prop · GB03146 · 1987-12-31 00:00:00 — 58 a § jordabalken och har och har sökandens motpart ej iaktta-sökandensmotpart ej iakttagit före- git föreläggande som avses i tredje läggande somavses i tredje stycket i stycket i samma lagrum, skall ären-samma lagrum, skallärendet avskri- el avskrivas, om avtalet ej är upp-vas, om avtalet ej äruppsagt enligt sagt enligl 11 kap. 5 § första Ilkap. 5§ första stycket ellerstycket samma balk. 72 kap. 57 § första stycket samma balk. etl stort antal tvisterav likartad beskaffenhet mellan en hyresvärd och dennes hyresgäster omvillkoren för hyra av bostadslägenheter, får nämnden, sedan ett lämpligt antaltypfall av tvister prövats, med ledning därav avgöra övriga tvister utanmuntlig förhandling, om det är uppenbart att sådan förhandling inte behövs. Vid sådan medling som avses i Vid sådan medling som avses i 12 kap. 58 eller 58 a § jordabalken 12 kap. 58 eller 58 a§ jordabalken skall hyresnämnden, om hyresvärden skall hyresnämnden, om hyresvärden eller hyresgästen begär det, yiua sig eller hyresgästen begär del, yttra sig om marknadshyran för lägenheten om marknadshyran för lokalen eller eller om huruvida lägenhet som har om huruvida en lokal som har anvis- anvisats av hyresvärden är godtagbar als av hyresvärden är godtagbar en- enligt 12 kap. 57 § första stycket 2 ligt 12 kap. 57 § första stycket 2 jordabalken. eller 3 jordabalken. Vid sådan medling som avses i 11 kap. 6 eller 6 a §jordabalken skall arrendenämnden, om jordägaren eller arrendatom begär det,yttra sig om den arrendeavgift som arrendestället vid tillämpning av 11 kap. 5a § första stycket jordabalken kan antas betinga på öppna marknaden. I nämnds beslut skall anges de I nämnds beslut skall anges de skäl på vilka beslutet grundas, i den skäl på vilkabeslutet grundas, i den 12 män det är behövligt. I beslut om avskrivning enligt 9 § andra stycket skall även anges de nya villkor på vilka avtalet enligt Ilkap. 6 a§ tredje stycket jordabalken skall anses förlängt. Avser beslut enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m. m. Ullstånd till framtida förvärv, skall i beslutet utsättas viss fid, högst ett är, för tillständets giltighet. män det är behövligt. I beslut om avskrivning enligt 9 §andra stycket skall även anges de nya villkor pä vilka avtalet enligt 11 kap. 6a § tredje stycket eller 12 kap. 58 a § tredje jfycJfcef jordabalken skallanses förlängt. Avser beslut enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfas-fighetm. m. tillständ fill framtida förvärv, skall i beslutet utsättas ,högst , för tillståndets gil- Om part kan klandra beslutet eller besvära sig över det ellergöra ansökan om äterupptagande, anges i beslutet vad parten därvid har attiakttaga. förhandling i ärendet och kan på grund avärendets beskaffenhet eller annan särskild omständighet beslut ej meddelassamma dag som förhandlingen avslutals, meddelas beslutet inom två veckordärefter, om ej synnerligt hinder möter. Underrättelse om liden för beslutetsmeddelande skall lämnas vid förhandlingen. Slutligt beslut fillslälles part genom nämndeits försorg.Vad som sagts nu gäller dock ej beslut om avskrivning enligt 8 eller 12 §, ombeslutet meddelas vid förhandling i parlens närvaro. Harskiljaktig mening förekommit, skall denna meddelas partema på samma sätt sombeslutet. Beslut av nämnd äger, sedan tid för eller besvärutgått när talan får föras mot beslutet, rättskraft, såvitt därigenom avgjortsfråga som avses i 1 § första stycket 2 eller 5 eller 4 § första stycket 2, 2 a,3, 5 a, 6, 7, 8 eller 9. Vad som sagts nu gäller dock ej t)eslui, varigenomansökan om åigärdsföreläggande enligt 12 kap. 16 § andra stycket eller fillståndenligt 12 kap. 34-37 eller 40 § jordabalken eller 30 § andra stycketbostadsrättslagen (1971:479) eller ansökan om uppskov enligt 12 kap. 59 §jordabalken eller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2 a §bostadssaneringslagen (1973:531) eller yrkande om rätt fill förhandlingsordningenligt 9 § hy- Beslut av