prop · GB036 · 1987-12-31 00:00:00 — har emellertid ä sin sidauttalat all även om det inle skulle vara vare sig möjligl eller lämpligt alti detalj reglera vilken beredskapslagstiftning som skall vara tillämplig enbartpå fritt omräde och vilken som även skall gälla under ockupation - del ärangeläget all hela beredskapslagstiflningen i etl sammanhang blir föremål fören genomgång med utgångspunkt i hur den skulle kunna ulnyftjas av en ockupant.Enligt kommillén motiverar också förslaget all varken ellerregeringen skall få verka på ockuperat område en genomgång av della slag (SOU1986:28 s. 48). Själv fäster jag denstörsta vikt vid all beredskapslagstiftningen fortlö pande ses över och förbäliras. Jag delar emellertid kommittéernas uppfatt ning atl del inle skulle vara ändamålsenligt och knappast ens möjligt med en uttrycklig reglering av i vad mån beredskapslagstiflningen är tillämplig i ockupationssituationer. Självfallet bör denna aspekt dock finnas med i bilden när den ifrågavarande lagsfiftningen utformas och ses över liksom vid de olika spel och övningar som fortlöpande äger rum. Jag erinrar om all regeringen har utvidgat det uppdrag som lämnats ät utredningen (Fö 1985:01) om översyn av civilförsvarslagsliflningen m. m. all bl. a. göra en översyn av lagen (1960:513) om beredskapstillständ och fillhörande författningar. Översynen bör omfalla en genomgång av samtliga bered- skapsbeslämmdser i syfte atl åsladkomma en mer enhetlig begreppsbild- 27 Jag är mera tveksam tilltanken på en samlad genomgäng av lagstiftningen i det specifika syfte somfolkslyrelsekommillén har föreslagit. Beredskapslagstiflningen är omfattandeoch avser mänga sinsemellan olikartade områden. Erfarenheten talar för att detskulle vara svårt och mycket fidskrävande all göra en sådan bred översyn somdel här skulle vara fråga om. Därtill kommer all en genomgång i del syfte somnu diskuteras enligl vad erfarenheten visar lätt kan vålla missförstånd och gefelaktiga signaler lill allmänhet och myndigheter och kanske även lill vår omvärld. Jag anser därför all denfräga om en översyn som har lagils upp behöver övervägas ytterligare och är fördagen alltså inle beredd atl förorda nägon särskild åtgärd av diskuterat slag. Jag vill i anslutninghärtill beröra en särskild fräga. På grundval av förslag i 1975 ärspolisutrednings belänkande (SOU 1979:75) Polisen i totalförsvaret ochfolkrätlskommitténs förut nämnda belänkande (SOU 1984:56) ochremissbehandlingen av dessa betänkanden föreslogs i prop. 1985/86:15 vissaförändringar av polisens uppgifter och ställning under väpnade konflikter.Propositionen avslogs av i enlighet med förslag av justitieutskotlet(JuU 1985/86:37), som uttalade all ell ställningstagande lill de genompropositionen aktualiserade frågorna borde anstå, så alt de skulle kunnabedömas i belysning av de överväganden som föranleddes avfolkstyrelsekommitténs betänkande och remissbehandlingen av detsamma. Jagämnar emellertid inle här la upp dessa frågor på nytt. Med hänsyn till attriksdagsbehandlingen av propositionen gav vid handen atl den breda enighet sombör eftersträvas belräffande frågor av denna typ inle föreligger i fråga om delösningar som föreslogs av polisutredningen och folkrällskommiltén avser jagatl föranstalta om yllerligare underlag i ärendet. Mitt förslag:Riksdagens krigsdelegalion skall kunna träda i ställe även om delinle råder omedelbar krigsfara. Skälenför mitt förslag: Siatsmakterna konstaterade i samband med 1982 årsförsvarsbeslut att de militärtekniska fömtsättningarna för etl överraskandeangrepp mot ökar. ansågs ställa ökade krav på atl totalförsvaretsnabbi skall kunna mobiliseras och krigsorganiseras (prop. 1981/82:102 bil. uttalade bl.a. aft den administrativa beredskapenberör alla nivåer i fredssamhällel och all , regeringen, m.fl. måstehälla en organisalionsberedskap (FöU 1981/82:18 s. 19-20). Ulvecklingen sedan är 1982har ställt krav pä skärpt uppmärksamhet pä beredskapsfrågor. 