prop · GB03109 · 1987-12-31 00:00:00 — Vi anser att de mera formellt reglerade bestämmelserna om urvaletmåste kompletteras med regler som gör det möjligt att ta hänsyn till speciella meriteroch förhållanden som är betydelsefulla för den enskildes studieförutsättningarmen som inte rimligen kan värderas inom ramen för de formella reglerna. Ocksåsamhälleliga behov av utbildade med viss bakgrund bör kunna vägas in i ensådan friare prövning. Detär viktigt att reglerna för tillträde till högskolan utformas så att de ärenkla att förstå och lätta att tillämpa. Vi har försökt skapa urvalsregler somtar fasta på detta, bl.a. genom att minska antalet urvalsgrupper, garantieretc. Del urvalssystem som vi föreslår kan sammanfattas så här: D Betygsurval.Poäng för medelbetyg, maximalt 5,0 poäng D Provurval. Poäng för högskoleprovjämte arbetslivserfarenhet, maximal poäng 2,0 resp. 1,0 D Fri prövning. Friarebedömning av meriter och särskilda förhållanden. Betygsurvaletgrundas på betygsmedelvärdet från gymnasieskolan eller motsvarande skolform.Sökande från två- resp. tre/fyraåriga linjer be-. handlas var för sig.Betygsurvalet bör normalt omfatta minst en tredjedel och högst två tredjedelarav platserna pä varje utbildningslinje (med undantag för de platser som besättsgenom fri prövning). Genom att t.ex. låta en hög andel platser tillsättas pågrundval av betygspoäng kan man göra det lättare för dem som kommer direkt frångymnasieskolan att antas till sådana utbildningslinjer där det är särskiltangeläget att underlätta direklövergängen. Omvänt kan man genom att anta enhög andel i provurvalet prioritera sökande som har arbetslivserfarenhet. Närbetygsmedelvärdet räknas ut bör betyg i ämnen som är särskilt viktiga för enutbildningslinje kunna ges större vikt. Sådana betyg skall vart och ett kunnaräknas som tre betyg. Det kommer på så sätt att löna sig att i gymnasieskolansatsa på de ämnen som är väsentliga för den högskoleutbildning man ärintresserad av. Beslut om viktning skall fattas av den myndighet somfastställer utbildningsplanen för resp. linje. Sälänge betygen används vid urvalet till högskolan är det väsentligt att de ärrättvisa på det sättet att det är lika "lätt" att få ett visst betyg oavsettvid vilken skola man går. Ett hjälpmedel för betygsättningen är centrala prov.Det är viktigt att sådana används såväl på de tre/fyraåriga linjerna som på detvååriga linjerna i gymnasieskolan. Särskilda åtgärder måste vidtas för attbetygen i komvux skall bli jämförbara med betygen i gymnasieskolan. 1provurvalet, som således kan omfatta minst en tredjedel och högst tvåtredjedelar av platserna (med undantag för den fria prövningen), ges poäng förhögskoleprov och arbetslivserfarenhet. Alla sökande bör ha rätt att delta iprovurvalet. De som gått ut gymnasieskolan får dock vänta innan de fårräkna ett provresultat vid urvalet. Genom provurvalet får de som inte kunnatbli antagna på sina betyg en andra chans. 4 1987/88. sominte har betyg blir provurvalet den enda möjligheten att bli antagna Prop.1987/88: 109 (vid sidan av den fria prövningen). Det gäller t.ex. sökande somenbart Bilaga 2 har behörighet från folkhögskola eller som bara är behörigaenligt 25:4-regeln. Denindelning i kvotgrupper efter behörighetsgrund som tillämpas i det nuvarandeurvalssystemet har medfört alt vissa kvolgrupper ibland blivit så små att de påvissa utbildningar inte tilldelats någon plats, oavsett hur bra meriter desökande i kvotgruppen har haft. Detta har varit olyckligt inte minst försökande från folkhögskolan, som utgör en egen kvotgrupp, vilken iallmänhet är mycket liten. Urvalet bland folkhögskoleeleverna har ocksåkomplicerats av att studieomdömena inte varit något bra urvalsinstmment,eftersom nästan alla sökande har de högsta omdömena. Genom våra förslagförsvinner dessa nackdelar. Folkhögskolan är en viktig rekryteringsbas förhögskolan. Vi bedömer alt sökande från folkhögskola kommer alt kunna hävda sigväl i det regelsystem vi föreslär. Möjlighetenför alla att bli antagna