prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — 14 § Utgår ersättningfill skadelidande, inträder staten intill det utgivna Prop. 1987/88:85beloppet i den skadelidandes rätt till skadestånd till den del detta ej har Bilaga 7 2 avräknats vid bestämmande av ersättningen. Detsamma gällerbeträffande annan förmån som hade bort avräknas vid ersättningens bestämmandemen som inte dä var känd. 15 § Med återställningsätgärder avses i denna lagåtgärder som syftar till att förbättra miljö som påverkats av miljöfarligverksamhet, såsom åtgärder för att avlägsna eller minska olägenheter frånupplag av avfall eller andra miljöfarliga kvarlämningar eller frän förorenandeeller skadliga substanser i mark- eller vattenområden. 16 § Från miljöskadefonden får utbetalas medel fillåterställningsåtgärder som är särskilt angelägna från miljösynpunkt underförutsättning att det inte finns någon som är ansvarig för att åtgärdernavidtas eller bekostas eller, om sådan ansvarig finns, denne av ekonomiskaorsaker är ur stånd att uppfylla sina skyldigheter, 17 § Beslut om att disponera medel frånmiljöskadefonden för återställningsåtgärder meddelas av regeringen efterframställning från . Till framställningen skall fogas enplan för åtgärdernas genomförande. inger framställning som avses i första stycket skall verket iskälig omfattning och på lämpligt sätt samräda med de statliga och kommunalamyndigheter, organisationer och enskilda som kan ha ett intresse i saken. Regeringenfår uppdra ät naturvärdsverket aft besluta om disposition av medel föråterställningsätgärder av mindre omfattning, 18 § Med saneringsåtgärder avsesåterställningsätgärder av brådskande art som erfordras för att skador ellerrisk för skador pä människor, egendom eller miljö skall undanröjas. Tillsaneringsåtgärder räknas inte åtgärder som vidtas på grund av bestämmelser iräddningstjänstlagen (1986:1102). 19 § Medel från miljöskadefonden får disponeras försaneringsåtgärder när det bedöms erforderligt. Finns någon som enligt lag ellermyndighets beslut är skyldig att vidta eller bekosta saneringsåtgärderna, fårfondens medel tas i anspråk endast om den ansvarige inte utan dröjsmål kanförmås att uppfyUa sina skyldigheter. Beslutom medel till saneringsåtgärder meddelas av . 20 § Kostnad för handräckning enligt 47 §miljöskyddslagen (1969:387) som pä begäran av kronofogdemyndighet skallförskjutas av allmänna medel betalas av miljöskadefonden. 21 § svarar för genomförandetav de återställnings- och saneringsåtgärder som bekostas av miljöskadefonden, 22 § Den som skall genomföra återställnings- ellersaneringsåtgärder som avses i denna lag har rätt att få tillträde till denfastighet som berörs ochatt där utföra åtgärderna. Åtgärdersom avses i första stycket skall genomföras på sådant sätt, att Prop.1987/88:85 minsta möjliga skada och intrång vållas. För skada och inträng som tillfogas ägare av fastigheteller innehavare av särskild rätt till fastighet genom åtgärder som avses iförsta stycket utgår ersättning från miljöskadefonden. Anspråk pä ersättningframställs hos kammarkollegiet, som i saken förhandlar för statens räkning ochför statens talan vid domstol. I förekommande fall väcks talan om ersättningvid den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten eller större delen däravligger. 23 § Den som genom myndighets beslut ålagts att vidtaeller bekosta återställnings- eller saneringsåtgärder skall tillmiljöskadefonden återbetala belopp som från fonden utgivits för att åtgärdernaskulle genomföras. Beträffande utgivna medel för saneringsåtgärder gälleräterbetalningsskyldighet även för den som enligt lag varit skyldig att vidtaeller bekosta åtgärderna i fräga. Det ankommer på kammarkollegiet att vidta de åtgärder sombehövs för att återbetalning skall ske. 24 § Den sombedriver miljöfarlig verksamhet enligt miljöskyddslagen (1969:387) skallårligen erlägga avgift till staten för utsläpp av sädana miljöfarliga ämnen somanges i bilaga' till denna lag, 25 §Utsläppsavgift erläggs med de i bilagan angivna beloppen per ton förekommandeutsläpp. Avgift erläggs endast för utsläpp över de utsläppsgränser som anges ibilagan. 