prop · GB0350 · 1987-12-31 00:00:00 — Det gäller inte rainst olika föreningars- behov av att hyra bussar för sina resor. Uthyrning av säväl lättare somtyngre bussar orafattas 'av behovsprövning. I rapporten redovisas bl a Svenska Busstrafikförbundets, transporträdets och bussförarnas fackliga organisationers synpunkterpä denna uthyrningsverksarahet., Engeraensam uppfattning frän dessa parter är bl a att tillständtill bussuthyrning i första hand skall kopplas till företag som bedriver yrkesmässig busstrafik föratt därigenom t ex förhindra osund konkurrens i branschen pä grund av bl a brott mot trafik- ochskattelagstiftning. Detta innebär att dessaparter vill att behovsprövningen'tillämpas mer strikt (och därmed fä ännu större inslag av-konkurrensbegränsande effekter) änvad som är fallet. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 Det är viktigt att i detta sammanhangskilja pä lagstiftning som inriktas pä att reglera branschers marknads- och/ellerkonkurrensvillkor (sora t ex etableringsvillkor och prissättning) och sädanövergripande lagstiftning, sora gerraraar för beskattning och trafiksäkerhet. En sammanblandning av syftena med de olikalagstiftningarna kan som i detta fall resultera i en (indirekt) begäran ora en begränsningav konkurrensen pä berörd marknad. Det är enligt SPKs erfarenhet inteovanligt, att företrädare för tjänstebranscher, sora upplever att "svart Verksamhet" är särskiltutbredd i den egna branschen, kräveretableringskontroll (och därraed ett minskat konkurrenstryck). Effekterna av en (härd) etableringskontroll kan dockbli de motsatta jämfört med vad parterna tänkt sig. Enraarknad som kännetecknas av ett utbud som intesvarar raot kundernas önskemål/preferenser beträffande säväl varans/tjänstens omfattning som tillämpad prisnivåkan medföra ökad benägenhet för olovlig verksarahet. Principiellt riktigare blirsynsättet förraedlat av t ex - som med hänsyn till uppmärksammad olaglig verksamhet bland åkeriföretag -främst pekat pävissa brister i statens skattekontroll och trafikövervakning. SPK anser ett sädantsynsätt vara det logiska i sammanhangetoch förordar säledes, i likhet med utredningens förslag, att nuvarande etableringskontroll för uthyrning av bussar slopas. använder sig i dessa tillständsärenden av särskilda uthyrningsbestäraraelser som tillståndshavaren åläggs att nogafölja. (Dessa bestämmelser, sora en gäng utfärdats av , bördock fä en grundlig översyn.) I synnerhet vad gäller bussuthyrning torde det framstå som svårbegripligtvarför dessa föreskrifter skall slopas i ett skede dä utvecklingen ay uthyrningsverksamheten ter sig sä svårbedömd och dessutom pä sina häll inger allvarliga farhågor. SJ vidhåller här sin tidigare meddelade uppfattning -som i allt väsentligt överensstämmer med vad Transporträdet redovisat i sin skrivelse den 19 december 1984till vad gälleruthyrning av bussar - nämligen sammanfattningsvis att den som yrkesmässigtutövar busstrafik bör tillförsäkras rätt att hyra ut sina bussar tilltrafikskola for utbildningsändamål eller till annan utövare av yrkesmässig busstrafik för användning idennes trafik utan nägon särskild inskränkning samt 1987/88:50Bilaga 1.16 att bussuthyrning i övrigt- för annan än busstrafikföretag- inte fär ske av tyngre bussar, där SJ och alltid hävdatatt den naturliga "3,5 tons-gränsen"bör gälla men där Transporträdet funnit begränsningeni stället böra gälla vid ettstörsta passagerareantal av 25. Enligt SJ;s bestämdamening finns inte förutsättningar för att här nä ett läge med konkurrens pä lika villkor, eftersom skillnaderna pä föraresidan vid tillhandahällande av buss i ena fallet med och i andra falletutan förare är sä uppenbart olika. I ena fallet är fräga om avlönad, beskattad och socialförsäkradpersonal, som företaget arbetstidsraässigt svarar för,medan det i det andra fallet är fräga ora förare,vars ersättning är okontrollerbar, där arbetstidsinsatserna ej behöverfölja nägra regelraraar och där i sista hand därför trafiksäkerhetskrav inte alltid i nödvändigomfattning kan tillgodoses, vilket