prop · GB0396 · 1987-12-31 00:00:00 — Rekommendationen gällde hela landet men inte költdjur, ungdjur och får. Efter hand som mätningar av den joniserade strålningen från klippta gräsprover blev klara kunde områden friklassas fram mitten av maj i takt med normal betes- släppning. Det stod då klart all del skulle dröja innan mjölk- 13 korna kunde släppas ut ivissa områden i Gävletrakten och i delar av Skr. 1987/88:96 ochVästmanlands län. Därigenom skulle många jordbruksföretag 2 kommaatt drabbas av kostnader och förluster. Den15 tillsatte lantbruksstyrelsen en arbetsgrupp, radiakgrup-pen, meduppgift atl ta fram riktlinjer för ersättning till jordbrukare som drabbats avmerkostnader till följd av det radioaktiva nedfallet. I gmppen ingickrepresentanter för lanlbmksstyrelsen, lantbruksnämnden i , och Svenska mejeriernas riksförening. Radiakgruppenlog först fram ett underlag för rekommendationer om åtgärder för att minska haltenav radioakliva ämnen i vallfodrel. Målet var atl livsmedelsprodukternas, iförsta hand mjölkens och köttets, innehåll av radioakliva ämnen skulle hållaspå en så låg nivå som möjligt. hade angettalt riktvärdet för mjölken skulle vara per kilo (Bq/kg).Rekommendationer utarbetades av arbetsgruppen och beslutades den 21 maj 1986av lanlbruksstyrelsen. Delar av Nort"land kunde inle friklassas direkt.Mätningarna visade nämligen all den snö som fanns vid nedfallet inle hadeutgjort något skydd. Beredskapen och informationen höjdes därför också iJämtlands, Västernortlands och . Medlantbmksstyrelsens rekommendationer som underlag utformade lantbmksnämnderna informalionsbrev,anordnade informalionsträffar och fortsatte med den mycket omfattandeverksamheten med alt besvara telefonförfrågningar. Detbedömdes att vissa, jordbruksföretag skulle kunna råka i akuta ekonomiskasvårigheter på grund av merkostnader och inkomstbortfaU. Regeringen beslutadedärför alt i avvaktan på reglering av skadeersättningar ställa25 milj. kr. till lantbruksstyrelsens förfogande för förskoltsutbetalningarunder /86 till drabbade jordbrukare och trädgårdsförelagare. Delskulle ankomma på lantbruksnämnden i berörda län att efter ansökan skyndsamtbetala ut förskott. Förskotten betalades ut av lantbruksnämnden och avräknadessedan från den slutliga ersättningen. Närmare föreskrifter härom beslutades av lanlbmksstyrelsenden och en annons om möjligheterna att få ersättning infördes i lokaltidningarnaden . Inomde områden som inte hade friklassats var situationen då sådan allmjölkproducenter på grund av grovfoderbrist kunde tvingas atl släppa ut kornapå bete. Lanlbruksstyrelsen träffade därför en överenskommelse med om atl resp. mejeriförening skullemäta mjölkmängden på dessa gårdar och ta prov för mjölkbedömning enligt mUnersom hade fastställts av jordbruksnämnden. Mejeriföreningarna skulle betalaersättning sina leverantörer för den kasserade mjölken och i sin tur fåersättning av lanlbruksstyrelsen. Enliknande överenskommelse träffades med ,och på motsvarande sättklara ersättningar för slaktdjur som hade kasserats. Islutet av maj befarade ,man att grovfodret kunde la slut för en del 14 mjölkproducenter.Därför organiserades hötransporler från Skr. 1987/88:96 demest drabbade länen. utsåg strålskyddsinslilulel Bilaga 2 särskildaförsöksgårdar som släppte ut mjölkkorna inom områden som inte var friklassade.På dessa gårdar följdes upptagningen av radioaktiva ämnen särskilt noga.Lantbruksnämnderna svarade för provtagning. Verksamheten låg som grund för friklassningarfr. o. m. med villkor att särskilda rekommendationer vidvallfodrets skörd och vid betesulnytt-jandel iakttogs. Den kraftigastenedsmutsningen av radioaktivt nedfall fanns nämligen i bottenskiktet avvallarna. Delta var särskilt allvarligt i med ett kraftigt bottenskiktav kvarvarande Qolårsgräs och lång stubb, Imillen av beslutade lantbruksstyrelsen om rekommendatio- . ner förvallskörd och bete i områden som inte hade friklassals . Ett stortoch intensivt informations- och rådgivningsarbete startade också