prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — Däremot bör i andra fall inte fordras att detrör sig om ett för den efterlevande och den avlidne gemensamt barn. Ocksåadoptivbarn, styvbarn samt i vissa fall fosterbarn och ändra barn bör alltså,om övriga förutsättningar är uppfyllda, i och för sig kunna grunda rätt tillomställningspension för vuxna efterlevande. I nu berörda hänseende bör inteheller gälla något särskilt krav angående vårdnaden om barnet vid dödsfallet.Erforderlig avgränsning bör i stället åstadkommas genom andra villkor. De angivna villkoren tar sikte på förhållandena vidtidpunkten för dödsfallet. Härutöver måste uppställas vissa krav på anknytningmellan barnet och den efterlevande också för tiden därefter. Det rör sig alltsähär om villkor som måste vara fortlöpande uppfyllda under hela den tid dåförlängd omställningspension utges. Till skillnad från omställningspensionensettåriga del kan i fråga om dess förlängda del inte läggas vikt enbart vid hurförhållandena gestaltade sig vid det tillfälle då dödsfallet inträffade, utanhär måste betydelse tillmätas även situationen därefter. I detta hänseende bör först och främst krävas att denefterlevande stadigvarande sammanbor med barnet. Avgörande bör alltså vara attden efterlevande tar faktisk vård om barnet konfinuerligt under denpensionsbe-rättigande tiden. Finns fler barn ån ett, bör härvid fordras att denefterlevande bor samman med ett barn som han eller hon stadigvarandesammanbodde med redan vid dödsfallet. Uttrycket stadigvarande sammanboende börhär inte ges en alltför snäv tolkning. I specialmotiveringen utvecklar jagnågra synpunkter på fillämpningen härav. Ytterligare bör gälla som villkor att den efterlevandeefter dödsfallet har rättslig vårdnad om barnet. Härigenom erhålls ett lättkonstaterbart faktum somunderlag för bedömningen av rätten till pension, vilket underlättar Prop.1987/88:171 administrafionen. Ett rekvisit av denna innebörd gör det ocksåmöjligt att undvara särskilda villkor i fråga om släktskap eller liknandemellan barnet och den efterlevande. Skulle man däremot låta enbart den rentfaktiska vården vara utslagsgivande, skulle det bli nödvändigt att mer exaktdefiniera vilka grupper av barn som bör kunna grunda rätt till omställningspensionför den efterlevande. Annars skulle pensionsrätt kunna uppkomma även i fall dådetta från andra synpunkter skulle framstå som mindre lämpligt. T.ex. finnsinte skäl ätt ge rätt till sådan pension till den som utan att ha vårdnaden ombarnet tar omsorg om det såsom fosterbarn. I fall av detta slag utgår i regelersättning till fosterföräldern i annan form. Att i stället för ett krav pårättslig vårdnad ha enbart ett villkor om fakfisk vård skulle också kunna ledatill att det i ett antal fall skulle få göras omprövningar av rätten tillpension, vilka skulle kunna bli tämligen slumpmässiga eftersomförsäkringskassorna inte genom någon officiell registrering skulle kunna få delav inträffade förändringar rörande den faktiska vårdsituationen. När det gällerförändringar i fråga om den rättsliga vårdnaden är dessa lättare att objektivtfastslå. Jag vill i sammanhanget även framhålla att den faktiska vården och denrättsUga vårdnaden i allmänhet sammanfaller och att de situationer dåskillnader härvidlag är för handen normalt är sådana där det saknas skäl attutge omställningspension för förlängd fid. Någotkrav på att den efterlevande mannen eller kvinnan var vårdnadshavare förbarnet för dödsfallet finns inte enligt förslaget. Detskall här vara tillräckligt att den efterlevande då sammanbodde stadigvarandemed barnet och erhåller vårdnaden om det någon fid därefter. Kravet på vårdnadbehöver således vara uppfyllt först då rätten till förlängdomställningspension inträder, dvs. Påsamma sätt som för den ettåriga omställningspensionen bör gälla en övreåldersgräns vid . Jag föreslår alltså att förlängd omställningspensioninte skall utges till efterlevande som har uppnått och attutgående sådan pension skall dras in vid utgången