nämnd äger, sedan lid för eller besvärutgått när talan får föras mot beslutet, rättskraft, såvitt därigenom avgjortsfråga som avses i 1 § första stycket 2 eller 5 eller 4 § första stycket 2, 2 a,3, 5 a, 6, 7, 8 eller 9. Vad som sagts nu gäller dock ej beslut, varigenomansökan om åtgärdsföreläggande enUgt 12 kap. 16 § andra stycket eller fillståndenligt 12 kap. 23 § andra stycket, 34-37 dier 40 § jordabalken eller 30 §andra stycket bosiads-rällslagen (1971:479) eller ansökan om uppskov enligt 12kap. 59 § jordabalken eller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2 a§ bostadssaneringslagen (1973:531) eller yrkande om rätt till förhand- 3Senaste lydelse 1987:1278. resförhandlingslagen (1978:304) eller ansökan om anvisningsrätt enligt 3§ lagen (1987:1274) om bosladsanvisningsrätt lämnats utan bifall. lingsordningenligt 9 § hyresförhandlingslagen (1978:304) eller ansökan om anvisningsräitenligt 3 § lagen (1987:1274) om bosladsanvisningsrätt lämnats utanbifall. Bestämmelsema i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223) om omprövningav beslut skall inte tillämpas hos nämnderna. Denna lag träder i kraft . De nyabestämmelserna 19, 12 a och 21 §§ gäller även i fråga om hyresavtal som har ingåttsföre . Om ett hyresavtal har sagts upp ,tillämpas dock fortfarande äldre bestämmelser. Lag om ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol Härigenom föreskrivs att 28 § lagen (1974:1082) om bosladsdomstolskall ha följande lydelse. Beslut av bostadsdomstolen äger rättskraft, såvittdärigenom avgjorts fråga som avses i 4 § första stycket 2, 2 a, 3, 5 a, 6, 7, 8eller 9 lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Vad som sagts nugäller dock ej beslut, varigenom ansökan om åtgärdsföreläggande enligt 12 kap.16 § andra stycket eller fillstånd enligt 12 kap. 34, 36 eller 37 § jordabalkeneller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2 a §bostadssaneringslagen (1973: 531) eller yrkande om rätt tillförhandlingsordning enligt 9 § hyresförhandlingslagen (1978:304) eller ansökanom anvisningsräit enhgt 3 § lagen (1987:1274) om bosladsanvisningsrättlämnats utan bifall. Beslut av bostadsdomslolen äger rättskraft, såvittdärigenom avgjorts fråga som avses i 4 § första stycket 2, 2 a, 3, 5 a, 6, 7, 8eller 9 lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Vad som sagts nugäller dock ej beslut, varigenom ansökan om åigärdsföreläggande enligt 12 kap.16 § andra stycket eller tillstånd enligt 12 kap. 23 § andra stycket, 34, 36eller 37 § jordabalken eller ansökan om förbud eller medgivande som avses i 2a § bostadssaneringslagen (1973:531) eller yrkande om rätt fill förhandlingsordningenligt 9 § hyresförhandlingslagen (1978:304) eller ansökan om anvisningsrättenligt 3 § lagen (1987:1274) om bosladsanvisningsrätt lämnats ulanbifall. Dennalag träder i kraft . Senaste lyddse 1987:1279. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , , , R. , , ,, , G. , , Proposition om ändringar i lokalhyreslagstiftningen Efterbemyndigande av regeringen (dir. 1984:40) tillkallade jag är 1984 en kommittémed uppdrag att göra en utvärdering av hyreslagens regler om lokalhyra samtatt föreslå de ätgärder som behövs för att förbättra lokalhyres-gästemasställning. Kommittén antog namnet lokalhyreskommittén (Bo 1984:02). (riksdagsledamöterna , ordförande, och samtförre riksdagsledamoten ) överlämnade sittbelänkande (SOU 1987:47) Skäliga lokalhyror och trygghet i besittaingen.Betänkandet innehåller förslag fill ändringar i 12 kap. jordabalken och lagen(1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels kommitténs sammanfattning av sittbetänkande som bilaga 1, dels kommitténs lagförslag som bilaga 2, dels enförteckning över remissinstanserna som bilaga 3. En sammanställning avremissyttrandena har gjorts inom och finns tillgänglig ilagstiftningsärendet (dnr 1787/87). Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag tilländringar i jordabalken m. m. Förslagen är likalydande med de som läggsfram. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogastill protokollet i detta ärende som bilaga 4. jordabalken (hyreslagen) skiljer mellan bostadslägenheter och lokaler. Medbostadslägenheter avses sädana lägenheter som upplåts för att helt eller inte oväsentlig dd användas som bostad, övriga lägenheter benämns lokaler.Lokaler hyrs i första hand ut till olika former av näringsverksamhet, 16 t.ex. butiker, restauranger och kontor. förekommerdock i stor utsträckning, t. ex. garage, fritidslokaler, samlings- Prop. 198//88.146lokaler och daghem. För lokaler gäller i flera avseenden andra bestämmelser änför bostadslägenheter, bl. a. i fråga om besittoingsskydd. Bosladshyresgäslen har ett s. k. direkt besittningsskydd,dvs. normalt en rätt atl få hyresavtalet förlängt om det sägs upp avhyresvärden. Besittningsskyddet kompletteras med normer för hyressättningen,de s. k. bruksvärde-reglerna. Kommer inte partema överens om hyran, fastställsden av hyresnämnden. Lokalhyresgästen har till skillnad frän bosladshyresgäsleninte nägon kvar-boenderätt vid hyrestidens utgång. Om lokalhyresgäslen bliruppsagd och han inte kommer överens med hyresvärden om en förlängning avhyresförhållandet och villkoren för detta, mäste han flytta frän lokalen. Ärhyresvärdens förlängningsvägran att anse som ohiefogad, skall hyresvärden dockersätta hyresgästen dennes förlust på grund av all hyresförhållandet upphör.Detta brukar kallas ett indirekt besittningsskydd. Hyresvärden blir ersättaingsskyldigbl. a. om hyresvärden för förlängning krävt en hyra som inte är att anse somskälig. Norm för vilken hyra som skall anses som skälig är lokalens s. k.marknadshyra. Vid bedömningen av en lokals marknadshyra är den hyra somhyresvärden får ut av en ny hyresgäst av avgörande belydelse. Det innebärnormalt att ett hyreskrav inte kan säkert bedömas förrän den sillande hyresgästenflyttat. Tvister om hyresvärdens ersättningsskyldighet på grund av obefogadförlängningsvägran prövas av fastighetsdomstolen. Hyresgästen mäste dockdessförinnan normalt ha hänskjutit tvisten till har endast fill uppgift att medla mellan partema och kan t. ex.inte - i motsats till vad som gäller i fräga om bostadslägenheter -fastställahyran eller andra hyresvillkor för en fortsatt förhyrning av en lokal. Omhyresgästen inte kommer överens med hyresvärden, fär hyresgästen flytta ochhälla sig fill sin eventuella ersättningsrätl. Alltsedan det indirekta besittningsskyddets fillkomst är1969 har vid upprepade tillfällen ifrågasatts om reglema ger lokalhyresgästemaett tillfredsställande skydd. Efter förslag av hyresrätisutredningen ibetänkandet (SOU 1978:8) Hyresrätt 2 Lokalhyra vidtogs är 1979 vissalagändringar i syfte atl förslärka lokalhyresgästemas stälhiing (prop.1978/79:89, CU 32, rskr. Ändringama avsåg främst att förstärkahyresgästemas ställning vid medlingen i hyresnämnden. a. genom atthyresnämnden på parts begäran skall avge yttrande om lokalens marknadshyra. framhölls frän olika häll, bl. a.från detaljhandels-och hantverksföretag, att stora höjningar av lokalhyrornahade genomförts. Lokalhyresgästemas situation uppmärksammades ocksä i flerariksdagsmotioner (se t. ex. BoU 1983/84:29). Besittningsskyddet ansågs alltförsvagt. a. utucktes oro över att kraftiga hyreshöjningar inte bara får konsekvenserför de drabbade lokalhyresgästema utan ocksä för andra, genom att viktigaservicefunktioner faller bort och stadsmiljön utarmas. Mot denna bakgrund tillkallade jag lokalhyreskommitténmed direktiv att göra en utvärdering av hyreslagens regler om lokalhyra samtatt föreslå de ätgärder som behövs för att förbättra lokalhyresgästemasställning. 