prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — De mindre och medelstora högskolorna kan med sina nära kontakter med samhälleti omgivningen få utbildningsfrågor och praktiska problemställningarbelysta på ett särskilt sätt. Delta kommer deras utbildning till godo. Samarbete och kontakter, där ettömsesidigt utbyte av kunskaper och erfarenheter äger rum, är därför av stort värde för hela högskoleorganisationen, 30 Den samverkansom äger mm mellan i och hög- Prop, 1987/88:100 skolorna i Bergslagen är ett gott exempel påregionall betydelsefulla insal- Bil. 10 ser av del slag, varsprincipiella innebörd jag här har velat antyda. Av vad jag nu anfört framgår att de mindre ochmedelstora högskolorna har sill värde och sin betydelse i del lokala ochregionala sammanhanget genom att deras verksamhet år nationellt ochinternationellt orienterad. Jag kommer ifortsättningen bl. a, av denna anledning inle att använda den benämning som UHÄstannat för i det dokument som jag nu kommer att presentera, nämligen de "nya" högskolorna. Den termen gerenligt min mening - liksom uttrycket de "regionala"högskolorna - upphov till associationer somi sammanhanget är oförenliga med den principiella strävan, somjag nuhar velat framhäva, UHÄ har presenterat utvecklingsplaner för demindre och medelstora högskolorna(1987:13). Enligt UHÄ:s mening får dessa planer inte uppfattas som en anslagsframställning.Ställning har sålunda inle tagitsfill enskildheterna i dessa planer. Ej heller har någon avvägning skett gentemot behov av ökade resurser för utbildningvid universiteten och fackhögskolorna.Planerna måste också enligt UHÄ förändras med hänsyn lill utvecklingen iövrigt. UHÄ:s redovisning innebär att en systematiskgenomgång har skett på lokal,regional och central nivå av de mindre och medelstora högskolornas möjligheteroch ambitioner, Arbelet är därför enligt min mening mycket värdefulltsom en grund för den fortsatta planeringen, Förutsätlningarna för planerna kan dock i vissa avseenden förändrasoch justeringar av dem kan därför behöva göras. Innehållet är också mycket omfattande. De förslagfill utbyggnad av högskolorna som läggs fram med anledning av UHÄ:sstrukturplan kommer att påsedvanligt sätt prövas i del åriiga budgetarbetet. Jag vill i detta sammanhang erinra om vad jag i1987 års proposUion om forskning(prop, 1986/87:80) anförde i fråga om forskning vid de mindre och medelstora högskolorna. Propositionen ochriksdagens beslut med anledning däravinnebär att forskningen vid dessa högskolor skall vidareutvecklas i de formersom är etablerade och att ytterligare ansträngningar skall göras för att stärka banden mellanuniversiteten och de mindre och medelstora högskolorna. Medel anvisas för två typer av stöd tillforskning vid dessa högskolor: dels för direkt finansiering av tidsbegränsadeforskningsinsatser av vetenskapligt kvalificerade lärare, som arbetar på egetprogramansvar, dels för ätgärder som syftar till att öka dessa lärares möjligheter att åta sig olika typer avforskningsuppdrag. Den projektverksamhet, som bedrivs vid demindre och medelstora högskolorna, utgörs till stor del av utredningar och utvecklingsarbete av relativt kort varaktighet. För att öka omfattningen av forskning pä eget programansvar ges särskilt stöd lilllärarna i deras arbete med alt utarbeta slagkraftiga ansökningar lillfakultetsnämnder, forskningsråd och sektors organ. De medel, som avsatts fördetta ändamål, bör också kunna använ das för stöd lill forskarutbildning av lärare vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Jag utgår från att erfarenheterna av de insatser, som görs 31 , kommer att ge värdefullt underlag Prop. 1987/88:100 för den forskningsproposition, som planeraslill . De förslag som jag lägger fram i åretsbudgetproposition har sin tyngdpunkt i en utbyggnad av de mindre ochmedelstora högskolorna. Utbildning på grundskollärarlinjen kommer frånoch med nästa läsår att anordnas vidflertalet av dem. Sorn jag har betonat innebär den förändrade läramtbildningen