prop · GB036 · 1987-12-31 00:00:00 — lid för bevakning av testamente, lid för återvinning ikonkurs och lider för ansökan om resning eller besvär över domvilla. Ifräga om de processuella fristerna kan regeringen enligt 9 § SRL föreskriva atlliden förlängs. Vidare fmns där en regel om alt frislen automatiskt förlängsmed tvä veckor när krigstillstånd kungörs. Belräffande/mfer«fl utom rättegånginnebär reglerna i 10 § SRL all föreskrifterna i 58 kap. omåterställande av försullen lid skall tillämpas även på dessa frister. Vidareskall föreskriften.i 58 kap. 12 § , som anger atl en ansökanom återställande av försullen lid skall göras inom etl är från den dag då lidenutgick, inle tillämpas, om sökanden inte har kunnal rätta sig efterföreskriften pä grund av de extraordinära förhållandena. Jag föreslär atldessa regler tas upp i den nya fullmaklslagen. Vidare föreslår jag atlmotsvarande regler skall gälla också vid förlängning av besvärstid och andralidsfrister som gäller för anhängiggörande av talan inom förvallningsprocessen.Jag förordar ocksä atl den lid med vilken fristerna automatiskt förlängs vidkungörelse om krigslillsländ skall ökas frän tvä frän dagen förkungörelsen. Detta är enligl min uppfattning en rimligare bestämning av den lidsom man behöver ha på sig för att ställa om sig lill de nya förhållandena. Avskäl som jag har redovisat i avsnitt 4.6.7 bör domstolarna ochförvaltningsmyndigheterna själva fä avgöra om klaganden har haft laga förfallpå gmnd av krigsförhällandena och i sä fall ta upp för sent inkomna besvär lillsaklig prövning. Jag delar kammarrättens i uppfattning alt en sädanordning inte bör vålla några större prakfiska problem i kommunalbesvärsfallen. Eftersomdel för regeringsrättens del inte finns sädana lagbestämmelser om resning ochåterställande av försutten lid som avses i 11 kap. 11 § RF och som för högstadomstolens del finns i 58 kap. , behövs knappast ellbemyndigande för regeringen alt meddela föreskrifter i ämnet. Med anledning avfarhågan alt en regel som den nu behandlade skulle komma i konflikl med 11 kap.11 § RF vill jag erinra om all bestämmelser av liknande innebörd finns i bådeden gamla och den nya förvaltningslagen liksom i förvaltningsprocesslagen. Deinnebär atl en överinstans skall pröva ell för sent inkommet överklagande somhar berott på fel i en besvärshänvisning (se t. ex. 7 §förvaltningsprocesslagen). Del har inle gjorts gällande alt dessa föreskrifterskulle vara grundlagsslridiga. Lagrådet delar min uppfattning i denna fräga. Jagföreslär sålunda atl reglerna i SRL om förlängning av andra legala frister än fullföljdstider i den nya lagen skall gälla även för förvaltnings domstolarna. Med hänsyn lill all praxis i fråga om återställande av försut ten tid innebär atl endasl besvärslid och andra klagotider kan återställas - och inte ansökningslider eller lid för anmälan eller liknande åtgärder - behövs en bestämmelse omalt också dessa frister kan återställas. Idella sammanhang vill jag erinra om atl regeringen i prop. 1986/87:112 Prop.1987/88:6 om anhållande och häktning föreslär bl.a. en förkortning av den tidinom vilken åklagare skall ge in häktningsframslällningar. Förslaget innebäratl en häktningsförhandling i princip aldrig fär hällas senare än fyra dagarefter del faktiska frihetsberövandel. En sädan förkortning av den tid inomvilken en häktningsfråga skall prövas kan vålla svårigheter under krig ochkrigsfara. Frågan om del behövs någon bestämmelse i den nya fullmakts-, lagensom medger en förlängning av den föreslagna tidsfristen behöver dock övervägasyllerligare, och jag tar därför inte upp den till närmare behandling i dellaärende. 