1 direktivenefterlystes ocksä en mer omfattande och allsidig undersökning av hyresutvecklingen pä lokalhyresmarknaden än som gjorts fidigare. I sitt be- ' 2 1987188.1 saml. tänkande (SOU 1987:47) Skäliga lokalhyror och trygghet ibesittningen analyserar kommittén bl. a. resultat av en undersökning avlokalhyresutvecklingen på fem orter under fiden som statens pris-och kartellnämnd (SPK) ulfört på kommitténs uppdrag. Enligt kommittén har hyres-gästematjehov av ett bättre skydd mot de höga hyreskrav som kan följa av de speciellaförhållandena pä lokalhyresmarknaden. Problemen anses dock inte vara av sådanart och omfattning att det skulle vara rimligt att gå ifrån systemet med marknadsanpassadehyror. Vidare anser kommittén att det finns beaktansvärda invändningar mot enövergång till elt direkt besittningsskydd för lokalhyresgäster. Kommitténföreslår emellertid en rad åtgärder inom ramen för dagens system för att kommatill rätta med de brister som har konstaterats hos det nuvarande t)esiimingsskyddet.Ålgärdema går främst ut på att göra lokalhyresgästen mer jämställd medhyresvärden vid förhandling och medling i samband med att hyresavtalet harsagts upp. Remissinstansema är överlag eniga om att det indirekta besitmingsskyddetoch den marknadsanpassade hyressättningen på lokalhyresområdet bör bibehållas.Flertalet remissinstanser anser också alt det kan finnas behov av förstärkningav besittningsskyddet i skilda hänseenden. De olika detaljema i kommitténsförslag har dock fått etl blandat mottagande. Även jagdelar kommitténs uppfattning alt övervägande skäl talar för att det indirektabesittningsskyddet och den marknadsanpassade hyressättningen behålls pålokalhyresområdet. Reformbehovet bör i stället, som kommittén har föreslagit,tillgodoses inom ramen för nuvarande system. Jag skall i det följande behandlade skilda förslag som kommittén lagt fram. Mot bakgrund särskilt av vad somkommit fram vid remissbehandlingen anser jag dock att vissa av förslagen intebör genomföras och alt det beträffande några av förslagen finns anledning attöverväga andra lösningar än dem som kommittén har föreslagit. Redan här vill jag ta upp en fråga som berörts av någraremissinstanser. Det gäller det samband som råder mellan rättsinstituten hyraoch anläggningsarrende (11 kap. jordabalken). Besittningsskyddet vid anläggningsarrcndeär utformat efter mönster av det indirekta besittningsskydd som gäller vidlokalhyra. Vissa av de förslag till ändringar i bestämmelsema om lokalhyra somjag föreslår i det följande, kan därför aktualisera frägan om inle en översynbör göras också av motsvarande arrendebestämmelser. Delta får dock övervägas iannat sammanhang. Jag har i denna fräga samrått med chefen för justitiedepartementeL Mitt förslag: Huvudregeln enligt gällande rätt attmarknadshyran skall utgöra norm vid bedömningen av ell hyreskravs skälighet behålls.När marknadshyran bestäms, skall dock främst beaktas hyran för närmastjämförliga lokaler på orten. Kommitténs förslag: Vid prövning av elt hyreskravsskälighet skall främst b)eaktas hyresläget på orten för jämförliga lokaler. resvärdenkräver för förlängning skall därvid anses som skälig, om den inle är Prop.198 //8ö.I4ö påtagligt högre än hyresläget pä orten för jämförliga lokaler. (Sehietänkandet s. 65-74 och 136-138.) Två sakkunniga har i särskilda yttrandenförordat en annan utformning av förslaget (se betänkandet s. 148, 149 och152-154). Remissinstanserna: Remissinstansema instämmer i allmänheti kommitténs uppfattning att det är angeläget att partema pälokalhyresmarknaden ges bättre möjligheter att bedöma ett hyreskravs skälighetredan under förhandling och medling. Flertalet instanser är dock kritiska tillutformningen av förslaget och dess konsekvenser. Skälen för mitt förslag: Enligt 57 § första styckethyreslagen blir hyresvärden ersättningsskyldig, om förlängning av ett lokalhyresförhällandeinle kommer till stånd på den grund att han för förlängning kräver en hyra sominte är skälig. infördes i 57 a § t)eslämmelser om vad som skall ansessom skälig hyra (prop. 1978/79:89). Enligt paragrafens första stycke skallhyran inle anses som skälig, om den överstiger den hyra som lägenheten vid hyresfidensutgång kan antas befinga på öppna marknaden (marknadshyra). Avsikten med bestämmelsemavar att ge bättre ledning för den hyresbedömning som skall göras avhyresnämnden