för gmndskolan enförstärkning i flera olikaavseenden. Den kommer också att behöva medföra en breddning och förstärkning av högskolornas kompetens, t, ex,inom del humanisfiska områdel.Möjligheter att erbjuda kurser inom olika områden ökar därigenom. Dettaär viktigt inte bara när det gäller fortbUdning för skolans personal ulan också fortbildningen ochvidareutbildningen i allmänhet. Jag kommer också alt förorda en utökadförsöksverksamhet med samordnadingenjörsutbildning på mellannivå som berör flera av dessa högskolor. Försökenförutsätter och bygger på en samverkan med kommuner som har utbildning på fyraårig teknisk linje igymnasieskolan. För de studerandeinnebär förslaget atl möjligheter till en kvalificerad påbyggnad på eftergymnasial nivå öppnas. För högskolornas del kommerförändringen atl medföra alt deras kompelens att ge kortare tekniskutbildning i olika former förstärks ytterligare. I anmälan till proposition om särskildaregionalpolitiska insatser i delar avBergslagen och norra inland (prop, 1987/88:64, bil, 2) har jagaviserat en utbyggnad av högskolorna i /och . En förstärkning av dessa högskolor är, somjagframhöll redan i denna proposition, befingad av starkaregionalpolitiska skäl. De förslag som jag nu läggerfram kommer därför atl kompletteras senare när ytterligare underlag för enutbyggnad av dessa högskolor föreligger. Jag vill därvid bl. a. erinra omatt en särskild gmpp inom arbetar med åtgärder för att förslärka utvecklingsmiljön i Östersund.Högskolan bör kunna spela en betydelsefull roll i detta sammanhang. En viktig förändring, sedd inte minst i ettregionalpolitiskt sammanhang, är en utbyggnad av ekonomlinjens basblock till enfullständig ekonomutbildning. Påsikl kan delta starkt bidra fill alt förslärka kompetensen i en region. Om de studerande får en fullständigutbildning på eller i närheten av hemorten, ökar möjligheterna att de stannarkvar där efter avslutad utbildning.Förslagen om fullständig ekonomutbildning berör, fömtom högskolorna i /och ,högskolan i /Västerås.Den fortsatta planeringen bör enligt min mening inriktas på atl så många högskolor som möjligt med utbildning påenbart basblock skall få fullständig ekonomutbildning. Vid högskolorna i /och pågåren stmkturomvandling fill följd avatl lärarutbildning för inte längre skall ges vid dessahögskolor. /deltar i projektet, som är ett samverkansprojekt mellan högskolorna i Bergslagen och i , Inomramen för delta projekt har två lokala linjer, material- ochprodukfionsleknisk linje och dataingenjörslinje, star tats. Den senare linjen har en särskild studiegång som medger alt även 32 sökande som saknar särskildbehörighet i bl.a. malemafik kanantas, ett Prop. 1987/88:100 förhållande som har betydelse förrekryteringen av kvinnor. 10 samhet med samordnad ingenjörsutbildning föreslås nu starta vid högskolan.Vidare föreslår jag inrättande av den maleriallekniska civilingenjörslinjen,vars avslutande delar skall föriäggas bl.a. till högskolan samt en förstärkningav resurserna för kurser. För högskolan i föreslår jag attytterligare nya utbildningar etableras.Till tidigare beslul om produkfionsteknikerlinje, verkstadsingen-jörslinje ochdriftingenjörslinje läggs nu dataingenjörslinje och frilidspeda-goglinje.Fler nybörjarplatser på turismlinjen föreslås också. Resurserna för lokala linjer och kurser vid högskolan, somväxte genom bl, a, förslagen iföregående års budgetproposition, föreslås öka ytterligare. TUlsammansger de resurser som anvisats för de båda högskolorna utrymme för en ny och intressant utveckling. Detär därför viktigt att alla krafter nu kan koncentreras fill ansträngningar atttrygga rekryteringen till de nya utbildningarna och att ge dessa utbildningaren fast och kompetent basorganisation-Högskolani är en av de högskoleenheter som har förlagt en del. av sin utbildning till . I propositionen om fortsaltdecentralisering inom högskolan (prop, 1986/87:127, UbU 1987/88:1, rskr. 1)berörde jag frågan om högskoleutbildningeni detta län. Det splittrade