prop · GB0393 · 1987-12-31 00:00:00 — Del är angeläget att fåen regional harmonisering av bedömningen vid sådana fall såväl vad gällerveterinärmedicinska som andra skäl för ingripanden. Många hälsovårdsnämnder harinte lätt Ullgång till egen expertis. Dessutom har ett omhändertagande enstark polisiär karaktär och det är.därför inte lämpligt att en normalt ickepolisiär myndighel ombesörjer sådana omhändertaganden. 22.16 Länsstyrelseni : Den föreslagna ändringen i 21 § innebär en förbättring, då kravet på tillsägelse och rättelse i vissa fall kan frångås. är dock utformningen oklar genom att det i andra stycket gjorts en koppling mellan möjligheten alt frångå kravet på tillsägel se och interimistiskt omhändertagande. Enligt uppfattning bör dessa två möjligheter kunna tillämpas oberoende av varandra. Möjlig heter alt frångå kravet på tillsägelse i vissa fall bör därför skrivas in iförsta stycket. Iandra stycket har också tillagts en ytterligare grund för ingripande, nämligen "om del i övrigt är nödvändigt från djurskyddssynpunkt". Be stämmelsen kan tolkas så att ett omhändertagande kan ske även om fömtsättningen enligt första stycket ej föreligger. Lanlbmkssty relsen synes tidigare ha hävdat en sådan tolkning oaktat nuvarande lagtext i 17§ 3 st. är tydlig på denna punkt. menar atl ingripande enligt 17 § 1 st. och 17 § 3 st. skall ske under i princip samma premisser, men alt beviskravet i senare faUel av naturliga skäl inte kan ställas lika högt. Är det från början uppenbart alt ingripande enligt 17 § 1 st. ej kan 146 ske,kan ej heller ingripande enligt 3 st. ske. Om avsikten är att ettomhändertagande kan ske på i princip andra Prop. 1987/88:93 grunder än i första stycket, bör denna möjlighet regleras för sig. Delfinns onekligen situationer, då ett omhändertagande kan vara motiverat utanalt viUkoren i första stycket är uppfyllda. Enligt delta skall djuret vara utsattför smärta, ångest eller annat lidande för att omhändertagande skall kunnaske. Möjlighet all ingripa redan innan djuret utsätts för - lidande bordeemellertid finnas, där det är uppenbart att så kommer alt ske om ingripande ejsker, t. ex. då djur blir övergivna. Det har i praktiken ofta visat sig atl delär just i dessa situationer som del uppkommer oklarhet om möjligheterna allingripa, som behovet av åtgärder framstår som myckel starkt.Tillägget i andra stycket "om det i övrigt är nödvändigt fråndjurskyddssynpunkt" kan möjligen göra bestämmelsen tillämpbar i sådanasituationer. Som tidigare nämnts bör emellertid en sådan bestämmelse reglerasför sig. Möjligheterna atl göra ingripanden av detta slag med stöd av lillsynsbestämmelsernai 17 § bör också klargöras. Uppbyggnadenav paragrafen om omhändertagande bör enligt uppfattning skeenligt följande: Grundförutsättningarna för ett omhändertagande är all djuret utsättsför smärta, ångest eller annat lidande och att rättelse ej sker efter tiUsägelse.Kravet på tillsägelse och rättelse kan frångås i vissa fall. Omhändertagande är också möjligt då gmndfömtsältningarna enligt. punkt1 (smärta eller annat lidande) ej är uppfyllda men uppenbart kommer attuppfyllas, om ingripande ej sker, t. ex. då djur blir övergivna. Omhändertagande skall även ske vid underlåtenhet atl följa beslutenligt 17 § eller 20 §. Interimistiskt omhändertagande kan ske i brådskande faU under iprincip samma fömtsättningar som i punkt 1, men med lägre beviskrav. 