prop · GB03116 · 1987-12-31 00:00:00 — Några starka skäl för att medge avdrag förunderhåll för barn finns enligt min mening inte, eftersom detta skulle medföraatt föräldrar som bor med sina barn får högre årsbelopp än de som bor på annathåll. Jag anser inte heller att det finns några tungt vägande skäl för att tahänsyn till inkomstomflyttningar mellan olika år genom pensionsförsäkringaroch förlustavdrag. Kommitténs förslag skall för övrigt ses mot bakgrund av attåterbetalning föreslogs göras även av ålderspensionärer. I den månförlustavdrag föranleds av en mer varaktig nedsättning av betalningsförmåganbör detta kunna leda till att årsbeloppet sätts ned i enlighet med vad jagföreslår i det följande. Isammanhanget bör nämnas att sammanräknad inkomst numera används inombostadsbidragssystemet. Jagemser att begreppet taxerad inkomst inte uppfyller tillräckliga rättvisekrav.Bl.a, har CSN påvisat att taxerad inkomst systematiskt missgynnar dem som bor ilägenhet jämfört med dem som bor i villa. Jagfinner mot denna bakgrund att övervägande skäl talar för begreppetsammanräknad inkomst. Låntagaresom är bosatta utomlands deklarerar normalt inte i . Det är därförnödvändigt att årsbeloppet beräknas enligt särskilda regler i sådant fall.Kommitténs förslag syftar till att återbetalningen skall slutföras inom 20 år.Jag anser att detta är en rimlig princip för dessa låntagare. CSN haremellertid påvisat att kommitténs förslag i realiteten kommer att leda tillbetydligt längre återbetalningstider. Genom att av basbeloppetenligt mitt förslag skall erläggas i årsbelopp kommer återbetalningen i deflesta fall kunna slutföras inom den av kommittén åsyftade tidsjjerioden. Densom har bott utomlands och därefter flyttar tillbaka till har under deförsta åren efter återflyttningen inte någon deklarerad inkomst på vilken årsbeloppetkan beräknas. Även i dessa fall bör därför samma bestämmelser som för utomlandsbosatta gälla i avvaktan på att huvudbestämmelserna åter kan tillämpas. Flertaletav de sjömän som arbetar på fartyg som går i när- och Qärrfart erläggersjömansskatt. Det förekommer emellertid också att sjömän är befriade från atterlägga skatt i . kan det bli aktuellt attgenomföra förändringar av sjömansbeskattningen. Med hänsyn till den osäkerhetsom föreligger anser jag att årsbeloppet för sjömän, åtminstone tillsvidare, bör beräknas enligt samma regler som för bosatta utomlands. Mitt förslag:Räntan fastställs for av regeringen. Låntagarna åsätts en nettoräntadär hänsyn har tagits till avdragseffekten i skattesystemet. I räntan skallingå ett mindre påslag för administrationskostnader. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:CSN och har tillstyrkt förslaget om räntesats. Flera andraremissinstanser, bl.a. TCO och de studerandes organisationer, har uttalatfarhågor för att räntesatsen är för högt satt. Skälenför mitt förslag: En av de bärande tankarna i studiemedelskommitténs förslagär att subventionen i studiemedelssystemet skall flyttas från återbetalningtill beviljning och därigenom göras klart synlig för den enskilde studiemedelstagaren.En konsekvens av denna tanke är att låntagarna i princip skall bära kostnadernaför skuldsättningen fullt ut. Räntan bör därför spegla de verkliga upplåningskostnaderna. Studiemedelskommitténhar efter genomgång av olika alternativa lösningar funnit att staten genomriksgäldskontoret kan erbjuda de för studiemedelstagarna bästa villkoren.Liksom det övervägande flertalet remissinstanser som hsir yttrat sig i frågandelar jag denna uppfattning. Jag kommer senare, när jag behandlar deadministrativa frågorna, att närmare utveckla mina förslag när det gällerlånehanteringen. Riksgäldskontorethar i sitt remissyttrande förordat att statens upplåningskostnader beräknas somett genomsnitt av räntorna på den statliga upplåningen mot såvälstatsskuldväxlar som riksobligationer närmast föreavgiftsåret. Därigenom undviks allt för stora fluktuationer av utlåningsräntorna.Beräkningsmodellen anknyter till