prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — Beredningens bedömning: Överensstämmer med min(betänkandet s. 169-170). Remissinstanserna: En sammanfattning av remissinstansernassynpunkter ges i avsnitt 5. Skälen för min bedömning: Det nya system förefterlevandepensionering som jag nu föreslår innebår en.relativt storförändring i förhållande till nuvarande familjepensionering och en avvecklingav dagens änkepensionering. Som jag starkt betonat i avsnitt 2.2 har jag, ilikhet med pensionsberedningen och i princip samtliga remissinstanser, den uppfattningenatt det inle är realistiskt att låta de nya reglerna direkt ersätta dehittillsvarande och ge dem full verkan från en viss bestämd tidpunkt inom dennärmaste framtiden. måste tas till de generationer som inrättat sina liv efterhittillsvarande lagstiftning och förlitat sig på fortbeståndet därav.Reformtakten måste bestämmas pä etl sätl som gör alt ekonomiskt svagarekategorier ges ett fortsatt skydd också enligt detregelsystem som har tillkommit för att bereda dem trygghet efter bortgången avden som svarat för deras försörjning och ekonomiska standard. Det bör intekomma i fråga att vidta åtgärder som får till följd alt dessa kategorier fårsina förhållande radikalt förändrade. Till den reformerade efterlevandepensioneringenmåste därför knytas långtgående och generösa övergångsbestämmelser. Dessa övergångsbestämmelser bör ha till utgångspunkt attdet nya regelsystemet skall ta sikte inte på nuvarande utan på kommandegenerationer efterlevande. Den nya lagstiftningen bör således inte gesfillbakaverkan-de kraft för dem som är efterlevande. Vidare bör denhittillsvarande änkepensioneringen få fortsatt tillämpning även för vissagrupper kvinnor som blir efterlevande efter ikraftträdandet av de nya reglerna.Dessa äldre regler kommer därigenom framöver att fåtillämpas vid sidan av det nya regelsystemet. Genom att på detta sätt ha enläng övergångsperiod mellan den nu gällande och den nya efterlevandepensioneringenkan man få till stånd ett successivt inväxande i de nya reglerna och fen mindreabrupt övergång till dessa. Fråga uppkommer dä hur avgränsningen skall göras mellan dekvinnor som skall omfattas av hittillsvarande lagstiftning och de som skall gesrätt till förmåner från det nya systemet. Det måste härvid också bestämmas hurövergångsreglerna skall närmare utformas och om alla berörda kvinnor skalltäckas av antingen det nya eller det äldre systemet eller om inte ocksä merglidande lösningar skulle vara att föredra. Särskilda bestämmelser fordras ävenför samordning mellan nuvarande och nya förmåner så att inte en och sammafamilj kan komma i åtnjutande av såväl de förhöjda barnpensionerna somänkepension enligt äldre regler. Vid utarbetandet av övergångsregleringen måste vidare kostnadsaspektenbeaktas. Förslagen till förstärkningar av barnpensionerna och om införande avrätt till efterlevandepension till änklingar medför inte oväsentligautgiftsökningar också på relativt kort sikt för folk- och tilläggspensioneringen.Om alla kvinnor som fötts före ikraftträdandet eller som då fyllt t.ex. 16 årskulle få behålla den rätt som finns fill änkepension, skulle därförtotalt sett uppkomma kraftigt ökade kostnader för den allmänna pensioneringenunder . En sådan lösning kan inte heller sägas vara påkalladfrån sociala utgångspunkter. Någon form av begränsning behövs därför.Övergångsregleringen mäste således anpassas till de samhällsekonomiskavillkoren. Till den närmare utformningen av övergångsreglerna återkommerjag i avsnitt 5. Mittförslag: Det nya regelsystemet inom efterlevandepensioneringen skall träda ikraft . Beredningen föreslår att de nya reglerna skall träda ikraft Prop. 1987/88:171 (betänkandet s. 175-176). Remissinstanserna: Praktiskt taget alla remissinstanseravstyrker den föreslagna tidpunkten med hänvisning till behovet av en längretid för information , utbildning, administrativa förändringar och anpassningav olika tjänstepensionsordningar. Några betonar också vikten av