i berörda län.Den 25 juni friklassädes de sista områdena. Trots brislen på hö i landet hademan lyckats klara grovfoderförsörjningen fram till den försenade betessläppningen.Från mjölkkor som släppts på bete före fri-klassning kasserades 1,5 milj. kgmjölk motsvarande ett värde av ca 4 milj. kr. Underden första hälften av upptäcktes att del kunde bli problem med getprodukleri vilka de radioaktiva ämnena ansamlas i getmesen. Gelägarna råddes därför atthålla getterna inne eller i raslfålla och utfodra dem med cesiumfritt hö. Imitten av beslutade regeringen om föreskrifter om ersättning tilljordbruks-, trädgårds- och renskötselförelag för kostnader och förluster pågrund av radioaktivt nedfall (SFS 1986:621). Lanlbruksstyrelsen beslutade omnärmare föreskrifter (LSFS 1986:19). En särskild informationsfolderutsändes också. Förkor som inte kunnat släppas på bete lämnades ersättning med ett visst beloppper ko och dag. Proverfrån det nyskördade vallfodret visade att många genom alt följa rekommendationernaför vallskörden hade lyckats bärga ett vallfoder med så pass låg radioaktivitetatt riktvärdena för mjölk och kött inte skulle komma att överskridas. Lanlbruksstyrelsenutarbetade särskilda anvisningar till lantbruksnämnderna för foderstalsberäkningarmed angivande av vilka högsta riktvärden som borde gälla för hö och annatgrovfoder för olika djurslag. Den27 beslutade lantbruksstyrelsen om nya regler för ersättningar förbl. a. minskad mjölkavkaslning på grund av den försenade betessläppningen,kasserat foder och sanering av genom plöjning eller kaliurngödsling. Lanlbmksstyrelsenbeslutade om nya regler för ersättning vid försenad betessläppningav amkor eller dikor saml för stallulfod-ring av ungnöt före slakt. Undersommaren 1987 visade utförda kontroller på låga cesiumvärden. för inställningen efter betessäsongen var det emellertid nödvändigt all la prov på samtliga slaktkroppar i vissa områden. De slaklkroppar som hade för höga värden kasserades. Ifråga om får rekommenderades en lids s. k. saneringsutfodring närmast Skr.1987/88:96 före höstens lammslakt. hade prov tagits på samtligaBilaga 2 lamm och får som slaktades inom de områden som drabbats mest av detradioakliva nedfallet. Värdena hade ökat någol under den senare delen av sommarenförmodligen beroende på sämre bete och, som en följd härav, en hårdare avbelning.Lantbruksstyrelsen beslutade om regler för ersättning förfår- och lammkött som måste kasseras på grund av atl cesiumhallen översteg /kg.Behovet av rådgivning om fårens utfodring var störst ochseptember 1986. Lammslaklen blev försenad. I de fallsaneringsutfodring kunde tillämpas blev slakten fördröjd uppemot en månad. Avdenna anledning uppstod merkostnader. Antalet kasserade djurkroppar begränsadestill 5000 lack vare de åtgärder som sattes in. Den27 beslutade lantbruksstyrelsen om regler för ersättning till geloslproducenterför merkostnader och inkomstbortfall i de fall getterna inte kunnal hållas påbete eller rekommenderats fortsatt stallul-fodring. Underhösten 1987 utfärdade lantbruksstyrelsen rekommendationer i samband med lammslaklenför alt hålla nere kassalionen av lammkroppar. Lanlbruksstyrelsen kom ävenöverens med Svenska mejeriernas riksförening om ett program för genomförandeav erforderliga analyser på mjölk . län som främst drabbades av nedfallet från kärnkraflsolyckan är trädgårdsodlingenbegränsad. Olyckan inträffade före den egentliga odlingssäsongen. Dessafaktorer har bidragit till att begränsa förlusterna för näringen.Analysresultat har nästan genomgående visat atl halterna av cesium underskriderlivsmedelsverkets riktvärde. Enskilda odlare har emellertid upplevt ettköpmotstånd särskilt i fråga om de tidiga grönsakerna i de drabbade områdena. Självplockningsförelaghar i många fall haft avsättningssvårigheter. Marknaden har inle reageratenhetligt. Bidragande orsaker till olikheterna kan vara hur frågan behandlats ilokalpressen. Likaså kan olika marknadskanaler ha påverkals olika. Den15 beslutade lanlbruksstyrelsen om ersättningsregler förträdgårdsförelag för kostnader och förluster på grund av del radioaktivanedfallet. 