de metoder sora används vid beräkning avstatens avkastningsränta och statens utlåningsränta. Studiemedelskommitténsförslag innebär att låntagarna kompenseras för att lånen inte är avdragsgillavid beskattningen. Med nu gällande skattesatser innebär detta att låneräntankommer att uppgå till hälften av upplåningsräntan plus ett mindre tillägg föradministrationskostnader. Jagdelar och studiemedelskommitténs uppfattningar om hurräntan skall beräknas. Fleraremissinstanser har uttalat oro för att räntesatsen kommer att bli allt för högi förhållande till löneutvecklingen. Skulden skulle då komma att öka trots attlåntagaren erlägger full avgift. Jaganser för min del att dessa risker är mindre sannolika. Det är naturligtvismöjligt att räntan kan bli betydligt högre än enligt de antaganden somkommitténs beräkningar har grundats på. Kommittén har utgått från långtidsutredningenshuvudalternativ, vilket innebär ett antagande om låg inflation. En högräntenivå har emellertid normalt också samband med en hög inflation vilken isin tur i regel samvarierar med en motsvarande löneutveckling. En balanseradekonomi förutsätter i själva verket ett sådant förhållande mellan ränta och in- flationsom innebär att skulden, sedd över en längre tidsperiod, i normalfallet kommeratt minska. Frågan är då närmast hur systemet skulle kunna fungera i ennedåtgående ekonomi där reallönerna inte kan hävdas. Enligt min uppfattning ärdet emellertid knappast möjligt att konstruera ett system som skulle kunnaklara sådana påfrestningar . Jag vill också framhållaatt flertalet yrkesarbetande utöver generella lönelyft också får del av enindividuell löneutveckling vilket innebär att löneökningen för de enskildaindividerna normalt blir större än vad som framgår av löneavtalen. Jag utgår mot dennabakgrund från att det föreslagna systemet för flertalet av låntagarna kommeratt innebära rimliga årsbelopp som medför att studieskulden successivt kommeratt minska. I det fall systemet skulle råka i mer allvarlig obalans underlängre tid bör det enligt min mening vara självklart att vidta åtgärder föratt komma tillrätta med denna. En sådan åtgärd är en justering av räntan. Mitt förslag: Den sombedriver studier och heu* statligt studiestöd medges uppskov medåterbetalningen . Detta skall gälla även för den som harutbildningsbidrag för arbetsmarknadsutbildning eller för doktorandstudier. Densom har överklagat sin taxering kan också under vissa förhållanden få sitt årsbeloppnedsatt, Årsbeloppet kan dessutom sättas ned om den återbetalningsskyldigesinkomst under återbetalningssåret beräknas bli väsentligt lägre jämfört medinkomsten enligt taxeringen föregående år. I övrigt kan I årsbeloppet sättasned om det finns synnerliga skäl. Kommitténs förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommitténs förslag om rätttill uppskov med årsbeloppet under studier gäller emellertid enbart förstuderande med statligt studiestöd. Remissinstanserna: Somtidigare nämnts har flera remissinstanser förordat ett system med rätt tilluppskov med årsbeloppet för den som har inkomst under viss gräns. vid har förordat att även doktorander medutbildningsbidrag bör medges rått till uppskov med årsbeloppet. Konsumentverketanser att även hushållets utgiftssida och betalningsutrymme bör beaktas vidprövning av rätt till anstånd. Skälen för mitt förslag: Idet nuvarande regelsystemet finns en generell rätt till uppskov med avgiftenför den som har ett avgiftsunderlag som understiger 3,5 basbelopp. I ett inkomstrelateratåterbetalningssystem finns det i princip inte något behov av en sådan generellrättighet eftersom årsbeloppet i varje inkomstläge i princip är avpassat tillden återbetalningsskyldiges betalningsförmåga. Härigenom kommer sannoliktantalet personer med behov av uppskov med årsbeloppet att minska. Även ombehovet av uppskov troligen blir mindre i det nya systemet bör ändå möjlighetenfinnas i vissa fall. Den som påbörjar sinåterbetalning och därefter ånyo börjar studera med statligt