26 § Betalning avutsläppsavgift skall ske efter debitering frän . Avgiftenuppbärs och redovisas av . 27 § Om det finnssynnerliga skäl, får besluta att utsläppsavgift skallnedsättas eller efterges. 28 § Beslut ombetalning av utsläppsavgift fär verkställas enligt utsökningsbalken. 29 § beslut om utsläppsavgift fär överklagas hos kammartätten. 30 § får förelägga den som utövarmiljöfarlig verksamhet att utföra de mätningar och undersökningar i övrigt samtatt lämna de uppgifter om verksamheten som är nödvändiga för att utsläppsavgiftskall kunna fastställas, I beslut om föreläggande enligt första stycket färnaturvärdsverket utsätta vite. Bilagan här utesluten 269 31§ Till böter eller fängelse i högst tvä år döms den som med uppsåt Prop.1987/88:85 eller av oaktsamhet i handling som avges enligt föreskrift sommeddelats Bilaga 7 2 med stöd av 30 § denna lag lämnar vederbörandemyndighet oriktiga uppgifter rörande ett förhållande av betydelse förfastställande av utsläppsavgift. Ansvarenligt första stycket inträder inte om ansvar kan ådömas enligt . Dennalag träder i kraft den Ersättning till skadelidande utgår för skada somvisar sig efter . Avgift enligt denna lag skall erläggas förstagängen för är ... . 1987/88:85 Bilaga 7.3 Sammanställning av remissyttrandena över betänkandet (SOU)1987:15) Miljöskadefond Efterremiss har yttranden över betänkandet avgetts av , justitiekanslern,domstolverket, försvarets civilförvaltning, fortifikafions-förvaltningen,, försäkringsinspektionen, ,, statens industriverk, styrelsen för teknisk utveckling,kammarkollegiet, statskontoret, , ,, kemikalieinspektionen, statenssträlskyddsinstitut, , , kammartätten iJönköping, länsstyrelserna i , och . , , , , Kemiska Industrikontor,, , , , Tjänstemännens centralorganisation.Landsorganisationen i , . Miljöcentrum,och Svenska vatten- ochavloppsverksföreningen. Förutomrena tillstyrkanden finns följande förslag i remissyttrandena: Reservationerfill de avgivna yttrandena redovisas inte. 2.1 Justitiekanslern: de synpunkter somjustitiekanslern främst har att beakta finns det inte något att erinra motutredningens förslag. 2.2 : DV instämmer i utredningensuppfattning att anspråk pä ersättning bör prövas av ett organ som förfogar överbetryggande skadeständsrättslig kompetens. Utredningen stöder sitt förslag ominrättandet av en särskild miljöskadenämnd på de skäl som anfördes vid inrättandetav brottsskadenämnden. Det finns emellertid anledning att erinra omrättegängsutredningens delbetänkande (SOU 1987:13) Expertmedverkan ochspecialisering där frågor som kan vara av betydelse för att bestämma vilketorgan som är lämpligt att pröva anspråk pä ersättning tas upp, I detbetänkandet pekar rättegångsutredningen på de olägenheter som kan följa med ettalltför specialiserat prövningssystem. menar att det ärviktigt att nu välja väg - skall vi ha en fortsatt specialisering och därmedrisk för utarmning av de allmänna domstolarna eller skall vi försöka brytautvecklingen och i stället stöda de allmänna domstolarna och återföra flerafrågor om tvistolösning till dem. Vid det vägvalet bör man enligträttegängsutredningens mening välja att satsa på de allmänna domstolarna.DV stöder den uppfattningen. 2.3.Försvarets civilförvaltning: Utredningen har inte kunnat konstatera Prop.1987/88:85 något generellt behov av ersättning. När det gäller det förväntadeantalet Bilaga 7.3 ärenden nöjer sig utredningen med att gissa. uppfattning bör lagstiftning om inrättandet av nya statligaorgan och tillhörande administration inte ske på så lösa boliner. Ingethindrar emellertid att ersättningsreglerna införs och att utredning ochprövning av ersättningsärenden sker inom statens nuvarande resurser.Civilförvaltningen förordar att så sker och att det bestäms att enutvärdering skall ske efter förslagsvis fem är. bör bl, a,ett tillräckligt underlag frän den nu berörda verksamheten föreligga för atthithörande