prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Jernkontoretär berett att inleda en diskussion med om normer förNOx-emission vid stålverken. framhåller att vissa industriprocesser som innebär upphettninginom cement-, stål- eller pappersproduktionen bör undantas frän de förenergiproduktion anpassade reglerna, eftersom de tekniska förutsättningarna attgenomföra reglerna är helt annorlunda i dessa industrier. Kraftsamanser att förslaget till utsläppsnivåer för emissioner från nya och befintliga anläggningar bör betraktas som riktlinjer och specifika emis sionsdata för varje enskild anläggning bli föremål för prövning enligt miljö- 55 skyddslagen. Utredningens förslag omatt utforma emissionsvärden som ärsme- Prop. 1987/88:85 delsvärde är enligt Kraftsam bra. uttalar att generella gränsvärden förkväveoxider kan vara en möjlighet att styra utsläppsreduktion för mindrepannor. Fjärrvärme kan då bli ett lockande alternativ. Förvaltningen stödjerdärför förslaget. Värmeverksföreningenavstyrker förslaget att anläggningar beroende pä utsläpsmängd placeras iintervaller 0,05-0,eller 0,1 -0,2gNOx/MJ, Omskärpta utsläppskrav anses rimliga så bör enligt föreningens mening ettpreciserat krav anges vid respektive utsläppsnivä. Mot denna bakgrund föreslärföreningen att befintliga anläggningar och nyanläggningar med ett årligtutsläpp av kväveoxider överstigande 600ton resp. 300ton ges riktvärdet 0,1gNOx/MJ, Övriga befinfiiga anläggningar med ett årligt utsläpp av kväveoxideröverstigande 150ton samt övriga nyanläggningar ges riktvärdet 0,NOx/MJ, Vidfastställande av anläggningens definitiva utsläppskrav anser föreningen atthänsyn skall tas till vad som är tekniskt möjligt, ekonomiskt rimligt ochmiljömässigt motiverat. Kravenpå befintliga anläggningar mäste enligt föreningen avvägas med hänsyn till despeciella förhållanden som kan råda t. ex. kort återstående användningstid. Remisstansernaär splittrade i fräga om den s. k. bubbelprincipen. Koncessionsnämndenför miljöskydd uttalar bl. a. att en tillätlighetsbe-dömning av utsläppsfräganenligt de riktlinjer som skisseras i rapporten kommer att huvudsakligen ske påföretagens villkor och icke i enlighet med de principer som nuvarandemiljöskyddslagstiftning vilar på. Attåstadkomma en samlad bedömning av flera pannenheter inom en och sammaindustrianläggning är redan i flertalet fall möjlig med nu gällanderegelsystem. Några nya bestämmelser erfordras sålunda i och för sig inte i dendelen. Ensamlad bedömnng av samtliga produktionsenheter inom ett fjärtvär- menät kan, teoretiskt, åstadkommas med nu gällande regler, om innehava ren av nätet med ansökan om tillstånd till en ny enhet frivilligt ansöker om tillstånd tiU verksamheten vid befintliga enheter i nätet (oav sett om de är lovgivna eller inte). Införes en förprövningspUkt för ett helt fjärtvärmenät i syfte att åstadkomma inte bara en prövning av en tiUkom- mande produkfionsenhet utan också därmed en prövning av redan befintliga, lovgivna enheter medför detta konsekvenser i rättskrafts hänseende. Konsekvenserna blir betydande för det fall att lika produk tionsenheter i nätet har olika innehavare. Anmärkas bör i sammanhanget att den samlade prövning som förslaget velat åstadkomma endast motive ras av två utsläppsparametrar (utsläpp av kväveoxider och svavel till luft), medan prövningen kommer att avse verksamheterna i sin helhet. Vidare bör framhållas att förslaget ocksä mäste fä konsekvenser i frågor som gäller omprövning av villkor, 56 tveksam till vad som före- Prop. 1987/88:85 slås irapporten beträffande samlade utsläppsvärden för fjärrvärmenät Bilaga 4.4 m.m.För det fall förslaget i den delen blir föremål för vidare överväganden bördet enligt nämnden bearbetas ytterligare, motiveras pä ettbetydligt mera ingående sätt än vad som skett i rapporten och sättas in i ettvidare sammanhang. Särskilt bör konsekvenserna av förslaget redovisas ochbelysas med hänsyn till miljöskyddslagens regler om