på etl prov, som man kan genomgå hur somhelst, gör att man kan förbättra sin konkurrenssituation genom att förbättrasin studieförmåga. Provurvalet tjänar också på det sättet ett viktigt syftegenom att beroendet av betygen som det enda och en gång för alla givna måttetpå studieförmåga försvinner. Genomatt tillgodoräkna arbetslivserfarenhet vid urvalet vill vi uppnå två syften: n Att stimulera ungdomar till ett kortare studieuppehåll mellan gymnasieskolaoch högskola. På detta sätt kan underlaget för deras studie- och yrkesvalbreddas. n Att ta vara på intresse och förutsättningar för högskolestudier hosyrkesverksamma med en längre tids arbelslivserfai-enhet. Deregler för poängvärdering av arbetslivserfarenhet som vi föreslår utgår fråndessa två olika syften. Poängsättningen av arbetslivserfarenhet bör ske i två steg.Efter 15 månaders arbete ges en poängtillskott (0,5 poäng) som läggs tillpoängen för högskoleprovet. För den som arbetat ges ettytterligare poängtillskott så att man sammanlagt kan få 1 poäng förarbetslivserfarenhet. Genom att inget poängtillskott ges däremellan uppmuntrarman inte ungdomar att arbeta i syfte att meritera sig förutbildning med hård konkurrens. Arbetesom omfattat av heltid bör ge poäng. Samma poäng bör ges förheltids- och deltidsarbete. Poängbör också kunna ges för sådan arbetslivserfarenhet som är särskilt värdefullför den högskoleutbildning man söker. Normalt bör sådan erfarenhettillgodoräknas vid den fria prövningen, men den bör också vara möjlig attsystematiskt poängvärdera för utbildningar där det går att någorlunda välavgränsa vilka verksamheter som bör räknas som särskilt värdefulla. Denfria prövningen bör omfatta högst av platserna. Utgångspunkten äratt den i första hand bör avse sökande som inte kommer till sin rätl med deformella meritvärderingsreglerna. I den fria prövningen bör också ingå sökandemed utländsk förutbildning (utomnordiska gäststuderande antas docki särskild ordning) liksom handikappade. 1987/88: 109 Den friaprövningen bör även omfatta svenskar med utländsk förutbild- Bilaga 2 ning.Även andra erfarenheter från utlandet än studier bör kunna beaktas. Könsfördelningenär fortfarande sned på många utbildningslinjer i högskolan på hälften avutbildningslinjerna utgör det ena könet av de antagna. Viavvisar könskvotering som en generell metod för att komma tillrätta med dettaproblem. När man gör urval till en linje med sned fördelning mellan könen börman emellertid när två eller flera sökande har samma poäng i första handanta sökande från det underrepresenterade könet. På detta sätt kan en utjämningfrämjas utan att sökande som tillhör det underrepresenterade könet går föreandra med högre poäng. Våraförslag innebär att reglerna redan på kort sikt kan anpassas till de olikaförutsättningar som gäller för olika utbildningslinjer i högskolan. möjligheten att variera hur stor andel som skall antas i betygs- resp.provurvalet, den fria prövningen som gör att man inte är bunden till striktaregler för hur meritvärderingen skall gå lill, möjligheten att ge meritvärdeåt särskilt relevant arbetslivserfarenhet samt möjligheten att vikta betygen. Dessutomföreslår vi att antagningsmyndigheterna skall få använda andra urvalsregler ändem som gäller generellt. Upp till en tredjedel av platserna bör utan särskildabeslut av statsmakterna få besättas med hjälp av andra urvalsinstrument. Detkan t.ex. gälla särskilda antagningsprov eller andra urvalsmetoder som kankomplettera de "vanliga" reglerna. På det sättet kan man fåerfarenheter av andra metoder, något som på kan leda till att alltfler utbildningslinjer får urvalsregler som är anpassade till deförutsättningar som gäller för resp. linje. En sådan utveckling är önskvärd förmånga utbildningslinjer. Det kommer emellertid att ta tid att utarbeta nyarelevanta metoder. Därför föreslär vi ett system som gör det möjligt attsuccessivt gå över till urvalsregler som är bättre anpassade till olikautbildningslinjer. Antagningentill enstaka kurser ägnades relativt