attallmänheten ges tillfälle att se över sitt efterlevandeskydd för eventuellkomplettering på frivillig väg. De flesta remissinstanserna uttalar sig för ettikraftträdande . Av denna uppfattning år försäkringsöverdomstolen,försäkringsrätten för , RFV, försäkringsinspektionen,statskontoret, RRV, , ,, Kommunernas Pensionsanstah. För en senareläggning uttalarsig även , som menar att ett beslut om ändradeefterlevandeförmåner bör utformas så, att dessa införs först sedan anpassningartill de nya villkoren kunnat ske i avtalen på arbetsmarknaden. Ett ikraftträdandevid senare tidpunkt är förordas också av statens löne- ochpensionsverk, LO, TCO, /SR, , FörsäkringsbolagetSPP och Konsumentkooperationens pensionskassa. Skälen för mitt förslag: När det gäller fidpunkten för denya reglernas ikraftträdande framhåller pensionsberedningen att det inte börfinnas anledning att hysa nägra tvivel om möjligheterna att nu genomföra denföreslagna reformen. Beredningen hänvisar därvid framför allt till deomfattande övergångsregler som erbjuds äldre och medelålders kvinnor. Mot dennabakgrund anser beredningen att det nya systemet bör tillämpas så snart det kanske med hånsyn till behovet av skälig förberedelsetid. En sådan behövs för attförsäkringskassorna och skall få tillfälle att genomförade administrativa förändringar och den utbildning som reformen föranleder. Tidmåste också beräknas för en omfattande information fill allmänheten om det nyaregelsystemets innebörd. Vidare torde parterna på arbetsmarknaden behöva visstid för att genomföia de anpassningar som kan vara påkallade påtjänstepensioneringens område. Dessa tjänstepensioner är på olika sättsamordnade med den allmänna pensioneringen, vars förmåner i många fall utgörgrunden för avtalspensionerna. Mot denna bakgrund har pensionsberedningenföreslagit att de nya reglerna skall träda i kraft . Jag kan för egen del helt ställa mig bakom vadpensionsberedningen anfört angående behovet av att ,försäkringskassorna och arbetsmarknadens parter ges tillräcklig tid för attgenomföra de administrativa förändringar, den utbildning av personal och deövriga anpassningar som krävs. En viktig del i förberedelsearbetet är också attge allmänheten erforderlig information om innebörden av det nya systemet.Flertalet avtalsfästa tjänstepensionssystem innehåller efterlevandeförmåner somanpassats till den allmänna pensioneringens nuvarande system för efterlevandepensionering.Genomförandet av det nya systemet innebär betydande förändringar av deförutsättningar utifrån vilka dessa tjänstepensionssystem konstruerats. Detblir därför nödvändigt att uppta nya förhandlingar om en anpassning av dessa systemtill en förändrad efterlevandepensionering. Sädana förhandlingar kan upptasförst sedan fattat beslut om nya regler förefterlevandepensioneringen inom den allmänna försäkringen. Det är viktigt atttillräcklig tid avsätts för att genomföra de förhandlingar som måste ske föratt åstadkomma den anpassning som behövs. Det får förutsättas atttjänstepensionsavtalen anpassas till det nya efterlevandepensionssystemet föredess ikraftträdande. Efter det att sådana förhandlingar genomförts återstår ettomfattande förberedelsearbete. De argument som avremissinstanserna anförts för ett senareläggande av ikraftträdandetidpunktentalar enligt min uppfattning entydigt för att denna fidpunkt bör skjutas fram.Det är mycket angeläget att försäkringskassorna och gestillfälle att genomföra de administrativa förändringar och den utbildning somreformen föranleder. I likhet med remissinstanserna anser jag det vidareangeläget att det före ikraftträdandet ges tid till en omfattande informationtill allmänheten om innebörden av det nya systemet. Medbeaktande av det anförda anser jag, liksom majoriteten av remissinstanserna,vara en lämplig fidpunkt för ikraftträdande av det nyaregelsystemet. Berörda myndigheter och organisationer ges då fillräcklig tidatt förbereda genomförandet. Min bedömning:Efterlevandeförmånerna inom arbetsskadeförsäkringen bör reformeras