av mänaden före den dä denberättigade uppnår denna ålder. Avde villkor som jag nu föreslagit för rätt till förlängd omställningspensionföljer att pensionsrätlen bortfaller då det yngsta barnetuppnår ålder. Vidare medför dessa förutsättningar att en utgåendepension skall dras in också om den föreskrivna anknytningen fill barnet skulleupphöra . Detta blir fallet om barnet avlider, den efterlevandeupphör att bo samman med barnet eller vårdnaden om barnet tillerkänns någonannan. Det angivna är en konsekvens av att det avgörande för pensionsrätten idessa hänseenden inte är situationen vid dödsfallet utan de fortlöpandeförhållandena som omställningspensionen utbetalas. Om enutgående pension skulle dras in med stöd av dessa regler, bör detta emellerfidinte innebära att den efterlevande definitivt går miste om möjligheterna attåterfå pensionen. Rätten till denna bör kunna inträda på nytt om den efterlevandevid senare tillfälle skulle komma att ånyo uppfylla de föreskrivna villkoren.Detta gäller givetvis endast under förutsättning att det yngsta barnet intedessförinnan fyllt . I likhet med pensionsberedningen, vars överväganden idetta hänseende Prop. 1987/88:171 inte satts i fråga under remissbehandlingen,anser jag vidare att rätten fill förlängd omställningspension, enligt sammaprincip som för dagens änkepension, bör bortfalla om den efterlevande ingårnytt äktenskap och i vissa situationer då denne börjar sainmanleva med annanutan äktenskap. Denna form av omställningspension kan utges , och en ordning som lämnar pensionen opåverkad av omgifte e.d.skulle hår kunna uppfattas som stötande. Det bör också beaktas att denefterlevande i det nya förhållandet kan erhålla ett skydd inom pensioneringenmot risken att den nya kontrahenten skulle avlida. Vad avser den närmare utformningen av regeln anser jag detvara rimligt att omställningspensionen i nu aktuell form får upphöra att utgåom den berätfigade ingår äktenskap. I dessa fall blir den nya makenunderhållsskyldig mot den efterlevande. Emellertid kan man inte stanna härvid.Som jag framhållit tidigare bör lagstiftningen i möjligaste mån undvika att påverkavalet av samlevnadsform. Omställningspension för förlängd tid bör därförbortfalla också i vissa fall av samlevnad utan äktenskap. Av administrativahänsyn är det dock knappast möjligt att låta all sådan samlevnad medföraförlust av pensionsrätten. Av skäl som jag utvecklat i avsnitt 4.2 skulle detstöta på uppenbara svårigheter att fastställa om det i ett visst fall är frågaom ett samboende under äktenskapsliknande förhållanden. En så allmän regelskulle medföra stora tillämpningsproblem och kräva en orimligt storarbetsinsats av de tillämpande organen. Det framstår enligt min mening ocksåsom naturligt att en regel om bortfall av pensionsrätt vid samlevnad undersärskilt angivna omständigheter korresponderar med den regel som ger rätt tillefterlevandepension för samboende icke gifta om den ena parten skulle avlida.Samma faktorer som ger rätt till pension bör alltså i princip medföra bortfallav pensionsrätten. Jag föreslår således att rätten till förlängdomställningspension skall upphöra i fall då den berättigade ingår äktenskapeller stadigvarande sammanbor med annan, med vilken den efterlevande varit gifteller har eller har haft barn. Detta bör gälla också om den nya parten är giftmed annan, som är fallet enligt nuvarande regel för änkepension. Däremot börpensionsrätten inte bortfalla redan om den efterlevande väntar barn med annan.En sådan ordning skulle medföra problem i den praktiska tillämpningen, bl.a.när det gäller att avgöra från vilken fidpunkt indragningen skall göras och hurdet skall förfaras i fall då graviditeten avbryts. Jag vill på denna punktockså hänvisa till mina motsvarande överväganden i avsnitt 4.2.4. Om rätten till omställningspension på detta sätt harbortfallit, bör inte kunna komma i fråga att senare återuppliva pensionsrätten om det nya äktenskapet eller samboendet skulle upplösas . Ett sådant återupplivande skulle