prop · GB033 · 1987-12-31 00:00:00 — Medhänvisning fill vad jag nu har anfört hemställer jag all regeringen föreslårriksdagen all anla förslagen lill 1. fartygssäkerhelslag, 2. lag om ändring isjöarbetsfidslagen (1970:105), 3. lag om ändring ilivsmedelslagen (1971:511), 4. lag om ändring i sjömanslagen(1973:282), 5. lag om ändring iarbetsmiljölagen (1977:1160), 6. lag om ändring i lagen(1980:424) om åtgärder med vallenförorening från fartyg, 7. lag om ändring imönslringslagen (1983:929). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar atl genomproposition föreslå atl anla de förslag som föredraganden har lagtfram. Bilagal Prop.1987/88:3 ' Sammanfattning av utredningsbetänkandet Ny sjösäkerhetslag Förevarandebelänkande är fartygsmiljöulredningens slutbetänkande. harutredningen avgivit tre delbetänkanden, nämligen Bättre fartygsmiljö (Ds K1975:2), Bosläder, medinflytande och miljö ombord på fartyg (Ds K 1976:1) ochSjöarbetstidsfrägor (Ds K 1980:17). Dethuvudsakliga syftet med della betänkande är all bringaarbetsmiljö-lagstiftningen i fråga om sjöfarten till samma nivä somarbetsmiljöiagstiftningen i allmänhet. Arbetsmiljölagen (1977:1160), som förövrigt omfattar så gott som allt arbete, gör nämligen i 1 kap. 3 § undanlag förskeppsQänsl - pä andra fartyg än öriogsfartyg. Regler om arbetsmiljön på fartygmeddelas i stället i lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg, i allmänhetkallad sjösäkerhetslagen. Dessa regler svarar emellertid närmast mot innehålleti' arbelarskyddslagen (1949:1) säsom den ändrats genom lag 1973:834. Även densålunda ändrade arbelarskyddslagen representerade dock elt äldre stadium ochhar ersatts av arbetsmiljölagen. Del torde knappast råda delade meningar om atlden eftersläpning i fråga om arbetsmiljöiagstiftningen som sålunda råderbeträffande sjöfarten bör inhämtas. Utredningenanser alt sjöfartens arbelsmiljöregler fortfarande bör ingå i sjösäkerhetslagenoch inte inordnas i den allmänna arbetsmiljölagsfiflning-en. Ett viktigt skälhärvidlag är atl reglerna om arbetsmiljön till sjöss är intimt förbundna medvad som gäller i fråga öm sjösäkerheten och därför bör meddelas i sammalagstiftning. Elt annat betydelsefullt skäl är sjöfar-lens internationella karaktär.Åtskilliga bestämmelser om säkerhet och arbetsmiljö till sjöss går tillbaka päinternationella överenskommelser med vidsträckt anslutning och bör helst ha denfasthet som följer med elt stadgande i lag. Nämnas bör särskilt 1974 ärskonvenfion om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS) med därtillanslutande protokoll av 1978. Del skulle spränga ramen för en allomfattandearbelsmiljölag om man sökte infoga alllför mänga specialregler för sjöfarten idenna. mening är det angeläget atl sjöfartens arbelsmiljöregler sä närasom möjligt anpassas till de allmänna och lätt skall kunna jämföras med dessa.I detta syfte föreslär utredningen en hell ny, grundligt omredigeradsjösäkerhelslag. Såvittavser andra delar av sjösäkerhetslagen än de som rör arbetsmiljön ärändringarna övervägande redaktionella. Lagens karaklär av ramlag torde docknärmast ha förstärkts genom att vissa bestämmelser, exempelvis om detillsynsförrältningar som kan förekomma, föreslagits skola flyttas till förordningen(1965:908) om säkerheten på fartyg. Denna förordning föreslås ocksä grundligtomredigerad, men det har inte varil görligt för utredningen atl inom den lidsom stått till förfogande utarbeta etl förslag lill en hell ny förordning. Idenna sammanfattning önskar utredningen nämna endast etl par av de föreslagna ändringarna. En är atl lagen föresläs bli tillämplig belräffande alla som utför fartygsarbele och som följer med fartyget, vare sig de är 132 ombordanställda eller arbetar för fartygets räkning endasltillfälligt. 