22.17 i län: Lanlbruksstyrelsensförslag UU ändririg-ar beträffande omhändertagande av djur synes lösa detolkningsproblem av gällande djurskyddslag som bl. a. tidigare påtalats avlänsstyrelsen i län, som en smidig handläggningsordning erhålles.Förslaget bör därför genomföras ulan hinder av vad inledningsvisanfört beträffande krav på en särskild offenUig utredning. En oklarhet kvarstårdock fortfarande. Detta gäller vilka krav som skall ställas på-sådantillsägelse om rättelse, som omnämns i 21 § (jfr 6 kap., 1 § förslaget tUldjurskyddsförordning). Skall tillsägelsen ske genom prolokoUfört beslut avhälsovårdsnämnd eller genom särskilt skriftligt beslut av ? Ellerär del tillräckligt alt en Ullsägelse dokumenteras mera formlöst, t. ex. genomtjänsteanteckning eller dylikt? Dessa frågor bör i uttalanden i eventuelltkommande proposiUon närmare belysas. 22.18 i : finnerdel riktigt all man i förslaget tagit bort tidigare eventuella möjligheter Ullkoppling till djurplågeri enligt . Likaså är det av den allrastörsta betydelse all man nu söker undanröja del tolkningsproblem som vidlådernuvarande 17§ i djurskyddslagen, - Ettspörsmål som ett flertal gånger haft anledning all ta ' 147 ställningUll är när en djurägare plötsligt tas in på sjukhus, häktas eller Prop.1987/88:93 dylikt för obestämd tid framåt. Som regel medför ju en sådanhändelse att Bilaga 2 djuren inte blir utfodrade och skötta på sedvanligt sätt.Även med den nu föreslagna lydelsen av paragrafen är det något tveksamt omdenna kan tillämpas i ett fall som det relaterade. Ett omhändertagandebeslutinnebär ju också atl uppkomna kostnader kan förskotleras av allmänna medel, någolsom har den allra största betydelse i sammanhanget. Ett förtydligande i dettahänseende vore synnerligen önskvärt. 22.20Länsstyrelsen i : Vår tillämpning av dessa föreskrifter (20och 21 §§) har redan tidigare gått i den anda som lanlbmksstyrelsen nukonkretiserar. Vi har ansett all del rimligen bör vara så att det primära meddjurskyddslagstiftningen är all skydda djuren för lidande och inte all in absurdumveckla in sig i spetsfundigheter. För övrigt får även noteras attförvaltningslagen måste beaktas när de grannlaga besluten skall fallas omomhändertagande av djur och förbud mol djurhållning. 22.24 : Enligt förslaget skall få förordna om omhändertagande av djur resp. meddela förbud att handha djur. Mångafall av olämplig behandling av djur kräver ett ingripande med omedelbar verkan,som ej bör försenas genom onödiga, byråkratiska formaliteter. Det bör därförövervägas om inte hälsovårdsnämnden bör ha dessa befogenheter. 22.25 : Begreppet "otillbörligt" bör utgå ur lagtexten. Enligt föreningens uppfattning har detta begrepp ingen funktion att fylla i lagtexten utan inbjuder tvärtom till subjektiva tolkningar i sam band med frågor om åtal och straffutmätning. Ordet "otillbörligt" ärockså ägnat atl inge föreställningen, alt djur under vissa omständigheter "tillbör- ligen" skulle kunna tillfogas lidande, något som enligt föreningensuppfatt ning inle kan accepteras. De fall där det kan tänkas vara nödvändigt atl utsätta djur för lidanden, exempelvis för all rädda eget, djurels eller andras liv, torde vara så få, att en rättvis bedömning skulle kunna säkerställas genom uttryckliga undantagsbestämmelser. 