3.3 Den fortsatta utvecklingen Grödorav spannmål, oljeväxter och potatis kan betraktas som problemfria förjordbruket och trädgårdsnäringen. Vallfodrelscesiumhall härrörde i huvudsak från gammal forna på vilken en stor del av nedfallet då fanns. Vid skörd spelade inblandning av sådan gammal forna en myckel liten roll. Även upptagning en av cesium via rötter beräknas ha varit betydligt mindre på 16 normala fastmarksjordar.På organogena och kaliumfalligajordar kan dock Skr. 1987/88:96 cesiumupptagningen ha varit stor. Cesiumhalleni konsumtionsmjölk kunde hållas på en låg nivå, runt 20 /kg under år1986. var värdet 15-25 Bq/kg. Underår 1986 kasserades ca 5000 lamm. Atl antalet inte blev störte beror på demotåtgärder som vidtogs. beräknas kassaUonen ha varit ca 1 000slaktkroppar. Följandeersättningsbelopp m. m. har betalats ut t. o. m. tilljordbruks- och Irädgårdsföretag. 4 Rennäringen 4.1 Inledning Detradioakliva nedfallet efter drabbade rennäringen i storutsträckning på grund av lavarnas förmåga att la upp och behållastora mängder cesium. Strålskyddsinstilulels och livsmedelsverketsprovtagningar ledde beslut om all renar som slaktadesinom Väslernorriands, och inte skulle få godkännassom livsmedel. Efter ytterligare provtagningar stod det klart atl nedfallet varav störte omfattning än väntal. beslutades alt provtagningskulle ske även på renar som slaktades i Norrbollens län. Renskölselförelagenhar haft stora problem och har drabbats av merkostnader och inkomstbortfall pågrund av de åtgärder som vidtagits i syfte att tillförsäkra konsumenternalivsmedel av god kvalitet. Statsmakternas uttalanden all renskölseln är avväsentlig betydelse för den samiska kullurens fortbestånd har varitutgångspunkten för de insatser som har gjorts för samerna med anledning avkärnkraftsolyckan i Tjernobyl. Ijuni 1986 tillsatte lantbruksstyrelsen en arbetsgrupp, renradiakgmp- pen, med uppgift all utarbeta förslag m. m. till närmare bestämmelser om ersättning till renskötselföretagen. Gruppen skulle också undersöka förut- 17 sättningarnaför all genom olika åtgärder minska de negativa konsekven- Skr. 1987/88:96serna av nedfallet för rennäringen, Renradiakgruppen består av represen- Bilaga2 tanter för lanlbruksverkel, livsmedelsverket, lantbmksuniversilet (SLU)och (), 4.2 Den kommersiella renslakten Lanlbmksstyrelsenbeslutade alt vidta åtgärder så att renslakt så långt möjligt skullekunna genomföras på normalt sätt. Från varje ren logs ett köttprov för analysav cesiumhallen. Kontrollbesiktning skedde i vanlig ordning. När analysenvisade ett värde under livsmedelsverkets gränsvärde godkändes och såldes slaklkroppenpå vanligt sätt. Vid högre värden kasserades renen och blåfärgades varefter denavyttrades för pälsdjursfo-derproduktion. Föratt så många renar som möjligt skulle kunna slaktas innan cesium-halterna hannstiga över gränsvärdet, rekommenderades tidigareläggning av slakt som annarsskulle skett . Ekonomisk kompensation lämnadesför inkomstbortfall vid Udigarelagd slakt. Inkomstbortfallet motiverades avlägre slaklvikter hos renarna. Ekonomisk kompensation för de förluster somhade uppstått till följd av slaktför-budet lämnades också. Fören begränsad lid ersattes renägare även för de sarvar som hade kasserats på gmndav bmnsllukt. Renägarensersättning för kasserade renar motsvarade marknadspriset för renkött inkl. momssaml prisstöd. Renägaren fick förskott i normal omfattning. Slaktföretagen fickersättning för slaktkoslnaderna för de renar som inte godkändes. /87 slaktades 93 525 renar eller 16500 fler än . 