni praktiken inle Prop. 1987/88:99 innebär någon försämring i förhållande tillde regler som gäller . Som utredningen påpekat väljer bilslödsberättigadevanligen att behålla sina bilar . Tillgängligstatistik visar att genomsnittstiden mellan bilbyten uppgår till just . Jag noterar också att ingen av remissinstanserna har haft något attinvända mot den föreslagna bytesregeln. De förslag till bidragsbelopp som jag lämnar i detföljande leder till avsevärda förbättringar av bilstödet. För många förflyttningshandikappadeinnebär förslagen att de får en mycket betydande del av bilens inköpskostnadtäckt genom bidrag. Jag vill med tanke härpå betona vikten av att bidragutnyttjas för anskaffning av bilar med en sådan kvalitet atl man kan anta attde verkligen har en livslängd . Del nuvarande inkomstprövade arbetsmarknadsanknulnabilbidraget kan utgå med maximalt . Det högsta bidraget lämnas vidinkomster som understiger . Vid en årsinkomst av 79 000 kr.upphör rätten till bilbidrag helt. Detta regleras numera i förordningen (1987:410)om bidrag till handikappade för att skaffa motorfordon m.m. Handikappade bilförare kan med nu gällande regler dessutomerhålla vissa skatteanknutna bilstödsförmåner: bensinskattebidrag, befrielsefrån vägtrafikskatt och återbetalning av försäljningsskatt. Förmånerna utgår enligtföljande. Handikappade bilförare som är varaktigt beroende av bilför sin huvud sakliga förvärvsverksamhet eller för sin utbildning kan erhålla befrielse från vägtrafikskalt (fordonsskatt eller kilometerskatt), 40 § första stycket vägtra- fikskaltelagen (1973:601). För en normalbil uppgår fordonsskallen till . samt registerhållningsavgiften till . Den som befriats från vägtrafikskatt och äger ett bensindrivet motorfordon kan i efterskott få ett bidrag som motsvarar skatten på bensin, 3 § lagen (1960:603) r\ om bidrag till vissa handikappade ägare av motorfordon.För /88 motsvarar detta ett årligt bidrag om . Ägare av dieselbilarbefrias i stället från kilometerskatt. Därutöver kan den som befriats från atterlägga vägtrafikskatt och som köper ny bil, få tillbaka det belopp som motsvararförsäljningsskatten på fordonet, 13 § lagen (1978:69) om försäljningsskatt påmotorfordon. För en normalbil av modell uppgår försäljningsskattentill . Sådan ersättning får lämnas om det gått entidigare utbetalning motsvarande försäljningsskatten. Statens totala kostnaderför de skatteanknutna bilstödsförmånerna kan beräknas till drygt 30 milj. kr. Jag anser, i likhet med utredningen, att de skatteanknutnabilstödsförmånerna bör ersättas av ett grundbidrag. Grundbidraget bör lämnas isamband med att bilen inköps och inte vara inkomstprövat. Jag noterar med tillfredsställelse den mycket kraftigauppslutning som förslaget om att införa ett grundbidrag har fått underremissbehandlingen. Praktiskt laget samtliga instanser har tillstyrktförslaget, däribland HCK och de fyra rörelsehinderförbunden inom HCK.Organisationernas tillstyrkan lämnas dock med förbehållet alt grundbidragetfastställs till . Enligt min mening uppnås påtagliga fördelar nårskatteförmånerna om- Prop. 1987/88:99 till ett grundbidrag. För denenskilde innebär en sådan lösning ett mer samordnat och överskådligt system ändel som finns . Av stor betydelse är också alt ett rejältekonomiskt stöd kan utgå i samband med själva inköpet. De höga kostnader somuppkommer vid köp av bil är ofta ett stort problem för många handikappade. Detförhållandel alt grundbidraget lämnas utan inkomstprövning innebär vidare altsamtliga i den berättigade kretsen kan få ett rejält bidrag. En sådankonstruktion medför dessutom, som bl.a. () påpekat, vissaadministrativa förenklingar. Som ett resultat av mitt förslag om grundbidrag kanskatteförmånerna