prop · GB0388 · 1987-12-31 00:00:00 — Vad som dock är nytt och av betydelse för äratt tillståndskravet för teknisk anordning är utvidgat till atl gälla ävenimport. För att komma till rätta med eventuella gränsdragningsproblem hardessutom del som är av väsentlig betydelse från strålningssynpunkt inordnatsunder tillståndskravet. Förutomdessa två beskrivna tillståndspliktiga varor tas i 198 punkten 2 andra delenytterligare en vara upp nämligen "teknisk anordning i vilken radioaktivtämne ingår". Vad detta är berörs ej i utredningens specialmotivering tilllagförslaget. Skenbart kan det ses som en utvidgning av vad som sägs i 2 8första stycket strålskyddslagen. Men med hänvisning till tidigare nämndförteckning som SSI lämnar till generaltullstyrelsen får det anses klarlagt attdessa tekniska anordningar ryms inom begreppet "radioaktivt ämne"enligt 2 8 första stycket strålskyddslagen. Omdet tidigare inte var självklart att benämningen "radioaktivt ämne"även omfattade apparater etc, där sådant ämne ingår så får förslaget ses somett klargörande beträffande tillståndsplikten. Beträffande19 8 punkt 3 kan det även bli aktuellt med tillståndsplikt för bl, a, import avanordning som kan alstra joniserande strålning men som ej är avsedd att sändaut strålning (s, k. parasitär strålning). Detta är en nyhet jämfört medstrålskyddslagen men lär inte behöva innebära några problem för . Tekniskanordning som kan alstra icke-joniserande strålning behandlas i 208 och den harsin motsvarighet i I 8 tredje stycket strålskyddslagen dock med denutvidgningen att det kan föreskrivas tillståndsplikt även för att importerasådan vara. I25 8 behandlas tullklarering av oförtullad vara då tillstånd enligt 19 8saknas. Den enda inskränkningen är att oförtullat radioaktivt ämne inte får tashem utan medgivande av SSI. I övrigt gäller lagen (1973:980) om transport,förvaring och förstöring av införselreglerade varor m. m. Utredarensenda kommentar är att paragrafen överensstämmer med 28 andra stycketstrålskyddslagen. Tar man i beaktande vad som ovan sagts om begreppet"radioaktivt ämne" torde det vara nödvändigt att även ta med"teknisk anordning i vilken radioaktivt ämne ingår" i 25 8 förstameningen. Dessutom bör väl även övriga varor för vilka tillstånd krävs omfattasav "hemtagningsförbudet. "Först då blir 25 8 liktydig med 28 andrastycket strålskyddslagen. Slutligenbeträffande förslaget till strälskyddslag uppmärksammas 13 8 där man upplyser omförhållandet att bestämmelser om transport finns i lagen (1982:821) omtransport av fariigt gods. I övrigt berörs inte området farligt gods iframlagda författningsförslag och därmed inte heller del ikontrollen av sådana transporter. Iförslaget till strålskyddsförordning berörs direkt av 118. Utredaren konstaterar helt kort att bestämmelsen motsvarar 6 8 i strål skyddsförordningen (1958:652). Detta är kortekt endast i vissa avseenden. Det som sägs i 68strålskyddsförordningen gäller de varor som enligt 2 8 Prop, 1987/88:88 första stycket strålskyddslagen inte får införas utan Ullstånd från SSI, Bilaga3 Avserman att 118 skall motsvara 68 strålskyddsförordningen måste hänsyn tas deförändringar som föreslås beträffande krav på Ullstånd för import. Paragrafenbör formuleras på följande sätt, "118Det åligger personal att, enligt föreskrifter som meddelas avgeneraltullstyrelsen i samråd med , övervakainförseln till landet av varor som det enligt strålskyddslagen (0000:000) krävsUllstånd för att importera. Återkallastillstånd, som medför rätt att importera tillståndspliktig vara, skallgeneraltullslyrelsen undertättas om återkallelsen." Övrigaförfattningsförslag berör inte i någon störte utsträckning. Avovan nämnda redogörelse framgår att utvidgningen av tillståndskravet förimport att gälla även "teknisk anordning som är avsedd att sända utjoniserande strålning" är den största förändringen av nuvarande regler somberör . Medhänsyn till att i stort sett all befallning med sådan anordning föreslås blitillståndspliktig är det knappast rimligt att undanta importen som hittills.Genom tillståndsplikten för import och handel kan apparater, som importeras ochförmedlas, kontrolleras och SSI kan på ett tidigt stadium ställa villkor ochutfärda behövliga föreskrifter. Den nya inriktning på SSI:s tillståndsgivningsom utredaren skisserar med bl. a. generella tillstånd och typgodkännandenunderiättas också av tillståndskravet för import. 