prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Tilljustitiedepartementet hör polisen och åklagarväsendet, , deallmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, bostadsdomstolen,hyres- och arrendenämnderna, försäkringsdomstolarna (fr.o.m. ),rättshjälpsnämnderna, de allmänna advokatbyråerna, kriminalvården ochbrottsförebyggande rådet. Inom departementetsområde faller också den verksamhet som utövas av justitiekanslern,datainspektionen, bokföringsnämnden och brottsskadenämnden. Utgifterna inomjustitiedepartementets område beräknas under /89 komma att öka med 780,0 milj. kr. till 11 158,3 milj. kr. Huvuddelen av verksamheten inomjustitiedepartementets verksamhetsområde avser uppgifter som direkt ellerindirekt regleras genom lagstiftning.Myndigheterna har begränsade möjligheter att själva påverka verksamhetensomfattning. Ytterst bestäms denna till stor del av brottsutvecklingen och inom de olika delområdena avsådana faktorer som antalet anmälda brott, mängden mål och dessassvårighetsgrad samt inom kriminalvården av antalet utdömda frihetsstraff ochstrafftidernas längd. Förslagen tillutgiftsökningar på område för /89 präglasav stor återhållsamhet. De består i huvudsak av kompensation för pris- ochlöneökningar samt satsningar inom polisverksamheten. Ett särskilt program med stöd förbrottsoffer förbereds. Anslaget för rikspolisstyrelsenhar i enlighet med tidigare beslut beräknats med utgångspunkt ihuvudförslaget. För den lokala polisorganisationen tillämpas dock ingethuvudförslag. 1 1987/88. Polisväsendetskall prioritera kampen mot narkotikabrottsligheten, Prop. 1987/88:100 denekonomiska brottsligheten och våldsbrottsligheten. Särskild upp- Bil. 4märksamhet skall också ägnas ungdomsbrottslighet. För att underlättamyndigheternas satsningar på dessa områden tillförs polisen 150 nyaadministrativa tjänster. Vidare tillförs polisen förstärkta resurser för informationsbehandling,utbildning och utrustning. Det föreslås att 360 aspiranter får antas tillpolishögskolan, vilket innebär en fortsatt ökning. Åklagarväsendetkommer att reformeras. Beslutsfattandet och de administrativa rutinerna kommeratt decentraliseras och moderniseras. tillförs åklagarväsendetförstärkta resurser för utbildning, administration och informationsbehandling.För åklagarmyndigheterna beräknas inte något huvudförslag. Åklagarväsendetkommer att ingå i en försöksverksamhet med treåriga budgetramar. Domstolarnas arbetsläge ärfortfarande ansträngt. Anslagen till domstolsväsendet har därför i huvudsakberäknats utan tillämpning av huvudförslaget.Medlen för utbildningsinsatser förstärks. Ersättningen till nämndemänoch vittnen förbättras. Försäkringsdomstolarnaflyttas över från huvudtiteltill ochdomstolsverket blir centralmyndighet också för dessadomstolar. Under /87 harbeläggningen vid kriminalvårdsanstalterna ökat med jämfört medföregående budgetår. Antalet klienterinom frivärden var den cirka 12 300, vilket ungefärligenmotsvarar 30 ärenden per tjänsteman. Förslagpresenteras om att en ny lokalanstalt uppförs i samt att de nuvarandelokalanstalterna i och byts ut. Kriminalvårdsstyrelsenfår utveckla en nytt klientadministrativt system och får ADB-stöd för detta iform av en ny datoranläggning. Medel harberäknats för åtgärder som syftar tillatt ge personalen en bättre arbetsmiljö. Anslagen tillkriminalvården har i huvudsak beräknats med tillämpning av huvudförslaget. Förändringarna inomjustitiedepartementets område i förhållande till /88 framgår avföljande sammanställning. Beloppen anges i milj. kr. Anvisat (1) D. Domstolsväsendet m. m. F. Rättshjälp m. m. (1) Härutövertillkommer 2,87 milj. kr. Utdrag urprotokoll vid regeringssammanträde Föredragande: statsrådetLeijon Anmälantill budgetpropositionen 1988 1 Allmänt svarar förberedningen av lagstiftningsärenden på många områden av samhällslivet. Först och främst bör nämnas grundla garna. Departementet handlägger också i övrigt en viktig del av den lagstiftning som reglerar de enskildamedborgarnas