avvecklas successivt. Bestämmelserna om återbetalning avförsäljningsskatt kan upphöra att gälla redan i samband med atl det nyabilstödet införs, medan systemet med bensinskattebidrag och befrielse från vägtrafikskalt- av skäl som jag återkommer till - kan avvecklas . När del gäller grundbidragets storlek har utredningenföreslagit att detta bör fastställas till . Beloppet bygger påberäkningar av det genomsnittliga värdet av de nuvarande skatleanknutnåförmånerna . För egen del anser jag att grundbidragelinte enbart bör lämnas som ersättning för de skatleanknutnå förmånerna och altdet därför bör bestämmas till ett väsentligt högre belopp. Jag vill medanledning härav anföra följande. Ett viktigt syfte med reformeringen av bilstödet är atthandikappade skall kunna få ett väsentligt förbättrat bidrag från samhället.Bilstödet bör innefatta dels ett icke inkomstprövat grundbidrag, dels ett inkomstprövatanskaffningsbidrag. Härutöver skall också anpassningsbidrag kunna lämnas tillkostnader som uppkommer för en sådan anpassning av eller anordning på bilen somfordras för att den handikappade skall kunna bruka den. Enligt min mening bör merparten av bidraget vidanskaffning lämnas ulan inkomstprövning, dvs. i form av grundbidrag. För ensådan lösning talar flera starka skäl. Jag har tidigare betonat det värde sombilen har för handikappade som ett förflyttningshjälpmedel och konstaterat attdet grundläggande kriteriet för bilstöd bör vara själva behovet som sådant,dvs. förekomsten av ett varaktigt funktionshinder som medför väsentligaförflyttningssvårigheter. Detta innebär att bidraget ur handikappolitisksynvinkel inte bara bör bestämmas på grundval av den handikappades inkomst. Handi-kappolitisktär del angeläget att alla med varaktiga funktionshinder som medför väsentligaförflyttningssvårigheter kan få ett rejält slöd vid inköp av bil, oavsettinkomst. För alt personer med låga inkomster skall kunna ha råd att skaffa bilbör, med hänsyn till den stora utgift en anskaffning innebär, det även utgå ettinkomstprövat bidrag. Av betydelse vid val av konstruktion och bidragsbelopp ärvidare att det nya bilstödet får en utformning som ger en rimlig nedtrappningav bidragsbeloppen vid inkomstökningar för den enskilde. Jag kan på dennapunkt konstatera att det nuvarande arbetsmarknadsanknutna bilstödet intefungerar helt tillfredsställande. Bidragets konstruktion medför att en relativtbegränsad inkomstökning leder till ett relativt sett kraftigt minskatbidragsbelopp. Med hänvisning till vad jäg nu har sagt bör som huvudregelgälla alt grundbidrag lämnas med . Undantag från denna regel bör dockgöras i vissa situationer nämligen, dels i fråga omföräldragrupperna (grupp 4 och Prop. 1987/88:99 5), dels når denhandikappade anskaffar motorcykel eller moped. Vidare bör grundbidragetbestämmas på visst sätt i förhållande till anskaffningskostnaden. Jagåterkommer strax till dessa frågor. Högsta anskaffningsbidrag bör utgöra . och lämnastill den som har en årlig bruttoinkomst som understiger . Rätten atlerhålla anskaffningsbidrag bör upphöra när årsinkomsten når upp till 138 000kr. Bidraget bör lämnas enligt följande skala. Bidrag i % av 75 000 - 81 999 82 000- 88 999 89 000- 95 999 96 000 - 102 999 103 000 - 109 999 110 000- 116 999 117 000- 123 999 124 000 - 130 999 131 000- 137 999 Det inkomstprövade anskaffningsbidraget bör kunna lämnastill hela den personkrets som jag tidigare redovisat (avsnitt 2.1). Vidberäkningen av årlig bruttoinkomst bör tillämpas i princip samma beräkningssättsom används vid beräkning av inkomstprövat bostadstillägg enligt lagen(1962:392) om husl-rutillägg och kommunall bostadstillägg till folkpension ochenligt föreskrifter om tillämpning av nämnda lag.