studiestöd bör t.ex.regelmässigt kunna få uppskov med återbetalningen . Detta böräven gälla för en studerande som uppbär utbildningsbidrag för forskarstudiereller genomgår arbetsmarknadsutbildning. En sådan regel är enligt min meningnödvändig såväl ur studiesocial som administrativ synvinkel. Den som bedriverstudier under hela kalenderåret skall således inte behöva erlägga något årsbelopp.För den som studerar endast under en termin bör årsbeloijpetbestämmas med hänsyn till studietidens längd. Eftersom årsbeloppet bestämsmed hänsyn till den senast kända taxeringen, bör det vidare finnas en möjlighettill nedsättning av beloppet om inkomsten har minskat väsentligt, t.ex. pågrund av studier, minskad arbetsomfattning, sjukdom, arbetslöshet ellerliknande orsak. Beslut om nedsättning av ilrsbeloppet bör i sådant fall skeefter prövning av den sökandes förväntade inkomster under återbetalningsåret.Om det senare visar sig att inkomsten under återbetalningsåret blir högrejämfört med vad den återbetalningsskyldige tidigare uppgivit, bör han varaskyldig att anmäla förändringen till CSN, Om denåterbetalningsskyldige har överklagat sin taxering som utgör grundför beräkningen av årsbeloppet kan det i vissa fall framstå som oskäligt attfastställa årsbeloppet oberoende av yrkandet när det gäller taxeringen. Även i !5ådantfall bör det alltså vara möjligt för CSN att sätta ned årsbeloppet. Det bör härutöver varamöjligt för CSN att i vissa undantagsfall sätta ned årsbeloppet. Hänsyn btirkunna tas till oförutsedda händelser som tillfålligt starkt minskarbetalningsförmågan. Sjukdom eller olycksfall som väsentligt ökat utgifterna förden enskilde bör t.ex. utgöra sådana omständigheter som kan tillmätasbetydelse. Även den som mer varaktigt år beroende av socialbidrag eller den somav skattemyndigheterna har beviljats nedsatt preliminärt skatteuttag på grundav existensminimum bör, efter prövning i det enskilda fallet, kunna få avgiftennedsatt. Det bör emellertid understrykas att höga levnadsomkostnader ellerandra skulder vid sidan av studieskulder inte bör tillmätas betydelse i dettasammanhang. ; förslag: Skuldenavskrivs vid dödsfall och . Den I som har studielån frånstudier på grundskole- eller gymnasial nivå I kan få en del av dessa avskrivnaom han uppburit lån för minst tre I terminers studier på eftergymnasial nivå.Avskrivning medges med j högst en tredjedel av studielånet per termin och fåravse högst sex 1 terminer. I övrigt kan studielån skrivas av om det finnssynnerliga Kommitténs förslag: Kommitténhar inte föreslagit någon avskrivning i samband med ålderspensioneringen. Iövrigt överensstämmer kommitténs förslag i huvudsak med mitt förslag. bör avskrivningen på grund av vuxenstudier avse högst avbasbeloppet per termin. Remissinstanserna: Detövervägande flertalet av remissinstan- Prop. 1987/88: 116 serna haravstyrkt att återbetalning krävs efter ålderspensioneringen. CSN har förordatatt återbetalningstiden skall få utgöra högst . Förslagetom avskrivning av del av skulden för den som har skuldsatt sig för gymnasialastudier och därefter bedrivit högskolestudier tillstyrks av de instanser somyttrat sig i frågan. LO anser liksom attalla, som har skuldsatt sig för gymnasiala studier, borde kunna få sinastudieskulder avskrivna oberoende av om de fortsätter utbildning inorahögskolan. Bl.a. LO, SFS och TCO påtalar att skuldsättning för gymnasialastudier i görligaste mån bör undvikas. Socialstyrelsenoch har tillstyrkt att merskuldsättning på grund avhandikapp skrivs av. Landstingsförbundetoch förordar att möjligheterna prövas att skriva av delar avskulden för personalkategorier inom sjukvården som tar anställning i glesbygd. Skälenför mitt förslag: I likhet med vad som gäller anser jag det självkleirt attskulden avskrivs i samband med dödsfall. Jaganser, i likhet med flertalet remissinstanser, att det är olämpligt attåterbetalningstiden kan utsträckas i den grad som kommittén har föreslagit. Dethar sannolikt betydelse, inte minst ur