73 340av dessa, , kasserades som livsmedel eftersom cesiumhallen översteg300 Bq/kg. Statenskostnader för med anknytning UU rennäringen /87uppgick ca 125 milj. kr. Huvuddelen avser ersättning till renägarna ochtill slakterierna för kostnader för slakt och för analys av cesiumhallen. Denvalda lösningen för slakten innebar alt del kasserade renköttet kom tiU nyttasom pälsdjursfoder i stället för att grävas ned. Renägarna kunde göra ettnormall slaktutlag. Ersättningen för de slaktade renarna utbetalades oavsett cesiumhallpå samma sätt som vid normalslakt. Bl.a. livsmedelsverkets beslut om höjning av gränsvärdet för cesium-137 i renkötttill 1 /kg har ändrat förutsättningarna. Vissa områden kunde friklassasunder . Analys av cesiumhallen i renköttet från dessa områden behövdedärför inte ske. Samtliga samebyar utom två i friklassädesunder sarvslakten . I friklassädestre samebyar. Provlagning i de friklassade områdena visade att cesiumhallenunderskred gällande gränsvärde med god marginal. områden som inte kunde friklassas års slakt fanns same byar där cesiumhallen var förhållandevis låg. För att stimulera UU en 18 Udigareläggning av slaktenbeslutades om kompensation för viktförlust Skr. 1987/88:96 med . per kgför de renar som i dessa samebyar slaktades före den 26 Bilaga 2 augusti 1987.Även i övrigt lämnades samma ekonomiska ersättning som . Ettantal samebyar i främst erbjöds extra kompensation på grund avlåga slaktvikter för de renar som slaktades senast under oktober månad 1987.Denna slakt medförde att ett väsenUigt antal slaktrenar kunde godkännas somlivsmedel. Renköttär traditionellt ett väsenUigt inslag i del samiska kosthållet. Eftersom cesiumhaUeni renarna steg snabbi var det nödvändigt att ge renägarna möjUghetatt ta ut hela årsbehovet av matrenar pä en gång medan godkända renar ännufanns att tillgå. Renägarekunde göra slaktutlag för husbehov ur den egna hjorden och på statens bekostnadfå slaklkroppen analyserad. I de samebyar där praktiskt tagel samtliga slaklkropparväntades bli kasserade kunde renägarna få matrenar från områden med lägre cesiumhalter.Ersättning för transport och frysförvaring av matrenar lämnades av slalen. Renförsöksavdelningenvid SLU gjorde försök med utfodring av renar i syfte allminska cesiumhallen. Resultatet var så posiUvt att samebyar som gemensamt utförtleutfodring av renar till husbehov med ingångsvärden på ända upp till /kgfick ersättning för detta. Utfodring av husbehovsrenar med så höga halter av cesiumfick ske endast efter samråd med lantbruksnämnden. Nämnden svarade för uUå-ningav kmbbor och stängsel. Utfodringsgmpperna fick inle vara störte än 20 renar. Slalenersatte foderkoslnaderna och de extra kostnader som kunde uppkomma. Eftersomgränsvärdet för cesium-137 i baslivsmedel är /kg harrenägarna erbjudils möjlighet all även i fortsättningen anskaffa renar förhusbehov med en cesiumhall understigande /kg. Medlemmar i en sameby kant. ex. låta hämta husbehovsren kollektivt från de åtta samebyar i Nortbottendär cesiumhallerna hos ren generellt underskrider /kg. Utfodring får äveni fortsättningen ske av husbehovsrenar om cesiumhallen uppgår till högst /kg. 4.4 Utfodring för att minska cesiumhallen hos renarna Denslakt som skedde innebar för renägarna inga väsentliga förändringar jämfört vare sig i det praktiska renskötselar- belet eller ekonomiskt. All producera pälsdjursföda i stället för ett fullvär digt livsmedel var emellertid negativt av andra skäl. Därför vidtogs åtgär der för all så långt möjligt öka antalet renar som efter slakt kunde godkän nas som livsmedel. De åtgärder del här blev fråga om var helutfodring och lillskollsutfodring saml flyttning av renar. SLU genomförde försök med utfodring av renar . ten av försöken var såpositiva alt samebyarna erbjöds Skr. möjlighetatt i stor skala helulfodra slaklrenar med ingångsvärden av högst Bilaga 2 Delta värdevaldes med hänsyn atl renarna inte bör ulfodras mer än tvåmånader i sträck. Varje ulfodringsplats fick omfatta högst 500 renar ochutfodring fick inte pågå än för all minska risken för altsjukdomar sprids. Slalen ersatte kostnaderna för foder, transporter ochövriga kostnader för t.ex. krubbor och hägnads- För renägarens merarbetemed helulfodringen och för de renar somdog i samband med utfodringen lämnades ersättning. Helutfodringav slaktrenar kom i gång i en myckel blygsam skala. Endast en