ledningsansvaret motiverade enligt min mening en utredning om hur en enhetlig ledningför utbildningen skulle kunnaåstadkommas. En särskilt tillkallad sakkunnig har lagt fram ett förslag, DsU 1987:1), Utbyggd högskoleutbildning. Förslagetinnebär att en högskola inrättas i och att förberedelsearbetet härför leds av eninterimsstyrelse. Jag avser att anmäla att en särskildproposition om högskolans styr- ochanslagssystem m. m. kommer att framläggas . Jag avser atl i denna proposition redovisa mittställningstagande också lill frågan om högskoleorganisationen iBlekinge. Den sakkunnige har också haft i uppdrag attföreslå en organisation för högskoleutbildningen på . För detta länföreslås att medel för högskoleutbildningfr.o.m, /89 anvisas lill . En särskild högskolekommitle knyts till denna meduppgift att planera ett utbildningsutbud och fördela medlen till deuniversitet och högskolor som anordnar utbildningen. Förslaget uppfattar jagsom en smidig lösning som bör kunna tillämpas i ett län med de speciellaförutsättningar som Gofiand har.Möjligheterna att på ett effektivt sätt tillgodose skilda och skiftande utbildningsbehovbör därmed bli större. Mina förslag till förstärkningar av högskoleutbildningen i övrigt är i mycket stor utsträckning ägnade attförbättra möjligheterna till såväl grundläggande högskoleutbildning somtill fortbildning och vidareutbild ning. Rekryteringen till högskolan varierar avsevärt mellan olika län. När heten fill studieorten är av storbetydelse för benägenheten att studera i högskolan- Detta gäller särskilt för kvinnorna- Högskoleutbildningen i flera län har dominerats av vårdutbildningar och lärarutbildningar och detta förhållande har bidragit till atl konservera kvinnornas utbildningsval. Mina förslag innebär att dessahögskolor får flera tekniska och ekonomiska 33 3 1987/88. Detta bör kunna bidrafill ett mindre könsmässigt bundet Prop, 1987/88:100 studieval.Rekryteringen till kurser är av naturliga skäl särskilt avstånds- Bil. Mina förslag innehåller därför satsningarpå kurser för fortbildning och vidareutbildning vid de mindre ochmedelstora högskolorna. Denkulturpolitik som har förts med utgångspunkt års riksdagsbeslut (prop. 1974:28, KrU 15, rskr 248) harvarit framgångsrik. Målen för dennapolitik var alt främja yttrandefrihet, mångfald, kvalitet och kulturell jämHkhel. Beslutet om kulturpolitikens inriktninginnebaren rad nya statliga åtaganden och stödformer för all främjadessa mål, som t, ex. en utbyggnad av denregionala kulturen, stöd till kvalitetsprodukter inom litteratur- ochfilmområdena och stöd tiH kulturarbetarna. har enregional stmktur av länsteatrar, länsbibliotek, lånsmuseer och regionmusik vuxit fram och manifesteratsi'välmslade kulturhus av de ' mest skilda slag. Kulturområdet har blivit enomhuldad del av kommunernasverksamhet. Genom riktade insatser - studieförbundens kulturverksamhet, kultur i skolan, kultur i arbetslivet osv.- har nya grupper stimulerats atl delta i och ta del avkulturverksamheten. Intresset för atl bevara ochlevandegöra kulturarvet har ökat och fåll stöd av en aktiv musei- och arkivpolitik. I skärningspunkten mellan kultur-och miljöpolifiken har intressetökat för kulturvärdena i den yttre miljön. För det kvafificerade konslskapandetfinns väl utvecklade stödformer. Konstnärernas rätt till ersättning när derasverk utnyttjas har stärkts. Att de kulturpolitiska insatserna kan betecknassom framgångsrika betyder inte atl de är tillräckliga. Kulluren.har ännu inlei alla regioner blivit tillräckligtfast förankrad- Ännu återstår myckel att göra för att bryta klassrnönster och ändra kulturvanor- Omsorgen omden yttre kulturmiljön behöver ökas. Men framför allt: när aktivitetenbörjar komma i gång skapas en grogrund förnya idéer. Konstnärerna finner nya uttrycks- och utvecklingsmöjligheter. Publiken som vant sig vid teaterföreställningaroch konserter hemmavid kräver ettökat utbud. En växande amatörverksamhet ställer krav på studieförbundensresurseroch organisationstalang. kulturpolitik