ringa uppmärksamhet reform.Regelsystemet utformades med den utgångspunkten atl de enstaka kurserna ihuvudsak skulle tillgodose behov av fortbildning och vidareutbildning. De haremellertid också kommit att fungera som ett alternativ till linjestudier fördem som inte kunnat tillgodose sina önskemål inom linjesystemet. Nuvarandeurvalsregler bygger på en kvotgmppsindelning av de sökande, rangordning inomkvotgrupperna efter de sökandes prioritering av sökta kurser och i sista hand lottning.Härutöver kan sökande antas med förtur på grundval av en individuell bedömning. Lottningsom urvalsgrund har kommit att tillämpas i större utsträckning än avsett,som förtursantagning utnyttjats i mindre utsträckning än vad somförutsattes i förarbetena och som enligt vår mening har varit motiverat. Urvalsförfarandetär onödigt för en stor del av kursutbudet, eftersom Prop. 1987/88: 109samtliga kvarstående sökande i realiteten kan antas. Detta gäller i första Bilaga 2 hand många kurser i universitetens utbud. Det bör i dessa fall varamöjligt att med ett enkelt registreringsförfarande förenklad antagning taemot samtliga behöriga sökande. Nuvarandeenhetliga urvalsregler är inte anpassade till det skiftande utbudet av enstakakurser. Olika urvalsregler bör användas beroende på vilka kategorier av sökandesom kursen i första hand vänder sig till. Vi har i våra förslag utgått frånföljande tre huvudsyften: n fortbildning och vidareutbildning D linjealternativutbildning D påbyggnadsutbildning Varjekurs rekryterar studerande med ett eller ett par av dessa syften. Olikaurvalsregler måste därför ibland användas.vid antagnjngen till en och sammakurs. Lottning bör inte tillgripas när man har möjlighet att på annan grundgöra en rimlig rangordning av de sökande. Urvalettill kurser för fortbildning och vidareutbildning bör bygga på längden av ochinnehållet i de sökandes arbetslivserfarenhet. Urvalettill kurser som utnyttjas som alternativ till utbildningslinjer bör så långtmöjligt anknyta till vad som gäller för antagningen till jämförbara linjer.Betygsurval och provurval bör göras på i princip samma sätt som vidlinjeurvalet. Det är också rimligt att antagningsreglerna tilllinjealternativa kurser ger de studerande en rimlig förutsättning att planerasina studier genom en "platsgaranti", som är jämförbar med vad somgäller för de linjestuderande. Detta kan åstadkommas genom atl studerande somklarat av vissa kurser ges förtur vid antagningen till ytterligare kurser.Denna möjlighet är av särskild betydelse inom det humanistiska området, därallmänna utbildningslinjer i stort sett saknas. Förkurser pä påbyggnadsnivå och andra kurser som är forskarrekry-terande börstudieresultaten i tidigare högskoleutbildning ha stor betydelse vid urvalet. Liksomvid antagningen till utbildningslinjer bör sökande kunna antas efter en friprövning. Härvid bör hänsyn kunna tas till särskilda behov och omständigheter. Genomett ökat utnyttjande av förtursantagning kan många av de förändringar viföreslår åtminstone delvis genomföras redan inom ramen för nuvarande system.Hit hör hänsynstagande till betygsmeriter och underlättande av linjealternativastudier. Också förenklad antagning bör kunna genomföras efter beslut vid resp.högskoleenhet. Kapitel}1 Antagningens organisation Antagningentill allmänna utbildningslinjer görs, med ett fåtal undantag, av centralamyndigheter, som utnyttjar datorsystem för antagningen. Systemet harkritiserats för att vara alltför mekaniskt och opersonligt och för att dencentrala antagningen måste kompletteras med en omfattande lokalreservantagning. Ansökningar måste dessutom inges relafivt föreutbildningens start. Vi harnoga övervägt möjligheterna att ersätta det nuvarande centrala Prop. 1987/88:109 systemet med.lokal antagning. Vi ser emellertid någon form av nationellBilaga 2 samordning som nödvändig, bl.a. för att undvika problemen med diib-belantagning.Vi anser också att ett centralt system är fördelaktigt för de sökande därföratt dessa bara behöver sända