1987/88:3 senare omfattas enligt nu gällande reglerinte av sjösäkerhelslagen utan av arbelsmiljölagen, och eftersom denna iprincip inle är tillämplig utanför rikets gränser saknar de ivid omfattning lagskydd i vikfiga frågor rörande säkerhet och arbetsmiljöombord. Utredningen har betecknat detta tillstånd som klartotillfredsställande och föreslär, som nämnts, ändring härvidlag. Utredningen föreslår också, med förebild i sjömanslagen(1973:282), att sjösäkerhetslagen, som i princip är tillämplig pä svenskafartyg men endasl i mycket begränsad omfattning på ulländska fartyg, i enskildafall skall kunna utsträckas att gälla hell eller delvis i fräga om ellutländskt fartyg, t. ex. ell som hyrts in av en svensk redare för att sättas itrafik tillsammans med svenska fartyg. Del skall även enligt förslaget varamöjligt all undanta ett svenskt fartyg frän lagens tillämpningsområde, dockunder sträng bevakning av de ombordanställdas intressen. Ett sådant undantagkan vara lämpligt exempelvis när driften av elt svenskt fartyg upplåts till enutlänning och fartyget sätts i trafik längt från . Även om det som utredningen nu föreslär skulle bligenomfört, finns det ätskilliga problem med anknytning till miljön ombord somförtjänar alt övervägas och beträffande vilka förbättringar framstår somönskvärda. Dessa problem kan vara vikliga nog men har alla den egenskapen atldel gäller all utfärda ganska detaljerade föreskrifter av delvis teknisk nalur.Utredningen har ansett sig vara ell alltför tungt organ för alt utföra delarbete som krävs härvidlag, och den lid som stått lill förfogande har interäckt lill för uppgiften. Utredningen har fåll nöja sig med att förvissa sig omalt den erforderliga ramen fmns för de bestämmelser som kan befinnas önskvärda.Della har i ell fall, nämligen såvitt gäller livsmedelslagstiflningen,påkallat lagändring utanför sjöfartslagsliftningens område. Utredningen har vidare granskat om vissa internationellaöverenskommelser bör föranleda ändringar i de författningar som utredningenhaft alt syssla med. Denna granskning har emellertid inle lett lill någrasärskilda förslag från utredningens sida. må erinras om att utredningen undersökt om deframlagda förslagen kan beräknas medföra ökade kostnader för det allmänna ellerför dem som är sysselsatta i sjöfarten. Utredningen har därvid funnit attförslagen inte bör medföra ogynnsamma följder i ekonomiskt avseende för någonsom'berörs därav. Vad utredningen föreslår kan snarare betecknas somkoslnadsmässigl indifferenl. Lag omsäkerheten på fartyg 1§ För atl trygga säkerheten på fartyg skall iakttas bestämmelserna i denna lagoch i de föreskrifter som meddelas med slöd av lagen. 2§I den mån som annal inle särskill anges eller följer av lagen gäller denna lagi fråga om varje fartyg som används fill sjöfart i svenskt farvatten. Lagengäller även, såvitt det är förenligt med lag i främmande stat som efteröverenskommelse eller annars är tillämplig, varje svenskt fartyg som användstill sjöfart utanför svenskt farvatten. Lagensbestämmelser gäller öriogsfartyg endast såvitt regeringen förordnar därom. 3 §Har redaren eller ägaren av ell svenskt fartyg hell eller delvis upplåtit driften av fartyget lill utlänning, fär regeringen eller den myndighet som regeringen utser efter ansökan av redaren eller, om denne är utlänning, ägaren medge all denna lag hell eller delvis ej skall gälla i fråga om fartyget. medgivande skall begränsas lill och förenas med de villkor som behövs. Ellmedgivande enligl första stycket får lämnas endast om särskilda skäl föreliggeroch undanlaget är förenligt med inlernationella åtaganden. Vidarekrävs att sökanden visar alt arbetstagarna pä fartyget genom utländsklagstiftning eller på annal sätt i rimlig utsträckning tillförsäkras skydd i dehänseenden som regleras i denna lag och i kollektivavtal, som påarbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en organisation vilken är allanse som en central arbetstagarorganisation enligl lagen (1976:580) ommedbestämmande i arbetslivet. Innan ansökningen prövas skall samråd ske med desvenska organisationer som företräder redare och ombordanställda. Ändrasde förutsättningar som ligger till grund för medgivandet, skall den som harfäll della eller fartygels befälhavare genast underrätta den som har lämnatmedgivandet om ändringen. I sädant fall fär föreskrivas andra villkor förmedgivandet eller, om ändringen innebär risk för arbetstagarnas skydd,medgivandet återkallas. Ett medgivande får ocksä återkallas, om däriföreskrivna villkor inle iakttas. 