sameby i Nortbottenslän och tre i började helutfodra slaktrenar. Totalt rörde del sigom mindre än 2000 renar. hade räknat med 10000-15000. Orsakenvar all många renägare ansåg att de erbjöds helutfodring . Dehelutfodringar som genomfördes har gett positiva resultat. I och Mittådalenssamebyar sjönk halten av cesium markant, från i genomsnitt /kg tillmindre än /kg. Förslaklsäsongen 1987/88 har samtliga samebyar inom icke friklassade områdenerbjudits möjlighet till helutfodring av slaktrenar. Cesiumhallen får vidutfodringens böljan inte överstiga /kg och utfodringen bör inte pågåmer än . Slalen betalar ersättning enligt samma principer somföregående säsong. Tillskottsutfodringbedömdes kunna leda till godtagbara cesiumhalter i renköttet till höstslakl.Denna slutsats gällde också de värst drabbade områdena i södra ochnorta . Därför erbjöds 16 samebyar att tiUskottsutfodra renar underperioden fram t. o. m. maj månad 1987. Samebyarna utnyttjade denna möjlighettill utfodring i myckel stor omfattning. VidlUlskoltsutfodringen användes ett specialkomponerat foder med kaliumklorid och benlonil.Dessa tillsatser påverkar aktivt utsöndringen av cesium hos renarna. Ersättninglämnades för kostnaderna för fodret och för transport av fodret. Isamband med helutfodring av slaktrenar kan det bli problem vid övergång frånlavbete foder. Hö kan underlätta övergången för renarna men ett Ullskott avrenlav med låg cesiumhall ger också god effekt. Renlav kan också användas vid tiUskottsutfodringför att locka renarna till foder-kmbborna. De sexton samebyarna erbjöds därföratt organisera plockning och hemfrakt av renlav från områden med lågcesiumhall. Ersättning lämnades för säckar, transport av laven samt för resoroch traktamenten. Möjligheten tiU lavplockning utnyttjades i mycket storomfattning. Helutfodringoch Ullskottsutfodring möjliggör produktion av renkött som kan godkännas som Hvsmedeläven om cesiumproblemel kvarstår i renbetena framöver. Flyttningav renar till områden med låga cesiumhalter tillämpas /87 och 1987/88. Enligt avtal med domänverket kunde lanlbmks styrelsen upplåta renbete i kommun tiU två samebyar /87. Staten skulle svara för ersättning för de merkostnader som 20 de två samebyarna ådrogsig genom renflyttningen. Upplåtelsen begränsa- Skr. 1987/88:96 des till 5000 renar med hänsyn till eventuella konsekvenser för motstående Bilaga 2 intressen. Flyttningenav renarna till visade alt en ny flyttning bör kombineras med enavslutande helutfodring och slakt på platsen. Cesiumhallen sjönk nämligen fråni genomsnitt 12 /kg till endast ca 2 /kg och någon utfodring avrenarna gjordes inte sedan de transporterats till samebyns betesområde. Sjusamebyar i de värst drabbade områdena har /88 erbjudits flyttningtill med högst 15000 renar. Staten betalar ersättning för flyttningenmed . per ren som godkänts vid slakt. Två samebyar har accepteraterbjudandel och låtit transportera ca 12000 renar . 4.5 Provtagningar på renbetesväxter Provtagningarpå renbetesväxter gjordes kontinuerligt avrenägarna själva. Del främsta syftet var all ge samebyn en uppfattning om vilkabeten renarna borde utnyttja inom byns betesområde för all hålla cesiumhallernaså låga som möjligt. Resultaten av provtagningarna kan utnyttjas även iframtiden eftersom skillnaderna i cesiumhall mellan de olika områdenakvarstår. Samernahar rätt atl jaga och fiska inom samebyns betesområde. Även vill och fisk hadehöga halter av cesium . Enligt förordningen (1986:690) omersättning för fällda älgar med för höga av radioaktivitet lämnadesersättning för sådana älgar som fällts under liden den I september 1986-den 30juni 1987 om de förstördes eller logs om hand av slakteri. Enligtförordningen (1987:64) om ersättning för merkostnader och förluster medanledning av till dem som för sill uppehäUe är beroende avfiske, jakt, bär- eller svampplockning får ersättning lämnas för merkostnaderoch förluster på gmnd av till den som helt eller delvisförsörjer sig på atl fiska eller jaga till husbehov eller försäljning, plockarbär eller svamp för försäljning, säljer fiskekort eller odlar sättfisk förförsäljning. Dessaersättningsbestämmelser tillämpas givetvis även för samerna och kompletterar debestämmelser som gäller enbart för renskötseln. 