in en ansökan och att flera studerande kan antas iett tidigt skede genom att dubbelantagningen begränsas. Inom ramen för detcentrala systemet bör emellertid möjligheterna till lokal medverkan utvecklas.Våra förslag ger ökade sådana möjligheter, t.ex. när det gäller utnyttjande avlinje- eller områdesspecifika urvalsregler. Vi vill stärka banden mellan antagningen och utvecklingenav utbildningens innehåll och organisation. Det innebär bl.a. atttillträdesfrågor i ökad utsträckning bör behandlas som en del avutbildningsplaneringen i stort, både lokalt och centralt. UHÄ bör få i uppdrag att utforma en permanent organisationför högskoleprovet. Ett vetenskapligt råd bör inrättas med uppgift att följaoch medverka i utvecklingen av provet. Hänsyn till de sökande kräver en snabb handläggning avansökan och i allmänhet en anmälnihgstidpunkt som ligger så nära utbildningensstart som möjligt. Man bör därför överväga att senarelägga sista ansökningsdagför sökande med meriter som är enkla att värdera, t.ex. sökande som bara harbetyg. Kapitel 12 Besvär i tillträdesfrågor Besvär över antagningsbeslut som fattats av universitetoch högskolor anförs enligt nuvarande bestämmelser hos UHÄ. Antagningsbeslut avUHÄ och () kan överklagas hos ensärskild , som inrättades 1982 för attavlasta ett stort antal besvärsärenden. Besvär får förnärvarande inte anföras mot beslut om urval till enstaka kurs. Behovet att kunna överklaga beslut om urvalet minskargenom de förenklingar som vi föreslår av urvalsreglerna. Ocksåförutsättningarna att kunna överpröva antagningsbeslut minskar genom den friaprövning som vi föreslår, eftersom en besvärsinstans inte kan överblicka allade överväganden som ingår i den fria prövningen. Vi föreslår därför för allhögskoleutbildning att besvär liksom hitintills skall kunna anföras över beslutom behörighet men att besvär inte skall få anföras rörande urvalet. Vid en felaktig bedömning bör den sökande i första handförsöka fä rättelse hos den antagningsmyndighet som fattat beslutet. Besväröver behörighetsbeslut som fattats av universitet eller högskola bör som hittillsanföras hos UHÄ. Med hänsyn till den minskning av det totala antaletbesvärsärenden som våra förslag innebär anser vi att en särskildbesvärsmyndighet är motiverad. Besvär bör därför avgöras avregeringen (). Kapitel13 Information och syo Prop. 1987/88: 109 Bilaga2 Information och studievägledning är väsentliga för de enskildas val av utbildning.Kännedom om tillträdesreglerna är särskilt viktig för atl göra människormedvetna om möjligheter till högskoleutbildning och för att få dem attförbereda sig för högskolestudier på rätt sätt, t.ex. genom att skaffa sig braförkunskaper. Vi förespråkar en lokal, mera direkt kontakt mellan högskola ochskola. Utöver den syo-personal som finns i skolan och högskolan måste lärareengageras i informationsspridningen. Särskilda grupper kan bildas förkontakter mellan skolan och högskolan vid gymnasieskolor och motsvarandeskolformer. För att människor i arbetslivet skall kunna nås med information omhögskolestudier är det lämpligt med samarbete med bl.a. fackligaorganisationer. Våraförslag innebär så pass stora förändringar vad avser främst urvalet, att del ärnödvändigt med en "förvarningstid" för de sökande och en planeringsperiodför högskoleorganisationen. Våra huvudförslag bör därför genomföras tidigastinför . Möjligheterna till ett genomförande redan höstterminen1989 bör belysas närmare i samband med remissbehandlingen av våra förslag. Enrad förändringar i linje med våra förslag kan emellertid vidtas redan inomramen för nuvarande bestämmelser. Genomförandetav våra förslag kommer att medföra engångskostnader bl.a. för att bygga upp nyatekniska system för antagningen och för att informera om de nya reglerna. Viräknar på kort sikt med något minskade kostnader för antagningen tillutbildningslinjer, främst genom förenklade regler för tillgodoräknande av arbeislivserfarenhet.Pä något kan de direkta antagningskostnaderna komma att öka som