vara mindre väl förenligt med de nya efterlevandeför- månernas karaktär. Tanken härpå stär dessutom i strid med utgångspunkten att det skall föreligga ett samband mellan pensionen och dödsfallet. Har pensionsrätten en gäng bortfallit, måste detta samband anses brutet. I förekommande fall kan dessutom den efterievande beviljas pension efter den avlidne i det nya förhållandet. Mittförslag: Omställningspension för av och för förlängd fid skallinom folkpensioneringen utges med ett belopp som för år räknat motsvarar 96 %av basbeloppet. I förekommande fall kan pensionen kompletteras medpensionstillskott om maximalt av basbeloppet och med kommunaltbostadstillägg till folkpension. Pensionen utgör skatteplikfig inkomst för denefterlevande men berättigar till extra avdrag vid beskattning enligt sammaregler som för annan folkpension. Inom tilläggspensioneringen utgöromställningspension, om det inte utges barnpension efter denavlidne, av den avlidnes egenpension beräknad på visst sätt och eljest därav. Omställningspensionen är inte till någon del samordnad med annansocial förmån som den efterlevande kan ha rätt till. Beredningensförslag: s. 224-228). Överensstämmer med mitt förslag (betänkandet Remissinslanserna:Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran. anför vissasynpunkter beträffande tillämpningen av förslaget att omställningspension skallmedföra rätt till extra avdrag vid beskattningen och anför därvid bl.a. attdetta kan medföra att den berättigade påförs kvarskatt efter inkomståret, ompensionsutbetalaren inte gör ett tillräckligt stort avdrag för preliminärskatt. Skälen för mitt förslag: Syftet med omställningspensionenär att ge viss ersättning för bortfallet av den avlidnesförvärvsinkomster och arbetsinsatser i hemmet. Pensionen bör därför utges iform av dels ett enhetligt grundbelopp från folkpensioneringen, dels ett beloppfrån tilläggspensioneringen som relateras till de pensionspoäng somtillgodoräknats den avlidne. Enligt minmening måste omställningspension frän folkpensioneringen och sådan pension fråntilläggspensioneringen ses som en enhet. I det alldeles övervägande antaletfall där pension kommer att utgå har båda makarna förvärvsarbetat och ATPkommer därför att utges efter den avlidne. Och i det begränsade antalsituationer då tilläggspension inte kommer att utbetalas kan i regelförutsättas att det varit den efterlevande som svarat för familjens försörjningoch därför haft och alltjämt har inkomster av förvärvsarbete vid sidan avomställningspensionen. Någon direkt inkomstförlust föreligger inte i dessafall. Med hänsyntill önskemålet om enkla och enhetliga regler framstår det som motiverat attomställningspensionen utbetalas på samma nivä under såväl den generellaettårstiden som för förlängd tid. När detmot angiven bakgrund gäller att bestämma nivåerna för omställningspensioninom/o/Ä:/7e«5(o«en>igeM finner jag, liksom pensionsberedningen, att detligger nära till hands att anknyta till de nivåer som gäller för ålderspensionoch för nuvarande änkepension. ochadministrativa hänsyn talar härför. Remissinstanserna har inte haft något Prop. 1987/88:171 att erinra mot beredningens förslag i detta hänseende. Jag föreslår därför att folkpension i form avomställningspension skall utges med ett belopp som för år räknat motsvarar 96 %av basbeloppet. Omställningspensionen bör utbetalas på denna nivå oberoende avom det samfidigt utges barnpension till efterlevande barn fill den avlidneeller ej. På samma sätt som för ålderspension och dagens änkepension bör tillomställningspension från folkpensioneringen knytas en rätt tillpensionstillskott med för år räknat högst av basbeloppet. Vidare bör rätt föreligga till kommunalt bostadsfilläggför sådana efterlevande som uppbär omställningspension i någon av dess former.Självfallet bör pensionen utgöra skattepliktig inkomst för den efterlevande ochi skattehänseende likställas med inkomst av tjänst. På motsvarande sätt som förbl.a. ålderspension och nuvarande änkepension bör dock den