utgjordes av dels allmäntformulerade mål och riktlinjer fördet kulturpolifiska arbetet, dels konkreta reformprogram för olika delar avkulturområdet. Målen äger givetvis giltighet för lång fid framåt. Reformprogrammen måste däremot förändrasoch utvecklas i takt med atterfarenheter vinns och nya behov kommer till ullryck. Vi har kommit i ett läge då det är angelägelatt värdera kulturrefor resultat och med utgångspunkt i de erfarenheter som gjorts dra upp nya riktlinjer för utvecklingen. Detta arbete kan bedrivas på olikasätt. I och med det gmndläggande reformarbete somskett finns det enligt min mening inte någol behov av en ny övergripande kulturutredning. i stället anledning atl pröva en betydligt rörligarestrategi för kulturpoliti- Prop. 1987/88:100 kens förnyelse. Problemområdenabör bearbetas var för sig och av många Bil. 10 olika medverkande grupper - t. ex. kulturtådet, särskilda utredningaroch arbetsgrupper inom departementet.Del föreliggande budgetförslaget innebären första ansats lill en sådan översyn. Innan jag presenterar förslagets innehåll vill jag för kännedomredogöra för min syn på angelägna utvecklingsområden i ett någol längreperspektiv. En aktiv kulturpolitik måste understödja strävanlill förnyelse av pågående verksamheter och skapa utrymme för alt prövanya idéer. Det oprövade och vägröjandebehöver i särskild grad ett ekonomiskt stöd för att kunna utvecklas. Risken för stagnation lurar inom all kulturellverksamhet, den institutionellasåväl som den som bedrivs i friare former. Att stimulera förnyelsen år en av de viktigastekulturpolifiska uppgifterna.Förnyelse kan åstadkommas genom att nya ekonomiska resurser tillförsverksamheten men också andra faktorer än de ekonomiska spelar en viktig roll, t.ex. verksamhetsledningen och den organisatoriskastrukturen. Det är nödvändigt attvåga ifrågasätta etablerade verksamheter som i längden kanske saknar berättigande eller rent av brister i kvalitet. har en särskilt viktig roll närdet gäller att främja kulturlivets förnyelse och utveckling.Kulturrådets rörelsefrihet är dock inlesärskilt stor. De bidrag rådet fördelar år i stor utsträckning specialde-sfinerade. Dessutom är detaljstyrningen frånregeringens och sidamyckel slor. Enligt min mening är det angelägel atl försöka åstadkomma en enklare anslagsstmktur inom del område somkulturtådet ansvarar för genom ensammanläggning av anslag och anslagsposter. Förändringen bör syfta till att skapa större rörlighet ochtill att i högre grad inrikta uppmärksamhetenpå vilka aktiviteter som är förnyande och utvecklingsbara. Jag föreställer migatt vissa av de medel som uppdelade på olika fasta anslag skulle kunna föras över till ettsärskilt anslag för utvecklingsinsatser.Jag avser atl återkomma lill regeringen med uppdrag till alt utarbeta ett förslag till förändradanslags-struktur som bör aktualiserasförst 1989, Jag finner det dock angelägel all ett medvetet ochsystematiskt utvecklingsarbete kankomma i gång redan under nästa budgetår. Jag föreslår därför att resurserna till friadisposition skall öka med ca 8,5 milj, kr, I första hand bör medlen användasför folkbildningsinsatser och verksamheti kullurgmpper utanför institutionerna, men även projektförslag fråninstitutionerna bör kunna stödjas. Insatser för barn- och ungdomskulturenbör ges hög priprilet. En huvuduppgiftför kullurpoHfiken är att stimulera nya griipper att delta i och ta del av kulturverksamheten. Undersökningar av kulturvanorna visar all utvecklingen går i rätt riktning.Intresset för kulturaktiviteter ökaroch deltagandet breddas. Ännu återstår dock mycket att göra innan vi kantala om kulturell demokrati. Det arbete sominleddes i böljan av för att akfivera nya grupper har gett många värdefulla erfarenheter av hur ett aktiverande arbete på kulturområdet kan bedrivas.Studieförbunden har ulfört en fram gångsrik uppsökande verksamhet och nått ut i nya gmpper med sina 35 kulturprogram.Inom Rikskonserter, och Riksutställningar har Prop. 1987/88:100intressanta