4§ Regeringen får, där det ärförenligt med intemafionella åtaganden, förordna all denna lag helleller delvis skall gälla även i fräga om ell utländskt fartyg utöver vad somannars framgår av lagen. 5§ Vad som stadgas i denna lagom redare skall gälla även den som har befattning med fartyget i redarensställe. 6§ Med ombordanställd avses idenna lag den som fill följd av anställning Qänstgörombord med huvudsaklig uppgift att ulföra fartygsarbele annat ''* än som enbart fillfälligagöromål. Medfartygsarbete förstås i lagen arbete för fartygels räkning som utförs ombord påfartyget eller på annal ställe av en ombordanställd eller någon annan somföljer med fartyget. 7§Till passagerarfartyg hänförs i denna lag fartyg som medför fler än tolvpassagerare. Säsompassagerare räknas varje person ombord ulom befälhavaren och övrigaombordanställda ävensom andra som befinner sig ombord på gmnd av arbete förfartygels räkning eller i offentlig Qänsteförrättning rörande fartyget. Ipassagerarantalet inräknas inle heller bärgare eller dennes medhjälpare, somföljer med fartyget sedan delta drabbats av sjöskada, eller personer som införslill hamn efter atl ha räddals ur sjönöd. Vidare skall barn som inle har fylltell är ej anses som passagerare. 8§ Certifikat enligl denna lag skall utfärdas för etl visst fartområde eller endel av etl fartområde och för bestämd tid. I certifikatet får anges särskildavillkor för atl del skall vara giltigt. Giltighetstiden för certifikat fårförlängas. 1. inre fart: fart inom riket ihamnar, floder, kanaler och insjöar, fart inomskärs vid de svenska kusternasaml fart i , i och på OsloQorden intill Larvik; 2. stor kustfart: annan fart änden som anges under 1 lill eller från indier utrikes orter, belägna vidÖstersjön eller farvatten som har sjöfartsförbindelse med , dock ejbortom linjen , samt fart genom hilom linjenEsbjerg-punklen nordlig latitud ostlig longitud-fyren ; 3. nordsjöfart: annan fart ån densom anges under 1 och 2, dock ej bortom linjen , därifrån västerut lill 1 r väsfiig longitud, därifrån söderut längsdenna longitud till nordlig latitud,och därifrån österut längs dennalatitud fill söder om ; 4. inskränkt oceanfart: fart päandra europeiska orter än dem som anges under 1-3, dock ej fart norr ellerväster om den linje som anges under 3, dessutom fart pä utomeuropeiska ortervid och samt fart pä norr om 25°nordlig latitud, på och ön ; 5. oceanfart: all annan fart änden som anges under 14. Omell fartyg används i fart mellan ulländska orter, får prövafrågan om en annan bestämning av fartygels fartområde än den som följer avandra slyckel. Finner därvid all fartområdet, på grund avfarvattnets beskaffenhei eller andra förhållanden, är närmast jämförligt medelt mindre vidsträckt fartområde, får verkel bestämma all fartyget skall ansesanvänt i fart som motsvarar della farlornråde. 9§Etl fartyg som är försett med certifikat får inle användas i mer vidsträcktfart än certifikatet omfattar. 10§ Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får föreskriva altfartyg, ulöver certifikat som sägs i denna lag, skall ha certifikat avseendevisst förhållande som regleras i lagen eller i en föreskrift som utfärdas medstöd av lagen. Certifikatutfärdas av , om inle regeringen bestämmer annat. 11 § Där det ärförenligt med internationella åtaganden, får Prop. 1987/88:3regeringen eller den myndighet som regeringen utser föreskriva atl utländskafartyg vid sjöfart inom svenskt farvatten skall inneha av behörig utländskmyndighet utfärdat certifikat eller däremot svarande handling. ' 1§ För att etl fartyg skall få anses sjövärdigt skall det våra så konstruerat,byggt, utrustat och vidmakthållet att det med hänsyn fill sitt ändamål och denfart, vari del används eller avses alt användas, erbjuder betryggande säkerhetmot sjöolyckor. 