ettresultat av ett ökat utnyttjande av regler som är anpassade till olikautbildningslinjer. Ett införande av linjespecifika urvalsinstrument böremellertid ses som en kvalitetsåtgärd för resp. utbildning och kostnadernamåste därför vägas mot kostnaderna för andra ändamål för berördautbildningslinjer. Våraförslag till regler för antagningen till enstaka kurser innebär en stor lokalfrihet att besluta om den närmare utformningen av urvalsreglerna och därmedockså att påverka vad antagningen faktiskt kommer . Urvalsmetodersom tar hänsyn till olika kursers syfte och där de sökandesstudieförutsättningar vägs in på ett annat sätt än ser vi som kvalitativaförbättringar som kommer högskolan till godo, även om de direktaantagningskostnaderna torde öka genom ett mera differentierat system. 1987/88:109 Bilaga 3 Remissinstanseroch sammanställning av remissyttranden över betänkandet (SOU 1985:57)Tillträde till högskolan jämte rapport (SOU 1985:59) Prov för urval tillhögskolan. Överbetänkandet (1985:57) Tillträde till högskolan jämte rapport (SOU 1985:59) Provför urval till högskolan har efter remiss yttranden avgivits av datainspektionen,värnpliktsverket (VPV), (SoS), universitets- ochhögskoleämbetet (UHÄ), BNH), centralastudiestödsnämnden (CSN), (), statskontoret, (), (), (), Sverigeslantbruksuniversitet. i , Stiftelsen ,kommunerna i , , , , , , på , iGöteborg, Hag-fors, , , , , , ,och , Kungl. (), (), , , (), Centralorganisationen /SR, iSverige (LO), (), (), i , RiksföreningenSverigekontakt, Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation,för vuxenstuderande. , folkhögskoleelevers förbund (SFEF), förenadestudentkårer (SFS), sjuksköterskeelevers förbund (SSEF), . och Skola, . UHÄhar bifogat yttranden från regionstyrelserna för högskolan, från högskoleenheternasamt från landstingens utbildningsnämnder. Yttrandenhar dessutom kommit in från försvarets skolnämnd, ,, Telefonaktiebolaget ,, , Liberala ,, De Handikappades Riksförbundoch Överbefälhavaren. Dämtöverhar synpunkter lämnats av etl stort antal folkhögskolor samt av andraorganisationer och föreningar samt enskilda. 2 Allmänna synpunkter på utredningens förslag Prop. Bilaga 3 Merpartenav remissinstanserna delar utredningens synsätt och instämmer i de allmännautgångspunkterna, liksom i de föreslagna principerna för etl nytttillträdessystem. UHÄ framhåller alt det flexibla tillträdessystem somutredningen föreslår ger möjlighet till fortlöpande förändringar och en anpassninglill utvecklingen. Universitetoch högskolor är i allmänhet positiva fill utredningens förslag. Man välkomnarframför allt den utökade möjligheten till lokal medverkan vid antagningen.Universiteten i och är dock kritiska lill förslagen.Universitetet i ställer sig frågande lill om de föreslagnaförändringarna är fillräckligt genomarbetade och genomgripande för att svaramot de krav som kommer att ställa på den högre utbildningen i frågaom både behov av högskoleutbildning och gymnasieskolans utformning ochdimensionering. anser vidare att mycket skulle vinnas omförslaget underkastades en gmndlig överarbetning även om detta skulle ledatill att reformen måste genomföras . LObeklagar atl utredningens direktiv inte gjort det möjligt att kopplatillträdesfrågorna till det framtida behovet av högskoleutbildning och dess dimensionering.LO anser att det är hög tid att göra en gmndlig översyn och analys av helautbildningssystemet. RRVanser att utredningens förslag innebär en klar förenkling jämfört med nuvarandeantagningssystem. Det ökade inslaget av decentralisering skapar förutsättningarför en förbättrad anpassning till lokala förhållanden. Utredningenhar enligt SFS i stort sett lyckats ge sitt förslag lill antagningssystem deegenskaper SFS anser att ett sådant ska ha, nämligen stabilitet, enkelhet och lättöverskådlighetsamt flexibilitet och anknytning till svensk rättvisetradition. TCOanser att en reformering av tillträdesreglerna bör ske med utgångspunkt i demål som sattes upp i samband med högskolereformen. Det innebär