frågor (finansiering genom en miljöskadefond och inrättandet av ettsärskilt statligt utrednings- och prövningsorgan eller tillskapandet av någonform av försäkring) skall kunna avgöras på sakliga grunder. Riksrevisionsverkethar på regeringens uppdrag utfört en utredning i anslutning tilldepartementspromemorian (DsJU 1983:5) Myndigheternas bevakning av statens rätt.Med hänvisning till vad som där anförs och med beaktande av de av utredningenuppställda kraven på skadeståndsrättslig kompetens hos det prövande organet,anser civilförvaltningen att det kan ankomma pä Försvarets skaderegleringsnämndatt handha prövningen. bör, däden fungerar som miljöskadenämnd, kompletteras med två ledamöter; en medsärskild kunskap och kompetens pä miljövärdens område och en med erfarenhet avindustriell verksamhet. Eftersom har sittkansli hos Försvarets civilförvaltning fär med den föreslagnalösningen tillgäng till civilförvaltningens utredningsresurser. Som framgår avriksrevisionsverkets utredning består dessa bl, a, av jurister och handläggaremed erfarenhet av person och sakskadereglering. fungerarnämligen bl, a. som ansvars- och trafikförsäkringsbolag för försvarsmaktensmyndigheter respektive fordon. 2.4Fortiflkationsförvaltningen: (FortF) delaruppfattningen om behovet av en reform och har ingen erinran mot utredningensförslag. Det förordade systemet för avgiftsdebitering är väl avvägt. Förförsvarsmaktens del torde inga avgifter komma att uttas beroende på begränsadeutsläppsmängder frän berörda typer av anläggningar. : ser positivtpä utredningens förslag. tar däremot inte ställning till om dentekniska lösning med ett fondsystem som ulredningsmajoriteten föreslär är attföredra framför ett försäkringssystem. Som en allmän synpunkt med anledning avförslaget vill endast framhålla vikten av att man sökeråstadkomma regelsystem som i möjligaste män är lättbegripliga och lätthanterliga.Enkelheten har ett så stort egenvärde att man för att uppnå den ofta bör varaberedd att uppge andra mål, såsom t, ex, vissa styreffekter. : delaruppfattningen att det finnsbehov av ett miljöskadeskydd och återställning av vissa miljöfarliga 272 Statskontoret:Om en miljöskadenämnd inrättas bör den vara en själv- Prop. 1987/88:85 ständig myndighet. Till skillnad frän utredningen anser vi att en sådan Bilaga 7.3 nämnd inte skall ha egna kansliresurser utan repliera pä resurser som finns eller bildas inom en värdmyndighet. Mycket talar för attnaturvårdsverket bör vara värdmyndighet för en miljöskadenämnd. Det bör som utredningen förordar vara möjligt för nämndenatt anlita försäkringsbolag för skaderegleringen. Ett sådant förfarande tordebättre trygga kontinuiteten i skaderegleringen än om uppgiften utförs av enliten och därmed sårbar grupp inom den egna organisationen. Det angivna beloppet för förvaltnings- ochadministrationskostnaderna - tvä - är enligt vär bedömining ilägsta laget om alla förvaltningskostnader som är förbundna med förslageträknas in, Koncessionsnämndenför miljöskydd: Enligt koncessionsnämndens mening talar starka skäl för attskadelidande erhåller ersättning i de fall som utredningen haft att behandlasamt att återställningsätgärder vidtas i vissa fall för ätt"förbättra" miljö som påverkas av miljöfariig verksamhet. Kemikalieinspekfionen:Utgående frän de frågeställningar kemikalieinspektionen har att bevaka harkemikalieinspektionen inga erinringar mot de förslag som förs fram irubricerade betänkande. : Hovrätten avstyrker att denföreslagna miljöskadefon den inrättas. Förslaget uppfyller enligt hovrättens mening inte rimliga krav på rättvisa och de ändamål fonden skulle tillgodose kan uppnäs pä annat sätt. Förslaget inger betänkligheter även när det gällerkostnaderna för förfarandet. Utredningen uppskattar att ersättningen tillskadelidande inte kommer att överstiga . Enbartkostnaderna för den myndighet som skall pröva ersättningsanspråken,miljöskadenämnden, anges till per är. Det förefaller troligtatt det alternativ som står tillbuds ifråga om ersättning till