2§Varje svenskt fartyg med en bruttodräktighet av minsl 100 registerlon skall habevis alt fartyget vid tillsyn har befunnits sjövärdigt (fartcertifikat).Svenskt passagerarfartyg skall ha fartcertifikat oavsett dräktigheten.Fartcertifikat behövs inte för fartyg, som ägs eller brukas av svenska statenoch används uteslutande för statsändamål och ej för affärsdrift. 3§Har passagerarfartygscertifikat enligl 5 kap. utfärdats för etl fartyg, färsjöfartsverket befria fartyget frän skyldighet all ha fartcertifikat. 4§ skall förklara elt fartcertifikat ogiltigt, om 1. fartygeteller dess utrustning har ändrats så väsenlligl atl ändringen kan antas ha betydelse för sjövärdigheten, 2. fartyget eller dess utrustninghar skadats på ett sätl som uppenbarligen är av belydelse för sjövärdighetenoch skadan inte avhjälpts på sätl som bestämmer, 3. någon annan omständighet harförekommit som uppenbariigen kan ha belydelse för sjövärdigheten eller 4. fartyget inte undergårföreskriven tillsyn. 5§ Etl fartcertifikat skall genast avlämnas till , om certifi katet har förklarats ogiltigt, om dess giltighetstid har gått ut eller orri elt ' nytt certifikat har utfärdats. 6§Enligl de närmare bestämmelser som regeringen meddelar får sjöfartsverketmedge all etl fartyg används till sjöfart utan hinder av vad som sägs i deltakapitel. 7§Befälhavaren skall, när han tillträder sin befattning orfibord, skaffa sig denkännedom om fartyget som han behöver för alt kunna fullgöra sina skyldigheterbelräffande säkerheten på fartyget. Innanen resa påbörjas skall befälhavaren se lill alt fartyget görs sjöklart enligl vad som sägs i sjölagen (1891:35 s. 1) och de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bestämmande, av . ' 8§Maskinchefen är ansvarig för drift och underhäll av fartygels maskineri medtillhörande anläggningar och inrättningar och för fartygets brandsäkerhet. Närhan tillträder sin befattning ombord skall han skaffa sig behövlig kännedom ommaskineriet och därtill hörande anläggningar och inrättningar samt ombrandskyddsanordningarna. Närfartyget skall göras sjöklart före en resa, skall maskinchefen se fill atl maskineriet med de anläggningar och inrättningar som hör lill delta är i ,136 behörigtskick, att brandskyddsanordningarna är klara till bruk Prop.1987/88:3 och att vad som behövs för maskineriets drift finns ombord. 9§Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller inte ulländska fartyg i vidare mån änregeringen förordnar därom. 1§ Vid fartygsarbete skall arbetsmiljön vara tillfredsställande med hänsyn tillsjösäkerhetens krav, arbetets natur och den sociala och tekniska utvecklingen isamhället. Arbetsförhållandena skall anpassas lill människans förutsättningari fysiskt och psykiskt avseende. 2§Fartygsarbele skall planläggas och anordnas så, alt det kan utföras i en sundoch säker miljö. Fartygetskall vara sä utformat och inrättat, all del kan erbjuda en lämpligarbetsmiljö. 3§De arbetshygieniska förhållandena, bland annal såvitt avser ljus, värme, ljudoch vibrationer, skall vara tillfredsställande. Betryggandeskyddsåtgärder skall vidtas mol skada genom väder eller sjö eller genom fall,ras, brand, explosion, elektrisk ström eller liknande. 4§Maskiner, redskap och andra tekniska anordningar skall vara så beskaffade ochplacerade och brukas pä elt sådant säll, alt betryggande säkerhet ges molohälsa och olycksfall. 5§ Ämnen som kan föranleda ohälsa eller olycksfall fär användas endast underförhällanden som ger betryggande säkerhet. 6§Kan betryggande skydd mot ohälsa eller olycksfall inle näs pä annal sätl, skallpersonlig skyddsutrustning av lämplig beskaffenhei användas vid fartygsarbele. 