som erhållerfolkpension i form av omställningspension kunna ges rätt till extra avdrag vidbeskattningen. Detta bör ske på samma villkor som för andra folkpensionärer. Inom tilläggspensioneringen bör omställningspensionenenligt samma principer som för barnpension utgöra en viss procentsats av denålders- eller förtidspension som vid dödsfallet faktiskt utgick till denavlidne eller - om sådan pension inte utgavs - den förtidspension som denavlidne skulle ha erhållit om rätt till hel sådan pension hade inträtt vidtidpunkten för dödsfallet. I förekommande fall bör alltså omställningspensionenberäknas på grundval av antagandepoäng för tiden från dödsfallet fram t.o.m.det år då den avlidne skulle ha uppnått . Vid bestämmande av kompensationsgraden föromställningspension från ATP måste hänsyn tas till de sammanlagdatilläggspensionsförmåner som kan utgå efter en oeh samma avliden. Detta betyderatt det finns anledning att se till de samlade efterlevandeförmånerna tillfamiljen i sådana fall då också barnpension utges från ATP somomställningspensionen. Jag har tidigare (avsnitt 3.4.2) föreslagit attnuvarande regel, enligt vilken tilläggspension i form av barnpension utges medlägre kompensationsgrad än eljest om det samfidigt utbetalas änkepension efterden avlidne, inte skall ha någon motsvarighet inom det reformerade systemet förefterlevandepensionering. Som jag anmärkt i det sammanhanget bör framdelesreduktionen i stället göras på tilläggspensionen till den vuxne efterlevande.Jag har den uppfattningen att berättigade invändningar kan riktas mot enordning där såväl barnpensionen som pensionen till vuxen efterlevande skulleutgå opåverkade av varandra. Hänsyn måste rimligen tas till den totalaefterlevandepension som kommer familjen till del efter den avlidne. Detta börske på det sättet att omställningspension från ATP utbetalas med lägre beloppdå också barnpension utges till ett eller flera barn än i fall då det intefinns något pensionsberättigat barn. Nuvarande regler för familjepension inom ATP innebär attdet i fall då den avlidne efterlämnar änka och ett pensionsberättigat barnutges familjepensioner efter honom med ett sammanlagt belopp som motsvarar av den avlidnes egenpension. Denna procentsats ökas med 10 för varjeytteriigare barn som har rätt till barnpension. Enligt minåsikt bör den sammanlagda efterlevandepension som skall Prop. 1987/88:171 utgesfrån tilläggspensioneringen inom ramen för det nu föreslagna systemet förefterlevandepensionering vara något högre än vad som enligt dagens regler kanutbetalas efter en avliden. Som jag fidigare framhållit anser jag det särskiltväsentligt att en förstärkning genomförs av det ekonomiska stödet i fall då denavlidne efterlämnar flera pensionsberättigade barn. I avsnitt 3.4.2 har jag lagt fram förslag att barnpensioninom ATP skall utgöra av den avlidnes egenpension om det finns ettpensionsberättigat barn. Finns fler barn än ett, skall detta procenttal ökasmed 20 för varje ytteriigare barn och det sammanlagda barnpensionsbeloppet delaslika mellan barnen. Två efterlevande barn erhåller således totalt avegenpensionen, tre barn och fyra barn därav. Enligt förslaget skalldessa belopp utgå opåverkade av den efterlevandepension som utges till en vuxenefterlevande. Jag har funnit att de anförda synpunkterna blirtillgodosedda om det bestäms att omställningspension fräntilläggspensioneringen till en vuxen efterlevande skall för år räknat utges medbelopp som motsvarar av den avlidnes egenpension för det fall att det intefinns något pensionsberättigat barn och motsvarande härav om barnpensionsamtidigt utbetalas. Jag föreslår därför att dessa kompensationsgrader skallgälla för omställningspensionen. Förslagen innebär således attomställningspensionen motsvarar av den avlidnes egenpension, om den vuxneefterlevande är ensam om att erhålla efterlevandepension. Finns dessutom ettpensionsberättigat barn utbetalas sammanlagt av den avlidnes egenpension.Finns två barn utges härav och finns det tre barn utbetalas