22.28Föreningarna djurens vänners riksorganisation: Enligt lanlbruksstyrelsensmening skall ett omhändertagande komma i fråga när ett djur ärhöggradigt vanvårdat eller skadat genom misshandel... Vianser skrivningen ger så tydliga direktiv, om när ett djur fåromhändertagas, all denna i sin helhet bör återges i 21 § djurskyddslagen. Påså sätt skulle bestämmelserna få en sådan betydelse, att de inte kundeignoreras av vederbörande tillsynsmyndigheter. Del bör framhållas, attskrivningen "omhändertagande av djur" har ändrals ochförtydligats gång efter annan , men detta till trots harmyndigheterna endast i enstaka fall begagnat sig av de möjligheter, som funnitstill snabba ingripanden. Lämpligändring: Ett omhändertagande kan komma i fråga Prop. 1987/88:93 närett djur är höggradigt vanvårdat eller skadat genom misshandel och när Bilaga 2ägaren/vårdaren bedöms på gmnd av hög ålder, sjukdom (kroppslig eller mental), narkomanieller alkoholism inte på ett från djurskyddssynpunkt godtagbart sätt kunna lahand om och vårda djuret. Ett omhändertagande skall också kunna skenär ägaren/vårdaren är oanträffbar. I dessa fall skall omhändertagandet skeutan hinder av vad i första stycket 21 § sagts om rättelse. Detsamma gälleröverhuvudlaget när del bedömts utsiktslöst att efter tillsägelse få en rättelseUll stånd. 22.30Nordiska samfundet mot plågsamma djurförsök: Vi anser att ordet "oUllbörligt"bör las bort, men vi inser samUdigt all uttrycket är logiskt med tanke på attplågsamma djurförsök är tillåtna. Det är en klar förbättring all djur, varsägare inle kan anträffas, får omhändertas. 22.33 Sveriges djurskyddsföreningars riksförbund:Föreslagen ändring gentemot tidigare lydelse biträdes. Med särskildtillfredsställelse noteras den motivering som lantbruksstyrelsen framför Ullsitt förslag. Vad därvid anföres om omhändertagande av sociala skälenligt sista stycket på sid. 8 apostroferas. 22.34 : Veterinärförbundel serdet som mycket angelägel all omhändertagande av djur kan ske utan dröjsmål närdet är påkaUat. Den föreslagna ändringen tillstyrks därför. 22§ När beslutar om omhändertagande av djur, skall i beslutetfastställas om djuret eller djuren skall säljas, omhändertas tills vidare elleravlivas. 23.10Hovrätten över och : Hovrätten delar lantbmksstyrelsensuppfattning alt ärende om omhändertagande av djur bör slutföras så snabbt sommöjligt. Om rätten att anföra besvär mot beslul om omhändertagande skall hanågon mening, bör emellerUd ett förordnande i beslutet atl djuret skall säljaseller avlivas endast i undantagsfall få verkstäUas, innan besvärsinstansernahaft möjlighet alt inhibera verkställigheten. Paragrafen bör därför förses medett tillägg motsvarande 9 § tredje stycket kungörelsen (1968:736) omomhändertagande av djur m. m. 23.16Länsstyrelsen i : Ordet omhänderta synes ha någol olikainnebörd i 21 § och 22 §. I förta fallet har ordet betydelsen ingripande, medandet i andra fallet närmast betecknar förvaring. Del föreslås därför altbenämningen förvaras användes i 22 §. 23.18Länsstyrelsen i : finner denna nya be stämmelse välbetänkt. Dock borde något ha kommenterats huruvida be slut om omhändertagande av djur, som enligt beslut skall avlivas, verkligen skall kunna "gälla" även om besvär anförs.Länsstyrel sen ställer sig synnerligen tveksam till en sådan tolkning. måste ju bl. a. kunna prövas om ett djur skall behövaavlivas eller om ett . 1987/88:93 beslut om omhändertagande Ulls vidare i stället bort meddelas. 