projekt genomförts, Amalörverksamheten på musik- ochlea- Bil. 10 lerområdena har engagerat både tränade och otränade aktörer. Det finns anledning atl samla och analysera deerfarenheter som har vunnits i arbetet för atl aktivera nya gmpper ikulturverksamheten i syfte atl stimulera och stärka ansträngningarna iframtiden. Jag avser att återkomma till regeringen angående uppdrag tillkulturrådet att företa en sådan erfarenhetsinsamling och analys, Kullurengagemangel börjar ofta i folkbildningen.Folkhögskolor och studieförbund har utvecklat en studieverksamhet påkulturområdet som har både bredd ochkvalitet. Särskilt framgångsrik har verksamheten på musikomrädet blivit. Den omfattandekörverksamheten i vårt land är i grundenresultatet av ell framgångsrikt folkbildningsarbete. Men det finns ocksåbrister når del gäller det folkliga kulturarbetet. Jag tänker i första hand på konslbildningsarbetel. Trotsansträngningar från många håll har dennaalldeles för liten omfattning och i vissa avseenden dessutom alldeles för låg kvalitet. Del behövs en förnyelse av bådearbetsmetoder och aktivitetsformer. Idéer finns till nydanande projekt. Detgäller att utveckla dessa i ett samlat arbetsprogram, Jag avser atlockså i delta avseende föreslå ett uppdraglill . Rådet bör utarbeta ett program för förnyelsen avkonslbildningsarbetel och därvid utgå från de erfarenheter och idéer som finns hos aktörerna inom dettaarbetsfält: studieförbunden. Konstfrämjandet,, folkhögskolorna.Riksutställningar och universiteten. har en projektverksamhet med Kulturi arbetslivet bedrivits med slöd av särskilda medel som fördelats avregeringen. I denna har främstlokala fackföreningar och de s. k. främjandeorganisatipnerna deltagit. Denstörsta framgången har vunnits genom verksamheten med arbetsplatsbiblioteki Litteraturfrämjandets regi. Undersökningar har visat att biblioteken på arbetsplatserna stimulerar många nya läsare ochlåntagare. Mycket talar för allarbetsplalsbiblioteken bör kunna fungera som knutpunkter till vilka andra kulturaktiviteter knyts, t, ex,studiecirklar, kulturprogram ochkonstutställningar. Med hänsyn till de goda erfarenheter som vunnits av Litteraturfrämjandets projektverksamhet vill jagförorda alt främjandet får fastaresurser för atl utvidga arbelsplalsakfivilelerna. Projektverksamheten på övriga områden bör fortsättai oförändrad omfattning- Den bör dock ges en fastare förankring i deengagerade fackliga organisationerna, LO och TCO, och i deras studieförbund. Enarbetsgrupp med representanter för LO, TCO, ABF och TBV bör övertaansvaret för en treårig projektverksamhet. Ansträngningarna all få lill stånd en regionalkulturverksamhet har varit framgångsrika- De nya kulturinstitutioner som skapats har lyckats väl, både konstnärligt och publikt. Innan det kulturpolifiska arbetet inleddes var kulturinstitutioner enstorstadsföreteelse. är vi på väg alt få livs kraftiga kulturella centra i varjelän. Delta har inte bara en kulturpolitisk betydelse. Kulturlivet är en viktig stimulansfaktor i den allmänna regionala utvecklingen, 36 I1986 års budgetproposifion (prop, 1985/86:100 bil, 10 s, 50-51) presen- Prop. 1987/88:100 terade jag en treårig plan för utbyggnad av de småregionala teatrarna och Bil. 10 museerna.Denna plan fullföljs i årets budgetförslag. Utöver tidigare planerade insatser föreslås förstärkningar avfolkrörelsearkiven och resurser för en ny regional teater i Skaraborgslän. (KrU 1986/87:12, rskr 161) har ianslutning lill sin behandling av budgetproposition (prop. 1986/87:100bil, 10) framhållit viklen av atl denregionala kulturverksamheten ges goda möjligheter alt utvecklas,Kullumtskottet uttalade sig för en utredning om den fortsatta utbyggnaden avdet statliga stödet till regional kulturverksamhet och uppmärksammade särskiltbehovet av atl se över bidragsreglerna för den regionala kulturverksamhetenefter del atl landstingen övertagit ansvaret för regionmusiken, då två olikastödsystem kommer att tillämpas för regional kulturverksamhet. Jagavser