enligtsamma principer som inom den allmänna pensioneringen. De särskildafolkpensionsförmånerna hustrufillägg och barntillägg bör successivt avvecklas. Beredningensbedömning: Överensstämmer med min (betänkandet s. 177-178). Remissinstansernaansluter sig generellt till beredningens bedömning. Skälenför min bedömning: Pensionsberedningen tar i sitt betänkande även upp frågan omen översyn av reglerna om förmåner till efterlevande inomarbetsskadeförsäkringen. Dessa regler är uppbyggda enligt samma mönster som denallmänna pensioneringens regler angående ersättning till efterlevande. Sammaskäl som talar för en reformering av efterlevandepensioneringen gör sig därförgällande även inom arbetsskadeförsäkringen. Reformen bör därvid ha sammautgångspunkter och samma huvudinriktning som inom efterlevandepensioneringen.Till denna bedömning, som inte mött några erinringar av remissinstanserna,ansluter jag mig. Jag återkommer till den närmare utformningen av dessa regleri avsnitt 6. De särskildafolkpensionsförmånerna hustrutillågg och barntillägg har nära anknytning tilldagens familjepensionering. Hustrutillägget bygger på förekomsten avänkepension och vilar på samma bakomliggande principer som denna. Reglerna förbåde hustru- och barntillägg tillkom vid då folkpensionerna var låga.Sedan i olika omgångar folkpensionerna generellt förbättratshögst väsentligt och flertalet berörda pensionstagare numera får Prop.1987/88:171 del aväven ATP-förmåner kan behovet av sådana tillägg inte längre anses likaframträdande som vid införandet av dem. Härtill bidrar även den Utbyggnadsom skett av annat samhällsstöd till bl.a. barnfamiljer. vidare enallmän strävan att undvika den typ av specialdestinerade förmåner för makaoch barn som hustru- och barntilläggen är exempel på. dennasträvan är såväl principiella överväganden som förenklings- och samordningsskäl.Mot bakgrund av vad jag nu anfört föreslår jag i avsnitten 7 och 8 ensuccessiv avveckling av hustru- och barntilläggen. förseddmed särskilda övergångsregler. 3 Förmåner till efterlevande barn m.m. 3.1 Inledning Som jag understrukit i det föregäende (avsnitt 2) börbarnpensionerna ges en framskjuten plats inom den reformeradeefterlevandepensioneringen. Det är enligt min mening väsentligt att förmånernaför efterlevande barn har en sådan utformning att de kan tillgodose de krav somrimligen kan ställas på att ge barnen en tillfredsställande kompensation för deekonomiska följderna av att en av eller båda föräldrarna avlider. Liksom bör barnpension även utbetalasfrän både folk-och tilläggspensioneringen. Enligt tnotsvarande principer somför bidragsförskott i kombination med underhållsbidrag enligt föräldrabalkenbör alltsä efterlevande barn tillförsäkras en ekonomisk grundtrygghet - genomfolkpensioneringen - samt dessutom ha möjlighet att - från tilläggspensioneringen- få ett standardtillskott som är relaterat till den avlidne föräldernstidigare inkomster. Några mer genomgripande förändringar avbarnpensioneringens konstruktion är enligt min uppfattning inte påkallade.Nuvarande principer för avgränsningen av den pensionsberättigade personkretsenoch för beräkningen av barnpension bör alltså kunna ligga fast. Deförändringar innefattande förstärkningar generellt och för vissa särskildakategorier barn som - i enlighet med vad jag utvecklat tidigare (avsnitt 2.3) -jag anser vara motiverade bör alltså kunna utformas på sådant sätt att de rymsinom ramen för pensionssystemets nuvarande grundprinciper. En väsentligutgångspunkt för den genomgäng som pensionsberedningen gjort avbarnpensioneringens regelsystem och för de ändringar som beredningen därvidfunnit påkallade -och till vilka förslag jag ansluter mig - år att det bör skeen ökad samordning och förenkling av det ekonomiska stödet för barn. I dettasyfte föreslår jag att reglerna för folk- och tilläggspensioneringen görsenhetliga och att vissa föråldrade särregler avvecklas. Av detta skäl lägger jag i det följande fram även någramer begränsade förslag till ändringar av reglerna för bidragsförskott. Med hänsyn till det likartade syftet med barnpension frän folkpensioneringen och bidragsförs kott, som båda avser att tillgodose det grundläggande behovet av ekonomiskt stöd till barn i enförälderfamiljer, är det enligt min mening motiverat att förutsättningarna för rätten till dessa båda förmåner överensstämmer '- inbördesså långt som möjligt. Även nivåerna för de två förmånerna bör vara i huvudsakdesamma. 