förhållande till sta ten och andra offentliga organ. Hit hör bl.a. strafflagstiftningen och reg lerna om förfarandet vid våra dorhstolar. Ett annat betydelsefullt område är lagregler om enskildas inbördes förhållande, t.ex. inomfamiljerätten, köprätten och upphovsrätten. Tilljustitiedepartementets verksamhetsområde hör bl.a. polisen, åklagarväsendet,huvudparten av domstolsväsendet samt kriminalvården. Både delagstiftningsfrågor som faller på och de myndigheter somverkar inom dess område liar central betydelse från rättssäkerhets- och rättstrygghetssynpunkter. För arbetet inom dessa områdengäller samma mål som för det politiska arbetet i övrigt. Trygghet och rättvisa för medborgarna, jämlikhet ochsolidaritet samt effektivitet i den offentliga förvaltningen är begrepp somdärvid kommer i blickpunk-. Samhällsekonomiskaoch statsfinansiella aspekter måste beaktas även i arbetet på dessa områden. Det är sålunda angeläget att man tar till vara alla möjligheter att rationaliseraoch effektivisera verksamheten inom rättsväsendet. Detta får dockinte leda till att rättssäkerheten eller medborgarnas anspråk på service frånde rättsvårdande myndigheterna åsidosätts. Rättstryggheten för medborgarna ärav överordnad betydelse och måste genomgående beaktas i arbetet. Häri ligger också att det måste finnas möjligheteratt effektivt bekämpa brottsligheten.Till de grundläggande målen hör även tryggheten för enskilda människortill liv, hälsa, integritet och personlig egendom. har fiera händelser inträffat som har fokuserat intresset tillvissa delar av rättsväsendet. Jag tänker främst på mordet på statsministerOlof och utredningen av detta, den s.k. Boforsaffären samt nu senastspionen rymning. Mot bakgrund av dessa händelser och denefterföljande debatten har en rad åtgärder vidtagits i syfte att befästa ochstärka medborgarnas förtroende för rättsväsendet. Den parlamentariska kommissionsom tillkallats med anledning av mordet på överväger bl.a. det material som hartagits fram av Prop. 1987/88:100 juristkommisionen. En kommitté har tillkallats för att se över Bil. 4 densvenska säkerhetspolisens inriktning, arbete och organisation. Resultatet avutredningen i den delen skall presenteras redan vid kommande halvårsskifte.Jag vill också här nämna den medborgarkommission som har tillkallats medanledning av Bofors-affären. Även inom kriminalvården pågår översynsarbete,bl.a. om reglerna och formerna för beslut om permissioner. Även i andraavseenden har utvecklingen gett anledning till ifrågasättandenoch omprövningar inom delar av rättsväsendet. Detta gäller såvällagstiftningens utformning inom vissa områden som myndigheternas uppgifter ochansvarsförhållanden. Lagstiftning är ett viktigt medel isamhällsbyggandet. Inte minst med hänsyn till det uttalade önskemålet att minska regelmängdeni samhället är det å andra sidan angeläget att man inte överskattarlagstiftningens betydelse. Lagstiftning böranvändas med urskillning och endast i fall då den bedöms som nödvändigeller i varje fall som det bäst verksamma medletför att man skall nä de mål som har satts upp. När det sker, måste lagarnautformas så att man så långt möjligt kan förutse resultatet i till-lämpningenoch så att lika fall behandlas lika. Jag ämnar idetta avsnitt beröra några av de viktigare lagstiftningsärenden som äraktuella . Straffrättsområdet kommer jag dock att behandla huvudsakligen i det följande avsnittet om åtgärdermot brott. Inomjustitiedepartementet har påbörjats en aktivitet för attfortlöpande utvärdera lagstiftning som har varit i kraft någon tid. Ett sådantutvärderingsarbete har inletts när det gäller utsökningslagstiftning (se avsnitt 2.6).Vidare har hållitss.k. hearings med berörda myndigheter och organisationer m.fi. för attdepartementet skall få del av erfarenheterna av personskaderegler iskadeståndslagen (se avsnitt 2.10) och av konsu-mentkreditlag. Enutvärdering av liknande slag planeras i fråga om 1985 års lag om viten och 1986års förvaltningslag (se avsnitt 2.15). Stora