avegenpensionen. En utgångspunkt för förslagen är att omställningspensionenskall utgå opåverkad av den efterlevandes inkomster av förvärvsarbete.Pensionen skall alltså inte prövas mot sådana inkomster. Med hänsyn härtillfinns enligt min mening inte heller skäl att genomföra någon form av samordningmellan pensionen och andra sociala förmåner som träder i stället för inkomst avförvärvsarbete. Omställningspensionen bör således utges ograverad vid sidan avt.ex. förtidspension, sjukpenning, arbetslöshetsersättning ochutbildningsbidrag. Inte heller dessa förmåner bör minskas med hänsyn till attomställningspension utges. Sådana sociala förmåner utbetalas på grundval avandra omständigheter än de som omställningspensionen är avsedd att tillgodose.Förmånerna i fråga relateras också till den efterlevandes egna förhållanden,och de saknar anknytning till dödsfallet som sådant. Omställningspensionen ärdäremot en från den avlidne härledd rätt fill pension som har fill syfte attöverbrygga följderna av dennes bortgång. Omställningspension å ena sidan ochövriga sociala förmåner å andra sidan fyller således helt skilda syften. Däremot skulle det kunna ligga något närmare till handsatt överväga en beloppsmässig samordning i en eller annan form mellan sådanomställningspension som skall utges för förlängd tid, dvs. vid vård av barn,och andra bidragsformer som tar sikte på att utgöra ett stöd för den som haromsorg om barn. Detta skulle då kunna gälla beträffande föräldrapenning ochvårdbidrag. Inte heller härvidlag föreligger emellertid parallellitet mellanresp. förmåns bakomliggande syften. Omstållningspension är även i dessa fall 8 1987/88. avsedd att ge ett ekonomiskt tillskott under enövergångsperiod och, som jag tidigare utvecklat, inte tänkt att utgöra ettsärskilt bidrag för vården av barn. Härtill kommer att föräldrapenning övergarantinivån avser, i likhet med de ovan angivna förmånerna, att utgöra enersättning för de förvärvsinkomster som den berättigade avstår från. Jag finnersåledes att det inte är motiverat att föreslå någon form av samordning mellanomstållningspension och andra sociala förmåner. Däremot bör självfallet vidprövning av rätten till ekonomiskt bistånd i form av socialbidrag tas hänsyntill om omställningspension utgår. Medtillämpning av basbeloppet . innebär förslagen att det frånfolkpensioneringen alltid utbetalas ett årsbelopp om . i form avomställningspension. för år räknat. Allaefterlevande med omställningspension får alltså en garanti för ett årsbelopp omminst . Någon inkomstskatt uttas inte för efterlevande som inte harandra inkomster vid sidan härav. Dessutom får sädana efterlevande bidrag i formav kommunalt bostadstillägg (KBT) till bostadskostnader upp till i vart fall , (av kostnader som överstiger ,). I många fallutges KBT med högre belopp. Från ATP utbetalas omställningspension med beloppsom varierar med den avlidnes tidigare inkomster. Om barnpension inte utbetalassamtidigt, kan utges högst . (beräknat med angivna basbelopp).Utbetalas barnpension efter den avlidne, kan tilläggspension i form avomställningspension utges med högst . 4.4 Särskild efterlevandepension 4.4.1 Allmänna synpunkter Mittförslag: Till efterlevande män och kvinnor i yrkesaktiv ålder skall under vissaförutsättningar kunna utbetalas särskild efterlevandepension från folk- ochtilläggspensioneringen, om den efterlevande helt eller delvis saknar möjlighetatt bereda sig inkomst genom förvärvsarbete för tiden efter det att rättentill omställningspension bortfallit. Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet s. 228-231). Remissinslanserna: Praktiskt taget alla remissinstansertillstyrker förslaget. LO, PRO och Konsumentkooperationens pensionskassaunderstryker vikten av en generös tillämpning. LO framhåller också detangelägna i att gränsdragningen mellan den särskilda efterlevandepensionen ochförtidspension noga klargörs. Liknande synpunkter framförs av RFV. Behovet avlångtgående vägledning för de tillämpade organen betonas av TCO. menar att det administrativa förfarandet för särskild efterlevandepensionbör utredas ytterligare. menar att det finns risk attvissa efterlevande inte uppfyller kraven för särskild efterlevandepension menändå saknar möjlighet att själva ordna sin försörjning. Om de föreslagnareglerna skulle få till effekt att kommunerna i sådanafall tvingas utge socialhjälp i nägon fortn. kan förbundet inte rrop.1987/88:171 acceptera den kostnadsövervältring som i sädant fall sker päkommunerna. Skälen för mitt förslag: En grundtanke bakom den nuföreslagna reformen på efterievandepensioneringens område är att flertaletvuxna efterlevande i yrkesverksam älder har inkomstbringande förvärvsarbete närdödsfallet inträffar eller får ett sådant arbete som de har rätttill omställningspension. Skulle detta inte vara fallet, är utgängspunkten attänkan eller änklingen skall beredas möjlighet att genomgå erforderligutbildning eller få hjälp att komma in i förvärvslivet genom åtgärder på detarbetsmarknadspolitiska området. I sädana fall kan den efterlevande, pä sammavillkor som andra arbetssökande, fä ekonomiskt stöd i form av t.ex.arbetslöshetsersättning, utbildningsbidrag eller vuxenstudiebidrag. Om hälsoskällägger hinder i vägen för förvärvsarbete kan den efterlevande vara berättigadtill förtidspension och således i den formen fä det fortsatta uppehällettryggat. Som jag utvecklat i avsnitt 2.3.1 måste man emellertidräkna med att det även kan komma att finnas ett antal änkor ochänklingar som inte får sitt behov av ekonomiskt stöd tillgodosett på dessavägar. Jag har där även pekat på att de generella stödformerna påarbetsmarknads- och utbildningspolitikens områden inte alltid är utformade påett sådant sätt att de i alla situationer kan ge ett ändamålsenligt skydd församtliga efterlevande som står utanför förvärvslivet, Bl.a. kan de krav som ivissa sammanhang ställspå aktuell anknytning till arbetsmarknaden utgöra etthinder för de grupper som här avses. På grund härav kan efterlevande komma attställas utan stöd under en övergångstid fram till dess åtgärderna påarbetsmarknadsområdet har gett åsyftat resultat. I en del fall kan det vidarevisa sig omöjligt att bereda den efterlevande ett förvärvsarbete till tryggandeav försörjningen. Detta kan stå klart då rätten tillomställningspension upphör, men det kan också dröja innan man kandra en sådan slutsats. Härtill kommer att en del efterlevande kan komma attbefinna sig i en sådan situation att det frän allmänna synpunkter skulleframstå som oskäligt att begära att de skulle söka sig in i förvärvslivet.Detta kan exempelvis vara fallet i fräga om efterlevande som kommit upp i högreälder och som inte haft förvärvsarbete före dödsfallet. Som jag framhällit i avsnitt 2.3.1 anser jag det rimligtatt ansvaret för att tillgodose det ytterligare behov av ekonomiskt stöd somkan finnas för dessa särskilt utsatta kategorier efterlevande åvilarefterlevandepensioneringen inom den allmänna försäkringen. Detta ekonomiskastöd bör utbetalas i form av en s.k. särskild efterlevandepension. Berättigade till denna särskilda efterlevandepension börvara efterlevande som omställningspensionen utbetalats inte lyckats få ett arbete som tryggar försörjningen trots insatser i form av utbildning e.d. Den särskilda efterlevandepensionen bör då kunna utbetalas fram till dess änkan eller änklingen erhåller en plats i arbetslivet, 1 vissa fall kan situationen dock vara sådan attdet redan från början framstår som utsiktslöst att påbörja en utbildning eller göra andra försök med arbetsplacering. Detta gäller även de fall då det inte rimligen kan begäras av den efterlevande atthan 115 eller hongenomgår utbildning, försök med arbetsplacering eller liknande. fall avdetta slag bör särskild efterlevandepension utbetalas fram fill dess försörjningenkan tryggas på annan väg. Behov av sådan pension kan också varapåkallad i situationer där förfidspension inte kan beviljas men där det med hänsynfill den efterlevandes hälsotillstånd ändå är osannohkt att han