prop · GB0350 · 1987-12-31 00:00:00 — Länsvisa länslrafikanlägg-ningsplaner bör - enligldenna handläggningsordning - upprättas första gången och gälla från och med den1 i samband med alt väginvesteringsplanerna för åren 1988-1997revideras. Mittförslag tidigare avseende del framtida väghållningsansvaret innebär bl.a. attfördelningsplanen skall upphöra att gälla . Del av migföreslagna nya systemet för investeringar i länstrafikanläggningar m. m. börinföras redan den . I avvaktan på upprättande avlänstrafikanläggningsplaner bör därför de ifördelningsplanen ingående bidragsobjekten i princip föras över lillläns-vägsplanerna resp. lill flerårsplanen för byggande av riksvägar. I sambanddärmed bör prioriteringarna i länsvägplanerna ses över samt kompletteras. På såsätt kan "förenklade länstrafikanläggningsplaner" för åren 1989-1997för varje län saml en reviderad flerårsplan för byggande av riksvägar upprättasoch böria gälla redan från och med den Ijanuari 1989. Jagavser all senare återkomma till regeringen med de förslag lill ändringar iförordningen (1982:853) om slalsbidrag lill väg- och gatuhållning m. m. somföranleds av mitt förslag. Vidupprättandet av de "förenklade länslrafikanläggningsplanerna" föråren 1989-1997 bör särskilt behovet av kollektivlrafikinvesteringar utredasnärmare. Jag avser därför atl senare föreslå regeringen att ges iuppdrag all i samverkan med inventera behovet av investeringar ikollektivtrafikanläggningar. Uppdraget bör kunna redovisas till regeringensenast den . När del gäller väginvesteringar finns redan en välutvecklad planeringsmodell och som jag har redovisat etl omfattandeinvesteringsbehov. Behovav investeringar i väg- och kollektivtrafikanläggningar är särskilt omfattande i storstadsområdena. Jag kommer därför senare i avsnitt 11 atl föreslå åtgärder i syfte alt bl. a. möjliggöra tidigareläggning av i väginveste ringsplanerna ingående kollektivlrafikinvesteringar. 9.7.4 Investeringar i riksvägar Mitt förslag; Ett särskill anslag för investeringar iriksvägar skall inrättas. För /89 anvisas 1 222 milj. kr.Anslaget skall öka reall med 33 milj. kr. för /90. Byggande avförbifarter tidigareläggs. Prop.1987/88:50 Bilaga 1 Skälen förmitt förslag: Jag har vid ett fierlal tillfällen understrukit behovet av altinvesleringarna i vägnätet måsle öka för att förbättra miljön ochtrafiksäkerheten. Denna uppfattning delas av flertalet remissinstanser som hartagit upp frågan om vägbyggnadsbehoven. Trafik- och miljösituationen är påmånga platser sådan att åtgärder bör vidlas. Framför allt är det situationen istorstadsområdena och i vissa andra större tätorter som är oroande. En möjlighet som bör utnyttjas för att minska problemen äratt bygga förbifarter kring större tätorter. I departementspromemorian (Ds K1987:7) Vägbyggnadsbehovel fram har bl.a. ett omfattande behov avsådana invesleringar redovisats. Flera remissinstanser bl.a. Svenskatransportarbetareförbundel och har i sina yttranden överpromemorian särskill framhållit behovet av sådana invesleringar. påpekar därtill att investeringsnivån måste höjas kraftigt. Jagdelar uppfattningen att det är angeläget atl byggandet av flera från trafiksäkerhets-och miljösynpunkt angelägna förbifarter nu kan påbörjas. Iväginvesleringsplanerna ingår byggande av förbifarter samlgenomfarter eller infarter lill en kostnad av . Delär angelägel att dessa investeringar kan komma till stånd så snart som möjligt.Detta får dock inte ske på bekostnad av andra angelägna åtgärder ute i landet.De nya väginvesteringsplanerna omfattar bl.a. 60 stycken förbifarter. Vägverketanger i anslagsframställningen all en utbyggnad av dessa kommer atl medföra enbättre boendemiljö, för omkring 20000 personer. Nyttan av detta har avvägverket uppskattats till omkring 50 milj. kr. Denna nivåpå investeringar i förbifarter är emellertid inte tillräcklig. Jag har tidigareredovisat förslag innebärande att medel till investeringar ilänstrafikanläggningar skall anvisas över elt särskill anslag. Som en