tillåtlighet, rättskraft,omprövning m, m. Arbetet härmed bör lämpligen äga rum med detutredningsarbete rörande ändringar i miljöskyddslagen som f, n, pågår i olikasammanhang och som regeringen jämte resultat av tidigare utredningsarbete -skall ta ställning till . Med hänsyn till omfattningen härav börenligt nämnden kanske övervägas om inte tiden är mogen för en i ett sammanhang,efter enhetliga principer gjord allmän översyn av miljöskyddslagen. Landsorganisationeni (LO) delar åsikten att åtgärder för att uppnå miljökraven skullekunna genomföras på ett mer kostnadseffektivt sätt om kraven relateras tillvärmenäten i stället för enskilda anläggningar. Innan systemet med bubblor kanbedömas i relafion fill andra styrmedel fordras enligt LO en utförligareredovisning i olika avseenden. Värmeverksföreningenframhåller att bubbelprincipen enligt föreningens uppfattning är bra och kanappliceras pä Qärtvärmeförsörjningen i en kommun. Enligt föreningen krävs dockatt miljöskyddslagen ses över för att denna princip skall kunna användas.Föreningen anser att bubbelprincipen även bör omfatta elproduktion ikraftvärmeverk och att utsläppen bör relateras fill nyttiggjord energi, tillstyrker förslaget i princip men vill framhållaatt det finns avgränsningsfrågor och andra problem som behöver lösas isammanhanget. Länsstyrelseni tillstyrker förslaget om en lagändring för att tillåta ensamlad bedömning inom ett flärtvärmenät. Vattenfalltillstyrker förslaget om samlat utsläpps värde. STUframhåller att eftersom av kväveoxidutsläppen kommer från fordonsparkenmen från energiproduktion i fasta anläggningar får den potentielltmöjliga effekten av forskningsinsatser bedömas vara 3 E 4 gånger störte ifordonsparken. bör statens energiverk se över planerna förFUD-verksamheten för minskning av kväveoxidutsläpp. En sådan översyn bör delsinnefatta en sammanvägning med motsvarande FUD-in-satser för kväveoxidreduktionpä trafikområdet, dels göras utifrån ett framtida scenario med en stor andelsmåskalig kraftvärme. Syftet med FUD-insatserna borde enligt Efn vara att fåfram sådan teknik som klarar gränsen /MJ, helst lägre. Vattenfallinstämmer i utredningens förslag beträffande utbUdning, 57 forskning ochutveckling, teknikdemonstration samt forskning om miljöef- Prop. 1987/88:85 fekter. Länsstyrelseni uttalar att utveckling av mätmetoder och mätinstrument samtauktorisationi av mätkonsulter är instrument som är nödvändiga för attkontrollen av utsläpp skall kunna ske pä ett meningsfullt sätt. Kraftsamanser att insatser för fijrskning, utveckling och demonstration i första handbör behandla sådan teknik som kan komma att utnyttjas i befinfiiga äldreanläggningar. UtbUdning av driftpersonal är enligt Kraftsam ett annat områdedär insatser erfordras för att kunna innehålla föreslagna riktvärden. Värmeverksföreningenanser att forskning och mätunderlag om kvävets och ozonets omfattning ochbetydelse för svensk miljö är ofullständiga och insatser därför bör göras föratt få en fullständigare bild. Vidare uttalar föreningen att miljöinriktadförbränningsteknisk forskning är ny och att praktisk erfarenhet i fullskaleförsökej finns i tillräcklig omfattning. 1987/88:85 Bilaga 4.5 Statens naturvårdsverks rapport 3379 Aktionsplan 87 motluftföroreningar och försurning Kapitel 19 Sammanfattande bedömning av effekter ochkostnader till följd av förslagen Effekter av föreslagna åtgärder Deåtgärder vi föreslär innebär sammanfattningsvis - tillsammans med redan fattadebeslut - att de svenska - utsläppen av svaveldioxid kommer att kunna minskasmed räknat och bibehållas låga även närkärnkraften avvecklas - utsläppen av kväveoxider bör kunna minskas med 30procent i förhällande till 1980 ärs nivå. Minskningen kommer dock sannoliktatt uppnås först nägra är efter 1995, Den uppgång av utsläppen som eljest kanförutses när kärnkraften avvecklas kommer att kunna motverkas - utsläppen av kolväten kommer att minska och därefter minskas ytterligare - utsläppen av klorväte och försurande ämnen frångruvavfall liksom ammoniakavgängen från jordbruket kommer att begränsas. Denförbättring av försurningsläget som vi uppnår med enbart nya svenska åtgärderär begränsad. Enligt de senaste - ännu osäkra - beräkningarna från deteuropeiska övervakningsprogrammet (EMEP) skulle en sänkning av de svenskakväveoxidutsläppen minska depositionen i medungefär . En minskning av de svenska svaveldioxidutsläppen får ocksåförhållandevis begränsad effekt på depositionen i , I andra delarav landet och inte minst lokalt får dock de föreslagna inhemskautsläppsminskningarna betydligt större effekt. De föreslagna åtgärderna bidrarockså till att minska kväve-fillförseln till och , Vihar överslagsmässigt försökt beräkna vilka åtgärdersom skulle behöva vidtas iEuropa för att depositionen av svavel och kväve skall minska till de nivåer somär önskvärda från miljösynpunkt. Analysen visar att detkrävs mycket långtgående åtgärder för att man skall komma ner till acceptabla nivåer. Tvä åtgärder framstår som mycket angelägna att genomföra, dels rökgasavsvavUng och denitrifiering pä kraft verk, dels katalytisk rening pä bensindrivna fordon och åtgärder pä diesel fordon. Härutöver krävs åtgärder på övriga förbränningsanläggningar i nivå med de krav som diskuteras i denna aktionsplan och som föreslås gälla för . Utöver direkta emissionsbegränsande åtgärder är det givetvis nödvändigt att energibesparande åtgärder stimuleras för att be gränsa användningen av bränslen och att förnybara energikällor utvecklas. I framför allt Osteuropa skulle en centraliserang av värmeförsörjningen 59 underlätta införandet aveffektiv reningsteknik. En stor del av svavelut- Prop. 1987/88:85 släppen sker där vid små källor för uppvärmningsändamål. Förslageni denna aktionsplan kan ses som ett led i ansträngningarna att påverka ländernai vår omvärld att vidta tillräckliga åtgärder för att begränsa sina utsläpp. Denförbättrade rådgivningen inomjordbruket bör kunna leda till en bättre anpassadkalkning och gödsling. Genomskogsvärdsätgärder och andra åtgärder i skogsbruket bör trädens motståndskraftkunna höjas i någon mån. Den föreslagna försöksverksamheten med praktiskskogsmarkskalkning bör ge värdefulla erfarenheter inför en eventuell kalkningav skogsmarken i stor skala. De föreslagna sjökalkningsinsatserna gör detmöjligt att fortsätta att successivt bygga ut kalkningen av sjöar ochvattendrag. Vi räknar med att man med den föreslagna inriktningen av verksamhetenskall kunna kalka uppskattningsvis av den försurade sjöytan.Åtgärderna inom kulturminnesvården gör det möjligt att rädda vissa akut hotadekulturminnen av högt kulturhistoriskt värde. Forskning,inventeringar m. m. Möjligheternaatt påverka andra länder är starkt beroende av att vetenskapligt accepteradedata om luftföroreningarnas spridning och effekter kan presenteras. Denföreslagna forskningsverksamheten kommer härutöver att ge oss ett bättreunderlag för att värdera vad åtgärder i betyder för miljön, lokalt ochregionalt. Resultaten från försöksverksamheten kommer att visa om (och i säfall hur) det är nödvändigt att sätta in åtgärder för att förbättra skogensvitalitet och motståndskraft mot luftföroreningar. Vihar inte kunnat beräkna kostnaderna för samtliga förslag till utsläppsbegränsningar.De ärliga kostnaderna för skärpta svavelkrav vid förbränning kan dock mycketpreliminärt uppskattas fill ca och är 2010. Detotala årliga kostnaderna till följd av förslag tillavgaskrav för lastbilar och bussar kan uppskattas till för år1995 och för . och energiverketsförslag fill minskade kväveoxidutsläpp från förbränning beräknas leda tillkostnader på . Behovetav medel över anslaget Åtgärder mot försurningen till följd av våra förslagsammanfattas i tabell 19.1. Vihar inte tagit upp nägra medel för bidrag till åtgärder i brunnar i tabellen eftersom den pågående försöksverksamheten skall utvärderas un- 60 der 1987/88 (se kapitel 15), återkommermed