23.19 i : Det nuvarandeförfaringssättet har enligt erfarenhet fungerat Ullfredsställande.Eftersom torde behöva hjälp av polisen för verkställighet avbesluten kan del vara tveksamt om någon lidsvinst uppnås med föreslagenändring. Då del dock med skäl kan hävdas att den myndighet som beslutat omomhändertagandel också bör besluta om hur del skall förfaras med det omhändertagnadjuret vill inle motsätta sig föreslagen ändring. 23 § Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhetbryter 1. mot 2 § första stycket, 35 §§, 6§andra stycket, 7 §,8 och 10 §§ samt 12§ första och andra styckena, 2. en bestämmelse som har meddelatsmed stöd äv denna lag, 3. sådant föreläggande eller förbud som avses i 20 §. , ' Ansvar enligt första stycket inträder inte om ansvar för gärningen kan 24 § beslut enligt denna lagöverklagas hos genom besvär. beslut överklagas hos kammarrätten genombesvär. Lantbruksstyrelsens beslut överklagas hos regeringen. 25 § Beslut som avses 120 och 21 §§ gäller medomedelbar verkan, om inte annat förordnas. får i övrigt bestämma att dess beslutskall gälla även om det överklagas. Denna lag träder i kraft den Ijuli 1983 då lagen(1944:219) om djurskydd samt lagen (1937:313) angående slakt av husdjur skall upphöra att gälla. Ifråga om föreläggande: förbud ellertlllståndsom har meddelats för ikraftträdandet skall anses som om beslutet har meddelatsmed stöd av motsvarande bestämmelse iden nya lagen. Förekommer i lag eller annanförfattning hänvisning till en bestämmelse som har ersatts genom enbestämmelse i denna lag tillämpas /' stället den nya bestämmelsen. 24.10 Hovrätten överSkåne och : Av skäl som anförts vid 21 § (se ovan 22.10) bör brott mot 2§första stycket inte föranleda ansvar enligt djurskyddslagen. Ordet"mot" i första stycket 1. bör flyttas till slutet av första meningen. 24.11 Kammarrätten iSundsvall: I 23 § i lagförslaget ges straffbestämmelserna. I förhållande tillmotsvarande bestämmelser i nu gällande lag har 150 Några skäl till detta här inte angetts. 1987/88:93martallen vill här rent allmänt framhåUa all innan nya straffbestämmelser Bilaga 2 införs det bör undersökas hur de överensstämmer med . Manbör också noga överväga lämpligheten av att införa subjektiva rekvisit i lagsUflningav den här typen. Även i dessa delar krävs därför enligt kammartällens meningytterligare överväganden. Kammartättenvill slutligen erinra om länsdomslolskommilténs belänkande "länsrätternasmålområde - Administrativ tvåpartsprocess" (SOU 1981:75). I betänkandetföreslås bl. a. atflänsrätt i stället för länsstyrelse skall besluta omingripanden mol enskilda med stöd av djurskyddslagens bestämmelser samt prövabesvär över hälsovårdsnämndens beslut. Kammartätten har i remissyttrande överbetänkandet bilrätt kommitténs förslag. Iförslaget har inte några tyslnadspliktsbestämmelser intagils. Kammarrätten harinte heller kunnat bedöma om behov av sådana föreligger mot bakgmnd av detföreliggande förslaget. Kammartätten anser dock atl frågan bör undersökas närlagstiftningsarbetet går vidare. Bestämmelsen i 82 § hälsovårdsstadgan tordedärvid kunna tjäna till ledning. Avövergångsbestämmelserna bör framgå vilken lag som skall tillämpas av enövergripande myndighet när överklagade beslutet fattats med stöd av den gamlalagen. 24.13Statens veterinärmedicinska anstalt: Bestämmelsema gällande föreläggande ochförbud, §§ 17-20, resp. omhändertagande av djur, §§21 och 22, samt i §25,första och andra stycket, synes allmänt sett ha en starkt repressiv karaktär,och framför allt sladgandena i den sistnämnda paragrafen synes tveksamma frånrättssäkerhetssynpunkt. 