9.4------------------------------------------ Universiteteti (medicinska fakulteten): Medicinska fakultelsstyrelseninser att SSI önskar att tillstånden lämnas till och inte tillenskilda användare av strålning. Detta fordrar tillgång till enstrålskyddsfysiker (radiation protection officer) till vilken universitetsstyrelsenkan delegera ansvaret. Detta borde medföra ordning och reda i fakultetensstrålskyddsproblem vilket är önskvärt. Kostnaderna för strålskyddsarbetetkommer däremot alt belasta fakulteten då fakulteten ålagts att genomförakraftiga besparingar. 9.5----------------------------------- Lundsuniversitet (medicinska fakulteten): Kraven pä tillstånd är ungefärdesamma som i nuvarande lag. Dock anser utredningen att generella tillstånd(t. ex. till sjukvårdshuvudmän) bör meddelas oftare och atl individuelltillståndsprövning förbehålls svårbedömda ärenden och sådana ärenden som kräverindividuellt utformat strålskydd. Vi stöder varmt denna uppfattning. Samma huvudregel, med kravpå tillstånd, bör gälla såväl för icke-joni serande strålning som för joniserande strålning. Motivet för detta är fram för allt att UV-ljus och laser i kraftigt ökad utsträckning utnyttjas för s. k, "kosmetisk" behandling av stora grupper av allmänheten i enorganisation där verksamhelshavarna inte alltid kan förväntas känna något större an svar för att tillvarata strålskyddsfrågorna. Delsamma gäller den s, k, "magnetterapin" för bl. a. tumörbehandling. Huvudregeln utesluter juinte 151 heller här atl generellatillstånd ges för viss apparatur och till vissa yrkes- Prop. 1987/88:88 grupper, institutioner, företag etc. 9.6 Lundsuniversitet (matematisk-naturvetenskapliga fakultetsnämnden): ---- Denstarkt ökande användningen av strålningskällor såväl inom arbetslivetsom i hemmet medför enligt förslaget att en individuell tillståndsprövning avSSI i görligast mån måste ersättas med förhandsprövning genom typgodkännandeeller genom tekniska föreskrifter av strålskyddet. Enligt förslaget måste dockden individuella tillståndsprövningen och den direkta tillsynen genom SSI ske ide fall det är påkallat med hänsyn till strålkällans farlighet och därsärskilda krav på kompetens hos verksamhetshavaren måste säkerställas. Fakultetsnämndentillstyrker detta och menar liksom förslaget att en individuelltillståndsprövning och en noggrann tillsyn genom SSI bibehålles vid förfakulteten aktuella anläggningar av typ acceleratorer, apparater med kraftigaradioakliva strålkällor, högeffektivlasrar och andra strålkällor vid forskningslaboratorierdär till sin natur forskningsmiljön ständigt förändras. Iandra fall är det riktigt atl avdramatisera strålningsfaran och jämställaskyddsfrågorna med andra arbetsmiljöfrågor. Det är dock att märka att detsvenska strålskyddet har en mycket hög kvalitet och att därfören jämförelse med andra arbelsmiljöfrågor måste innebära alt dessa senarelyftes upp till samma skyddsnivå som dagens strålskydd och att ej strålskyddetförsämras. 9.7 Umeåuniversitet (medicinska fakultetsnämnden): Lagförslaget inkluderarbåde joniserande och icke-joniserande strålning. Det är utmärkt att sammamyndighet övervakar användningen av båda typer av strålning. Lagstiftningen ärdock i många avseenden mycket olika för olika typer av strålning. Tillståndmåste således sökas för användning av joniserande strålning medan utredningenanser att det inte är en framkomlig väg att i en ny strål skydd slag uppställaprincipiella krav på tillstånd för apparater och anordningar som avgericke-joniserande strålning. Huvudregeln med tillstånd borde dock gälla såväljoniserande som icke-joniserande