förslag till Prop. 1987/88:85 fortsatta åtgärder avseende brunnar tillden , Om för- Bilaga 4.5 söksverksamheten utfaller positivtkan /90 och 1990/91 förutses ett medelsbehov på . Tabell 19.1 Föreslagna medel över anslaget Åtgärder motförsurningen, milj kr Kalkning av sjöar ock vattendrag Kalkningsprojekt inkl länsplanering' Fiskevård i kalkade vatten Central uppföljning Riksinventering av sjöar Forskning Mark- och skogsinventeringar () Kulturminnen och kulturföremål (RAÄ) Försöksverksamhet Fortsatt uppföljning (skog och mark) Fauna och flora Vitaliseringsgödsling Bidrag till skogsmarkskalkning Grundvatten 0,5 7 15 1 Bidrag till åtgärder i brunnar Inklusive åtgärder för att minska kvicksilverhalten ifisk. har inte fördelats utan står till regeringensdisposition. 1987/88:85 Bilaga 4.6 Förteckning av remissinstanserna och sammanställning avremisyttranden över statens naturvårdsverks rapport 3379 Aktionsplan 87 motluftföroreningar och försurning Remissvarhar lämnats av följande instanser: ,, , meteorologiska och hydrologiskainstitut. , universitets- och högskoleämbetet, lantbruksstyrelsen,, , styrelsen för teknisk utveckUng,statens industriverk, statskontoret, , koncessionsnämndenför miljöskydd, kemikalieinspektionen, statens energiverk,energiforskningsnämnden,-, transportrådet,transportforskningsberedningen, Kungl. Tekniska Högskolan,miljövårdsprogrammet vid och tekniska högskola, Göteborgsuniversitet, Umeåunivei'sitet, , naturvetenskapligaforskningsrådet, skogs- och jordbrukets forskningsråd, länsstyrelserna iMalmöhus län, , och Bohtis län samt , Karlshamnskommun. , Centralorganisarionen /SR, , , Landsorganisafioneni , , och . , , , kemiska industrikontor samtTjänstemännens centralorganisation. Rapportenhar utarbetats av i samarbete med ,lantbruksstyrelsen, statens energiverk, , ,statens industriverk, och livsmedelsverket. Dessamyndigheter har därför avstått från att yttra sig eller begränsat sinayttranden väsentligt. Remissinstansernabetraktar genomgående frågorna om luftföroreningar och försurning som ytterstallvarliga. Inställningen till aktionsplanen är i aUmänhet positiv. Den kritiksom förekommer hävdar vanligen att mer långtgående åtgärder än de föreslagnamåste genomföras. Behovetav åtgärder inom trafikområdet betonas i remisssvaren. Nägra remissinstanserifrågasätter om förslagna åtgärder på detta område kan antas leda till åsyftaderesultat. Vidareframhålls att dagens kunskaper inom aktionsplanens område är ofullständiga och att det är nödvändigt att satsa pä forskning, Remissin- 62 stanserna understrykerkraftigt behovet av insatser på det internafionella Prop. 1987/88:85 planet. () uttalar att det för dagen mest akuta miljöproblemet iindustriländer som är olika slag av luftföroreningar därförsurningsproblemet är en del. Luftföroreningar och dess effekter har enligtNFR pä ett explosionsartat sätt blivit uppenbara genombetydande störningar och skador i olika ekosystem. Att följa upp ochvidareutveckla insatser mot luftföroreningar är enligt NFR ur både nationelloch internationell synvinkel ytterst angeläget. NFR välkomnar därförAktionsplan '87. NFRanser att den framlagda aktionsplanen ger en utifrån dagens kunskapslägerimligt underbyggd beskrivning vad avser effekter av olika luftföroreningar.Samtidigt konstaterar dock NFR att aktionsplanens pessimistiska syn vad avserde nuvarande och framtida effekterna uppvisar en viss diskrepans gentemot deproblemlösande åtgärder som föreslås i åtgärdsprogrammet. NFR anser attkraftfulla insatser mäste göras på såväl det politiska som detmiljövetenskapliga planet för att råda bot mot luftföroreningar ochförsurning. Skogs-och jordbrukets forskningsråd () ställer sig bakom målsättningarna iaktionsplanen. Det är enligt av yttersta vikt att samhället skapar sig ensammanhållen bild av situationen vad gäller luftföroreningnar och försurning.Det är också angeläget att man som en följd av detta anlägger ett arbete somspänner över alla