konsekvensav detta bör elt nytt anslag Byggande av riksvägar inrättas. För alt möjliggöratidigareläggning av i riksvägsplanen ingående angelägna förbi-farlsobjekl böranslaget för /89 höjas med omkring 180 milj. kr. ulöver iplanerna ingående byggande av riksvägar är 1989. Vid lidigare-läggningen skallgivetvis de berörda förbifarternas prioriteringar i riksvägsplanen beaktas. /89 bör sammanlagt 1 222 milj. kr. anvisas lill byggande avriksvägar. Därmed kan investeringarna i riksvägnälet bibehållas på en förtsalthög nivå. Jag kommer senare atl hemställa om medelsanvisning m. m. Redan nu villjag också anmäla att jag har för avsikt att återkomma till regeringenmed förslag innebärande all regeringen hos begär en ytterligarehöjning av anslaget med realt 33 milj. kr. Mittförslag: Regeringen skall i särskilda fall få besluta alt ett angelägelvägbyggnadsobjekl hell eller delvis får finansieras genom avgifter frånvägtrafikanterna eller genom bidrag från andra intressenter. 29 § väglagen(1971: 948) skall ändras så atl del blir möjligt all ta upp avgifter fråntrafikanter för begagnande av allmän väg. 1987/88:50 BilagaI Utredningen:I betänkandet (SOU 1987:25) Ökat kommunalt väghållningsansvar och nyafinansieringsmöjligheter har utredningen redovisat lullfinansiering som ell möjligtkomplement till den traditionella anslagsfinansieringen när del gäller storaoch angelägna väginvesteringar. Remissinstanserna:Flera av remissinstanserna är positiva till en avgiftsfinansiering. Dehänvisar därvid till det slora vägbyggnadsbehovet och framhåller atl tullvägarkan vara etl sätt alt i vissa situationer tidigarelägga väginvesteringar. Andraframhåller att del i vissa fall kan finnas skäl att finansiera störreväginvesteringar med avgifter från trafikanterna och föreslår atl möjlighetertill tullfinansiering införs. Skälenför mitt förslag: Önskemål om nya finansieringsformer för byggande avangelägna vägar har framställts vid fiera tillfällen tidigare i olikasammanhang. Vid behandlingen av den senaste budgetpropositionen (prop. 1986/87:100, , rskr. 235) framhöll med anledning av en del motioner alldel inom trafiksektorn finns en rad projekt som är angelägna att utföra men sominle inom rimlig lid kan finansieras över statsbudgeten och all det ärnödvändigt att pröva allernaliva finansieringsformer. varemellertid inle berett all la ställning till de olika förslagen till nyafinansieringsformer som hade lagts fram i motionerna ulan erinrade om altväghållningsulredningen behandlade olika finansieringsfrågor. Frågorom avgiftsfinansierade vägar har därefter behandlats i del trafikpolitiskaarbetet. En mängd olika finansieringsformer har därvid diskuterats ochföreslagils. Bland förslagen kan nämnas införande av särskilda avgifter -tullavgifter för vägtrafiken - och atl enskilda företag och kommuner genomsärskild lagstiftning borde få räll atl bygga och driva trafikanläggningar. Idiskussionerna har man också hänvisat till de goda erfarenheter man i andraländer har av avgiftsbelagda vägar. Närdet gäller erfarenheterna i andra länder vill jag särskill nämna altvägavgifter behandlats i en nyligen publicerad rapport från , Tollfinancing and private sector involvement in road infraslructure development. 1rapporten framhålls bl. a. atl olika former av avgiftsfinansiering är etleffektivt säll all tidigarelägga väginvesteringar. Dessa måste dock för atlavgiftsfinansiering skall vara intressant, vara samhällsekonomiskt lönsammaoch helst även vara prioriterade i vägbyggnadsprogrammen. Vidare framhålls irapporten all olika finansieringssystem bör tillåtas. Föregen del vill jag framhälla att del nu är angeläget alt pröva nyafinansieringsformer för byggande av angelägna vägar som inte inom rimlig lidkan finansieras över statsbudgeten. Vid val av tänkbara finansieringssättframslår avgifter från trafikanterna som särskill intressant. ISverige finns emellertid endasl etl fåtal vägar med så myckel trafik att Prop.1987/88: 50 en heltäckande finansiering av ell vägbygge med avgifter