strålning. Anledningen är att laser ochUV-ljus utnyttjas i kosmetiskt syfte. Det kommersiella syftet kan medföra attvissa skyddsfrågor ej beaktas i tillräcklig grad. Det borde därför även föranvändning av denna typ av strålning vara regel med tillstånd. Dessa reglerskulle i vissa fall kunna utformas på ett generellt sätt för att undvika onödigbyråkrati, 9.8 Göteborgsuniversitet (medicinska fakulteten) och (sjukvårdsförvaltningen): Kravenpå tillstånd är ungefär desamma somi nuvarande lag. Dock anser utredningen alt generella tillstånd (t. ex. tillsjukvårdshuvudmän) bör meddelas oftare och alt individuell tillståndsprövningförbehålls svårbedömda ärenden och sådana ärenden som kräver individuelltutformat strålskydd. Fakulteten stöder varmt denna uppfattning. Enligtfakultetens uppfattning bör emellertid samma huvudregel, med 152 kravpå tillstånd, gälla såväl för icke-joniserande som för joniserande Prop.1987/88:88 strålning (sid. 30). Motivet för detta är framför allt att UV-ljusoch laser i Bilaga 3 kraftigt ökad utsträckning utnyttjas för s. "kosmetisk" behandling av stora grupper av allmänheten, i enorganisation där verksamhetshavama inte alltid kan förväntas känna något störteansvar för att tillvarata strålskyddsfrågorna. Detsamma gäller den s. "magnetterapin" för bl. a, tumörbehandling. Huvudregeln utesluter juinte heller här att generella tillstånd ges för viss apparatur, vissayrkesgrupper, insUtutioner, företag etc, 9.9------------------------ Statensmät- och provråd: På samma sätt som del visat sig vara rationelltatt överlåta den rutinmässiga tekniska typkontrollen av solarier och lasrar påett fristående provningsorgan bedömer MPR att motsvarande ordning bör kunnaetableras för serietillverkade produkter inom såväl det joniserande som delicke-joniserande området. MPR vill även peka på vikten av att typkontrollenockså omfattar handhavande instmktioner utformningen av reglage, varningsmärkenetc. Den kontroll som behövs av unika eller mycket komplexa strålapparater kanäven fortsättningsvis utföras av SSI om detta anses vara lämpligt. Detär angeläget att SSI:s tekniska föreskrifter blir klara, entydiga ochfullständiga så att de lätt kan förstås och tillämpas inte bara av det provandeorganet utan också av dem de riktar sig till, dvs. främst tillverkare,leverantörer och användare. Förde formella beslut som krävs vid utformningen av kontrollen finns stöd i lagen(1985:1105) om obligatorisk kontroll genom teknisk provning m, m,, vilken gervalmöjlighet mellan kontroll vid riksprovplats, auktoriserad provplats elleregenkontroll hos tillverkare. Möjlighet finns även i lagen att en riksprovplatsi sin verksamhet utnyttjar kontrollresultat från en tillverkare om denne stårunder övervakning av riksprovplatsen, Lagen ger således många möjligheter attnyansera kontrollen efter det faktiska behovet och den risk som bedömsföreligga, MPRär berett atl i samarbete med SSI utarbeta förslag till kontrollverksamhetensorganisation när grunden för detta i form av tekniska föreskrifter från SSI ärlagd, 9.10------------------------ Kammarrätteni : Förutsättningar för att återkalla ett tillståndanges i 28 8, Återkallelse skall kunna ske om vissa särskilt uppställda villkori något väsentligt avseende inte iakttas eller om det i annat fall föreliggersynnerliga skäl. Som exempel på fall när synnerliga skäl kan föreligga enligtpunkt 2 anges i motiveringen nya rön och ändrad bedömning i fråga omstrålverkningar och strålrisker samt tidigare ej uppmärksammade brister. Dettorde emellertid kunna förekomma ytterligare fall där återkallelse kan varamotiverad. Detkan gälla vissa förutsättningar för tillståndet som, ulan att särskilt ha uppställts som villkor, ändå var en förutsättning för detta. Även i sådana fall bör, om inte ett ingripande enligt 32 8 är lämpligare, återkallelse kunna ske. Den föreslagna lagtexten utesluter naturligtvis inte detta men kravet på synnerliga skäl innebär att tillämpningen måste bli ytterst restriktiv. Kammartätten villifrågasätta om en så restriktiv tillämpning är befogad Prop. 1987/88:88 medhänsyn till den farliga verksamhet som det ofta kan vara fråga om. Bilaga 3Kammartätten föreslår därför att orden "synnerliga skäl" i lajgtexlenersätts av "särskilda skäl". 