24.16 i : Eftersom ettbeslut enligt 21 § allUd skall förenas med ett beslul enligt 22 §, synesbestämmelsen i 25 § 1 st. böra omfatta även 22 §. 24.17 i län: Enligtstraffbestämmelserna i 23 § döms den till böter "som uppsåtligen eller av oaktsamhet"bryter mot bl. a. vissa föreskrifter i förslaget djurskyddslag, eller molbestämmelser, som har meddelats med stöd av lagen. Delerinras om all enligt nuvarande djurskyddslag straffas endast förseelser sombegåtts uppsåUigen. Detsamma är förhållandel enligt kungörelsen om offenUigförevisning av djur (10 §) och lagen angående slakt av husdjur (5§). Enligtdjurskyddsförordningen (5§) och förordningen om användning av djur förvetenskapligt ändamål m. m. (12 §) är även förseelser som begåtts av oaktsamhetstraffbelagda. Förevarande lagförslag innebär i viss omfattning en skärpningav gällande straffbestämmelser. Någon som helst motivering tiU eller analys avom skäl föreligger för en sådan generell skärpning redovisas ej. Delta är enallvarlig brist i lagförslaget. 24.18 Länsstyrelseni : Tillägget i förslagets 25 § - att till synsmyndighet också i övrigt får bestämma att dess beslut skall gälla även 151 om det överklagas är välkommet. 24.19 iKopparbergs län: Den befogenhet som i 25 § andra Prop. 1987/88:93 styckettillagts tillsynsmyndigheten är betydelsefuU för atl göra lagen ef- Bilaga2 fekUv. 24.33Sveriges djurskyddsföreningars riksförbund: Framlagt förslag till 25 § biträdessåsom varande nödvändigt för att åstadkomma ett bättre djurskydd och undanröjamissförhållanden som kan förekomma. 1987/88:93 Bilaga 3 Djurskyddstillsyn,dopingkontroll m. m. vid vissa tävlingsbanor och vid träningscamper Lanlbmksstyrelsenhar i framsläUning UU regeringen om ny djurskyddslag föreslagit atti lagen intas förbud mot alt djur som skaU delta i tävling på tävlingsbanautsätts för sådana ingrepp eller tillförs sådana ämnen som kan påverka djurenunder tävlingen. Styrelsen föreslog vidare att regeringen bemyndigas meddelaföreskrifter om skyldighet för den som anordnar offentlig tävling med djur attanlita veterinär för tillsyn över tävlingen och atl utge ersättning föråtgärder som påkallas från djurskyddssynpunkt. 1djurskyddslagen (1944:219) stadgas i 14§ 1 mom. att hälsovårdsnämnden utövar tiUsynenöver djurens vård och behandling, Ikungörelsen (1959:486) om offentlig förevisning av djur stadgas i 4a§ att vidoffentlig tävling med djur på tävlingsbana skall finnas en av lanlbmksstyrelsenförordnad veterinär. Denne skall dels besiktiga banan före tävlingen, delsnärvara vid densamma. Han har befogenhet att, om djur utsätts eller befaraskunna bli utsatt för djurplågeri, med omedelbar verkan förbjuda att tävlingen håUseller fortsätts eller att visst djur får delta i tävlingen. Tillsynengenom särskilt förordnad veterinär fungerar i stort bra under själva tävlingen.Däremot fungerar inte tillsynen av djurens skötsel och vårdunder träningen. Styrelsenföreslog som ovan nämnts att i den nya djurskyddslagen intas förbud mot doping. Med doping avses ett ingrepp eller en åtgärd som kan orsaka ökning eller minskning av ett djurs prestationsförmåga, ändra dess temperament eller i anslutning till tävling påverka en sjukdomsprocess. Sådana otillåtna ingrepp är exempelvis nervsnitt, akupunktur, ultraljuds behandling m. m. Otillåtna åtgärder är bl. a. att tillföra djuret vissa ämnen eller använda läkemedel som påverkar djuret under tävlingen. Då flera av de ifrågakommande ämnena har en smärtlindrande