delar avlagstiftningen på centrala rättsområden, t.ex. inom familjerätten och på detköp- och avtalsrättsliga området, har tillkommit i nordiskt samarbete. Dettahar resulterat i att vi på fiera områden har överensstämmande lagregler i denordiska länderna. Denna rättslikhet är enligt min uppfattning av storbetydelse. Det finns därför anledning att vidmakthålla ett nära nordisktsamarbete på lagstiftningsområdet. De nordiskajustitieministrarna har beslutat att i större utsträckning än förut inrikta detnordiska lagstiftningssamarbetet på behovet av lagstiftning i ett mer långsiktigt perspektiv. Det gäller bl.a. deskadeståndsrättsliga reglernas framtida funktion på personskadeområdet(se avsnitt 2.10) och eventuella lagstiftningsbehovpå aktiebolagsrättens område (se av- Prop. 1987/88:100 sniu2.13). På sammasätt som det nordiska lagstiftningssamarbetet har kommit att bli ett naturligtoch självklart inslag i beredningen av lagstiftningsärenden inomjustitiedepartementets ansvarsområde har medverkan i andra former avinternationellt lagstiftningssamarbete fått en ökad betydelse. Det gäller intebara samarbetet inom utan även det arbete på att åstadkommaenhetlig lagstiftning som sker inom olika FN-fackorgan, exempelvis lAEA(atomansvarighet), IMO (sjörätt), UNCITRAL (handelsrätt) och (immaterialrätt). Sådant samarbete skerockså i stor omfattning inom andra mellanstatliga organisationer, såsomHaagkonferensen för internationell privaträtt, (atomansvarighet m.m.) ochUnidroit (civilrätt). Inom ramen församarbetet mellan EG och EFTA bedrivs vissa överläggningar somberör . Det gäller produktansvar (se avsnitt 2.10) ochömsesidigt skydd för kretsmönster i halvledarprodukter, s.k. datachips (seavsnitt 2.14). Jag räknar med att ytterligare ämnesområden kommer attaktualiseras . Det gäller bl.a. frågor om bolagsrätt, varumärken,upphovsrätt och det immaterial-rättsliga skyddet för biotekniska uppfinningar. Detinternationella samarbetet är emellertid inte enbart inriktat på civilrättsliglagstiftning. Också i fråga om straffrätten har samarbetet varit intensivt . Somexempel på detta vill jag särskiltpeka på strävandena att motarbeta terrorism i olika former samt kampen motnarkotika och narkotikabrott (se avsnitt 3.3). har under år1987 avslutat sitt arbete och överlämnat huvudbetänkandet (SOU 1987:6)Folkstyrelsens villkor. Utredningsarbetethar framför allt syftat tillatt förbättra medborgarnas möjligheter att göra sitt infiytandegällande i politiken, att stärka ställning som centralt politiskt forumoch att skapa ökade förutsättningar för handlingskraftiga regeringar. Enviktig uppgift för kommittén har varit att överväga åtgärder för atteffektivisera och vitalisera , arbete. Regeringen har till överlämnat en proposition med anledningav huvudbetänkandet, prop. 1987/88:22 om vissa grundlagsfrågor m.m.Propositionen rör främst de allmänna valen och arbete. På grund av bristande politisk enighet har dockinte några förslag lagts fram i fråga om mandatperiodens längd och dengemensamma valdagen. Inte heller skall tidpunkten förkyrkofullmäktigvalen ändras i detta skede. Det är emellertid enligt min meningvärdefullt att den allmänna debatten i dessa frågor fortsätter. I propositionenframhålls vikten av att partierna i sitt uppträdande inför valen slår vakt omde grundläggande förutsättningarna för vårt valsystem med riksproportionalitetoch s.k. småpartispärrar. Ett avförslagen i propositionen nämligen det om möjlighet för Prop. 1987/88:100utskotten att hålla offentliga utskottssammanträden för att inhämta upp- Bil. 4 lysningar har redan tagit ställning till. Derina reform träder i kraft . Folkstyrelsekommitténlade också fram ett antal andra förslag i fråga om arbetsformer,bl.a. att finansutskottet och skatteutskottet skulleslås samman till ett utskott.Flertalet av de förslagen har överlämnatstill utan någotställningstagande från regeringen. Det föreslås dock attregeringsformen ändras så att en sådan sammanslagning skall bli möjlig. harockså beslutat