4.7 Strålskador hos ren Imassmedia varnades för skadliga strålningseffekter på renarna i de mest drabbade områdena. Renägarna där uttryckte oro för att renarna skulle få skador av de höga cesiumhallerna. Utredningar vid SLU och statens veterinärmedicinska anstalt (SVA) har visat att inga renar i riskerar skador på gmnd av radioakUvitet i 21 Resultat avexperimentell bestrålning av såväl störte husdjur som Skr. 1987/88:96mindre laboratoriedjur visar nämligen alt del krävs myckel högre doser Bilaga 2 radioakliv strålning än renarna kunde få i sig även i de värstdrabbade områdena för atl det skall uppstå skador. 4.8 Framtida konsekvenser för rennäringen Radioaktivtcesium kommer med största sannolikhet att finnas kvar i renbetet under långlid. I stora delar av härslammar en betydande del cesium-137 ilav och renkött från 1960-talels atmosfäriska alomvapenprovsprängningar. Delnedfallet gav dock låga stråldoser under en lång Ud. innebarhögre doser under en kort lid. Mankan räkna med atl konsekvenser kommer atl vara påtagliga förrennäringen under en lång rad år framöver. Förhållandena har emellertidförbättrats mycket snabbare än väntat. Under sarvslakten dågränsvärdet var /kg kasserades av de slaktade renarna. Motsvarandetal var för , och 100%.Under sarvslakten , då gränsvärdet var /kg, kasserades endast15% av de slaktade renarna. Om gränsvärdet hade varit /kg skulle avrenarna ha kasserats. Motsvarande tal skulle i ha varit , iVästerbottens län och i . Underandra slaktades ca 35000 renar, varav 22500 eller närmare 65 %godkändes som livsmedel. Somtidigare nämnts var störte delen av Nortbotten och delar av friklassadeunder sarvslakten . För vinterslaklen 1987/88 gäller för länatt samtliga fjällsamebyär utom en samt en skogssameby och femkoncessionssamebyar är friklassade. Renskölselnfungerar därmed normall i del område där ungefär två tredjedelar av landetsrenstam finns. områden där renarna har mycket höga cesiumhalter kommer gränsvärdet inte altunderskridas om inte olika åtgärder vidtas. Det är närmast fråga om tidigareläggningav slakt samt tillskotts- och helutfodring. Av de renar från de värst drabbadeområdena som flyttats till kommer en stor del att slaktas på platsefter en avslutande helutfodring. Deras cesiumhall kommer atl underskridagränsvärdet. 4.9 Behovet av fortsatta åtgärder Idecember 1986 uttalade sig för en plan för ett sammanhållet ålgärdsprogramför rennäringen (prop. 1986/87:18, NU 12, rskr. SSRhemställde i en skrivelse till regeringen atl rege ringen uppdrar åt lanlbmksstyrelsen att utreda och lägga fram förslag beträffande fördyrade levnadsomkostnader, jakt och fiske för avsalu, kon sekvenserna av slaklstoppet , ökad administration inom samebyarna och riksförbundet samt utvecklingsstöd till samebyarna. hemställde vidare om införande av renkonto från inkomståret 22 1986,höjning av prisstödet för /87, förslag till renforsk- Skr.1987/88:96 ningens organisation och lokalisering samt all initiativ tas till engemensam Bilaga 2 nordisk-samisk utredning om de långsiktiga konsekvensernaför den samiska kulturen till följd av det radioakUva nedfallet. SSR:sförslag aktualiserades i stora delar i samband med rtksdagsbe-handlingen avnyssnämnda proposition. Vidbehandlingen av propositionen avslog motioner om införande av ettrenkonio och en höjning av det särskilda prisstödet till rennäringen. Krav påinförande av renkonto har därefter avvisats ytterligare en gång. Däremotbeslutade i samband med behandlingen av budgetpropositionen 1987 omen höjning av prisstödet rennäringen med 4,7 milj. kr. (JoU 1986/87:16, rskr.252). Regeringenuppdrog åt skogs- och jordbmkets forskningsråd att eftersamråd med lanlbruksstyrelsen, SLU och SVA utarbeta ett sammanhållet programför den framtida renforskningen. Enligt beslutet skall bl.