9.11------------------------- Statenskärnkraftinspektion: På sid. 212 i betänkandet sägs att entillståndshavare "inte utan vidare" får överlåta tillstånd på annan.Uttalandet är förbryllande, eftersom tillstånd enligt lagförslaget endast får ,meddelas av myndighet. Om något får överlåtas, är det väl själva rörelsen,verksamheten eller innehavet under förutsättning att mottagaren får tillstånd.Sedan står det: "En överlåtelse innebär emellertid inte att den tidigaretillståndsinnehavarens skyldigheter som anges i 6, 813 och 17-18 88 upphör ioch med överlåtelsen. Det sker först när den nye innehavaren har fått sitttillstånd". Men skyldigheterna enligt 17 § upphör ju inte endast därföratt en ny person har fått tillstånd! Se sid. 211. Övriga skyldigheter kanrimligen inte heller upphöra förrän verksamheten eller ämnet eller apparaturende facto överlämnats till ny tillståndshavare, alltså då det rent faktiskt intefinns något mer att göra i fråga om dessa skyldigheter. Någon grund för återkallelseav tillstånd utgör enligt 28 8 inte heller den omständigheten att verksamhetenetc. överiåtits eller skall överlåtas eller nedlagts. En överlåtelse innebäralltså att det kan finnas tillstånd för samma sak för två eller flera personer.Om detta inte är meningen måste 28 8 kompletteras så att tillstånd kanåterkallas eller upphävas när det inte längre behövs. 9.12------------------------- Länsstyrelseni län: I frågan om tillståndsgivning torde statensstrålskyddsinstitut vara den enda myndighet som har tillräcklig, samladkompetens i strålskyddsfrågor för prövning och beslut. ter från maj1986 visar klart att en myndighet måste ha det övergripande ansvaret i allaslrålskyddsfrågor. Emellertid kan situationer uppstå där ansvaret förtillståndsprövningen är mera oklar, exempelvis vid upplagring av lågaktivtavfall i kvantiteter mindre än . Sådan upplagring behöver inte förprövasenligt miljöskyddslagen. Författningsförslagel ger inte någon klar anvisning omhuruvida den högsta, tillsynsmyndigheten dvs. ; strålskyddsinstitutet kommeralt ikläda sig hela ansvaret för en sådan upplagring. Frågorna om hurprövningen vid tillståndsgivning enligt fler lagar än strålskyddslagen skallsamordnas är väsentlig och behöver därför klargöras. Således behandlas i utredningeninte strålskyddsinstitutets samverkan med t. ex. livsmedelsverket ochlantbruksstyrelsen.. Samordningmed miljö- och hälsoskydd, jordbruk, livsmedelshygien, naturvård m. m. bör skebåde centralt, regionalt och lokalt genom att länsstyrelse och kommuner(landstingskommuner) får ansvar för tillämpningen av lagen inom respektiveregion. 9.13-------------------- : Medhänsyn till den expansiva utveck lingen inom området vill utredningen atl den individuella tillståndspröv ningen ersätts med en förhandsprövning genom typgodkännande eller tek niska föreskrifter utom då strålkällan är särskilt farlig och kompetens- 154 krävande.När det gäller införandet av samhälleliga kontrollåtgärder i form Prop.1987/88:88 av typgodkännande finner förbundsstyrelsen det väsentligt att sådanaåt- Bilaga 3 gärder harmonierar med internationella förhållanden. Styrelsenvill här peka på att ett antal länder har begränsat systemet med den avoffentlig myndighet verkställda typkontrollen. I stället har man föriagt ansvaretför utrustningens säkerhet och effektivitet till produktionsledet och riktatkontrollåtgärderna mot delta. Dennya strålskyddslagen bör enligt utredningen generellt omfatta alla former avstrålning, inte bara, som , joniserande strålning utan ävenicke-joniserande strålning. Av praktiska skäl vill utredningen att tillståndför icke-joniserande strålkällor skall krävas endast när detta föreskrivits isärskild ordning. Skyddet för dessa strålkällor skall i stället tillgodoses avstrålskyddsinstitutet i samarbete med arbetarskyddsstyrelsen och andra berördamyndigheter genom föreskrifter, krav på godkännande (typgodkännande) ochförbud mot användning. kan ställa sig bakomutredningens bedömning. 