psykologisk synvinkel, att låntagarnakan se ett slut på återbetalningen. Dessutom anser jag det av principiellaskäl inte rimligt att kräva återbetalning av den som inte längre genom egetarbete förväntas kunna svara för sin försörjning. Jaghar tidigare berört att ett av de allvarligare problemen i det nuvarandestudiemedelssystemet är den höga skuldsättning, som drabbar den som i vuxenålder får studiemedel för såväl gymnasiala som eftergymnasiala studier. Detär inte ovanligt att högskolestudier i dessa fall inleds med en skuld på . Efter tre, högskolestudier kan den sammanlagda skuldenvara uppe i . Perspektivet av en sådan skuldsättning utgörsjälvfallet en starkt hämmande faktor för den vuxenstuderande sora önskar skaffasig en högskoleutbildning men behöver komplettera singrundutbildning. Detfinns enligt nuvarande regler vissa möjligheter att få en mindre del avskulden för de gymnasiala studierna avskriven för den som fortsätter attstudera i högskolan. Reglerna år emellertid ganska restriktiva ochavskrivningsbeloppet är relativt litet. skrivas av förden som studerat på gymnasial nivå. Det är endast några hundrapersoner som får avskrivning enligft dessa regler. Bestämmelserna hardärför knappast någon mer väsentlig betydelse för de vuxenstuderande. Jaganser raot denna bakgrund att kommittén har goda skäl för sitt förslag om avsevärt mer generösa avskrivningsregler på grund av vuxenstudier. Jag vill emellertid ge förslaget en något annorlunda ut formning. Kommitténs förslag innebär att en studerande som erhåller maximalt lånebelopp för en hel termin får skulden minskad med en tredjedel. För den som fått studielån med ett mindre belopp, t.ex. på 49 grundav att studier bedrivits endast under del av terminen eller att studielånet harreducerats med hänsyn till egen inkomst, innebår 4 1987/88. kommittéförslaget dock atten större andel av skulden skrivs av. 1987/88: 116 na konsekvensär enligt min mening inte rättvis. Jag föreslår därför att avskrivning iförekommande fall alltid skall ske med en tredjedel av det utnyttjadelånebeloppet. Tillsaramansmed den betydande höjning av bidragsnivån som jag har föreslagit innebär dettaen väsentligt minskad skuldsättning för dessa studerande. I likhet medkommittén anser jag att de nya avskrivningsreglerna bör gälla studiemedel som uppburitsför grundskole- eller gymnasiestudier . De som har lånatdessförinnan bör inte komma i fråga eftersom de, genom de nuvarande återbetalningsreglernaskonstruktion, har gynnats av den kraftiga inflationen och deförsta åren av . Den som redan beviljats avskrivning enligt de äldrereglerna bör självfallet inte få skulden minskad enligt de nya reglerna medhögre belopp än att det totala avskrivningsbeloppet uppgår till högst entredjedel av det lånade beloppet. Iövrigt bör avskrivning av studieskulder endast ske i undantagsfall. Så kan t.ex.vara fallet för den som på grund av sjukdom eller handikapp har en mervaraktigt nedsatt betalningsförmåga. I huvudsak torde det i sådana fall vara frägaom personer som har förtidspension med ett så lågt belopp att det knappast ärrimligt att kräva återbetalning, åtminstone inte med hela skuldbeloppet. Vidarebör den som på grund av handikapp har fått en förlängd studietid utöver vadsom får anses ncirmalt för den aktuella utbildningen kunna få en del av sinskuld avskriven. Avskrivningen bör i sådant fall avse den merskuldsättning somhar uppkommit av denna anledning. Det bör understrykas att bestämmelsen enbartbör tillämpas i det fall vederbörande har ett mer varaktigt funktionshinder somuppenbarligen har fördröjt studiernai. Avskrivningbör också kunna ske i det fall en studerande under sin studietid fått en skadaeller sjukdom, som uppenbarligen hindrar att utbildningen fullföljs, eller attutbildningen utnyttjas i arbetslivet. Den studerande kan i sådant fall tvingastill skuldsättning för en kompletterande utbildning, vilket kan motivera att endel av den totala skulden skrivs av. Ett annat skäl för avskrivning kan varaatt