effekt, sätts den skyddsmekanism som smärtfömimmelsen utgör ur funkUon. Under täv lingen kan då den sjuka muskeln, den inflammerade leden, den skadade senan, hoven eller annan kroppsdel överansträngas eller överbelastas. Efterverkningarna kan härigenom bli svåra och läkningsprocessen för dröjd. En annan effekt är de biverkningar som vissa dopingmedel har och som kan vara av olika svårighetsgrad. Enligt lantbmksstyrelsensbedömning är, med hänsyn tiU de ovan reläte- Prop. 1987/88:93 rade effekterna på ett djur, doping all anse som ett djurskyddsproblem. Ettförbud mot doping blir mer eUer mindre verkningslöst om det inte kankontrolleras. Lanlbmksstyrelsen anser att del är mycket viktigt att' dennakontroll kan sällas in så Udigt som möjligt och så atl den verkar iförebyggande syfte. Tillsynen och kontrollen måste därför så långt det ärmöjligt ske/öre tävlingen dvs. i stallar och på träningscamper. En kontroll somsker endast vid tävlingen blir ju - vid positivt dopingprov endast ett konstaterandeav att doping redan skett'. Delta är inte tillfredsställande från djurskyddssynpunkl. Förall denna Ullsyn skall fungera effekUvt är del här enligt styrelsens bedömningnödvändigt med ändrade tillsynsmtiner. Styrelsenföreslår därför alt tillsynen vid offenUig tävling med djur på permanenttävlingsbana med totalisatorspel och vid träning för sådan tävling skall åvila lanlbmksstyrelseni stäUel för hälsovårdsnämnden. För den omedelbara tUlsynen skall för dettaändamål finnas hos styrelsen heltidsanställda veterinärer, här benämnda lävlingsveterinärer.Kompetenskraven för dessa veterinärer får närmare utredas. 15§ i förslaget till ny djurskyddslag innehåller bestämmelser öm liUsyn.Styrelsen föreslår med hänvisning till ovanstående följande ändrad lydelse avdenna paragraf: "15§Lanlbmksstyrelsen utövar den centrala tiUsynen över efterlevnaden av denna lagoch bestämmelser som här meddelats med stöd av lagen saml meddelar allmänna rådför övriga tillsynsmyndigheter: ' utövar den närmare tillsyneninom länet. utövar den omedelbara tiUsynen inomkommunen, utom beträffande tUlsynen vid offentlig tävling med djur påtävlingsbana med totalisatorspel och vid träning för sådan tävling. Dennatillsyn utövas direkt av lanlbmksstyrelsen. Vidtillsynen medverkar distrikts-, besiktnings- och tävlingsveterinärer enligt vadsom är särskilt föreskrivet. Polismyndighetenskall vid tillsynen lämna det biträde som behövs." Lanlbmksstyrelsenutfärdar tillsvidareförordrianden för banveterinärer vid de permanenta banorna och fastställer gmnderna för ersättning till dem. Ersättningen utbetalas av tävlingsartangören UU veteri nären. Delta förhållande upplevs understundom av banveterinärerna som att de inte är helt fria från ett jävsförhållande gentemot tävlingsartangören. Styrelsen anser det nödvändigt atl dessa veterinärer för att kunna sköta ovan nämnda tUlsynsverksamhet, innefattande även dopingkontroll, har en helt fristående ställning gentemot sportens organisationer. En jämförel se kan här göras med besiktningsveterinärernas ställning gentemot slakte riorganisationerna. Dessa veterinärer var tidigare avlönade av slakterior- 154 ärde - för att inget jävsförhållande skall kunna Prop: 1987/88:93 uppkomma - anställda och avlönade av livsmedelsverket med medel som Bilaga3 av slakteriorganisationerna inlevereras verket. Styrelsenföreslår att liknande anställnings- och avlöningsförhållanden införs för tävlingsvelerinärerna