1984 årsförsvarskommitté har i sin rapport (SOU 1985:23) Svensk säkerhetspolitik inför90-talet påtalat atl den ökade räckvidden, rörligheten och flexibiliteten hosstormakternas stridskrafter förstärker möjligheterna all inleda angreppöverraskande (s. 82). förslag belräffandeinriktningen av myndigheternas programplanering för Prop. perioden 19871992 (Ds Fö1986:1 s. 4) har försvarskommittén ocksä framhållit viklen av atlolika beredskapshöjande åtgärder kan beslutas i rätl fid och att de kanvidlas smidigt. har vidare i sitt slutbetänkande (SOU 1987:9) Del svenska totalförsvaret inför 90-talel förordat alt planeringenav åtgärder för att möta militära angrepp skall utgå från den svårastesituationen, atl ell angrepp inleds med endast kort militär förvarning och vi såledesinte helt hunnit genomföra mobilisering och krigsorganisering(s. 8). Regeringenhar senast i propositionen om totalförsvarets fortsatta ulveckling uttalat(prop. 1986/87:95 s. 25, jfr FöU 11) all stormaklsblockens kapacitet föröverraskande angrepp och därav följande kortare militära förvarningstidervidareutvecklas samt all del nu därutöver finns skäl all uppmärksamma attsärskilda sabolageförband tidigt kan sältas in mot funktioner som är vikligaför totalförsvaret. Motangiven bakgrund finner jag anledning all nu föreslå ytteriigare en ändring iRF för att trygga folkstyrelsen vid krig eller krigsfara. Den gällerförutsättningarna för atl krigsdelegationen skall kunna träda i riksdagensställe. En"övergäng till krigsorganisation" är för del noga regleradi 13 kap. 2 § RF. Enligl bestämmelsen skall krigsdelegationen träda iriksdagens ställe om riket är i krig eller omedelbar krigsfara och förhållandenakräver det. Om riket är i krig, meddelas förordnande alt krigsdelegalionenskall träda i ställe av uirikesnämndens ledamöter enligl närmarebestämmelser i riksdagsordningen. Innan förordnande meddelas skall samräd skemed statsministern om del är möjligl. Hindras nämndens ledamöter avkrigsförhållandena atl sammanträda, meddelas förordnandet av regeringen. Omriket är i omedelbar krigsfara, meddelas förordnande som sagts avuirikesnämndens ledamöter i förening med statsministern. Närkrigsdelegalionen skapades kunde den bara inkallas om landet var i krig. Genomgrundlagsbeslut åren 19681969 infördes möjligheten för delegationen alt verkaredan vid omedelbar krigsfara. Skälet härtill var atl del ansågs vara en bristatt delegationen inte hade möjlighet alt inträda redan vid hotande krigsfara såall riksstyrelsen kan flytta (KU 1968:20 s. 43). Erfarenhetenav övningar och försvarsspel är - mol bakgrund av bl.a. den utveckling pä detmililärlekniska omrädet som angetts - alt del är en svaghet frän beredskapssynpunktalt krigsdelegafionen inle kan träda i funktion redan innan en krigsfara harblivit omedelbar. I det läget finns emellertid nu inte grund för ett beslut attkrigsdelegationen skall träda i ställe. Om blir angripethar del vital betydelse atl och rege ringen är i sländ alt leda landels försvarsansträngningar. Etl angrepp på vårt land kan som framgått ovan inledas överraskande och pä etl sätt som syftar till att paralysera våra ledningsfunktioner. Redan en konstaterad krigsfara bör därför medge målmedvetna åtgärder för all trygga total försvarets högsta ledning och möjligheterna för riksstyrelsen alt fungera i så demokrafiska former som möjligl. Reglerna för närkrigsdelegationen kan träda in måsle medge alt beslul om sådant inträde fattasi tillräckligt god lid och i samklang med andra beredskapshöjande åtgärder ifråga om rikets högsta organ. Jag föreslår därför attkrigsdelegationen skall kunna inkallas lill Qänslgöring även vid krigsfara sominte är omedelbar. Enligt min mening ligger en tillräcklig spärr mol alt ensådan bestämmelse ulnyftjas otillbörligt i kravel atl förhållandena skall krävaatl delegationen träder i ställe. 