4.7.6Behovet av särskilda bestämmelser med anledning av krigsdomstolarnasavskaffande som innebar atl domstols handläggning av militärabrottmål under krigsförhällanden skulle ske under särskilda organisatoriskaformer har som jag redan nämnt avskaffats fr. o. m. . Efterdenna tidpunkt gäller i princip samma regler under krigsförhållanden som underfredslid i fråga om förundersökning, åtalsförfarande och domslolshandläggning.I propositionen pekade föredragande statsrådet (prop. 1985/86:9 s. 90 ff.) bl.a. pä de fördelar som är förenade med den avskaffade organisationen främsl vadgäller snabb handläggning nära fältförbanden, och uttalade all vissa av dessafördelar inle ulan vidare kan uppnäs med en ny ordning där samhällets civilarättsväsende har tagit över krigsrätternas uppgifter. Enligt föredragandensmening var del dock främst från principiella uigängspunkter all föredra altbrottmålen åven när de har anknytning till militära förhållanden handläggs avordinarie civila organ. Underriksdagsbehandlingen framhölls alt etl avskaffande av krigsrätts-organisationenskulle komma att ställa särskilda krav pä krigsplanläggningen av vårt civilarättsväsende. Det uttalades dock alt del inte frän sida för detdåvarande påkallades några särskilda åtgärder för detta ändamål (JuU 1985/86:24s. 66, rskr. Avskaffandetav krigsrättsorganisalionen innebär att den av mig nu föreslagna nya lagenkommer att gälla fullt ut även för de brottmål som har anknytning fill militäraförhällanden. Fräga uppkommer dä självfallet om del finns behov av speciellabestämmelser lill följd av all krigsrättsorganisalionen har avskaffats. Bestämmelser omkrigsrätter fanns i 15 kap. militära rätlegångslagen (1948:472, ändrad senast 1981:224). Under krig, beredskapstillständ och beredskapsövning var krigsrätt i vissa fall första domstol i militära mål (95 §). Krigsrätt bestod av en lagfaren krigsdomare säsom ordförande samt nämnd (96 §). Sammanträden skulle hållas sä ofta det krävdes för arbetet saml lid och ställe bestämmas av krigsdomaren (99 §). Allmän åklagare vid krigsrätt var krigsfiskal (102 §). Till offentlig försvarare i mål som behand lades av krigsrätt fick, om en advokat inle fanns atl tillgå, förordnas någon annan lämplig person (103 §). Hade en krigsrätt meddelat dom eller slutligt beslul i en enskild parts frånvaro, skulle domen delges parlen genom rättens försorg (104 §). Belräffande rättegången fanns i övrigt bestämmel- 79 seri 13 kap. om förundersökning och tvångsmedel m. m. och i 14 kap. om Prop.1987/88:6 vissa särskilda frågor. Enliglmin mening innebär de förslag som jag har redogjort för tidigare att man i alltväsentligt tillgodoser det behov av lagstiftning som finns när den militärarätlegångslagen upphävts. Möjligheten atl flytta personal från en domstol annan som är belägen i område där slora mililärslyrkor uppehåller sig gör t.ex. att brottmål kan handläggas skyndsamt vilket är av särskild vikt underkrigsförhållanden med hänsyn lill disciplinen och ordningen inomförsvarsmakten. Jag vill också särskilt nämna möjligheten alt flytta över måleller ärenden frän en domstol till en annan. Päen punkt anser jag dock att det behövs en ny bestämmelse i beredskapslagstiflningenmed anledning av atl den militära rättegångslagen har upphört alt gälla. Jaganser nämligen all det behövs en motsvarighet lill den särskilda regeln i 104 §om delgivning. Över huvud taget anscrjag att del kan finnas ett behov avbestämmelser som avv,iker frän de allmänna bestämmelserna om delgivning. Jagförordar därför att regeringen bemyndigas atl besluta särskilda bestämmelserom delgivning i mål och ärenden hos domstol eller annan myndighet under krigeller krigsfara. Föratt en god beredskap skall kunna hållas vill jag avslutningsvis peka pånödvändigheten av att man redan i fredstid söker planera eventuella behov avpersonalomflyttningar inom domstolssektorn. är särskill viktigt när nukrigsrättsorganisationen har avskaffats. Vidare bör man överväga om och ivilken utsträckning del bör finnas i förväg organiserade avdelningar viddomstolarna som med kort varsel kan förflytta sig och hålla förhandling påannan ort än den ordinarie. Jag utgår från atl uppmärksammardessa frägor i sitt planeringsarbete. Ienlighet med vad jag nu har anfört har det inom upprättatsförslag till 1. lagom ändring i regeringsformen, 2. lag om förfarandet hoskommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig ellerkrigsfara m.m., 3. lag om ändring i lagen(1964:63) om beredskap, 4. lag om ändring i lagen(1973:861) om lokal krisfidsförvallning. 