skullevara möj- Bilaga 1 lig. Det är därför inte meningsfullt att närmare gå in påfrågan om huruvida privata helt avgiftsfinansierade trafikanläggningar bör fåförekomma. Ett sådanl renodlat avgiftssystem torde kräva omfallandekoncessionslagstifl-ning och skulle inle medföra annat än alt någol enstakaföretagsekonomiskt lönsamt projekt skulle kunna komma lill stånd. Däremotkan avgifter i en del fall användas som ell komplement lill de traditionellafinansieringsformerna. När t. ex. en färia ersätts med en bro, kan det varamöjligt atl delvis finansiera brobygget med avgifter frän trafikanterna. Enbroförbindelse i stället för en färieförbindelse är en väsentligstandardhöjning för trafikanterna. Finansiering av vägbyggnadsobjekl medvägavgifter kan därutöver främst bli aktuell vid byggande av större broar ellertunnlar som en del av de högtrafikerade vägarna eller i storstadsområden.Sådana anläggningar kan vara angelägna inle minsl från miljösynpunkt. Tillståndalt genomföra vägbyggnadsobjekl som helt eller delvis finansieras med avgifterfrån trafikanterna bör i varje enskdt faU beslutas av regeringen. Även formernaför genomförandet av vägbyggnadsobjektet, finansieringen av dessa samt hurvägen skall upplåtas för allmänheten bör i varie enskilt fall beslutas av regeringen. Denföreslagna möjligheten alt ta ul avgifter bör endast omfalla allmänna vägar.Den nuvarande organisationen för väghållningens huvudmannaskap ändras inle somen följd av mitt förslag. Grundprincipen att del allmänna skall vara väghållareför de vägar som behövs för den allmänna samfärdseln kommer således att gällaockså i fortsättningen. Antaletmöjliga projekt är således begränsat och dé finansiella förutsättningarnatorde variera kraftigt. Vad som kan vara en god finansiell lösning för ettvägbyggnadsobjekt behöver inle vara det för ett annat. Sådana frågor somIrafikintensitel, lämplig avgiflssloriek och möjliga anslag eller bidrag kommersåledes all vara helt avgörande för hur väghållaren närmare skall lösafinansieringsfrågorna. Mot denna bakgrund framslår det som naturiigt altregeringen i varje särskill fall får pröva om en allmän väg hell eller delvisskall få finansieras med avgifter. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom kommunikationsdepartementetupprättats ell förslag lill ändring av 29 § väglagen (1971:948). Förslagetfogas till protokollet i detla ärende som bilaga 1.20. Paragrafenändras endast på så sätt att ordet färja byts ul mot väg. Eftersom färja är enväganordning och därmed i princip ingår i begreppet väg enligt väglagen (2 §),kan avgift för begagnande av färja las ul också med den nya lydelsen av 29 §.Det upprättade lagförslaget är av enkel, beskaffenhei. Jag anser därför alllagrådets hörande skulle sakna betydelse och kan underiålas. 9.7.6 Tidigareläggning av väginvesteringar Mitt förslag: Regeringen skall bemyndigas atl medgevägverket atl tidigarelägga byggande av vägar eller broar med lån(förskottering) från kommuner eller företag. Prop.1987/88:50 Bilaga 1 Skälen för mitt förslag: Flera remissinstanser har i sinayttranden över betänkandet (SOU 1987: 25) Ökal kommunall väghållningsansvar ochnya finansieringsmöjligheter tagit.upp frägan om tidigareläggning av väginvesteringargenom förskottering av kommuner eller förelag. En ny eller bättre vägförbindelse kan i vissa fall medförabelydande ekonomiska fördelar för enskilda företag eller för möjligheterna attutveckla t. ex. ett industriområde. En tidigareläggning av en sådaninvestering kan för vissa intressenter t. o. m. vara en förutsättning förverksamhelen, som investeringen sammantaget inte förmår allkonkurrera med andra samhällsekonomiskt angelägna väginvesteringar. Nuvarande syslem innebär att en sådan investering inlealllid kan komma till utförande inom rimlig lid. Lokall kan delta medförabelydande nackdelar. Det är angelägel att undanröja detla hinder. 