4 Ny administrativ och judiciell fullmaktslagstiftning Mitt förslag: Denadministrativa fullmaktslagen och den särskilda rätlegångslagen ersätts av nylagstiftning. Denna innebär i huvudsak en modernisering av nu gällandebestämmelser. Den anpassas till regeringsform och ändrade förhållandeninom kommunerna, den statliga förvaltningen och domstolsväsendet. Förslageni promemoriorna och KBK-betänkandet innebär i sak detsamma som mitt förslag. Remissinstansernaansluter sig till uppfattningen atl del behövs en ny lagstiftning pä omrädet. Skälen för mitt förslag:Som framgått innehäller 13 kap. RF huvudsakligen bestämmelser om riksdagensoch regeringens verksamhet under krig och vid krigsfara. Bl.a. finns därgrundläggande bestämmelser om beredskapslagstiflningen. Med slöd avbemyndigande i lag kan regeringen meddela föreskrifter i visst ämne som enliglgrundlag annars skulle ha meddelats genom lag. Förutsättningen för att ettsådant bemyndigande skall få UtnylQas är att landet är i krig eller krigsfaraeller att det råder sådana utomordentliga förhällanden som är föranledda avkrig eller av krigsfara vari landet har befunnit sig. I bemyndigandélagarnaskall noga anges under vilka förutsättningar bemyndigandena fär utnylQas. Vissabegränsningar finns i möjligheter att meddela sådana bémyndiganden(13 kap. 6 § RF). Under krig och vid omedelbar krigsfara kan regeringen vidaremed stöd av bemyndigande besluta att uppgifter som enligt grundlagankommer på regeringen skall flyttas över lill en annan myndighet (13 kap. 8 §RF). Befogenhet enligl 13 kap. 6 § RF får dock inte överlåtas annal än om detär fräga om all en lag i ell visst ämne skall börja tillämpas. I13 kap. 13 § RF föreskrivs atl undanlag frän principen att beslutande-rätlen ikommunerna skall utövas av valda församlingar fär föreskrivas i lag vid krigeller krigsfara eller vid sådana utomordentliga förhållanden som är föranleddaav krig eller krigsfara vari riket har befunnit sig. Medstöd av de grundlagsbestämmelser som alltså tillåter att ochregeringens befogenheter i viss utsträckning delegeras lill regeringen resp.andra myndigheter har som nämnts redan i fredstid beslu- AFL är en sådan fullmaklslag. Den avser verksam- Prop. hetenhos kommunerna, de statliga och kommunala förvalningsmyndighe- Till lagen hör en kungörelse (1943:137) medsärskilda bestämmelser angående stals- och kommunalmyndigheterna och deras verksamhet vid krig eller krigsfara m. m. 1973:865).Lagen avser inte de allmänna domstolarna och rällegångsförfa- Där gäller i stället SRL. GenomAFL och SRL bemyndigas regeringen all föreskriva om sädana avsteg från vad somannars gäller i fräga om organisationen och verksamheten inom förvaltningenoch domstolsväsendet som kan bli nödvändiga vid krig eller krigsfara. De bådalagarna ger ocksä myndigheterna möjlighet att ändra sitt arbetssätt i olikaavseenden och anpassa sin verksamhet efter rådande förhållanden. AFLtillkom under andra väridskrigel och har endasl i liten utsträckning ändratssedan dess. SRL är ca och är likaså i huvudsak oförändrad. Detsäger sig nästan självt att del föreligger ett behov av atl se över dessa tvålagar mot bakgrund av den ulveckling som har varil under de senaste årtiondena.En språklig och annan redaktionell modernisering framslår som viktig med tankepå att del gäller lagar som skall tillämpas i situationer dä det är särskiltbetydelsefullt att det finns klara och lättbegripliga bestämmelser. Ävensakligt sett finns del mycket starka skäl för atl beredskapslagstiflningen sesöver på detta område. Jag nöjer mig med atl ge några exempel för alt illustrerade förhållanden som har ändrats. Denkanske slörsla skillnaden finns på del kommunala området. svararkommunerna för en större del av den offentliga sektorns verksamhel än staten.Efter kommuninddningsreformerna är anlalet primärkommuner nu omkring 280 motflera gånger så mänga tidigare. Betydelsen av den kommunala