om vissa ändringar i vallagen m.m. vilka träder i kraftden . Även den proposition som låg som grund för det beslutet(prop. 1987/88:21) byggde delvis på förslag i folkstyrelsekommitténshuvudbetänkande. Folkstyrelsekommitténstidigare förslag i betänkandet (SOU 1986:28) Folkstyrelsen under krig ochkrigsfara har behandlats i en proposition om de offentliga organens verksamhetvid krig eller krigsfara (prop. 1987/88:6). Förslaget innebär bl.a. att varkenriksdagen, dess krigsdelegation eller regeringen får fatta beslut på ockuperatområde och att val till eller kommunala församlingar inte får hällaspå sådant område. Frågan om ettförstärkt skydd för yttrandefriheten i massmedierna har utretts avyttrandefrihetsutredningen, som i sitt huvudbetänkande (SOU 1983:70) yttrandefriheten lade fram ettförslag till yttrandefrihetsgrundlag. Utredningen haravslutat sitt arbete i och med slutbetänkandet (Ds Ju 1986:4) Förslag om följdlagstiftning till engrundlagsreform angående yttrandefriheten. Regeringenbeslöt en lagrådsremiss med anledning av utredningenshuvudbetänkande. Förslaget i remissen innebar bl.a. att samma slags grundlagsskyddsom bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen ger tryckta skrifter skulleinföras också för yttranden som framförs offentligt med hjälp av vissa andramedier. Skyddet skulle omfatta radio- och TV-program,filmer och videogram. Bestämmelserna skulle tasin i tryckfrihetsförordningen. De delar avlagrådsremissen som berörde skyddet för tryckta skrifter fördes vidare ipropositionen (1986/87:151) om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. .Eftersom det visat sig att det inte skulle gå att uppnå tillräcklig politisk enighetom den lagtekniska lösning för ett grundlagsskydd för andra medier som valts ilagrådsremissen lade regeringen inte fram något förslag till i dendelen. 1 stället har den frågan berétts vidare i undermedverkan av företrädare för de fem riksdagspartierna. Det visade sig emellertid inte möjligt att i tiduppnå enighet om något förslag, trots att fiera tänkbara lösningar diskuterats inom gruppen.Ett grundlagsförslag skulle nämligen ha förelagts senast i mitten . av för att kunnabehandlas en första gång av pågående Prop. 1987/88:100 . Detbedömdes därför inte som meningsfullt att fortsätta bered- Bil. Enligt min mening är det mycket beklagligt attnågon enighet inte har kunnat uppnås när det gäller den i grundenlagtekniska frågan om formen för grundlagsskydd för andra medier än dettryckta ordet. Detryckfrihetsfrågor som behandlas i den nämnda propositionen gäller bl.a. ettförslag att begränsa möjligheterna att genom vanlig lag inskränkatryckfriheten. Detta skall åstadkommas genom att de otillåtna offentliggörandensom innefattar brott mot rikets säkerhet i princip beskrivs fullständigt itryckfrihetsförordningen. I propositionen föreslås att ansvarsbestämmelserna i den s.k. videovåldslagen förs över till och att även s.k. våldspornografi itryckta skrifter blir kriminaliserad. Vidare skärps straffbestämmelsenom hets mot folkgrupp. Regeringen harnyligen förelagt en proposition (1987/ 88:57) om grundlagsfäst integritetsskydd. Förslaget innebär att det iden s.k. fri- och rättighetskatalogen i regeringsformens andra kapitelskall skrivas in grundregler om skydd för den enskildes personliga integritetvid dataregistrering. harunder fattat beslut méd anledning av en proposition om riksdagensombudsmäns och justitiekanslerns ställning som åklagare och deras roll i detdisciplinära ansvarssystemet (prop. 1986/87:160). 