7§Fartyg skall erbjuda de ombordanställda även en tillfredsställande bostads- ochfritidsmiljö. Där skall i erforderlig omfattning finnas sovrum, dagrum,målfidsrum, kök eller motsvarande utrymmen för matlagning, utrymmen förpersonlig hygien, sjukrum och andra särskilt inrättade utrymmen för deombordanställdas personliga behov, bekvämlighet och trevnad. Alla dessautrymmen skall vara tillräckligt stora och vara inredda och utrustade pålämpligt sätl. 8§ För all hjälp och vård vid olycksfall eller sjukdom skall kunna lämnas ombordskall sådana åtgärder vara vidtagna, som kan anses behövliga med hänsyn lillantalet ombordvarande saml fartygets beskaffenhet och den fart vari detanvänds. 9§Den kost som fillhandahålls de ombordvarande skall vara tillräcklig och avfullgod beskaffenhet. Vallenför de ombordvarandes behov, säsom till dryck, personlig hygien, matlagningoch diskning, skall finnas lätt tillgängligt ombord i erforderlig mängd och avtillfredsställande beskaffenhei. 1 fräga om livsmedel ochutrymmen för hantering av livsmedel gäller särskilda bestämmelser. 10§ Om arbetstiden ombord gäller särskilda bestämmelser. Även om Prop.1987/88:3 minimiålder för fartygsarbele är särskilt stadgal. Åliggandenför redaren, befälhavaren m.fl. 11§ Redaren och deombordanställda skall samverka för aft åsladkomma en god arbetsmiljö. 12§ Redaren, befälhavaren ochandra som leder arbete ombord skall vidta alla åtgärder som behövs för atlförebygga att någon som utför fartygsarbele utsätts för ohälsa ellerolycksfall. De skall ägna uppmärksamhet ät hur arbetet planläggs och anordnas.Fartyget och därfill hörande anordningar som sägs i 4 § ävensom befintligskyddsutrustning skall underhållas väl. Densärskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att en arbetstagareutför arbete ensam skall beaktas. 13 §Befälhavaren skall särskilt se till atl ingen minderårig anlitas till fartygsarbele på etl sätt som medför risk för olycksfall eller för överan strängning eller annan skadlig inverkan på den minderåriges hälsa eller ulveckling. Medminderårig avses i denna lag den som icke har fyllt . 14 §Redaren liksom varje annan arbetsgivare skall se fill all de som utför fartygsarbele får god kännedom om de förhållanden, under vilka arbetet bedrivs, och upplyses om de risker som kan vara förbundna med arbetet. Redaren eller i förekommande fall den andre arbetsgivaren skall förvissa sig om alt arbetstagarna har den utbildning som behövs och vet vad de har att iaktta för att undgå riskerna i arbetet. Även i övrigt skall redaren eller den andre arbetsgivaren ta hänsyn lill arbetstagarnas särskilda förutsätt ningar för arbetet. Närfartygsarbele skall utföras med användande av personlig skyddsutrustning,svarar redaren för att lämplig sädan utmstning tillhandahålls, om inle annanarbetsgivare, hos vilken arbetslagaren är anställd, har åtagit sig deftaansvar. 15§ När en ombordanställdfillträder sin befattning ombord, skall genom befälhavarens försorg tillfälleberedas honom atl skaffa sig behövlig kännedom om fartyget saml omgmndläggande säkerhetsbestämmelser och ål-gärder vid fartygsolycka. 16§ Befälhavaren skall se tillalt de ombordvarande fär tillräcklig och fullgod kost och all tillräckligt medvatten medförs pä fartyget. Han skall även ha uppsikt över bostads- ochhälsovärdsförhållandena ombord. 17§ De som utför fartygsarbeteskall följa givna föreskrifter, använda anvisad personlig skyddsutrustning ochandra befintliga skyddsanordningar och iaktta den försiktighet i övrigt sombehövs för att förebygga ohälsa och olycksfall. Finneren arbetstagare alt visst arbete innebär omedelbar och allvarlig fara för liv eller hälsa, skall han undertätta ansvarig arbetsledare eller skyddsombud. En arbetstagare är fri från ersättningsskyldighet för skada till följd av atl han underiåter aft ulföra arbetet i avvaktan på besked om del skall fortsättas. 18 § Vad somstadgas i delta kapitel och med slöd därav meddelade Prop. 1987/88:3 föreskrifter skall iakttas i tillämpliga delar även i fråga om arbete som en . arbetsgivare utför själv. Delsamma gäller när någon ensam eller två eller fleraför gemensam räkning yrkesmässigt driver verksamhel utan atl ha arbetstagareanställd. 