skadelidande,ett system med kollektiv försäkring, skulle innebära lägreadministrationskostnader i förhållande til storleken av de prövade anspråken, : delar utredningens uppfattning, att det finns ettpåtagligt behov av ett system för ersättning till skadelidande för framtidamiljöskador. Med nuvarande ordning är det mycket svårt och ibland omöjligt attfå rimlig ersättning frän den som har vållat skadan. Utökat ersättningsbehovföreligger även i anslutning till vissa återställnings- och saneringsarbeten. Kammarrätten iJönköping: Det kan inte uteslutas att skadevållaren, om det föreslagnafondsystemet tillämpas, är benägen att i större utsträckning än annars sökaundgå att själv betala ersättning för att i stället' övervältabetalningsansvaret på det kollektiv som finansierar fonden. övrigt strider förslaget med en fond även mot vad denstatliga fondförvalt- 273 18 1987/88. ningen (SOU 1982:62)föreslagit dvs att ett fiertal stafiiga fonder bör Prop. 1987/88:85avvecklas och att den med fonderna åsyftade verksamheten i stället skall Bilaga 7.3 finansieras över statsbudgeten. Utredningen synes inte ha övervägtmöjligheterna att i miljöskadelagen införa fondbestämmelserna. Med hänsyn tillsambandet mellan den lagen och förslaget hade detta varit värdefullt, : Skulle det dock mot styrelsens vilja anses påkallat med en fond inom kommunsektorn föreslår styrelsen att denna hälls skild frän en "industrifond" och ges egna regler.Kommunerna förutsätts här få ansvaret för en sådan fond, som utredningen föreslår skall inrättas för prövning avärenden angående ersättning skall enligt utredningsförslaget ingå bl, a, tväföreträdare för allmänintresset. Styrelsen förutsätter härvid att kommunernablir representerade. Styrelsentillstyrker att Kommerskollegiet får förvalta miljöskadefonden, : Det förslag tillmiljöskadefond som utredningen lägger fram innebär att en saknadersättningsmöjlighet skapas för den som drabbats av miljöstörande verksamhetoch inte kan fä skadestånd enligt miljöskadelagen. Styrelsen anser det viktigtatt denna brist undanröjs. Detsamma gäller i fråga om syftet att finansierasädana äterställnings-och saneringsåtgärder där vållaren av olika skäl inte kanavkrävas kostnadsansvar. : De iindamål som fondenskall tillgodose är i princip artskilda. Fondmodellen är ju tänkt att användasbåde för ersättning till skadelidande och vid bekostandet avåterställningsätgärder. När det gäller ersättning till skadelidande erfordras,som kommittén också insett, förhållandevis omfattande regler omförutsättningarna för att sådan ersättning skall utgå. Frågan om hur och näråterställningsåtgärder bör genomföras är i stället i hög grad enlämplighetsfräga. Tvä olika beslutsordningar föreslås för utbetalande av medelur samma förmögenhetsmassa. Härigenom bygger man in administrativa problem vidhanteringen av fondmedlen. Den enda riktlinjen för fördelningen av medlen påde båda ändamålen är utredningens uppskattning att fonden inledningsvisbehöver tillföras per itr (s 100), varav anspråkenpå skadeersättning antas i vart fall inledningsvis böra bli måttliga och inteöverstiga per är (s 78), En lämplig ram föråterställningsätgärder uppskattas tilt 30-40 miljonerkronor. Utredningen ger vidare den rekommendafionen att regeringen ochnaturvårdsverket skall se till att inte använda mera pengar för återställnings-och saneringsändamål än att en betryggande reserv finns kvar för ersättning åtskadelidande. En rimlig utgångspunkt synes enligt utredningen vara att i inledningsskedetav fondens verksamhet vara tämligen återhållsam med anslag avpengar åt framför allt återställningsätgärder. Det är oklart vad detta 274 skallinnebära i praktiken. Utredningen anser dock att det inte ens är Prop.1987/88:85 önskvärt med nägra särskilda bestämmelser i detta avseende utan att"det Bilaga 7.3 mest praktiska synes vara att laga efter lägligheten närsituationen och de olika ekonomiska behoven kan överblickas". Fråganinställer sig: när kan de olika ekonomiska behoven egenfiigen överblickas? försäkringsförslag