allt gören - "beställningskörning utan förare"prismässigt klart fördelaktigast med hänsyn till att personalkostnadsandelen i yrkesmässig busstrafik ärbetydande. När det gäller fräganom uthyrning av bussar kan viss liberalisering komma till ständ, men som förbundetframhållit i tidigare sammanhang bör sädanverksamhet även fortsättningsvis uppfyllavissa krav. Enligt förbundets uppfattning bör tillständtill uthyrning av större bussar endast fä ske till föreningareller företag och dä endast om förarenär medlem i föreningen eller anställd i företaget. Större bussar anser förbundet vara sädana som tar rainst 16 passagerare.Kravet pä förande av liggare med angivande av förareoch körtider enligt vägarbetstidskungörelsenmäste ocksä vara garanterat innan tillständ ges. AB läns regionaltrafik anför; Uthyrning av buss utan förare har ökat i omfattning under senare är. Vissa problem med denna uveckling har påtalats fränföreträdare för bussbranschen och nägra LO-förbundbl a SKAF. De problem man noterat äri första hand bristande trafiksäkerhetmed ovana förare, arbetstidslagstiftningen sätts ur spel, konkurrensen med beställningstrafikenökar. Transporträdet hartidigare föreslagit att behovsprövningen förtillständ till uthyrning av bussar för upp till 25 passagerare slopas men att uthyrningenav större bussar (fler än 25 passagerare) inte skall kunna ske Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 till allmänheten utanendast mellan trafikföretag och i samband med utbildning. Länsbussarna har funnit, genom egnaerfarenheter, att de påtalade problemen finns, framförallt förstora bussar. Departementet föreslär nu att behovsprövningen slopas helt och endast en utvidgad lämplighetsprövningbehälls. Vid en avreglering mästedärför ovan påtalade problem ägnas särskilduppmärksamhet. I fräga om busstrafiken tillstyrker att behovsprövningen förbeställningstrafik och turisttrafikslopas. Med hänsyn till vad som anförts emot förslagettill en slopad behovsprövning i fråga om uthyrning av buss är länsstyrelsentveksam till förslaget i denna del. Ett bibehållande av behovsprövningen behöver inte innebära att det kommer att saknas bussar för uthyrning. Enligt bedömning är behovet av uthyrning av större bussar begränsat.En slopad behovsprövning skulle kunna leda tillbefarade oegentligheter i samband med bussuthyrning, vilket skulle vara tillmen för beställnings- och turisttrafiken. I likhet raed vad soraföreslagits beträffande hyrverk bördärför behovsprövningen för bussuthyrning tills vidare behällas. delar inteuppfattningen att enligt gällande ordning tillgängen päbussar i beställningstrafik skall ha ett avgörande inflytande pä möjligheterna att meddela tillständ till bussuthyrning. Med anledning härav är mycket tveksam till tanken att avvecklabehovsprövningen för uthyrning av buss. Till skillnad fränvad som anförs i departementspromemorian är det - enligt länsstyrelsensmening - numera fullt lagligt att anvisa förarevid uthyrning av bussar. Denna möjlighettillskapades i lagstiftningen genom SFS 1978:449 varvid det uttryckliga förbud sora tidigare gällt utmönstrades ur lagstiftningen (prop.1977/78:137). Vad ovan anförtsom ökade risker för oegen-tligheter vid slopande av behovsprövningen föryrkesmässig busstrafik gäller i änhögre grad beträffande bussuthyrning. Uthy-raren kan i denna sinegenskap rimligen inte ställas till ansvar för annat änsättet att sköta sina åliggandenenligt biluthyrningsförfattningarna. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 också alibi för att införskaffaoch inneha buss(-ar) för verksamheten, nägot som annars kan vara värt särskild uppmärksamhet närman söker spåra olaga yrkesmässigtrafik. Redan förekomsten av moderna större bussar hos ägaresom inte kan ha rimligt behov av sädanaför eget bruk i t ex etableradyrkestrafik eller för egna personaltransporter kan geanledning till välgrundade misstankar. Däremot kan en uthyrare knappast göras direkt ansvarig för förhyrarens användning av en hyrd buss. Enbart dessa omständigheter göratt behovsprövningen för uthyrningsrörelsemäste betraktas ännu raer restriktivt än för yrkesmässig trafik. Dessutom kan de tvä företeelsernainte - såsom har gjorts gällande - bedmas skilda frän varandra. Enligt förbundetserfarenheter föreligger betydande risk för att självständigt etablerad uthyrningsrörelse kan bli täckmantelför oregistrerad arbetsförmedling för"skattefria" förarinsatser. Svårigheterna att uppdaga och beivra sådana förhällanden äruppenbara. De inblandade - uthyrare, förareoch resenärer - har allt att vinna pä att förhällandet inte avslöjas.Skulle ändå själva trafiken avslöjas som yrkesmässigtorde uthyra-rens medverkan bli sväratt bevisa och det därför inte heller bli möjligt attvidta ätgärder mot denne i form av t ex tillståndsäterkallelse eller beslag av fordon.Stor restriktivitet vid etablering och utveckling av uthyrningsrörelse raed buss böralltsä redan av dessa skäl vara påkallad. Ytterligare skältill detta är att användningen av förhyrdbuss - vare sig den innehäller inslag av väl förtäckt yrkesmässigtrafik eller inte - inte kringgärdas raedsarama säkerhetskrav pä förarensarbets- och vilotider och i praktiken inte heller pä hans kompetens och erfarenhet, som gäller förbussförare i erkänd yrkestrafik. Det kan inte vara rimligt att storaoch.ganska komplicerade bussar fullt lagligt kan sättas i händernapä oerfarna förare, som kanske koramer direkt frän annat tröttandearbete, bara för att en ideell förening skall slippa betala vad säkerheten i en etablerad yrkestrafik kostar. Det är inte ens rimligt att yrkesförare kan användasin fritid till att utföra samma arbete, som säkerhetsbestämmelsernaförhindrar honom/henne att fullgöra i sin ordinarie tjänst. I varje fall förtyngre bussar ( 3,5 tons totaltvikt) börav nämnda skäl både vidmakthållas en restriktiv behovsprövning och införasföreskrift om att föraren ärunderkastad samma regler beträffandearbets- och vilotider sora förare iyrkesmässig trafik. Däremot finns det inga skäl att vidmakthållaens en tillståndsprövning för rätten att fä hyra ut bussar till användning i etablerad yrkesmässig trafik eller för utbildning av bussförare. I förra fallet blir förhyrarenansvarig för bussen och dess användning enligt yrkestra- Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 fikbestäramelsernaoch i dét senare rör det sig inte ens om transportverksamhet. Förbundet vidhåller sin inställningi fräga om tillständ till uthyrningsrörelse, säsom den redovisats i tidigareyttrande () över transporträdets förslagi ämnet . Under de senaste årenhar en rad olyckor och tillbud visat päfarorna med bussuthyrning och alltfler oerfarna förare i trafiken. De saknar den vana och erfarenhet som yrkesförarna har. De behöverinte heller iaktta de särskilda säkerVietsbestämraelsernaora bl a arbets- och vilotider sora gällerför yrkestrafiken. Dessutora slipperde ifrän det krav pä tillsyn som innehavaren av tillständ för yrkesmässig trafik har. Förbundet kan inte finna att bristeri "dagens behovs-prövningssystem kan vara ett bärande skälför att slopa behovsprövningen, pämotsvarande sätt som vid avregleringen av taxi.Istället måste behovsprövningenses över, effektiviseras och skärpas. Frägan om bussuthyrningsverksamhetensberättigande - och i sä fall omfattning har länge sätt under diskussion inom förbundet. , och har pläderat,för en skärpt reglering av uthyrningsverksaraheten. Den alltmer frekventa uthyrningsverksamheten utgör,dels en nagel i ögat pä seriösa busstrafikföretag som ofta utkonkurreras genora illojalametoder, dels är det ur facklig synpunkt upprörande att anställdachaufförer fär anlita arbetslöshetskassan genom att utomstående, ofta orutinerade förare tar körningarsom. normalt skulle kommit dem till del. Ur trafiksäkerhetssynpunkt ärdet dessutom djupt otillfredsställande attstora svärmanöv-rerade bussar framförs av ickeyrkesvana chaufförer som dessutom inte behöver ta hänsyntill gällande bestämmelser om arbets- och vilotider. Slutligen går statskassan miste om inte oväsentliga intäkterdä skatter och sociala avgifteroftast undanhålls staten. Vidare anser