led i försurningskedjan. Rådet delar också den uppfattning omvilken hotbild som gäller som redovisas i aktionsplanen. Det förtjänar enligtrådet att än en gäng understrykas att luftföroreningarna och försurningen idagutgör ett dramatiskt hot mot mänga ekosystem och inte minst mot skogensproduktionsförmåga. Sverigeslantbruksuniversitet (SLU) understryker aktionsplanens stora betydelse församhället och värnandet av naturtesurserna och miljön. SLU vill kraftfulltmarkera att luftföroreningarna pä kort och främst läng sikt är ett allvarligthot mot grödor, inte minst skogsproduktionen, SLU delar de bedömningar som görsi aktionsplanen och ställer sig i stort sett bakom de förslag som läggs, uttalar att det välkomnar föreliggande uppdatering av denförsta aktionsplanen , Med hänsyn till de konsekvenser somluftföroreningar har på sä skilda områden som yttre miljö, hälsa, kulturminnenoch skogen, är industrin enligt förbundet positiv till fortsatta insatser föratt minska sina utsläpp av de aktuella föroreningarna. Förbundetuttalar vidare att det är av största betydelse att åtgärder mot luftföroreningarkoordineras med övriga europeiska stater. anför att aktionsplanen har stora förtjänster i sinpresentation av och helhetssyn pä luftförorenings- och försurningsproblem samti sin strävan att ange kostnadseffektiviteten i olika åtgärder. som har medverkat i arbetet kring aktionsplanen instämmer i de uppsatta målen. Vad gäller genomförandedelen anser in dustriverket det väsentligt att det utredningsarbete som föresläs i aktions planen genomförs. Därvid är enligt verket frågor angående ekonomiska konsekvenser samt teknikspridning och erfarenhetsåterföring av avgöran- 63 de betydelse för atterhålla rationellast möjliga lösningar för miljön och Prop. 1987/88:85 industrin. Vidareframför ett antal remissinstanser kritik mot rapporten från olikautgångspunkter. () ifrågasätter om treåriga aktionsplaner med nuvarande utformning ochinnehåll är ett lämpligt instrument i arbetet med försurnings- ochluftföroreningsfrågor. Aktionsplanen är enligt RRV svår att överblicka p.g.a.detaljeringsgraden, olika tidsperspektiv och blandningen av nya och gamlaåtgärdsförslag. är ofta att se några störte resultat.Enligt RRV skulle det vara bättre att få en mer koncentrerad redovisning avväsentliga förändringar i det långsiktiga arbetet. Länsstyrelseni framhåller att aktionsplanen ej eller endast fragmentarisktberör utsläpp till luft av miljö- och hälsofarliga metaller, organiskamiljögifter och freoner. och delar enligt ett gemensamtremissvar aktionsplanens övergripande målsättning och finner det heltnödvändigt att utsläppen av luftburna föroreningar minskas sä att naturens"smärtgränser" underskrides. Målsättningen bör vara att detta skallske under innevarande sekel. Förbunden anser dock att planen inte tar till varaalla de möjligheter som finns att minska utsläppen. Vidare anser förbunden attdet är en brist att materialet inte behandlar dioxiner och koldioxid. Länsstyrelseni anser att aktionsplanen ger en god aktuell bild avförsurningssituationen i och innehåller många väl underbyggda förslagtill hur de försurande luftutsläppen skall minskas. tillstyrkeraktionsplanens förslag i denna del. Länsstyrelsenmenar dock i likhet med flera andra remissinstanser att aktionsplanen borde hainriktat sig mer pä att föra över biltrafik från väg till järnväg. Vidarebehövs enligt ytterligare åtgärder för att begränsakolväteutsläppen. () tillstyrker de föreslagna åtgärderna. Vad gällerutsläppen av svavel- och kväveoxider önskar förbundet en störte reduktion änvad som anges i förslaget. Förbundet hävdar också att utsläppen mäste minskasnabbare än vad som anges i förslaget. Vidare betonar förbundet liksomåtskilliga andra remissinstanser vikten av internationellt arbete på området. VadgäUer behovet av internationella insatser uttalar exempelvis Skogs-och jordbruketsforskningsråd att nödvändigheten av ett kraftfullt internafionellt agerandeinte nog kan understrykas. Detta gäller enligt rådet pä alla nivåer. uppfattning bör man inte tveka inför att med oortodoxa lösningarkommunicera med forskargrupper och andra i olika länder för att på det sättetbygga upp ett stöd för ett gemensamt kraftfullt agerande. 