3.2 Personkretsen 3.2.1 Allmänt Mitt ställningstagande: Nuvarande avgränsning av denbarnpensions-berättigade personkretsen kvarstår oförändrad. Beredningens ställningslagande överensstämmer med mitt(betänkandet s. 180-181). Remissinstanserna har inte närmare kommenteratberedningens överväganden i denna del. Skälen för mitt ställningslagande: Rätt till barnpensionfillkommer enligt de nu gällande reglerna inom både folk- ochtilläggspensioneringen den avlidnes biologiska barn. Pensionrätt föreliggeroberoende av om den avlidne hade vårdnaden om barnet och likaledes oberoende avom denne sammanbodde med barnet för dödsfallet. Barnpensionutges således även efter en förälder som, t.ex. på grund av äktenskapsskillnad,separerat frän den andre föräldern och skilts från vårdnaden om barnet. Dettaförhållande påverkas inte av att den andre föräldern gifter om sig och barnetsåledes får en styvförälder. Å andra sidan har barnet då inte rätt till pensionefter styvföräldern om denne skulle avlida. På motsvarande sätt behåller barnetpensionsrätt efter sina biologiska föräldrar även om barnet vistas hosfosterföräldrar och detta också i fall då vårdnaden anförtrotts en särskiltförordnad förmyndare. Någon rätt till barnpension efter fosterföräldrarnauppkommer däremot inte. Den här beskrivna rätten till pension efter biologiskförälder bryts först om barnet adopteras av annan (än make till den avlidneföräldern). I detta fall upphör pensionsrätten efter den biologiska föräldern.I stället uppkommer en rätt till pension efter adoptanten. Barnpensioneringen har sin grund i familjerättensregelsystem och har till syfte att lämna ersättning för bortfallet underhäll.Den överensstämmer även med de principer som gäller för arvsrätten. En naturligutgångspunkt är enligt min mening att också i fråga om denbarnpensionsberättigade personkretsen hålla fast vid vad som gäller i dessa hänseenden. Någon utvidgning av rätten till barnpension till attomfatta andra kategorier än biologiska barn och adoptivbarn bör sålunda enligtmin mening inte komma i fråga. Häremot talar bäde principiella ochadministrativa skäl. T.ex. är styvbarn och fosterbarn tillförsäkrade ekonomisktstöd i förhållande till de biologiska föräldrarna genom underhällsbidrag ellerbidragsförskott eller i form av barnpension efter dem. För fosterbarn utgesdessutom i regel särskild ersättning till fosterföräldrarna för barnetsunderhäll. Om dessa barn dessutom skulle ges rätt till barnpension efter styv-resp. fosterförälder, skulle det medföra att barnet fick dubbel kompensationoch ett mer omfattanderiskskydd än andra barn. Också andra tungt vägande skäl talar mot en utvidgningav diskuterat slag. I fräga omden barnpensionsberättigade personkretsen - innefattande biologiska barn ochadoptivbarn - föreslår jag alltså att nuvarande regler skall kvarstå i principoförändrade. I ett smärre hänseende vill jag dock föreslå en utvidgning. Det ärdet förslag som tas upp i nästa avsnitt. 3.2.2 Barn som förts till i adoption.ssyfte Mittförslag: Ett utländskt barn som har förts till i adoptionssyfte ochhär med socialnämnds medgivande mottagits för värd och fostran i ett enskilthem i sådant syfte skall kunna erhålla barnpension, om någon av de tilltänktaadoptivföräldrarna skulle avlida innan adoptionen rättsligt genomförts. Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet s. 181-182). Remissinstanserna: Förslaget mottas positivt. Dettillstyrks uttryckligen av bl.a. , och statensinvandrarverk. Försäkringsöverdomstolen och försäkringsrätten för SödraSverige har anfört vissa tekniska synpunkter om tidpunkten för uppkomsten avskyddet inom barnpensioneringen. Skälen för mitt förslag: Som jag nämnt i det föregåendeavsnittet likställs adoptivbarn med biologiska barn när det gäller rätten tillbarnpension. Detta gäller även i olika andra rättsliga sammanhang. Bestämmelserom adopfion finns i 4 kap. . Enligt dessa bestämmelser meddelasbeslut om adoption av allmän domstol. Innan en svensk domstol meddelar tillstånd till adoptionav ett barn som är skall yttrande inhämtas från socialnämnden.Redan dessförinnan har emellertid socialnämnden att pröva lämpligheten av atten adoption kommer till stånd. Regelmässigt inleds nämligen ettadoptionsförfarande med att sökanden, efter tillständ av socialnämnden, taremot barnet i sitt hem för vård och fostran. Enligt 25 § socialtjänstlagen(1980:620) måste, då fråga är om att ta emot ett utländskt barn iadoptionssyfte, medgivande från socialnämnden inhämtas redan innan barnetlämnar sitt hemland. Sedan en adoption kommit till stånd genom domstolsbeslutkommer samma rättsliga förhällande att gälla mellan adoptivföräldrarna ochadoptivbarnet som mellan föräldrar och deras biologiska barn. Dessförinnanfinns det emellertid i stort sett ingen rättslig reglering av förhållandetmellan barnet och de presumtiva adoptivföräldrarna. Undantag gäller dock härbeträffande allmänt barnbidrag, vårdbidrag och föräldrapenning. enligt 4 § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag att de som medsocialnämndens tillstånd har tagit emot ett utländskt barn för vård och fostrani syfte att adoptera det likställs med föräldrar i fråga om rätten att uppbärabarnbidrag. Som huvudregel gäller dock att det rättsliga förhållandetmellan ett tilltänktadoptivbarn och de blivande adoptivföräldrarna inte är reglerat i lag. Detta ärfallet bl.a. med avseende på rätten till underhållsbidrag. Frånvaron avrättslig reglering på detta område har betydelse också för barnets rätt tillbarnpension enligt AFL. Som beskrivits i det föregående tillkommer rätten tillsådan pension endast biologiska barn och adoptivbarn till den avlidne. Skulleett barn ha tagits fill i adoptionssyfte föreligger således inte rättfill barnpension efter de blivande adopfivföräldrarna, om någon av dessa skulleavlida innan adoptionen hinner komma till stånd genom rättsligt beslut. De barnsom det här är fråga om saknar sålunda mycket av det rättsliga skydd som iolika avseenden tillkommer andra barn som är bosatta här i landet.Antalsmässigt rör det sig om ett inte obetydligt antal barn. Regelmässigt hardessa barn en stark anknytning till de blivande adoptivföräldrarna redaninnnan en i giltig adopfion har kommit till stånd. Inte sällan saknarbarnet däremot familjerättsliga relationer i sitt hemland. Av flera skäl är detönskvärt att en adoption kommer fill stånd efter det attbarnet har kommit till . I praktiken tar det emellertid ofta ganska långtid innan adoptionsförfarandet kan slutföras. intar barnet enallmänt sett osäker ställning i rättsligt hänseende. Motbakgrund härav föreslär pensionsberedningen att utländska barn som tagits tillSverige i adoptionssyfte skall tillförsäkras rätt till ekonomiskt stöd i formav barnpension om någon av de tilltänkta adopfivföräldrarna skulle avlida innanadoptionen genomförts. Till dettaförslag, som mottagits positivt under remissbehandlingen, kan jag ansluta mig.Den likställighet som redan nu finns beträffande bl.a. allmänna barnbidrag börsåledes utsträckas till att gälla även för barnpension från folk- ochtilläggspensioneringen. En rätt bör alltså införas för utländska barn som harförts till i adoptionssyfte och här har mottagits för vård och fostrani ett enskilt hem i sådant syfte att erhålla barnpension om någon som på dettasätt tar vård om barnet skulle avlida. Sådan rätt bör föreligga oberoende av omett adopfionsbeslut har meddelats i barnets ursprungsland eller inte. Skyddetfrån barnpensioneringen uppkommer med mitt förslag således i och med att deblivande adoptivföräldrarna tar faktisk vård om barnet här i landet. Ettvillkor är dock att de skall ha erhållit medgivande därtill avsocialnämnd. Innebördenav mina förslag i detta hänseende utvecklas närmare i specialmotiveringen. 