förbundetdet sora självklart att det författningsmässigtfastsläs att vid tillståndsprövning hänsyn skall tas till redan befintlig förekomst av bussar i yrkesmässig, beställnings-och turisttrafik. Enligt LOs mening har erfarenheterna visat att de lägsta krav som kan ställas pä förare av uthyrningsbus- Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 sar är att dessa följer de säkerhetsbestämmelser som gälleryrkestrafiken. Enligt LOs mening borde i stäl-letkraven inom detta omräde skärpas. i anser att det borde vara en fördel om man kunde införa en gemensam kurs för buss-,lastbils- och taxibranschen. När det gäller kompetenskrav har i de inhämtade uppfattningarna frän busstrafikföreningarnaspeciellt och nästan enstämmigt betonats vikten av en dokumenterad kunskapskompetensgenom branschinriktad grundkurs av det slag som redan föreskrivs ("Eget pä väg raed buss"). Betydelsen avbranschinriktning understryks särskilt ochger uttryck för insikten om att busstrafikutövningen till övervägande delar ärväsenskild frän övrigayrkes-trafikomräden (liksom dessa sannolikt företer avgörandeskiljaktligheter sinsemellan). Förbundet vill här uttala sig fören förlängning av nuvarande kurstid enligt vad som framgär av sidorna 238-239 i promemorian. Förbundet kan äventänka sig att särskilda ytterligare kunskapskrav ställs pä den, somskall vara ansvarig för utövning av internationell busstrafik. Förbundet avvisar däremot tanken pä en gemensam kurs för taxi-, buss- och äkerisidan.Den fortsatta utvecklingen av inhämtandetoch dokumentationen av yrkeskunnandet börbli föremål för ytterligare övervägandenmellan transporträdet och berörda branschorganisationer innan nägra ätgärder vidtas i frägaom behovsprövningen. Nära nog enstämmigt har säsomnytt kompetenskrav för rätten att etablera busstrafikrörelseocksä föreslagits införande av ekonomisk garanti att avmyndigheter kunna "konfiskeras" eller tas i anspråk för täckande av skador, som kan ha uppkommit till följd av oegentligheter i verksaraheten. Man harangivit att garantin frän botten upp till viss rimlig gräns bör stä i proportion till verksamhetens omfattning (omsättning, antal bussar eller antal sysselsatta i rörelsen). I fräga ora kontrollen av löpande verksarahet avvisas tanken pä en raer orafattande ocli fortlöpande uppgiftsskyldighet för företagen. Däremot anser man - i likhet medpromemorieförfattarna -att löpande och systematisk kontroll av skatteredovisningar(inkomst-; mervärdes- och kilometerskatter) kan gesignaler öm vissa oegentligheter. Även "flygande" kontroller i trafiken är ett raedel, sora bör kunna utnyttjas bättre och effektivareän . Här gäller det bla kontroll av yrkestrafikbehörigheten särat av föreskrivnaarbets- och vilotider. Vid eventuellt slopande av behovsprövningen bördet heller inte vara Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 orimligt att föreskriva,att den som sitter vid ratten är att ansesom trafikutövare, om han inte kan bevisa atthan gör det i ett anställningsförhållande till nägonannan, som är registrerad som utövare och innehar tillständ för trafiken.I vissa länder och senast i , förekoraraer vidare föreskrift om att tillständs-havarensregisternummer, namn, adress och telefonnummer skall finnas fast anbringat pä bussen. Det bör vara anledning att i samråd med branschen överväga etablering av anförda slag av kontrollåtgärder och prövadessa innan något avgörande beslut fattas angäende behovsprövningen. Vad slutligen gällersanktioner vid uppdagade överträdelser är det först och främstviktigt att dessa inträder sä snabbt och effektivt som överhuvud taget är raöjligt med hänsyn till rättssäkerheten.Nuvarande förhällanden i detta avseende ärhelt otillfredsställande, ja till och med upplösande förrättsmedvetandet. Nödvändigautredningar kan visserligen i mänga fallvara tidsödande men värre är attkapaciteten hos polis- och åklagarväsendet ärhelt otillräcklig, vilket ofta fär till följdatt ärenden blir liggande obehandladetills de antingen prövas efter orimligt läng tid eller avskrivs helt enkelt därför