6.1 Förslaget till lag om ändring i regeringsformen Ändringenhar behandlats i avsnitt 3.3. Även för beslut vid krigsfara alt krigsdelegalionen skall träda i ställe gäller de förfarandeföre skrifter som finns i 8 kap. 9 § riksdagsordningen. Avmitt förslag all inte skall fä fatta beslul pä ockuperat omrädeföljer atl krigsdelegalionen, om den har trätt i ställe, inle hellerfär fatta beslul om den inte befinner sig i frihet. Det särskilda förbudet fördelegationen all fatta beslut på ockuperat omräde har därför utgått. Undanlageti denna paragraf från tillämpligheten av reglerna om det s. k.uppskovsförfarandel i 2 kap. 12 § tredje slyckel är motiverat bl.a. med hänsynlill att krigsdelegalionen själv beslutar om sina arbetsformer och del därförkanske inte finns någol konstitutionsutskott som nämnda regler förutsätter(prop. 1978/79:195 s. 38, 67, bilaga 1 s. 75 f). Eftersom krigsdelegalionenenligl den föreslagna nya lydelsen av 2 § kan inkallas också när krigsfaraninte är omedelbar, har 7 § ändrats så all undanlagsregeln där är tillämpligocksä när delegationen är i verksamhel i sådana lägen. Medhänsyn till atl krigsrättsorganisalionen numera har avskaffats (SFS1986:644-662) föreligger inle längre någol behov av undanlag från föreskriftenatt del vid varje domstol skall finnas minsl en ordinarie domare. Andra slyckeli förevarande paragraf kan därför upphävas. Bestämmelsernahar behandlats i avsnitt 3.2. Somen konsekvens av ställningstagandet att endasl de organ som befinner sig ifrihet kan representera den svenska folkstyrelsen förbjuds , desskrigsdelegalion och regeringen att fatta beslut på omräde som kontrolleras aven främmande makt som ockuperat någon del av svenskt tertitorium. Allbefogenhet som tillkommer nägon i egenskap av ledamot av dessa organ inle färutnylQas pä sädant omräde innebär l.ex. atl statsministern inte kan förordnaom regeringsombildning, all talmannen inle kan inträda som tillfälligriksföreståndare, atl utrikesnämnden inte kan sammanträda och atl statsråd somför krigsförhållanden har tillagts särskilda befogenheter inle får utnytQadessa om vederbörande skulle falla i fiendens händer. Deuppdrag som en riksdagsledamot kan ha i verksstyrelser och andra organ utanförriksdagen, där riksdagsmannaskapet inle är en formell förutsällning föruppdraget, påverkas däremot inte. Delkan anmärkas all nägra särskilda befogenheter inle tillkommerkrigsdelegationens ledamöter i denna deras egenskap. Eftersomnågon lag över huvud inte kommer alt kunna stiftas genom 6 1987/88. beslut av något svensktstatsorgan på ockuperat omräde, kan del nuvaran- Prop. 1987/88:6 deförbudet mol viss lagstiftning på sådant område upphävas. Istycket har gjorts etl tillägg som ger direktiv om hur de offentliga organenskall handla på ockuperat område. Den nuvarande bestämmelsen kvarstår som enabsolut spärr för de offentliga organens handlande men har i enlighet med vadjag anfört i den allmänna motiveringen ändrats redakfio-nellt. Enligtövergångsbeslämmelserna till RF skall grundlagens regler om primärkommuner -med undantag av föreskriften i 1 kap. 7 § första stycket andra punkten allbeslutanderätten skall utövas av valda församlingar -tillämpas i fråga omkyrkliga kommuner. I de större församlingarna skall beslutanderätten enligtlagen om församlingar och kyrkliga samfälligheter utövas av kyrkofullmäktige,som är en vald församling. Församlingar där antalet röstberättigade invånare är500 eller därunder behöver dock inte inrätta en fullmäkligförsamling ulan kan istället fatta sina beslul pä kyrkostämma. Fullmäktige förekommer ocksä i vissakyrkliga samfälligheter och i vissa kommunalförbund (kommunalförbundslagen1985:894). Regeln all val lill beslutande kommunala församlingar inle fårhällas under ockupation innebär därför ell förbud för val lill dels landstingoch kommunfullmäktige, dels fullmäktige i de församlingar och kyrkligasamfälligheter saml kommunalförbund där fullmäkligförsamling finns. Ändringenhar behandlats i avsnill 3.2. 