9.14----------------- Malmökommun: Det är oklart om lagen prioriterar till vem Ur sjukvårdens synpunkt vore det lämpligt att tillståndet i förstahand meddelas hälso- och sjukvårdshuvudmannen och i andra hand yrkesgrupper ochinstitutioner som sorterar under denna huvudman. 9.15 Sjukvårdensoch socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri):--- I utredningenpåpekas att gällande strålskyddslag saknar kravpå tillstånd för installations- och servicearbete m. m. på slrålskyddsutrustning.Spri instämmer i slutsatsen att verksamhetshavare t. ex. sjukvårdshuvudman kankomma att anlita utomstående för installations- och servicearbete, samt attdenne skall ha kompetens för detta arbete och kunna erhålla nödvändiginformation och anvisningar från SSI. Spri är därför positivt till kravet påtillståndsplikt för detta slags arbete (8 19/2 i förslaget till nystrålskyddslag). ---- synpunkter på förhandsprövning t. ex. genomobligatorisk provning av olika apparater, anser Spri att vad avser medicinska apparaterdessa synpunkter bör överlämnas till den statliga utredningen förmedicinteknisk säkerhet. Denna utredning har fått direktiv att bl. a. övervägaobligatorisk provning av medicinsk teknisk utrustning. 10.1överbefälhavaren: lagförslaget får strålskyddsinstitutet överlåtaål annan myndighet eller åt kommun atl i visst avseende utöva tillsynen. Inom försvarsmakten utövarFörsvarets sjukvårdsstyrelse tillsyn enligt hälsoskyddslagen, livsmedelslagen, lag om djurskydd, smittskyddslag samt lagen om kemiska produkter i frågor som inte tillhör yrkesinspektio nens område. Sjukvårdsstyrelsens Ullsyninom försvarsmakten har granskats vid flera Prop. 1987/88:88 tillfällen isamband med tidigare utredningar angående olika skyddslagstift- Bilaga 3ningar och befunnits lämplig bl. a. med hänsyn till sekretesskrav och denkunskap om verksamheten i försvaret som Sjukvårdsstyrelsen besitter. Överbefälhavarenanser att i de fall Statens strålskyddsinstilul skall överlåta tillsyn till miljö-och hälsoskyddsnämnderna bör motsvarande tillsynsuppgifter överlåtas tillFörsvarets sjukvårdsstyrelse. Sjukvårdsstyrelsen har kompetens istrålskyddsfrågor. 10.2-------------------------- Försvaretssjukvårdsstyrelse: Utredningen påtalar behovet av ettintegrerat tillsynssystem mellan olika myndigheter över verksamheter som fallerinom strålskyddslagens tillsynsområde. I samband därmed nämner utredningensocialstyrelsen som central tillsynsmyndighet enligt hälsoskyddslagen ochlänsstyrelserna och kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder som regionalaresp. Därvid är del viktigt att framhålla attförsvarets sjukvårdsstyrelse har motsvarande funktioner inom försvarsmakten därtillsynsansvaret enligt hälsoskyddslagen utövas av SjvS såväl centralt somregionalt och lokalt. Förutomden tillsyn SjvS utövar med stöd av hälsoskyddslagen utövar SjvS tillsyn inomförsvarsmakten enligt livsmedelslagen, renhållningslagen, lagen om djurskydd,lagen om om kemiska produkter och smittskyddslagen. Denna tillsynsform inomförsvarsmakten har granskats vid flera tilfällen i samband med tidigareutredningar angående olika lagstiftningar. Både militära och civilamyndigheter har därvid funnit att tillsynsformen inom försvarsmakten somutövas av SjvS är den mest lämpliga bl. a. med hänsyn till sekretesskrav ochsådan verksamhet inom försvarsmakten som saknar motsvarighet inom samhället iövrigt. Av tillsynsmyndigheten krävs kunskaper om försvarsmakten som civilamyndigheter inte alltid besitter. Miljö-och hälsoskyddsnämnderna har inte någon tillsynsfunktion inom försvarsmaktenenligt gällande lagstiftning. I de fall SSI skall överlåta tillsyn till miljö-och hälsoskyddsnämnderna avseende vissa typgodkända produkter, som utredningenföreslår, bör med hänvisning till ovanstående, motsvarande tillsynsuppgifterinom