2.3 Offentlighet och sekretess Nära samband med yttrandefrihetenhar principen om allmänna handlingars offentlighet. Offentlighetsprincipenbegränsas genom regler om sekretess. En nysekretesslag antogs av . Lagen innefattar en samladreglering av sekretess för allmänna handlingar och tystnadsplikt föroffentliga funktionärer. Lagens tillämpning följs med stor uppmärksamhet frånjustitiedepartementets sida. Förslag tilländringar i regleringen läggs fram fortlöpande i mån av behov. Flera ändringar har trätt i kraft den 1 januari1988 (prop. 1987/88:41). Bl.a. skall uppgifter i vissamyndighetsregister om enskildas personliga förhållanden, t.ex. bostadsadresser,kunna sekretessbeläggas i större utsträckningän . Härigenom ges t.ex. kvinnor som är förföljda avtidigare makar eller sambor ett bättre skydd. Vidare har skattesekretessen skärptsi fråga om uppgifter som har erhållits från utländska myndigheter enligtdubbelbeskattningsavtal e.d. Den underavsnitt 2.2 angivna lagstiftningen om ombudsmäns ochjustitiekanslerns ställning som åklagare m.m. (prop. 1986/ 87:160) innebar också vissa ändringar isekretessbestämmelserna för JO och JK. Offentlighetsprincipenstillämpning på ADB-upptagningar har under senareär gett upphov till en del såvälteoretiska som praktiska problem. Dessa frågor utreds av data- ochoffentlighetskommittén. En primär uppgiftför kommittén är att ta ställning till om de grundläggande begreppen i tryckfrihetsförordningen även i fortsättningen kan användas som Prop. 1987/88:100 grund föroffentlighetsprincipens tillämpning på ADB-upptagningar. 4 Kommitténhar också utrett frågan om användningen av personnummer. Kommittén har lämnat fyra delbetänkanden under dengemensamma huvudtiteln i informationssamhället (SOU 1986:24och 46, Ds Ju 1987:8 samt SOU 1987:31). 1 det förstadelbetänkandet (SOU 1986:24) föreslog kommittén ändringar i bl.a. datalagen och skadeståndslagen. Ett förslag från regeringenvilket grundas på betänkandet och enskilde bättre möjligheter till rättelse och skadestånd närdatabaserade personregister innehåller uppgiftersom är oriktiga eller missvisande har lett tilllagstiftning (prop. 1986/87:116). I kommitténs andra delbetänkande (SOU 1986:46)föreslogs bl.a. ökad sekretess för vissa registeruppgifter om enskijdaspersonliga förhållanden som legat till grund för den nämnda prop.1987/88:41. Jag återkommer under avsnitt 2.4 till övriga förslag i dettabetänkande och till det fjärde delbetänkandet (SOU 1987:31). I det tredje delbetänkandet (Ds Ju 1987:8), somavsåg grundlagsfrågor, föreslog kommittén att integritetsskyddet iregeringsformen skulle stärkas. Detförslaget låg till grund för prop.1987/88:57, som jag har redovisat i avsnitt 2.2. Kommitténfortsätter sitt arbete. Den huvudfråga som återstår gälleroffentlighetsprincipens tillämpning på ADB-upptagningar. Kommunalföretagskommitténföreslog i sitt slutbetänkande (SOU 1983:61) Handlingsoffentlighet utanförmyndighetsområdet att offentlighetsprincipen i viss utsträckning skall blitillämplig även hos privaträttsliga organ som har tillagts statliga eller kommunala förvaltningsuppgifter.Efter remissbehandling har betänkandet tillden del det berör kommunerna lämnats över till stat-kommunberedningen.Beredningen har avgett betänkandet (Ds C 1985:13) Kommunalaföretag. Det betänkandet har i sin tur remissbehandlats och övervägs nu inomcivildepartementet. Återståendedelar av kommitténs betänkande behandlas i den proposition om ändringar itryckfrihetsförordningen m.m. som jag nämnt under avsnitt 2.2 (prop.1986/87:151). Förslaget där innebär att principen om allmänna handlingarsoffentlighet ges ett vidare tillämpningsområde. Den skall nämligen gälla ocksåhos vissa aktiebolag, föreningar och stiftelser som på statens uppdrag handharförvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning eller liknande. Utredningen om afbetsmiljösekretess (A 1985:02)har avlämnat betänkandet (SOU 1987:66) Arbetsmiljö och sekretess. Ibetänkandet föreslås ändringar ibl.a. 14 kap 7 och 10 §§ sekretesslagen (1980:100) som klarläggermöjligheterna för skyddsombud m.fi. att lämna sekretessbelagd arbetsmiljöinformationvidare till de centrala fackliga organisationerna. Förslaget innefattar ocksåbestämmelser om tystnadsplikt för personer hos de centrala organisationerna sommottar informationen. Slutligen kan i detta sammanhangnämnas att min avsikt är att under våren1988 anmäla en proposition med förslag till rätt för enskilda perso- Prop. 1987/88:100 neratt ta del av uppgifter om sig själva i det allmänna kriminalregistret. 