är försäkringsbeloppet 150 miljonerkronor . Hur stor reserv i fondlösningen skall regeringen lämna förersättning till skadelidande ? De här antydda problemenkan man undvika genom att - som förbundet föreslår särskilja finansieringenav ett utökat miljösskydd från bekostandet av återställningsåtgärder. Ettutökat miljöskadeskydd bör tillgodoses genom den av förbundet föreslagnamiljöskadeförsäkringen, finansierad genom av dem som bedriver miljöfarligverksamhet. Återställning av miljöfarliga kvarlämningar är däremot enangelägenhet för hela samhället och som därför bör bekostas av stat och kommun, (): LRF är överens med utredarna om att det behövs ett system för ersättning till skadelidanden och i den ungefärliga omfattning som utredningen föreslagit, LRF ställer sig positivt till att utredningen sökt finna former för återställande av vissa miljöfarliga kvarlämningar. LRFkonstaterar att utredningen föreslär att prövningen av ärenden angåendeersättning skall prövas av en nämnd med eget kansli och därvid bilda ensjälvständig myndighet. LRF anser att nämnden skall ges stor frihet attexempelvis utnyttja försäkringsbolag för skadereglering och på sä sätt bringaned administrationskostnader mm. Nämnden föresläs fä sju ledamöter. Förutomlagfarna ledamöter och kompetenser från miljövårds-och försäkringsområdetföresläs en representant frän industrin. LRF anser att det är befogat att ävenföreträdare för andra näringar skall kunna ingå i nämnden om de kan komma attberöras av miljöskador, : Föreningen konstateraratt de person- eller sakskador som ska ersättas enligt utredningsförslagetinte har förorsakats av värmeverken. En fond skulle därför inte behövas om deaktuella miljöskadorna kunde hänföras till den verksamhet som landets värmeverkbedriver. För annan industriell verksamhet kan dock en sådan fond varamotiverad till följd av att den kan förorsaka person- eller sakskada därmiljöskadelagen inte räcker fill pä grund av okänd eller insolvent skadevällareeller preskriberad rätt till skadestånd. Föreningen fillstyrker därförförslaget att en miljöskadefond inrättas, men avstyrker det föreslagna sättetatt finansiera fonden. i (LO): LO anser detvara angeläget att dessa frågor regleras. Att en fond inrättas för ändamålet säkerställerberättigade ersättningar. Miljöskadelagens bestämmelser bör utgöra en rimliggrund för bedömning av anspråk på fondmedel, Miljöcentrum: Medhänvisning tUl BT Kemimälet och andra mål som Prop. 1987/88:85 vi varit involverade i under åren tillstyrker vi varmt upprättandet av en Bilaga 7.3 miljöskadefond. Medden konstruktion vi föreslagit för miljöskadefondens arbetsrutiner behövsendast en styrelse och niigra administrativa personer knutna till fonden förförvaltning av dess medel och utbetalning av medel i händelse av fällandedomar. Anser fondens ledning att domstolarnas beslut är felaktiga och begärprövning i högre instans, bör fonden i Ukhet med sökanden vara hänvisad tillatt låta allmänpraktiserande advokater föra fondens talan. Sak samma bör gällavid direkt tvist mellan sökanden och fonden. Först dä kan man tala omrättssäkerhet ur den skadelidandes synpunkt som uppbyggandet av en nyoch uppenbarligen onödig byråkrati undviks. : Företrädare för svensk avfalls hantering söker genom långt gående åtgärder minimera påverkan pä miljön och inte ge upphov till ytterligare sådan. En avgift på detta ambifiösa miljövårdsarbete motiverar inte dll ytteriigare miljövärdsinsatser. kerna till störningar i miljön skall sökas i led innan avfallshanteringen kopplas in - främst i produktionen, men ocksä i konsumtionen. Föreningenkan inte tillstyrka det framlagda förslaget till miljöskadefond.Organisatoriskt och ekonomiskt måste, mot bakgrund av ovan avgivna skäl,åtskillnad göras mellan kommunernas och industrins åtaganden i frågan.Betänkandet bör därtill kompletteras med en noggrannare studie . och analys avförsäkringsalternativet innan beslut tas i finansieringsfrågan. (): VAV anser att den föreslagna miljöskadefonden kommer att medföra en