vid medling och yttrande. skall dock givetvis tillämpasäven vid prövningen av en ersättningstalan. för bedömningen av skälighyra anslöt till de principer som gällde tidigare och någon saklig ändring varmte avsedd. Utgångspunkten i gällande rätt är alltsä att det i principskall stä hyresvär den fritt alt vid uppsägning för ändring av villkoren kräva marknadshyra för lokalen. Denna hyra anses emellertid inte kunna fastställas säkert förrän lokalen faktiskt har bjudils ut på den öppna marknaden (se prop. 1968:91 bihang A s. 123 och 127 samt prop. 1978/79:89 s. 11). Den hyra som hy resvärden avtalar med en ny hyresgäst är således avgörande för bedömningen av vad som är marknadshyran. Fordrad hyra är alt anse som oskälig även om / den endast obetydligt överstiger vad hyresvärden fåll utav en ny hyresgäst. Det saknar därvid betydelse för vilket ändamål deimahyresgäst förhyrt lokalen. Hyresvärden är alltså oförhindrad att tillgodogörasig det värde som lokalen har vid den mest fördelaktiga användningen.Huvudregeln om vad som skall anses som en lokals marknadshyra modifieras av rvåundantag. För det första skall man vid bestämmande av marknadshyranbortse från hyresanbud eller hyresavtal som inte är rimligt med hänsyn fill detallmänna hyresläget i orten för närmast jämförliga lägenheter (57 a § förstastycket andra meningen). Denna spärregel är avsedd att hindra att uppenbartudda hy-reserbjudandcn från företag med verksamhet av spekulationskaraktärskall påverka bedömnmgen av marknadshyran. I förarbetena (SOU 1978:8 s. 81)nämns som exempel företag som driver spelhallar, sexklubbar och konkursutförsäljning.Avgörande för tillämpningen av spärregeln är inte endast hyrans höjd. Detmåste dessutom framstå som osannolikt att den erbjudna hyran kan bäras av ettseriöst företag under nägon . Som ett andra imdantag från huvudregeln för bestämmande avmarknadshy ran gäller att ökning av lägenhetens värde, som hyresgäst åstadkommit, får beaktas endast om särskilda skäl föreligger ( 57 a § första stycket U-cdjc me ningen). Bakgmnden till detta undanlag är all den hyra som efterträdaren be talar kan påverkas av alt han tillgodogör sig förbättringar som en tidigare Det kan röra sig om såväl ändringsarbeten i lo- Prop.1987/88:146 kålen som en upparbetad kundkrets som är knuten till lokalen (se prop.1978/79:89 s. 15). Lokalens marknadshyra kan inte heller bestämmas medutgångspunkt från den hyra som en efterträdande h3Tesgäst betalar, om lokalenändrats väsentligt före en ny uthyrning. I sädana fall fär skäligheten av en krävdhyra prövas på annat sätt, t. ex. genom en jämförelse med hyrorna förlikvärdiga lokaler. Detta gäller ocksä i fall då lokalen inte har hyrts ut pånytt. Som jag nämnde tidigare (avsnitt 2.1) infördes år 1979bestämmelser om alt hyresnämnden på parts begäran skall avge ett yttrande ommarknadshyran (12 a § lagen, 1973:188, om arrendenämnder och hyresnämnder).Avsikten var att tvinga fram en bättre utredning om lokalens marknadsvärdeunder medlingen och alt ge partema ledning vid deras bedömning av vilka medgivandensom bör göras för att få hyresförhållandet förlängt (prop. 1978/79:89 s. 11).Hyresnämndens yttrande skall grundas på den utredning som partema lägger fram.Den kan omfatta dels anbud som U-edje man har lämnat till hyresvärden ellereventuellt hyresavtal som har ingåtts med tredje man, dels uppgifter omutgående hyra för jämförbara lokaler i orten. I förarbetena utgick man frånatt hjTesgästen och hyresvärden i flertalet fall av uppsägning avser atthyresförhållandet skall förlängas och att hyresvärden därför sällan skullekunna åberopa anbud frän tredje man. bedömning av marknadshyranskulle därför sannolikt i betydande utsträckning ske på grundval av ortsprisjämförelser.I förarbetena (prop. 1978/79:89 s. 11) anfördes vidare att en viss osäkerhetgivetvis alkid kommer att vara förenad med hyresnämndens yttrande, eftersomlokalens marknadsvärde kan fastställas säkert först när lokalen faktiskt harbjudits ut pä den allmänna