attpreskriptionstiden löper ut eller annat skäl åberopas därför att de tänkbara äföljderna inte stäri riralig proportion till utredningsarbetet. Därför behövs lättbegripliga belägg för oegentligheter (frånvaro avyrkestrafikraärke eller utövarbeteckning, strikt personligt utövaransvar, tydliga indikationer pä ekonoraiska oegentligheter och liknande) som kan tastill intäkt för snabba och verkningsfulla ingripanden. Påföljderna mäste givetvis stäi rimlig proportion till överträdelsernas art och den aktuella verksamhetens orafattning. Med lämplig form föruppläggning och vidmakthållande av ett "syndarregister" och med enkombination av straffrättsliga och förvaltningsrättsligaätgärder bör det vara möjligt att trappa upp påföljder vid upprepade missförhållanden beträffande vissa personer och trafikrörelser, säatt användningen av osunda konkurrensmedelkan hällas i schack. De raedel för lämplighetsprövningoch uppföljning av lämpligheten, som behandlats här och i avsnitt 15.4 i promemorian, bör alltsåingående analyseras och utvecklas tillfull verkningskraft innan nägot avgörande beträffandebehovsprövningen träffas. Följande tillstyrker förslaget eller lämnardet i huvudsak utan erinran nämligenteleverket, trafiksäkerhetsverket, buss- och taxivärderingsnäranden,skolöverstyrel- Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 sen, länsstyrelerna i ,, och särat TCO. , som begränsar sittyttrande till de delar av promemorian som röravregleringen av taxi, har inget att erinra mot den föreslagna avregleringen . () anförvad gäller taxitrafiken inte nägra andra synpunkter pä förslaget än att ett ev. slopande av behovsprövningen mästeförutsätta sä raycket mera skärpta regler vid prövningen och uppföljningen i lämplighetsfrägan. anföratt den föreslagna lagstiftningen inte tordepåverka beskattningen. () instämmer i promemorians slutsats att behovet av större företagsekonomiskfrihet än motiverar en avregleringoch tillstyrker promeraorians förslag om lämplighetsprövningsom krav för trafiktillstånd. .Härigenom,anför NO, främjas en konkurrens pä lika villkor. Statens pris- och kartellnämnd (SPK) konstaterar att rapportens olika förslag ora avregleringar av taxitrafiken frän , slopad behovsprövning/eta-bleringskontroll av beställnings- och turisttrafik med buss samtbussuthyrningsverksamhet är helt i linje med nämndens uppfattning om att näringsfrihet och ökadkonkurrens i dessa fall bäst gagnar sarahällsekonorain inklusive konsumentintresset av engynnsam prisutveckling päberörda transporttjänster.SPK kan dock inte förstå - bl a mot bakgrund av den klart uttalade huvudinriktningen av översynsarbetet päyrkestrafikens omräde och de motiv som förs fram föravregleringar pä näranda persontrafik-områden - varför det inte i rapporten föreslagits, att också den nuvarande etableringskontrollen av långvägabusslinjetrafik slopas. ställersig positiv till en minskad reglering inom den aktuella delen avtransportsektorn. En avreglering borde leda till en ökad konkurrens som är till förmän för konsumenterna. För att möjliggöra en konkurrens pä lika villkor mäste eraellertid branschen accepteraatt sarahället ställer- vissa grundläggande krav såsom en skärpt lämplighetsprövning raed fortlöpandeuppföljning, kvittoskrivande ochregistrerande taxametrar, effektiva och välfungerande beställnings- och uppdragsverksamheterm m. Konsumenterna mäste ha en klar bild av vad entaxiresa kostar. Det är ocksä mycket viktigt att man säkerställer en,godprisinformation.- Statskontoret delar utredarens synpunkt att taxinäringen och busstrafiken är i behov av en större företagsekonomisk frihet och menaratt ett avskaffande av 38 1987/88. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 behovsprövningen inomdessa branscher därför är angelägen. () ställer sig bakom den föreslagnaavregleringen beträffande taxi, uthyrnings-, beställningstrafik- och turisttrafik med buss. Förslagetom avreglering tillstyrks även med kompletterande synpunkter av , , , länssstyrelserna i ,, , , , , och , , , och , , ABStorstockholms lokaltrafik. , AB läns regionaltrafik, östgötatrafiken AB samt . Svenska Kommunförbundetär positiv till en avreglering avtaxibranschen. i (LO) framhåller att det föreliggerskäl att göra en översynav den nuvarande regleringen inom taxi varvid de grundläggande krav som utredningen formulerat kan utgöra en utgångspunkt.LO invänder trafiksäkerhetsskälmot att slopa behovsprövningen av bussar och uthyrning avsädana. Förslagetavstyrkes i sin helhet av länsstyrelserna i och samt Norrbotten-Taxi. konstaterar att det finns vinster att hämta för samhället bädemed en avreglering av taxi och en starkare samhälIsstyrning av verksamheten och att dessa bada ståndpunkter inte behöver vara oförenliga. Förbundet avstyrker slopande av behovsprövning förbussar och uthyrning av sädana. Svenska taxiförbundettillstyrker en avreglering av taxi Förbundet har förståelse för statsmakternas ambition att reformera hela taxinäringen. stor tveksamhet till attvad som föresläs vare sig päkort eller läng sikt lösernuvarande problem. Enligt transportarbetareförbundetsuppfattning är det inte regelsystemet i sig sominneburit hinder för en nydaning av taxibranschen. Det regelverk som kringgärdar taxibranschen har inte tillkommit av en slump.Det har tillkommit för att det har funnits ett uttalatbehov av regler. Det är en utbredd uppfattning inom förbundet att reglerna, snarare än att avskaffas, borde stramas upp. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 Förbundet anför vidare att hyrverks och taxis funktioner bör likabehandlas. I fräga ora slopande av behovsprövningenför beställnings- och turisttrafik med buss anser förbundet att en sädanåtgärd kan genomföras, under förutsättning atterforderliga resurser ställs till övervakningsmyndighetens förfogande fören utökad vandelsprövning. Reraissinstanserna instämmeri allt väsentligt med vad sora föresläs ipromemorian, näraligen: Minskad reglering i kombination med skärpt lämplighetsprövning, ökadkonkurrens bör leda till bättre kundservice och ökad effektivitet. Fullföljande avriksdagens beslut är 1986 ora en fortsatt avreglering. TPR vill med hänsyntill rådande förhällanden inombranschen och till förväntade positiva effekter förordaatt behovsprövningen av taxibranschen slopas.TPR vill ändå peka pä att en rad negativa konsekvenserkan uppkomma. En jämförelse torde kunna göras med vadsom skedde efter det att behovsprövningenavskaffats för godstrafiken. Olika slag avolagligheter inom denna sektor snedvred konkurrensen åkarna emellan. Statsmakterna vidtog i anledning härav ätgärder mot olika slags ekonomisk brottslighet. I daghar godsbranschen stabiliserats genom bl.a. stärkt personlig lämplighetsprövning. Mot bakgrund av dessa erfarenheter vill TPR förorda vikten av en skärpt lämplighetsprövning och en kraftfull uppföljning av tillståndshavarepä de frisläppta sektorerna . Vid en slopad behovsprövningkan antalet enmansäkerier väntas öka kraftigt,vilket i storstäderna kan leda till en överetablering av tillståndshavare. Därvidkan genom den hårdnande konkurrensen oseriösa tillståndshavaretillgripa allehanda ekonomiska ätgärder föratt tillskansa sig fördelar pä de seriösasoch statens bekostnad. TPR vill med skärpainstämma i att kraftfullare regler införs ora prövningoch uppföljning av den personliga lämpligheten. Stora krav mäste därför ställas pä ägare, förareoch fordon inora taxibranschen. Ägarna mäste ha erforderligt yrkeskunnade. Förarna måstevara utbildade sä att de skall kunna handskas raedolika kundkategorier. Fordonen raästeklara trafiksäkerhetskrav och anpassas sä att olika trafikantgrupper t.ex. handikappadeskall kunna utnyttja dem. Ett problem som TPR befarar kan uppkomma i samband med atttrafikeringsplikten slopas, är att vissakunder riskerar att bli förvägrade transport. Det kan t.ex. gällaen resa under högtrafiktid frän en centralort till ett Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 glesbygdsområde,frän vilket föraren inte räknarmed att fä nägon returkörning. Denna risk torde vara störst i de områdendär bilutbudet är ringa och konkurrensen liten.