1 vissaspeciella fall bör det således kunna tillåtas alt de som berörs av en sådanväginvestering får förskoltera medel så atl väginvesteringen kantidigareläggas. De förskotterade medlen återbetalas till intressenterna förstnär medel finns tillgängliga inom ramen för de tioårigaväginvesteringsplanerna. Givelvis får inte tidigareläggningar ske på etl sådanlsätl eller i en sådan omfattning atl väginvesteringsplaneringen äventyras genomatt det tidiga-relagda objektet medför all andra objekt försenas.Tidigareläggning genom förskottering bör därför endast vara aktuell i sådanafall när den som förskotlerar har så slor nytta av vägobjektels tillkomsl atlnågon förräntning på insatt kapilal normall inle erfordras. Åtagandena bördäiför i varje särskilt fall godkännas av regeringen. Förskotteringen färgivetvis inje innefatta lånevillkor som strider mol bestämmelserna iupphandlingskungörelsen. Möjligheten all tidigarelägga ell byggnadsobjekl medbidrag från kommuner eller företag bör även kunna kombineras med avgifter fråntrafikanterna. 9.7.7 Byggande av cykelvägar Mittförslag: Byggandet av cykelvägar skall påskyndas genom all ett stimulansbidraglill byggande av cykelvägar m. m. införs till såväl väghållande som inteväghållande kommuner. För /89 anslås 20 milj. kr. Bakgrundentill mitt förslag: har på uppdrag av regeringen i en skrivelse den 7september 1987 redovisat de förväntade effekterna av de smärretrafiksäkerhelsfrämjande åtgärder som vidlas resp. de somföreslås ingå i vägverkels driftplan . Vidare har vägverketutarbetat elt förslag lill ålgärdsprogram inför 1990-lalel. skrivelse har Cykelfrämjandel framfört ett antal förslagför alt öka cyklisternas säkerhet i trafiken. Bland förslagen kan nämnas altCykelfrämjandel förordar en höjning av statsbidragen för cykelvägar i dekommuner som inle är egna väghållare. Skälen för mitt förslag:Av redovisning framgår att även små trafiksäkerhetsfrämjandeåtgärder har stor belydelse inte minst för de oskyddade trafikanterna. En inteoväsentlig del av trafikolyckorna sker i tätorterna. Detla gäller framför allttrafikolyckor med oskyddade trafikanter. Åriigen omkommer över 80 cyklister itrafiken. 20000 cyklister skadas i trafiken varav över 4000 skadassvårt. Förbättrad säkerhet för de oskyddade trafikanterna är därför ell viktigtdelmål inom trafiksäkerhetsarbelet, vilket jag närmare kommer att utveckla iavsnill 10 i mitt förslag till trafiksäkerhetsprogram inför 1990-talel. Cykellrafikenär i de flesta små och medelstora tätorter mycket omfattande och svarar för enväsentlig del av persontransporterna på kortare avstånd. Jag delarCykelfrämjandets uppfattning all elt väl utbyggt cykelnät har stor betydelseför de oskyddade trafikanternas säkerhet. konstaterar isill yllrande över väghållningsutredningens förslag att stimulansbidrag - typbidrag lill cykelvägsbyggande -är etl effektivt styrmedel som ofta fär godeffekt. För att effeklivare stimulera utbyggnaden av cykelvägnätel föreslår jagdärför alt de bidrag som utgår till bl. a. utbyggnad av cykelvägar förstärkstill etl särskill cykelvägsprogram under anslag B 4. Bidrag lämnas därmed från samma anslag lill såvälväghållande som inle väghållande kommuner. För /89 bör 20 milj.kr. av anslaget beräknas för bidrag till byggande av cykelvägar m. m. Bidraglill byggande av cykelleder föreslås liksom tidigare lämnas avkostnaden. Jag avser att senare återkomma lill regeringen med de förslag tilländringar i förordningen (1979:627) om slalsbidrag för cykelleder samlanordningar och åtgärder som främjar viss bastrafik som föranleds av mittförslag. Vadgäller åtgärder för de oskyddade trafikanterna på del statliga vägnätet avserjag att återkomma . 1987/88:50 Bilaga I Mitt förslag:Anslaget fill drift av statliga vägar skal! stegvis höjas realt med 500 milj.kr. För /89 anvisas 4925 milj.kr. Bakgrunden till mittförslag: har i anslagsframställningen för begärt att 5 100milj. anvisas lill drift av statliga vägar. Del är en ökning med 556 milj.kr. framhåller ianslagsframställningen alt efterfrågan på väghåll-ningstjänsler har blivit alltstörre. Såväl antalet fordon som trafikarbetet har ökat de senaste åren.