marknaden. Det an-sägs dock filhäckligt althyresnämnden kan göra en bedömning av marknadshyran som är bättre än den somparterna kan göra var för sig eller som i vart fall är lika bra som den mestinsiktsfulla parten kan göra. Ett yttrande av hyresnämnden har s. k. presumiionsverkan viden ersättningstvist i fastighetsdomstolen (57 a § andra stycket hyreslagen).Yttrandet fär frångås endast om det visas eller eljest är uppenbart attmarknadshyran är påtagligt högre eller lägre än hyresnämnden angivit. Enliglförarbetena (SOU 1978:8 s. 113) skall en avvikelse som uppgår till ellermer alkid betecknas som påtaglig. Vidare får hyresanbud eller avtal omuthyrning av lokalen, som hyresvärden känt vid tiden för hyresnämndensyttrande men då inte informerat om, beaktas vid fastighetsdomstolens prövningendast om synnerliga skäl föreligger (57 a § tredje stycket hyreslagen). Skälettill denna s. k. preklusionsregel är att hyresvärden skall förhindras attspekulera i hyresgästens bristande kunskap om den hyra som tredje man kan haförklarat sig villig att l)etala (prop. 1978/79:89 s. 13). Hyresvärden ärdäremot oförhindrad att i ersättningsprocessen åberopa andra anbud eller annathyresavtal. Inget hindrar heller partema att i fastighetsdomstolen äb)eropaannat jämförelsematerial än det som redovisats vid medlingen i hyresnämnden. Enligt nuvarande regler kan alltsä skäligheten av etthyreskrav säkert be dömas först sedan lokalen bjudits ut på öppna marknaden och avtal slutits med en ny hyresgäst. Enligt kommittén medför detta att partema och hyres nämnden har stora svårigheter att i förväg med rimlig säkerhet bedöma ett 20 Denna osäkerhet anges ocksä som en förklaring till Prop. työ//öö.l4C) varföryttrande från hyresnämnden sällan begärs. Utan rimlig fömlsebarhet är det enligtkommittén stor risk att partemas hyresförhandlingar och medlingen påverkaspå ett icke önskvärt sätt av osäkerheten samt alt hyresgästen i många fallaccepterar även oskäliga hyreskrav hellre än att flytta och riskera att behöva lägga ned sin verksamhet. Remissinstansema har i allmänhet instämt i kommitténs uppfatmingatt liedömningen av ett hyreskravs skälighet t)ör grundas på omständigheter somi princip är tillgängliga för partema redan före hyresfidens utgång och att detdärför finns anledning att ompröva bestämmelsema om vad som skall anses somskäligt hyreskrav. Även jag delar kommitténs uppfattning i denna del. Kommitténs förslag till bestämmelser och speciahnotiveringamatill dessa har emellertid titt ett blandat mottagande tmder remissbehandlingen. Remissinstansema godtar i allmänhet attskälighetsbedömningen främst bör baseras pä en jämförelse med hyroma för jämförligalokaler och att hy-reserbjudanden från andra och avtal som träffats med en nyhyresgäst normalt inte bör påverka bedömningen. Flera instanser betonar dockatt parterna kan ha svårt att få fillgång till ett tillfredsslällandejämförelsematerial och atl lokalhyresmarknaden är mycket heterogen, vilketförsvårar en jämförelsepröv-ning. Kommittén har menat all man på goda gmnderkan utgå från att det går att göra jämförelser mellan hyroma för skilda lokaleroch att det går att få fram ett tillfredsslällande underlag för sådanajämförelser. Kommittén har därvid pekat bl. a. på att jämförelsehyror ofta ärett argument för partema vid hyresförhandlingar och även utgångspunkten förhyresnämndens medlingsverksamhet, att ett system för hyresjämförelsertillämpas i samband med fastighetsvärdering samt alt man i flera andra länderanvänder hyresjämförelser för att bedöma hyreskravs skälighet pålokalmarknaden. Det kan enligt kommittén visserligen inte uteslutas att det kanuppstä vissa problem i samband med övergången till den föreslagna ordningen,men problemen torde vara av övergående nattir. För egen del ansluter jag mig i allt väsentligt tillkommitténs uppfattning, nämligen att hyreskravs skälighet främst bör bedömas pä grundval av en jämförelseprövning och att problemen med en sädan ordning bör kunna be mästras.