att återkomma lill regeringen i frågan om hur detta utredningsarbeteskall genomföras. Utvecklingen av den regionala kulturverksamhetenbör emellertid också diskuteras urett annat och vidare perspektiv. En kulturell utveckling av verklig regionalbetydelse kan inte ta sikle bara på verksamheten i regionernas centralorter.Kulturlivet måste få bättre utvecklingsmöjligheter i alla typer av kommuner. Det gäller då inte att skapa så mycket nyttulan atl bygga vidare pä del som finns - aktivering av studieförbund ochkulturföreningar, modernisering av Folkels hus och bygdegårdar,räddningsaktioner för biografer,förbättringar av bibliotek och hembygdsmuseer osv. En aktiv kulturmiljövård år viktig för altkanalisera engagemang i stadsdels- och hembygdsföreningar och för all säkragoda boendemiljöer. En utveckling idenna riktning för kulluren närmare människorna och gör fler platserattraktiva atl bo och leva på. För kullurlivet utanför residensstäderna harstaten inte iklätt sig något ansvargenom särskild bidragsgivning. Bidragen lill studieförbunden och samlingslokalorganisationerna spelar en viktigroll, men ansvaret vilar på kommunerna- Några förändringar av dennaansvarsindelning vill jag inte förorda,Slalen kan dock ha en viktig roll alt spela för atl på olika sätt stimulera utvecklingen av det lokala kulturlivet. Mångaav initiativ är inriktade på delta. Jag vill erinra om atl regeringens proposition(1987/88:64 bil, 2) om regionalpolitikeninnehåller förslag om resurser för lokala kulturinsatser i bl-a- och Bergslagen i syfte alt främjadessa regioners vitalitet ochattraklionskraft. Erfarenheterna av dessa insatser kan enligt min mening få stor betydelse för bedömningen av hurregionernas kulturliv i framlidenskall utformas och ge bidrag lill diskussionen om den regionala kulturpolitikensförnyelse- De StatUga museerna har ietapper varit föremål för översyns- och utredningsarbete.Samverkansmöjligheterna har analy serats. Statliga museers ansvargentemot den regionala och lokala musei verksamheten har preciserats. resultat av detta arbete har projekt innebärande samarbete mellan olika statliga museer börjat komma till stånd. arbetar en arbetsgrupp knuten till departementet med frågan om statliga museers ansvar närdel gäller kullurmiljövården i 37 Detutredningsarbete som genomförts och pågår tar sikte på att de Prop.1987/88:100 statliga museerna har ell nationellt ansvar och måste spela encentral roll i Bil. 10 den kulturella utvecklingen på alla nivåer ochruntom i landet. Därför måste de varavitala och effektivt arbetande institutioner. Utredningar och översynerhar till uppgift att främja vitalitet och effektivitet. Det är min uppfattning all utredningsarbete avdet slag jag beskrivit kanbehöva bedrivas även i fortsättningen föi" alt söka lösningar på problemsom är gemensamma.för flera museer. Jag är inle nu beredd all redovisa några konkreta utredningsplaner. Jagvill endast ange den väg jag anserbör väljas för all stimulera de statliga museernas förnyelsearbete. Givetvis kan även ett enskilt museums verksamhetliksom behöva bli föremålför överväganden genom ett särskilt regeringsiniliativ. Jag vill erinra om det arbete som utförts beträffandelantbruksmuseum i , luft- och rymdmuseum och Tekniska museum.När det gäller det sistnämnda finnsförutsättningar för att utredningsarbetet kommer att leda till en inle oväsentlig förstärkning av museetsverksamhet: Ett annat område som måste stå i centrum i delkulturpolitiska arbelet är kullurmiljövården.Redan under nästa budgetår kommer ett viktigt steg att kunna tas för altförslärka insatserna för kulturmiljön. I budgetproposifionen 1987 (prop. 1986/87:100 bU,10 s, 39-40) anmälde jag den översynav kulturminnesvården som görs inom . Utgångspunkten för detta arbete har varit allmöjligheterna alt ta till vara kulturkvaliteternai vid mening i den byggda och odlade miljön bör utvecklas. Jag räknar med alt redovisa resultaten avöversynen i en särskild proposition om kulturmiljövård under våren1988.