utökad byräkrati sering, och detta i ett läge när en allmän avbyråkratisering och.decentrali sering av myndigheternas verksamhet eftersträvas. Administrationen av fonden kan förutsägas bli mer omfattande än som redovisats i betänkandet. Risk föreligger att en oproportionerligt stor andel av fondmedlen åtgår till administration. I syfte att hålla administrationskostnaderna nere föreslår visseriigen utredningen att endast störte utsläpp skall avgiftsbeläggas. Härigenom skapas emellertid stora orättvisor. Stora, välskötta företag kan exempelvis få täcka kostnader förorsakade av små, kanske mindre miljö medvetna företag. Avgörande för att utredningen förordar utsläppsrelate rade avgifter för störte utsläpp har varit att ett sådant avgiftssystem skulle skapa ett incitament för dem som utövar miljöfarlig verksamhet att minska sina utsläpp av föroreningar. All störte, miljöfarlig verksamhet i landet är prövad enligt miljöskyddslagstiftningen, varvid de villkor för verksamhe ten som bedömts tekniskt - ekonomiskt rimliga har föreskrivits. För t ex de kommunala avloppsreningsverken är villkoren oftast sä härda att de endast kan uppfyllas med stora ansträngningar. De föreslagna avgifterna kan därför inte utgöra någon sporte att ytterligare minska utsläppen. Inrättas en fond måsteadministrativt enklare och rättvisare regler för Prop. 1987/88:85finansiering och förvaUning fillskapas än enligt utredningens förslag. Bilaga 7.3 Byggs en fond upp med avgtfter frän miljöfarlig verksamhetbör dessa medel reserveras för ersättning för skador vållade av denna verksamhet. : De frågor som enligtmiljöskadefondsutredningens förslag skall prövas av en miljöskadenämnd är ibetydande utsträckning sådana som typiskt sett är domstolsfrågor. Särskiltgäller det frågorna att bestämma om rätt till skadestånd föreligger ochersättningens storlek. Mot bakgrund av de överväganden somrättegängsutredningen har redovisat är det enligt DVs mening mycket tveksamt omen ny myndighet - en miljöskadenämnd - skall inrättas för denna handläggning.DV anser därför att det bör övervägas ytterligare om inte prövningen med fördelkan anförtros domstol, t ex fastighetsdomstolarna. Försvarets civilförvaltning: harinskränkt sig fill att granska de centrala reglerna för rätten till ersättningi 3 §. 3§ första stycket: Det bör i proposifionen klart uttalas vad som avses gälla förett skadefall där rätten att kräva ut skadestånd är preskriberad och där detinte har kunnat utredas vem som var ansvarig för skadan. Ett alternafiv tiU ettklarläggande i proposifionen är självfallet en omformulering av författningen, 3§ andra stycket: I specialmotiveringen på sidan 164, första stycket,konstateras att miljöskadelagens förutsättningar för rätt till skadestånd skallvara uppfyllda i tillämpliga delar samt påstås det att detta innebär att"skadan skall kunna antas vara orsakad av en skadevällare".Civilförvaltningen utgår frän att författarens avsikt inte är att frångå detstrikta ansvaret enligt miljöskadelagen till förmån för ett vållandeansvar,utan att det här rör sig om ett rent olycksfall. Dock påkallas ett klarläggandei propositionen. Svårareatt komma tillrätta med är kanske påståendet i specialmotiveringen i andrastycket pä sidan 164 att "bestämmelsen innebär att ersättning i vissafall kommer att utbetalas trots att störningen rent faktiskt inte härtör fränverksamhet pä en fastighet. Såtillvida är den generös mot enskadelidande." Avsikten med uttalandet är förhoppningsvis att påpeka är medveten om att bestämmelsen innebär en ökad risk för felaktiga beslutoch inte att utvidga miljöskadelagens skadebegrepp. Om det låter sig göra voreett tillrättaläggande önskvärt. Fiskeristyrelsen:Att någon form av lättillgänglig ersättning skapas för täckning av person- och sakskador enligt miljöskadelagens regler är ett starkt önskemål frän fiskets sida. Från verksamhetsområ de finns flera exempel på föroreningsskador som drabbar enskilda fiskare, fiskerättsägare och fiskodlare. Det exempel som anföres av utredningen