vid permanenta tävlingsbanor med totali satorspel. Dessa veterinärer heltidsanställs hos lanlbruksstyrelsen och ' avlönas av styrelsen med medel som av hästsportorganisalionerna inleve reras styrelsen. Närdet gäller veterinärer vid ryltartävlingar och andra ;tävlingar utan totalisatorspelavser styrelsen att även framledes förordna dessa veterinärer i varje särskiltfall efter framställning från tävlingsartangören. Ersättning utbetalas då avarrangören direkt lUl veterinären. Styrelsen fastställer storleken på sådanersättning. Antaletlävlingsdagar vid de permanenta banorna för trav och galopp är något . Styrelsen föreslår att landet indelas i fem områden (pooler).Antalet tävlingsdagar varierar mellan 160 och 233. För att fylla behovet avveterinärer under tävlingsdagarna behövs det tre veterinärer i varje pool.Dessa veterinärer skall därutöver sköta UllsynSuppgifter på träningscamper m. m. Styrelsenhar i detta sammanhang ännu inte kunnat beräkna volymen av . denna insats, dåantalet träningscamper och storleken på dessa för varje pool inle nu är känt avstyrelsen. Ennärmare redovisning från sportens organisationer är härvidlag nödT . vändig.Viss arbetstid får också beräknas tas i anspråk för utredningsarbete i dopingärenden,fortbildning m. m. Iförslaget till ny djurskyddslagstiftning har lanlbruksstyrelsen föreslagit .att styrelsen bemyndigas atl utfärda instruktion för tävlingsvelerinär. Sådaninstruktion är nu under utarbetande inom styrelsen i samråd med representanterför veterinärerna och häslsportorganisaUonerna. Inslmk-Uonen kommer attanpassas den här föreslagna organisaUonen. Tävlingarnaäger rum på lör-, sön- och helgdagar samt vardagar på kvällsUd. Obekväm arbetsUdbör av sociala skäl kompenseras med viss ledighet. Hur stor denna blir kanstyrelsen inle nu ange. Del bHr - Hksom löneplaceringen - en förhandlingsfråga.Varje lävlingsdag - oavsett om tävlingen äger rum på daglid eller -bör räknas som hel Ijänslgö-ringsdag. Utöver liden för själva tävlingentillkommer restiden till och från tävlingsbanan. Dessa resUder kommer allvariera väsentligt inom,de olika poolerna. Kostnadernaför denna organisaUon torde preliminärt i nuvarande penningvärde beräknas Ull15 x 300000 = 4,5 milj. kr. Styrelsen har vid denna beräkning utgåttfrån en placering i lönegrad F 25-26. Sociala avgifter, rese- och traktamenlsersällningingår i ovanslående belopp. Beräkningarna är approximativa i avsaknad påexakta beräkningsgmnder för resekostnader och eventuella vikariekostnader. Lanlbruksstyrelsenfömtsätter att del skall finnas en från sporten friståen de ansvarsnämnd uppbyggd enligt de principer, som redovisas av policy- 155 gruppen för dopingfrågor.Nämnden föreslås av policygmppen vara spor- Prop. 1987/88:93 tens dömande instans i dopingfall inom trav-, galopp- och ridsport. Inämnden bör enligt styrelsens bedömning ingå en ledamot som är lagfaren ocherfaren i domarvärv, en veterinär med särskild sakkunskap i dopingfrågor, enledamot från var och en av hästsportens centralorganisationer samt en ledamotfrån lanlbmksstyrelsen. Den lagfarne ledamoten bör vara ordförande. Nämnden bördessutom ha en lagfaren sekreterare. Ordföranden, den sakkunnige veterinärenliksom representanten för lanlbmksstyrelsen och suppleanter för dessa börutses av lantbruksstyrelsen. Ledamöter från trav-, bör utses av resp. förbundsstyrelse. biträde erfordras - som policygmppen föreslår -dels en utredningsgmpp,dels en expertgmpp.