verksamhetenframgår bl.a. av alt principen om den kommunala självstyrelsen har skrivits ini RF. Den statliga kontrollen över kommunerna har minskals genom enrad beslul av statsmakterna under senare är. Ny kommunallagstiftning hartillkommit under 1950-och 1970-talen. Hela denna utveckling har knappast sattnågra spår alls i AFL. Påbåde den statliga och kommunala förvaltningens område har en förvaltningslagstiftats är 1971 vilken ersatts av en ny sådan (SFS 1986:223). Antaletcentrala ämbetsverk och andra statliga myndigheter med hela landet somverksamhetsområde har ökat i ganska betydande utsträckning. Nyaförvaltningsgrenar har kommil lill, samlidigl som förskjutningar iverksamhetens omfattning har skett mellan de myndigheter som fanns redantidigare. Inle heller denna ulveckling inom den statliga förvaltningen haravspeglats i AFL. Bl.a. kan man räkna med all vissa verksamhetsgrenar hartillkommit som inte fanns under andra väridskrigel och som vid krig eller krigsfarainle kan tillmätas sådan vikt att de bör få fortsätta utan bör läggas ned. AFLger inle uttryckligt stöd för nägot sådant. Inom domstolsväsendet harsärskill på förvaltningsrältskipningens om råde stora förändringar ägt rum. Genom förvallningsrätlsreform tillskapades förvaltningsdomstolar på länsnivå och kammarrältsorganisa- 31 tionen byggdes ut. Försäkringsdomstolär har inrättats liksom patent- Prop. besvärsrätlen.Marknadsdomstolen och bostadsdomslolen är också nya domstolar, sett i deltaperspektiv. En beslutad reform av del militära ansvarssystemelinnebär atl krigsrätterna har försvunnit från den 1juni 1987 (SFS 1986:644-662). har avskaffats med verkanfr. o. m. (SFS 1986:1285). Molden bakgrund som jag nu i största korthet har skisserat delar jag uppfattningeni departementspromemoriorna och KBK-belänkandel och bland remissinslanserna allliden är inne för en ny lagstiftning som skall ersätta AFL och SRL. Jag villredan nu nämna atl jag i del slora hela tillstyrker de förslag som har lagtsfram i promemoriorna och betänkandet. Jag kommer i forlsällningen att förstbehandla del kommunala området för alt därefter gå in på den statligaförvaltningen och sist ta upp domstolsväsendet. Jag lar alltsä dessaverksamhetsomräden i slorieksordning. Allraförst vill jag säga någol om den allmänna inriktningen på mina förslag. Minbedömning som stämmer överens med promemoriornas och och medremissinstansernas - är alltså att en ny lagsfiftning i slora delar kan byggapå de nuvarande bestämmelserna. Det bör därför vara fräga om en moderniseringav dessa snarare än en hell genomgripande reform. En ulgångspunkl för minaöverväganden är vidare alt det är nödvändigt all skapa regler som i likhet medde nuvarande ger etl betydande mått av handlingsfrihet av krig ochkrigsfara. Omständigheterna kan ju växla i betydande grad, och del är svårtalt förutse alla olika situafioner som kan uppkomma. Lagstiftningen bör därförinte göras alllför detaljerad. Samlidigl är det viktigt atl grundläggandevärden i värt samhälle inle skall sättas pä spel. Rättssäkerheten måste fägälla i all rimlig utsträckning. Den kommunala självstyrelsen är en annan sädancentral princip som bör upprätlhällas så långt möjligl. Detta bör bl.a. medföraatl vissa frågor, om vilka regeringen har bemyndigats atlföreskriva, regleras direkt i lag eller överlämnas ål kommunernas egenbeslutanderätt. Lagrådethar - ulan atl rikta någon erinran mot den föreslagna lagstiftningens allmännauppbyggnad framhållit att den i en del fall innebär en långtgåendedetaljreglering av olika situationer medan den i andra hänseenden upptarregler som ter sig myckel vaga och allmänna. Jag kan ha viss förståelse fördenna synpunkt. Som lagrådet har varil inne pä torde det dock vara ofrånkomligtall lagen till en del fär denna karaklär med hänsyn lill de skiftandeförhållanden som den är avsedd atl reglera och till de situationer i vilka den äravsedd att fungera. Innanjag går in på de olika delområdena vill jag vidare ta upp vissa allmänna frägorom utformningen av en ny beredskapslagsfiftning. 