19§ Redaren och andraarbetsgivare, som driver verksamhet på samma fartyg, skall samrädaoch gemensamt verka för all åsladkomma tillfredsställande skyddsförhällanden påfartyget. 20§ Redaren är ansvarig församordning av åtgärder till skydd mot ohälsa och olycksfall på ett fartyg somär gemensamt arbetsställe. Haretl fartyg lagils in pä ett varv i , åvilar del ansvar som avses iförsta stycket den för varvsdriflen ansvarige arbetsgivaren i stället förredaren. Om särskilda skäl föreligger fär den myndighet som regeringen utsermedge alt della ansvar överlåts pä redaren. Ifråga om ett fartyg i svensk hamn åvilar ansvaret för sådan samordning avskyddsåtgärder som påkallas av att fartyget är under lastning eller lossningden för della arbete ansvarige arbetsgivaren. Detta ansvar fär överlåtas påredaren. Densom har ansvar enligt denna paragraf skall se lill alt skyddsåtgärderna påfartyget samordnas. Övriga arbetsgivare och de som arbetar pä fartyget ellerannars för fartygets räkning skall följa de anvisningar som han lämnar i dellasyfte. 21§ Den som för användning päfartyg tillverkar, importerar, överlåter eller uppläter en maskin, ell redskap,en skyddsutmstning eller nägon annan teknisk anordning skall se lill altanordningen erbjuder betryggande säkerhet mot ohälsa och olycksfall, när denavlämnas för att tas i bmk eller utställs till försäljning eller i reklamsyfte.De anvisningar som behövs för anordningens montering, användning och skötselskall följa med vid överlämnandet. Anordningen skall vara tydligt märkt med deuppgifter som är av belydelse för atl förebygga ohälsa och olycksfall. 22§ Den som för användning påfartyg tillverkar, importerar eller överlä-ler elt ämne, som vid sädananvändning kan föranleda ohälsa eller olycksfall, skall vidta de åtgärder sombehövs för all hindra eller motverka att ämnets användning innebär risk frånskyddssynpunkt. När ämnet avlämnas för att tas i bruk skall de anvisningarfölja med som behövs för hanteringen. Ämnet eller förpackning, kärl ellerliknande, vari det förvaras, skall vara tydligt märkt med de uppgifter som ärav belydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall. 23§ Den som installerar enanordning som avses i 21 § på ett fartyg skall se lill all behövligaskyddsanordningar sätts upp och alt i övrigt erforderliga skyddsåtgärder blirvidtagna. 24§ Om det i fräga om fartygsarbete är påkallat från skyddssynpunkt, färregeringen eller den rriyndighet som regeringen utser föreskriva 1. alt en arbetsprocess ellerarbetsmetod får användas endasl efter tillstånd och atl särskilda villkor skallgälla för användningen, 2. all visst slag av anordning somavses i 21 § fär användas eller avläm- 139 nas för att las i brukendast efter godkännande, varvid särskilda villkor fär Prop. 1987/88:3stadgas som förutsättnirig för godkännandet eller villkor får uppställas föranvändningen av anordningen, 3.atl visst ämne som avses i 22 § får användas endasl efter godkännande ellerunder iakttagande av särskilda villkor. Ianslutning lill ett godkännande som avses i första stycket 2 får fastställaskrav pä all monterings- och bruksanvisning skall följa med när en anordningavlämnas för att tas i bruk. Ävenulan samband med en föreskrift enligt första stycket fär i angiven ordningföreskrivas om konlroll, provning och fortlöpande tillsyn vid användning av enanordning som där avses samt om undersökning av de arbetshygieniskaförhållandena i visst slag av verksamhet. 25 § Regeringen eller den myndighet som regeringen utser fär föreskriva 1. all visst slag av anordning somavses i 21 § skall ha skyll eller annan märkning, som upptar fillverkarens namneller annan uppgift om anordningen, 2. atl elt ämne som avses i 22 §eller förpackning, kärl eller liknande, vari . ämnet förvaras, skall vara märktvid användningen, 3. alt en förteckning skall förasöver anordningar eller ämnen som har sagts. Isamma ordning får meddelas föreskrifter i fråga om installation av visst slagav anordning som avses i 21 §.