den studerande har blivit utsatt för brottslig handling och därför inte harkunnat utnyttja de beviljade studiemedlen. Landstingsförbundetoch förordar att möjligheterna prövas att avskriva delar avskulden för personalkategorier som arbetar inom hälso- och sjukvård i glesbygd.Förslaget har ursprungligen framställts av en arbetsgrupp som har tillsatts avhälso- och sjukvårdsberedningen. Enligt min mening innebär förslaget i detnärmaste olösliga rättviseproblem raellan olika studerandekategorier och olikadelar av landet. Ur principiell synvinkel anser jag det inte heller vararimligt att studiestödet på detta sätt används för att tillgodose olikaavnämares behov av arbetskraft. Mittförslag: Regeringen bemyndigas att bestämma om särskilda villkor för frivilliginbetalning. Kommitténsförslag; Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommitténs förslag gälleremellertid endast för mer tillfålliga återbetalningsrabatter. Remissinstanserna:Förslaget har tillstyrkts av CSN. Nämnden har emellertid understrukitbetydelsen av att återbetalningssystemet innehåller en permanent rätt tillpremie vid frivillig inbetalning av studiemedel. Skälenför mitt förslag: Enligt nuvarande regler utgår en premie i det fall denåterbetalningsskyldige frivilligt återbetalar mer än vad som fastställts i årsbelopp.Vidare finns möjlighet för regeringen att tillfålligt höja denna premie. Denordinarie premien medför enligt CSN:s beräkningar ett ökat inflöde med ca 20milj.kr. Den förhöjda premien har tillämpats under två skilda perioderoch då inbringat sammanlagt 278 milj. kr. Erfarenheternaav de nuvarande premiebestämmelserna är positiva. Jag anser därför attmotsvarande bestämmelser bör finnas även i det nya regelsystemet. Det börankomma på regeringen att besluta om såväl tillfålliga som permanenta rabatter. 2.3.8 Betalning, utmätning m.m. Mitt förslag: Årsbeloppoch andra avgifter skall betalas enligt de föreskrifter sora meddelas avregeringen eller den myndighet som regeringen utser. Regeringen bemyndigas bestäramaatt mindre årsbelopp inte fastställs för debitering. Fastställda belopp sorainte har erlagts inom föreskriven tid får tas ut genom utmätning utan föregåendedom eller utslag. Kommitténs förslag:Kommittén har föreslagit att CSN skall få rätt att säga upp studielån tillomedelbar betalning för den som inte betalar årsbelopp inom föreskriven tid.Nämnden föreslås i sådant fall få ingå avtal om nya återbetalningsvillkor. Iövrigt överensstämmer mitt förslag med kommitténs. Remissinstanserna: CSNtillstyrker kommitténs förslag om att nämnden skall få rätt att säga upp studielåntill omedelbar betalning. Kammarrätten i avstyrker förslaget i dennadel. föreslår att förutom utmätning det även bör övervägashuruvida införsel bör kunna användas vid indrivning av studieskulder. CSNförordar att belopp sora är av basbeloppet inte skalldebiteras. Nämnden föreslår också att en bestämmelse införs i studiestödslagensom innebär att debiterade årsbelopp inte omfattas av preskriptionslagen. Skälen för mitt förslag: Idet nuvarande återbetalningssystemet regleras formerna för återbetalning avstudiemedelsavgifter till stor del genom detaljerade regler i lag ochförordning. ettmer flexibelt system är det enligt min mening angeläget att dessa frågor ihuvudsak handhas av CSN. Jag delar CSN:suppfattning att debitering av alltför sraå belopp bör undvikas. Jag avserdärför föreslå regeringen att en bestämmelse av denna innebörd införs i studiestödsförordningen. Jag är inte beredd attförorda den av kommittén föreslagna möjligheten att säga upp studielån tillomedelbar betalning. En bestämmelse av denna art bör, enligt min mening, intefinnas i en lagstiftning med så framträdande sociala inslag som studiestödslagen.Om återbetalning inte sker inom föreskriven tid bör lånet liksom tidigaredrivas in genom kronofogdemyndighetens försorg. I den mån kronofogderayndigh.etensexekutiva möjligheter behöver utökas bör ett sådant ställningstagande föregåsav en mer genomgripande översyn. Mitt förslag: Detnya studiemedelssystemet träder i kraft . Äldre föreskriftergäller fortfarande för studiestöd sora avser tid före ikreiftträdandet. Di; sorahar studieskulder i nuvarande återbetalningssystera kan efter ansökan medgesatt dessa återbetalas enligt de nya reglerna. För dem sora återbetalar bådeenligt de gamla och de nya reglerna utformas bestämmelserna så att ingen behövererlägga högre årsbelopp än vad som motsvaras av av den egnainkomsten. Den som återbetalar enbart enligt de gamla reglerna skall intebehöva återbetala raer än högst av avgiftsunderlaget. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag med undantag av att kommittén harföreslagit att det nya studiemedelssystemet införs redan fr. o. ra. den 1 juli1988. Kommittén har dessutom foreslagit att en bestämmelse införs istudiestödslagen ora att ansökan om övergång från det äldre till det nyaåterbetalningssystemet måste ske året före avgiftsåretför att de nya reglerna skall kunna tillämpas . Remissinstanserna:CSN bedömer det inte som möjligt att ett nytt studiemedelssystem kan träda i kreiftförrän tidigast . Nämnden har tillstyrkt kommitténs förslagi sak när det gäller införande av en maximal avgiit på för den soraåterbetalar studielån enligt såväl nya som äldre föreskrifter. Med hänsyn tillatt komraitténs förslag kan innebära vissa problem vid samordningen mellan detvå regelsystemen har CSN emellertid föreslagit en mindre justering avkommittéförslaget. Skälenför mitt förslag: Det nya studiemedelssystemet bör införas möjligt. Medhänsyn till nödvändigt administrativt förarbete kan detta ske tidigast den 1januari 1989. Studiemedel som beviljas enligt de nya reglerna kan då tidigastbörja återbetalas . Överföring av äldre studiemedel till det nya återbetalningssysteraetkan enligt mitt förslag ske tidigast per . Mittförslag innebär således att återbetalningen enligt de nya reglerna kommer attinledas . Ett betydande antalpersoner kommer att återbetalastudiemedel enligt såväl äldre sora nya regler. För att återbetalningsbördan fördessa inte skall kunna bli allt för stor är det enligt min mening rimligt attett tak sätts för den totala avgiften. Jag anser att komraitténs förslag oraatt denna maxiraiavgift bör utgöra fera procent av den återbetalningsskyldigesinkomst är väl avvägt. CSN anser emellertid att kommitténs förslag blir alltför krångligt beroende på att den preliminära avgiften på de gamla studiemedlenkan förändras innan den blir slutligt fastställd. Det kan dåbli nödvändigt att göra fiera omräkningar av den totala skuldens fördelning pånya och gamla lån. Nämnden menar också att konsekvenserna av komraitténsförslag i vissa avseenden år svåra att överblicka. CSN föreslår därför att densom önskar få sin avgift bestämd till av inkomsten måste lämna inansökan härom och att i sådant fall uppskovsreglerna i det nuvaranderegelsystemet inte skall tillämpas. Vidare föreslår CSN att den sålundanedsatta avgiften i första hand skall avse återbetalning av äldre studiemedel.Jag delar CSN:s synpunkter i denna fråga och förordar alltså en mindrejustering av kommitténs förslag i detta hänseende. Motbakgrund av den utveckling av det nuvarande återbetalningssystemet som jaginledningsvis har skisserat anser jag det naturligt att vidta åtgärder för attlindra återbetalningsbördan för dem med de högsta avgifterna i det nu gällandeåterbetalningssystemet. Komraitténs förslag om att ingen skall behöva betalamer än fera procent av avgiftsunderlaget innebär en garanti mot allt förbetungande avgifter. 1987/88: 116 Mitt förslag: Destudiesociala myndigheterna beviljar och utbetalar studiemedel samt svarar föråterbetalningssystemet. svarar för den erforderligaupplåningen av medel för studielångivningen. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstansernassynpunkten Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig överadministrationen tillstyrker kommitténs förslag. Svenska sparbanksföreningenanser att ett bankalternativ bör utredas.