6.2 Förslaget till lag om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m. m. Bestämmelsernahar behandlats i avsnitt 4.2. De motsvarar 1 § Qärde och femte styckena AFL. Pädel kommunala området finns föreskrifter också i 5 § av vilka del bl. a.framgår atl säväl borgerliga och kyrkliga kommuner som vissa kommunalförbundomfattas av den nya lagen. Bestämmelsernahar behandlats i avsnill 4.3. De motsvarar 1 § första och tredjestyckena AFL saml 1 § första och tredje styckena SRL. ledamotav lagrådet har framhållit får regeringens befogenhet enligl andra Prop.1987/88:6 stycket all sätta bl. 7 och 9 §§ i tillämpning anses grundad på 13kap. 6 § första stycket RF. Bestämmelsernahar behandlats i avsnitt 4.4. Första och andra styckena motsvarar 1 § andrastycket AFL och 1 § andra stycket SRL. En remissinstans har uttalat tveksamhetom hur första slyckel skall fillämpas om krigsdelegationen har trätt iriksdagens ställe. Med anledning av della vill jag framhälla atl det i sä fallinle blir aktuellt med att tillämpa andra meningen i stycket ulan huvudregeln iförsta meningen gäller. Bestämmelseni tredje stycket alt regeringen skall föreskriva alt de särskildabestämmelserna skall upphöra att tillämpas är ny Qfr l.ex. 3 § förfogandelagenoch 4 § ransoneringslagen). Paragrafenmotsvarar början av 2 och 3 §§ AFL. Syftet med paragrafen är atl slå fast altdel bara är krigsförhållandena som fär motivera all en befogenhet enligl lagenutnylQas och alt andra skäl lill undantag frän vad som annars gäller enligt laginte är tillåtna. Bestämmelsen har getts en generell avfattning sä alt det intei de olika bestämmelserna behöver anges särskilt all de fär tillämpas bara omdet är påkallat av krigsförhållandena. Bestämmelsersom avser kommunala förvaltningsmyndigheter finns också i 11-16 §§.Föreskrifter som är gemensamma för lagens hela fillämpningsområde tas upp i29-38 §§. Idenna paragraf, som avfattats med utgångspunkt i vad lagrådet och kyrkomötethar förordat, ges vissa definitioner av vad som menas i lagen med begreppenfullmäktige och styrelse. Härav framgår atl lagen är till-lämplig inte bara påkommuner och landsting ulan också på kommunalförbund med fullmäktige ochkyrkliga kommuner (församlingar och kyrkliga samfälligheter). Motsällningsvisframgår atl kommunalförbund med förbundsdireklion faller utanförtillämpningsområdet för 5-10 §§. Däremot kan andra paragrafer vara tillämpligahos dessa organ, t. ex. 29 och 30 §§. Se vidare avsnitt 4.5. Förstameningen i första slyckel har motiverats i avsnitt 4.5.1 och 4.5.4. Återstoden av första och andra styckena avser de undanlag från huvudre geln som anges i 2 kap. 12 § kommunallagen och 2 kap. 12 § LFKS. stycket medger lättnader ibestämmelserna i 2 kap. 10 § kommunallagen Prop. 1987/88:6 och motsvarandebestämmelser i hur sammanträde med en beslutande församlingskall kungöras Qfr 13 § AFL). Bestämmelsernahar behandlats i avsnitt 4.5.1 och 4.5.4. Anmälan enligl andra slyckel kan skei de former som är lämpliga med hänsyn till omständigheterna. Bestämmelsernahar behandlats i avsnitt 4.5.2 och 4.5.4. Bestämmelsernahar behandlats i avsnill 4.5.2 och 4.5.4. De gäller även i de fall dåslyre;lsens, kyrkorådets eller den andra nämndens beslutanderätt har överförtspå en avdelning. Förstastycket har utformats i enlighet med lagrådets och kyrkomötets synpunkter.Styrelsens uppgifter kan alltså inle överföras på någon annan nämnd. påpekat hindrar della givelvis inle atl en specialreglerad uppgiftkan flyttas från styrelsen med slöd av någon annan bestämmelse. Bestämmelsernai första stycket kommer pä del kyrkokommunala området atl gälla den nyaegendomsnämnden. På nivån under stiftet är den enda speciallagsreglerade nämndsom kan förekomma kyrkogårdsnämnd eller motsvarande som handlägger frågor somankornmer på