bl. a. att denhögre utbildningen skalj bidra till en ökad social jämlikhet och jämställdhetmellan kvinnor och män. TCO vill dock, liksom /SR, markera att en jämnaresocial rekrytering fill högskolan aldrig får uppnås på bekostnad avtillräckliga förkunskaper och en god kunskapsbakgrund hos alla studerande. Bräckeoch kommuner pekar på de regionala olikheter som finns förrekrytering till högskolan. De önskar en analys för att utröna om tillträdesreglernakan utformas så att den ojämna sociala rekryteringen som har med regionalaskillnader att göra, i någon mån utjämnas. Malmökommun framhåller det viktiga i att. tillträdesreglerna ger goda styrsignalertill gymnasieskolan och dess elever, dvs. signaler som inte uppmuntrar tilltaktiska val eller satsningar påför kommande högskolestudier mindre väsentligaämnen. Tillträdesreglerna bör vara så utformade att de stimulerar till bästamöjliga förberedelse för de planerade högskolestudierna. UHÄpåpekar med hänvisning fill förslaget om den framtida gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY) att det hade varit en fördel om man haft god kännedom om utvecklingen inom gymnasieskolan innan beslut tas om 44 Flera remissinstanser understryker vikten Prop. 1987/88:109 av samordning med ÖGY- förslaget. SÖerinrar om behovet av att betygsfrågorna i ungdomsskolan och vuxenutbildningenblir föremål för allsidig utredning och parlamentariskt ställningstagande. ÄvenUHÄ påtalar det önskvärda i att betygssystemet blir föremål förutredning och anser det angeläget att finna ett syslem som är mera kunskapsrelateratän det nuvarande. ,, , , socialdemokratiska ungdomoch Kommunistisk ungdom beklagar att utredningen inte fick tillfälle att utredaen betygsfri antagning fill högskolan. 3.1 Principiellasynpunkter på behörighet till högskolestudier Detstora flertalet av remissinstanserna instämmer i utredningens uppfattning attbehörighetskraven bör sättas på en sådan nivå att alla antagna har godaförutsättningar att fullfölja studierna. Många delar utredningens uppfattningatt det är principiellt fel att genom för låga förkunskapskrav förespegla destuderande att de har goda möjligheter att klara en utbildning. CSNpåpekar att nämnden genom studiemedelsnämndemas verksamhet haruppmärksammat att studieavbrott och studieförseningar ofta har sin grund ibristande förkunskaper, även om också andra förhållanden inverkar, som t. ex.ekonomiska svårigheter. 5Ödelar utredningens uppfattning att behörighetskraven i många fall behöver höjasför att en tillfredsställande kvalitet på utbildningen skall kunnaupprätthållas, men framför allt för att studieavbrott skall kunna undvikas. SÖbetonar vidare behovet av omsorg om de studerande inom högskolans utbildningari syfte att öka deras möjligheter att också slutföra studierna. Insatser avpedagogisk och metodisk karaktär inom högskolan kan exempelvis vara befogade. Fleraremissinstanser framhåller att de är positiva till att på krävagenomgången treårig gymnasielinje för allmän behörighet till högskolan, menställer sig ändå bakom utredningens förslag då det anses viktigt att se tillatt de tvååriga gymnasielinjerna inte blir återvändsgränder. AMSframhåller att det knappast finns något behov av att ändra kraven för allmänbehörighet då man genom de särskilda behörighetskraven har ganska storamöjligheter att variera förkunskapskraven till olika utbildningar. IVAanser att del för framgångsrika civilingenjörsstudier är betydelse fullt med en treårig studieförberedande gymnasieutbildning. Även Han delshögskolan i anser att man borde kräva treårigt gymnasium 45 5 1987/88. för tillträde till många linjer inom högskolan. Sammasyfte kan dock i Prop. 1987/88:109 huvudsak uppnås genom att höja kraven för särskild behörighet. SoS hänvisar till det förslag om förlängning till tre årav gymnasieskolans yrkesinriktade linjer som just remissbehandlats, ochförordar därför att ställningstagande till frågan om allmän behörighet tillhögskolestudier görs i anslutning till att detta förslag behandlas.