3Begränsning av utsläpp av svaveldioxid, Prop.1987/88:85 kväveoxideroch kolväten Bilaga 4.6 Remissinstansernadiskuterar främst trafikens roll för kväveoxidutsläppen och olikautsläppsbegränsande åtgärder inom denna sektor. Flera tar också upp frågan omkolväteutsläppen, statenslivsmedelsverk tillstyrker förslagen rörande begränsningar av utsläpp avsvaveldioxid och kväveoxider. När det gäller begränsning av utsläppen avorganiska föreningar föreslår livsmedelsverket att uppdraget fillnaturvårdsverket att utarbeta en åtgärdsstrategi skall omfatta inte enbartkolväten utan organiska ämnen i stort. Vadgäller trafiksektorn delar uppfattningen att vägtrafikens utsläppmäste minskas och att beslutande och planerade avgaskrav är nödvändiga men påsikt inte tillräckliga åtgärder. ser gärna att mer konkreta, kort-och långsiktiga mål för utsläppen frän vägtrafiken tas fram i samråd mednäringslivet och berörda myndigheter. Ställningstagandetill övergripande åtgärder avsedda att påverka transportsystemets framtidainriktning och omfattning bör enligt ske inom det trafikpolitiskaarbetet, sä att de målkonflikter som föreligger hanteras i etthelhetsperspektiv. har en mer optimistisk syn på de möjligheter somfortsatt utveckling av miljövänlig teknologi och transporttekniska lösningarkommer att erbjuda än den.som kommer till uttryck i förslaget till aktionsplan; Närdet gäller dämpning av hastigheten på vägarna ser positivt päåtgärder som leder till en ökad efterievnad av gällande hastighetsgränser. dagsläget dåliga efterlevnaden är enligt ett allvarligt problem.De gällande hastighetsgränserna representerar en avvägning mellan ihuvudsak trafiksäkerhet och res- eller transportkostnader. Även miljöskäl talarenligt för att efterievnaden mäste förbäft-ras. är tveksamttill aft generellt sänka de högsta tillåtna hastigheterna. Om så skerinnan efterlevnaden av de gällande hastighetsgränserna väsentligtförbättrats, finns det risk för att allmänhetens efterievnad av trafikreglernaytteriigare urholkas och att de eftersträvade trafiksäkerhets- ochmiljöeffekterna helt uteblir. () tillstyrker i stort de förslag som lämnats med anknytning tilltransportsektorn men anser att skärpta gränsvärden för ottomotorer börutvecklas och införas tidigare än 1995. Likaså bör studeras vilka följandesteg som för framtiden är möjliga att genomföra inom dieselmotorområdet. Detförslag som lagts beträffande emissionskrav på lätta och tunga lastfordon börmodifieras sä att förslaget kan genomföras tidigare än 1995. Enfidigareläggning till är 1992 bör enligt TPR:s uppfattning kunna övervägas.Bättre efterlevnad av befintliga hastighetsgränser . samt sänkta högstahastighetsgränser inom särskilt utsatta områden kan enligt TPR vara lämpligakompletterande åtgärder. Ekonomiska ochadministrafiva styrmedel kan enligt TPR utnyttjas för att öka den relativa lönsamheten hos de typer av transportmedel som svarar upp mot skärpta emissionskrav. Exempelvis torde vissa fordon kunna belastas med en särskild miljöavgift som uttas i relafion till den 65 emissionsfaktor somuppmätts för tfrågavarande motortyp, 5 1987/88. TPRframhåller ocksä att flera områden inom transportsektorn ännu är Prop.1987/88:85 oreglerade vad gäller avgasutsläpp. Det gäller inte bara flygtrafikoch Bilaga 4.6 sjöfart. Även på entreprenad- och jordbruksmaskinomrädet saknasbestämmelser om avgasutsläpp. pekar därför pä att åtskilliga av demotortyper som förekommer inom jord- och skogsbruk samt inom entreprenadverksamhetoch närsjöfart är av samma grundkonstruktion som de motorer som utnyttjas inomvägtrafiksektorn. Förhällandet är likartat för åtskilliga industrimotorer fört, ex, pumpverk och generatoraggregat.