2.4 Större rättstrygghet och ökad integritet för den enskilde Ett av de viktigaste målen förlagstiftningsarbetet är rättssäkerhet och rättstrygghet för de enskildamedborgarna. avlämnade sittslutbetänkande (SOU 1984:54) Tvångsmedel - Anonymitet - Integritet. Ibetänkandet har kommittén lagt fram förslag om hur avvägningen börgöras mellan på ena sidan den enskildes behov av skydd för sin personligaintegritet och på den andra samhällets intresse av att i vissa situationer,t.ex. när det föreligger misstankar om grövre brott, kunna ingripa med olikatvångsåtgärder. De frågor som berörs är iviss utsträckning gemensamma med spörsmålen om tvångsmedel m.m. ibeskattningsförfarandet. Sistnämnda ämne har på finansministerns föredragningbehandlats i prop. (1987/ 88:65) om vissaändringar i reglerna om taxeringsrevision, m.m. Även juristkommissionenmed anledning av mordet på statsminister har i sin nyligenavlämnade rapport berört olika tvångsmedelsfrågor. Den fortsattaberedningen inom av tvångsmedelsfrågorna sker i belysning även av vad som kommit fram i dessa ärenden. De personellatvångsmedlen, främst häktning och anhållande, har setts över av häktningsutredning. I betänkandet (SOU 1985:27) Gripen- anhållen - häktad föreslog utredningen bl.a. en förkortning av de tidsfristersom gäller, framför allt den tid under vilken en person kan vara berövad sin frihet utan attfrihetsberövandet har prövats av domstol. Efter remissbehandling lades enproposition (1986/87:112) om anhållande och häktning fram i mars 1987.Propositionen har med smärre justeringar godtagits av . I dettasammanhang bör också nämnas att en särskild utredare med uppgift att se överlagstiftningen om TV-övervakning avlämnar sitt betänkande. Ienlighet med direktiven har utredaren särskilt strävat efter att anpassa bestämmelserna till den moderna tekniken ochse till att reglerna garanterar medborgarna ett tillfredsställande skyddmot integritetskränkningar. Som jag har berört har data- ochoffentlighetskommittén utrett frågor om användningen av personnummer isamhället. I kommitténs fjärde delbetänkande(SOU 1987:31) har kommiuén lagt fram förslag till åtgärder för attåstadkomma en reglering och begränsning av användningen av personnummer idatabaserade personregister. Som jag ocksåredan nämnt (avsnitt 2.3) har kommitténs tidigare förslag om bl.a. rättelseoch skadestånd när datorbaserade personregister innehåller uppgifter som är oriktiga eller missvisande lett tilllagstiftning. I sitt andra delbetänkande (SOU 1986:46) ladekommittén fram förslag bl.a. till en särskild lag om myndigheters försäljning avuppgifter ur per- Enligtförslaget skall det i fortsättningen krävas tillstånd i lag Prop. 1987/88:100 för att få sälja uppgifter om enskilda personerur myndigheters personre- Bil. Syftet med förslaget är att minska riskerna för otillbörligtintrång i enskildas personliga integritet. Denna fråga bereds iregeringskansliet. 2.5 Rättegångsförfarandet och rättshjälpen Förfarandet vid de allmännadomstolarna har setts över av rättegångsutredningen, som avslutade sitt arbeteunder . En viktig målsättning för utredningsarbetet var atthandläggningen i både brottmål ochtvistemål skulle bli så enkel och smidig som möjligt utan att rättssäkerhetensätts åt sidan. Utredningenlade fram omfattande förslag beträffande processen i tingsrätt (SOU 1982:25 och 26). Sedan vissa av förslagenbehandlats med förtur och lett till lagstiftning togs slutligställning till förslagen i övrigt i propositionen (1986/87:89) om ettreformerat tings- ' rättsförfarande. Propositionen har numera lett till lagstiftning, som har träu i kraft den1 . Rättegångsutredningenhar vidare avlämnat ett delbetänkande rörandehögsta domstolen och rättsbildningen (SOU 1986:1). Betänkandet har remissbehandlatsoch övervägs nu inom . Ett annat betänkande avrättegångsutredningen som berör högsta domstolens verksamhet har redan föranlett en proposition tillriksdagen.