3.2.3 Utländska medborgare och utlandssvenskar Mittförslag: Kvalifikationstiden för utländska barns rätt till barnpension fränfolkpensioneringen vid bosättning i sänks från till sexmånaders vistelse här i landet. Nuvarande regler för rätt till barnpension vidbosättning utomlands behålls oförändrade. Beredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag (betänkandet s. 182-185). Remissinstanserna:Alla som yttrat sig över förslaget tillstyrker detta. 1987/88:171Förslaget välkomnas av bl.a. , statens invandrarverk och PRO. Skälen för mitt förslag: Enligt de regler som gällerhar efterlevande barn som är svenska medborgare och bosatta i rätt tillbarnpension frän folkpensioneringen. Till dessa utgär folkpension oberoende avbosättningstidens längd och utan andra villkor i nu aktuellt hänseende. I fräga om möjligheterna för svenska medborgare att vidbosättning utomlands uppbära folkpension i form av barnpension gäller sedan den1 regler som innebär att sådan pension utges under förutsättning atträtt föreligger också till ATP. Folkpensionsförmånernas storlek graderas iförhällande till det antal år för vilka den avlidne tillgodoräknats pensionspoängvid tilläggspensionens beräkning. Har pensionspoäng tillgodoräknats utgår folkpensionen med oavkortat belopp, I annat fall utges pensionenmed så stor andel som svarar mot förhållandet mellan det antal år för vilkapensionspoäng tillgodoräknats och talet 30. Beträffande rätten till folkpension för utlänningar som ärbosatta i infördes - efter mönster av modernare bilateralasocialförsäkringskonventioner - likaså regler i den svenska lagstiftningen den1 . Enligt dessa är en utländsk medborgare (eller statslös) som borhär i landet berättigad till folkpension i form av barnpension underförutsättning att en viss kvalifikationstid är uppfylld. Det krävs antingenatt den avlidne före sin död hade varit bosatt i minst femår och den efterlevande vid dödsfallet var bosatt här eller att denefterlevande är bosatt i sedan minst fem är och den efterlevande ellerden avlidne vid dödsfallet var bosatt här i landet. Någon rätt för utlänningar att uppbära familjepension frånfolkpensioneringen vid bosättning utanför föreligger inte enligt densvenska lagstiftningen. Bestämmelser härom finns dock i en rad konventioner somingåtts mellan och andra länder. Sädana konventioner gäller förnärvarande i förhållande till de andra nordiska länderna. , ,, , , , , . och , Genom dessa konventioner ges i allmänhet medborgare i detandra landet rätt till svensk familjepension från folkpensioneringen vidbosättning utanför på samma villkor som gäller för svenska medborgare.Enligt den nordiska konventionen om social trygghet gäller dock andra reglerhärför. 1 denna har dessutom föreskrivits kortare kvalifikationstid än enligtAFL i vad avser rätten till familjepension vid bosättning i . Rätten till barnpension från filläggspensioneringen ärinte beroende av svenskt medborgarskap eller bosättning här i landet. Sädan pensionutbetalas alltså oavsett om den efterlevande är bosatt i ellerutomlands. Inte heller krävs att den avlidne hade annan anknytning till Sverigeän att han intjänat rätt till ATP här i landet. I sammanhanget bör erinras också om de bestämmelser somgäller i fråga om bidragsförskott. För rätt härfill fordras enligt huvudregeln i lagen (1%4:143) om bidragsförskott att barnet är svensk medborgare och bosatt i 76 Sverige.År barnet inte svensk medborgare men bosatt här i landet, utgär Prop.1987/öö:171 bidragsförskott under förutsättning att också barnetsvårdnadshavare är bosatt här samt att vårdnadshavaren eller barnet vistas härsedan minst sex månader. De nuvarande reglerna på det område som här är aktuelltframstår enligt min mening som i stort sett ändamålsenliga och innefattande enlätnplig avvägning mellan olika synpunkter.