försvarsmakten överlåtas till SjvS. SjvS innehar kompetens utöver miljö-och hälsoskyddsnämndernas i vad avser strålskyddsfrågor. ------ Sammanfattningsvisfinner försvarets sjukvårdsstyrelse det ange läget att såsom utredningen förordar, behålla det samlade huvudansvaret för strålskyddet hos en central myndighet (SSI). Vidare bör SjvS roll beaktas tillsammans med av utredningen nämnda civila centrala, regionala och lokala myndigheter, i den samverkan mellan SSI och andra myndighe ter som utredningen förordar. I de fall tillsynen av vissa produkter överlå- tes på miljö- och hälsoskyddsnämnderna bör motsvarande tillsyn inom försvarsmakten överlåtas på SjvS. 10.3---------------------- Arbetarskyddsstyrelsen: Iövrigt instämmer styrelsen i den avvägningsom gjorts av utredningen när det gäller tillsynen. detmest ändamålsenliga vara att strålskyddsinstitutets föreskrifter komp- 156 letteras av regler frånarbetarskyddsstyrelsen vad gäller specifika arbets- Prop. 1987/88:88miljörtsker, t, ex. beträffande skyddsåtgärder mot radon i gruvor och vid Bilaga 3 användning av laser. Styrelsenär positiv fill att yrkesinspektionen i störte utsträckning utövar tillsyn påfältet när det gäller joniserande strålning. Som utredningen framhållit skalldetta främst gälla enklare apparatur som används inom industrin. Detta innebärvinster vad avser samordning och effektivitet. påpekat ställer detta krav på utbildning av yrkesinspektionenspersonal. Det är mycket väsentligt att merparten av inspektörerna fårgrundläggande utbildning. Apparatur av ifrågavarande slag kan nämligen finnaspå arbetsställen av vitt skilda slag. Det är praktiskt och resursmässigtomöjligt för yrkesinspektionen att åta sig tillsynen om endast en mindre delav inspektörerna har behövliga kunskaper. Styrelsenhar f, n, inte resurser för den betydande utbildningsinsats som det är frågaom. Förslagsvis kan utbildningen initialt ske genom att särskilda kurserordnades av strålskyddsinstitutet i samverkan med arbetarskyddsstyrelsen, t,ex. genom att personal från SSI reser mm till yrkesinspektionsdistrikten. 10.4Sjöfartsverket:- Transport av farligt gods, vilket inkluderar radioaktivaämnen, skall ske enligt lagen (1982:821) om transport av farligt gods.Sjöfartsverket har inom sitt verksamhetsområde erhållit regeringensbemyndigande att utfärda detaljföreskrifter samt utöva tillsyn över nämndalag. Denna verksamhet fungerar väl och sker i etablerade former med bl. a.samrådsförfaranden med SKI och SSI, som då det gäller transport-tillstånd ochförpackningar är transportmyndigheter för klyvbart resp, andra strålande ämnen. Vidsidan av det farliga godset kan utmstning som omnämns i utredningen ävenåterfinnas ombord för fartygets drift och säkerhet. Det kan gälla utrustningsåsom brand-/rökvarnare, radar, solarier och UV-anläggningar för rening avdricksvatten. Nämndaoch andra strålningskällor förekommer som nämnts i utredningen även iarbetslivet i land. Utredningen har därför behandlat arbetsmiljölagen samtdess förhållande till förslaget om ny strålskyddslag tämligen ingående.Sjöfartsverket har i sak inga invändningar mot utredningens förda resonemangoch förslag i dessa avseenden. Arbetsmiljölagengäller emellertid ej skeppstjänst, I stället gäller lagen (1965:719) omsäkerheten på fartyg, som äger tillämpning på svenska och utländska fartyg somnyttjas till sjöfart i svenskt farvatten och på svenskt fartyg som nyttjas tillsjöfart utanför svenskt farvatten. Tillsynen utövas i huvudsak avsjöfartsverket genom sjöfartsinspektionen. Regeringen äger förordna svenskutlandsmyndighet att utöva tillsyn utom riket. Utredningenhar inte behandlat sistnämnda lagstiftning med avseende på skyddet mot strålning från exempelvis utrustning som används ombord på fartyg. anser att utredningen hade vunnit på detta och då i första hand vad avser tillsynsfrågorna. En sådan nämnd behandling hade förmodligen mer mynnat ut i ett klarläggande än en inventering och doku mentation av eventuella svårigheter att utöva reell Ullsyn.