församlingen eller den kyrkliga samfällighelen i dess egenskap avanordnare av allmän begravningsplats. Det vanligaste är dock alt kyrkorådetombesörjer detta. Någon obligatorisk nämnd på denna nivå finns inle inom delkyrkokommunala området. Fakultativa nämnder förekommer endasl i de störreförsamlingarna. Antalet ledamöter i nämnderna avgörs av det beslutande organetoch varje kyrklig kommun kan därför själv avgöra om man vill avveckla ellereventuellt slå samman nämnder. Inle heller gäller bestämmelsen i fråga omkommunalförbund. Bestämmelsernaunder denna rubrik avser i en del fall alla förvaltnings myndigheter, dvs. också kommunala som hämtöver regleras i 510 §§, och i andra fall enbart statliga sädana myndigheter. Enligt 26 § gäller de också förvaltningsärenden hos domstolarna. Del kan här påpekas all in skrivningsmyndigheterna får anses vara förvaltningsmyndigheter i della sammanhang. Vidare kan nämnas alt myndigheten konkursdomare ersätts 84 av tingsrätten enligl den nya konkurslag (1987:672), somträder i kraft den Prop. 1987/88:6 Qfr 2 § första stycket 2SRL där "lagfaren domare" nämns vid sidan av domstol). om bl.a. förvaltningsmyndigheterna finns i 29-38 §§. Bestämmelserna har behandlats i den allmänna motiveringen,avsnitt 4.6.1, 4.6.2 och 4.6.4. De motsvarar 2 § första stycket 2 och 3 ochandra slyckel saml en del av 11 § AFL. De medger alt uppgifter kan överflyttasockså mellan en statlig och en myndighet eller från en förvaltningsmyndighettill en domstol. Första meningen har behandlats i avsnitt 4.6.4. Denmotsvarar 2 § första stycket 1 AFL. Andra meningen har tillkommit efter förslagav lagrådet för alt markera all delegation enligt 13 kap. 8 § första slyckel RFär möjlig endasl för fall av krig och omedelbar krigsfara. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.6.4. Den motsvararen del av 11 § AFL. Bestämmelserna i paragrafen har behandlats bl. a. iavsnill 4.6.3 och 4.6.5. De motsvarar 2 § första stycket 2, 5 och 6 saml en delav 11 § AFL. De är tillämpliga bara i fråga om statliga förvaltningsmyndigheteroch domstolarnas handläggning av förvaltningsärenden (se 26 §). Lagrådet har bl. a. påpekat att bestämmelserna i 2 kap. 9§ andra stycket RF begränsar regeringens möjligheter atl föreskriva omsammansättningen av utskrivningsnämnder och psykiatriska nämnden, om dessaskall fortsätta sin verksamhel under krig eller krigsfara Qfr 28 § lagen1966:293 om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 28 § ändradsenast 1982:782). Lagrådet har också erinrat om den begränsning i möjligheternaatl föreskriva alt beslul inte får överklagas som kan anses följa av Europarådetskonvention angående skydd för de mänskliga räiiigheierna och de grundläggandefriheterna. Jag har ingen erinran mot vad lagrådet har anfört i dennadel. Bestämmelserna, som gäller alla förvaltningsmyndigheter,har behandlats i avsnitt 4.6.6. De motsvarar 5 § AFL. Enligt bestämmelserna ges myndig heterna befogenhet alt själva avgöra på vilket sätt etl ärende lämpligen bör: utredas om det pä grund av krigsförhällandena är förenat med väsentliga 85 ölägenheteralt iaktta i lag eller annan författning meddelade föreskrifter Prop.1987/88:6 om alt enmyndighet skall höras eller alt viss annan utredning skall göras. Exempel påsädan utredning som beroende på omständigheterna avses kunnaunderlåtas är personutredning i körkortsärenden enligt 11 § kör- korlsförordningen(1977:722, 11 § ändrad senast 1983:403) och sådana yttranden som avses i 2 kap. 11 och 12 §§ yrkeslrafikförordningen (1979:871,2 kap. 11 § ändrad senast 1984:84, 2 kap. 12 § ändrad senast Liksom enligl motsvarande regel i AFL är det en fömtsättningför tillämpning av första stycket atl det skall vara krigsförhällandena e. d.som är motivet lill lättnaderna, se 4 §. Atl domstolarna i princip skall tillämpa paragrafen i sinaförvaltningsärenden följer av 26 §. Paragrafen har behandlats i avsnitt 4.6.6. Den motsvarar 6§ AFL. Bestämmelserna gäller alla förvaltningsmyndigheter och