Ökningen kommer enligt prognosen att fortsätta. Den ökade eftertYågan kommeratt medföra betydande problem. finns detenligt ett "eftersläpande vägunderhåll" som motsvararunderhållsinsatser för . meddet eftersläpande underhållet blev särskilt påtagligt i början av Prop.1987/88:50 och har sedan förvärrats trots all driftanslagel reallhar ökats. Bilaga 1 Orsaken är bl. a. atl investeringarna minskat. Del fordrasbåde investeringar och underhåll för all vidmakthålla vägnätet.Väginvesteringar sker ofta på vägar med ell akut behov av åtgärder. Uteblivnaväginvesteringar ställer således ökade krav på driflålgärder. Dessutom har denkraftiga trafikökningen medförl elt snabbare slitage änberäknal. Vägverketframhåller atl möjligheterna alt mäta och värdera vägslitagel har utvecklatsunder senare år. Kunskapen om vägnätets tillstånd är väsentligt mycket bättrei dag än . Mycket talar således för alt problemen från börianhar underskattats. Förutom höjda väghållningskostnader leder eftersläpningentill ökade fordonskostnader, godsskador, sämre komfort och olycksrisker förtrafikanterna. Eftersläpningari underhållet medför atl kostnaderna för atl förhindra ylleriigareeftersläpning och för atl återställa vägnätet i gott skick ökar. gerdärför underhållsåtgärderna högsta prioritet. Insatserna måste ökas för alt iförsta hand motverka trafikens nedbrytning av vägarnas bärighet. Förall klara målet atl inhämla eftersläpningarna i underhållet anger isin anslagsframställning alt del krävs en real höjning av under-hållsinsalsernamotsvarande omkring 350 milj. kr. under en lid av . Förändradeviklbestämmelser och mer lung trafik på lågtraftkerade vägar främst i de s. k.skogslänen kan medföra all beloppet behöver höjas ytterligare. Vägverkethar i en skrivelse i oklober 1987 hemställt om ytteriigare medel utöver vad sombegärdes i anslagsframställningen för att täcka de ökade kostnader förväghållningen som bl.a. den ökade trafiken medfört. Trafiken har ökat år1986 och januari lill med . skalljämföras med alt de i anslagsframställningen begärda medlen baseras påtrafikökningar uppgående fill omkring I % per är. För alt kunna underhållavägnätet begär därför ytterligare 300 milj. kr. som etl engångsanslagför och som en nivåhöjning, utöver vad verket begärde ianslagsframställningen, 120 milj. kr. för år )989, dvs. totalt 5 220 milj. kr.för . Skälenför mitt förslag: Den snabba trafiktillväxten , för låginvesteringsnivå och otillräckligt underhåll har medfört att vägnedbryt-ningentenderar all bli alltmer omfattande. Det otillräckliga underhållet har ocksåmedfört alt vägslandarden i vissa avseenden börjar bli alltför låg. Dettagäller inte minst de mindre vägarna i skogslänen. Föratt vägnätet skall kunna fungera effektivt måste underhållet av de statligavägarna väsentligt förslärkas. Jag föreslår atl anslaget B 2. Drift av statligavägar höjs med 381 milj. kr. För /89 bör därför 4925 milj. kr.anvisas. Jag kommer senare att hemställa om medelsanvisning m.m. Redan nu villjag också anmäla alt jag har för avsikt att återkomma till regeringenmed förslag innebärande alt regeringen hos begär en ytterligarehöjning av anslaget med reall 160 milj. kr. Medden för föreslagna höjningen blir det enligl min bedömning 186 möjligt att vidmakthållavägnätet och vidta åtgärder mot del eftersläpande underhållet. En slor del avinsatserna avser ätgärder på vägar i skogslänen. Därmed får insatserna också eninriktning som förbättrar effektiviteten av det redan påbörjadeinvesteringsprogrammet för bärighetshöjande åtgärder. Härigenom får de ökadedriftinsatserna en positiv regionalpolitisk inriktning. Med den av mig föreslagnaökningen av driftanslagel kan insatserna förslärkas för all förbättrasäkerheten för de oskyddade trafikanterna på det statliga vägnätet. Detla harbetydelse för del fortsatta trafiksäkerhetsarbelet. 1987/88:50 Bilaga 1 9.9 Vinterväghållning 9.9.1 Dubbdäck Minbedömning: Användningstiden för dubbade däck bör begränsas till perioden 1november - . Dubbdäcksförbud för lunga fordon bör införas. De tekniskakraven på dubbdäck och dubbar för personbilar bör skärpas. Beslämmelserna fördubbdäck och dubbar bör så långt möjligl samordnas med motsvarande beslämmelseri övriga nordiska länder. Skälen för min bedömning:Beläggningskostnaderna har ökat myckel kraftigt och uppgick för är 1987 för detstatliga vägnätet till nära . En stor del av kostnaderna kanhänföras lill dubbdäcksslilage. Merkostnaden för delta har uppskattats lillomkring 400 milj. kr. Regeringen beslutade den18 all ge och i uppdrag att utreda bl.a.kostnaderna för beläggningsslitage till följd av dubbdäcksanvändningen.Uppdragen redovisades . Ett handlingsprogram i syfte atl minskadubbdäcksslilaget på vägbeläggningar har utarbetats gemensamt av , TSVsamt VTI. Programmet innefattar förslag vad gäller användningstiden fördubbdäck. antalet dubb per däck, dubbens vikl saml en högsta tillåten statiskdubbkraft. Vidare föreslås att ett antal frågor utreds, främst rörandeeffekterna av olika däcksut-ruslning. Redovisningen avuppdragen har remissbehandlats. En remissammanställning hör fogas tillprotokollet som bdaga 1.12. TPR,Transportforskningsberedningen (TFB) och tillstyrkerförslagen. Flera remissinstanser är dock kritiska till dubbdäcksförbud förtunga fordon och avstyrker detta. Även förslaget till ändrad användningstid fördubbade däck avstyrks av flera remissinstanser. Övriga förslag i TSV:s ochvägverkels handlingsprogram tillstyrks i huvudsak. Användningenav dubbade däck har under senare är ökal kraftigt. Senaste vintern hadeomkring av personbilarna dubbdäck. Framför allt har användningen ökal ilandels mellersta och södra delar. normalvinterär vägbanorna i dessa delar av landet till stor del fria från is och snö. Denökade dubbdäcksanvändningen har därför medförl elt markant ökatbeläggningsslitage i dessa delar av landet. Förnärvarande tillåts användning av dubbdäck - 30 april.Vägslitagel är dock särskill markant . Isväglag är sällan varkenomfattande eller långvariga . Den tillåtna användningstidenför dubbdäck bör därför kunna begränsas till perioden - utanatt trafiksäkerheten eftersatts. En sådan tidsförkortning skulle dock innebäraatl svenska bestämmelser avviker från vad som gäller i övriga nordiska länder.Jag avser därför att ta upp diskussioner med övriga nordiska länder om tillåtenanvändningstid för dubbdäck. Vidareanser jag att dubbdäcksförbud för tunga fordon bör införas. Enligt vägverketskulle en ökad dubbdäcksanvändning pä tunga fordon leda till betydande problem.Flera remissinstanser - däribland - framhåUer alt etttotalförbud mot dubbar på tunga fordon inte är meningsfullt, eftersom dessanormalt inle utrustas med dubbdäck. Såväl som Svenska kommunförbundetmenar dock alt dubbdäcksanvändningen inte får öka. Min bedömning är därför attdet är bäUre alt nu införa etl förbud och på så sätt förebygga en ökaddubbanvändning på lunga fordon. Med ett förbud stimuleras ulvecklingen motbättre alternativ. Om det finns särskilda skäl att använda dubbade däck påtunga fordon, bördetta tillgodoses med dispenser. Förpersonbilar finns alternativ till dubbdäck som i de flesta väglag är likvärdigaeller i vissa fall till och med något bättre. Kungliga ()har i sitt remissyttrande tagit upp frågan om s. k. friktions-däck. Dessa däckär tillverkade av relativt mjuka gummiblandningar ochär vintermönstrade. Jagdelar KAK:s bedömning att sådana däck i många fall kan vara ett bra alternativtill dubbdäck. Närmarebestämmelser om dubbdäck beslutas av TSV. Verket har utfärdat föreskrifter omdäck, medar och band (TSVFS 1985: 3). Jag bedömer i likhet med flertaletremissinstanser atl skärpta krav bör ställas på dubb och dubbdäck i enlighetmed förslagen i handlingsprogrammet. Vidare bör övervägas möjligheterna attinföra bestämmelser vad gäller krav på utformning av s. k. friklionsdäck. Förkonsumenterna skulle enhetliga tester av vinterdäck underiätta inköp av däck.TSV bör i samverkan med ta initiativ till överiäggningar meddäckbranschen i denna fråga.