domstolarnashandläggning av förvaltningsärenden (se 26 §). Den befogenhet myndigheterna färkan ulnyftjas om det behövs av hänsyn till krigsförhållandena, se 4 §. Bestämmelser om domstolarna tn.m. Under denna rubrik finns de bestämmelser som avserrättskipning och rättsvård hos alla lyper av domstolar. Domstolarnashandläggning av förvaltningsärenden jämställs enligt 26 § medförvaltningsmyndigheternas verksamhet. För alla myndigheter gemensammaföreskrifter finns i 29 38 §§. I detta avsnitt av lagen upptas i 27 och 28 §§ vissabestämmelser som avser förundersökning i brottmål och som kan sägas ligga pågränsen mellan rättskipning och förvaltning. Bestämmelserna i första stycket motsvarar delvis 2 och 5 §§SRL. Bestämmelsen i punkt I överensstämmer med motsvarandebestämmelse i 2 § första stycket 2 SRL. Självklart fär, som någonremissinstans påpekar, bestämmelsen inle användas i syfte att kringgåbestämmelserna i 2 kap. II §och II kap. 2 § RF. överföring av arbetsuppgifier fär enligt punkt 1 ske endasltill en domstol av samma slag, dvs. en domstol inom samma domslolsorganisationoch i samma inslansordning. Uppgifter får med andra ord föras över frän entingsrätt till en annan tingsrätt, från en kammarrätt lill en annan kammarrättos v. Punkt 2avser nedläggning av vissa speciella domstolar eller överföring av deras uppgifter till andrå domstolar ulan begränsning lill nägon viss lyp 86 Givelvis bör uppgifter i första hand flyttasöver lill den närmast Prop. 1987/88:6 till hands liggande domstolstypen. En tingsrätt fär enligl punkt 3 göra avsteg från kravel enliglrättegångsbalken eller annan lag att tre lagfarna domare skall delta ihandläggningen av etl mäl för att tingsrätten skall vara domför. Med"annan lag" åsyftas 6 § lagen (1946:807) om handläggning avdomstolsärenden (6 § ändrad senast 1987:799). En motsvarande bestämmelse om domförheli fastighelsmål finns i punkt 4. Beträffande punkt 5 kan anmärkas alt verksamhelén kan fäflyttas lill tvä eller flera orter, om det är nödvändigt med hänsyn till krigeteller krigsfaran. Enligl punkt 6 fär regeringen bestämma all en domstol inlebehöver vara indelad i avdelningar. Del kan dock givelvis finnas avddningsinddadedomstolar som även i här aktuella lägen kan arbeta på avdelningar och där dellaocksä är mest lämpligt. En domstol behöver därför inle ulnylQa ell förordnandeom all den inle skall vara uppdelad. I övrigt hänvisas lill avsnill 4.7.1 och 4.7.2. Paragrafen motsvarar 3 § första stycket SRL. I första slyckel anges all en ordinarie domare kan tas ianspråk för Qänslgöring vid andra domstolar än han eller hon tillhör, seavsnitt 4.7.1. Avsikten med bestämmelsen är bl. a. att en domare vid en allmändomstol skall kunna las i anspråk för all döma i en allmän förvaltningsdomstoloch tvärtom. Beträffande andra stycket hänvisas lill avsnitt 4.7.1. Befogenheten att i enskilda fall besluta om personalförflyllningarkan enligl tredje stycket delegeras lill hovrätter och kammarrätter såvittgäller del egna domslolsomrädet, se avsnill 4.7.3. Med "del egna domslolsomrädet"avses förutom den egna domstolen de underrätter från vilka talan normallfullföljs till hovrätten resp. kammarrätten. Atl en överinstans i en viss typav mäl prövar överklaganden frän t. ex. hela landet gör inte alt domstolarutanför den "normala" domkretsen ingår i del egna domstols-området. Bestämmelsema har behandlats i avsnitt 4.7.3. De motsvararen del av 11 § SRL. Bestämmelsen svarar mol 5 § första stycket SRL. Den harbehandlats i avsnill 4.7.4. Somförutsättning för all överflyttning skall fä ske fordras all del är del rådande läget som gör det nödvändigt att flytta över målet eller ärendet, t.ex. dä en part eller vittnen är förhindrade alt inställa sig men får anlas 87 kunna medverka i enrättegång vid en annan domstol. framgär av Prop. 1987/88:6 4 §. Enbartden omständigheten atl det skulle vara bekvämare för parterna atl inställa en annan domstol eller atl kostnaderna skulle minska utgör inte elltillräckligt skäl för överflyttning.