4.2Allmänt om utformningen av den nya beredskapslagstiftningen Mittförslag: Den administrativa fullmaktslagen och den särskilda rätlegångslagenersätts med en enda ny lag, benämnd lag om förfarandet hos kommunerna,förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m. m.Lagen blir tillämplig pä de beslutande församlingarna i kommunerna,landstingskommunerna och de kyrkliga kommunerna samt påförvaltningsmyndigheterna och domstolarna. Myndigheterna under ochkyrkomötet undantas dock frän tillämpningsomrädel. Den rättskipande och rättsvårdande verksamhelen hos alla lyper av domstolar regleras gemensamt i sä slorutsträckning som möjligt. Förslageni departementspromemoriorna och KBK- utredningens förslag: Enligtförvaltningspromemorian skall en ny administrativ fullmaktslag ersätta AFL ochvara tillämplig på förvaltningsmyndigheter med undanlag för myndigheter underriksdagen och på beslutande kommunala och kyrkokommunala församlingar.Domstolspromemorian innebär all SRL ersätts med en ny judiciell fullmaklslagsom blir tillämplig på domstolarna i deras rättskipande och rällsvårdandeverksamhel. KBK-utredningenföreslår all bestämmelser om beslutsprocessen vid krig och krigsfara tas in iett nytt kapitel i kommunallagen (1977:179, ändrad senast 1987:441) såvittavser det kommunala området saml i lagen (1982:1052) om församlingar ochkyrkliga samfälligheter (ändrad senast 1986:1338, LFKS) såvitt avser detkyrkokommunala omrädet. Remissinstanserna:De flesta remissinstanser som har yttrat sig i dessa delar godtar i princip deförslag som läggs fram i departementspromemoriorna och i KBK-belänkandel. Skälenför mitt förslag: AFLoch SRL är lagtekniskt utformade på samma sätl och innehäller dessutom fleraregler som överensstämmer med varandra i materiellt hänseende. Sä är fallet ifråga om fömtsättningarna för atl lagarna skall sättas i direkt tillämpning (1§ första och andra styckena AFL resp. SRL). Bestämmelserna innebär att lagarnaträder i fillämpning automatiskt vid krigsutbrott. Vid krigsfara eller om detråder andra utomordentliga av krig eller krigsfara föranledda förhållanden, kanregeringen förordna atl lagarna skall tillämpas. I anslutning tillbestämmelserna om förutsättningarna för atl lagarna skall bli tillämpligaföreskrivs atl sädana stadganden som strider mot dem eller mol föreskrifter somhar meddelats med stöd av dem inle gäller som de tillämpas (1 §tredje slyckel AFL och 1 § tredje stycket SRL). När del gällertillämpningsområdet har AFL en väsentligt större räck- 3 1987/88. Tillämpningsområdet för AFL framgår dels indirekt av en Prop. 1987/88:6bestämmelse om vissa undanlag från lagens bestämmelser, dels av en definitionav vad som avses med statsmyndighet och kommunalmyndighet. Det kan särskillnämnas alt förvaltningsdomstolarna faller under definitionen i AFL avstatsmyndighet. Undantagna är och kyrkomötet, deras organ ochmyndigheter samt de domstolar, mäl och ärenden som faller inom SRL:stillämpningsområde. SRL saknar däremot uttryckliga bestämmelser omtillämpningsområdet. Den är tillämplig pä de allmänna domstolarna och påarbetsdomstolen, och bostadsdomslolen. BådeAFL och SRL ger regeringen viltgående befogenheter alt fördela omarbetsuppgifter och att placera om personalen. som AFL gör möjlig går i första hand ul på en decentraliseringav besluten. Förvaltningsuppgifter som ligger på regeringen får föras över påunderordnad myndighet (2 § första slyckel 1 AFL). Del är närmast de centrala verkeneller länsstyrelserna som man har tänkt sig alt besluten i vissa ärenden skallkunna överlåtas pä. Deras uppgifter kan i sin tur överföras till andramyndigheter, statliga eller kommunala, lika väl som en överföring i övrigt kanske av arbetsuppgifterna olika myndigheter emellan, statliga säväl somkommunala. En förändring av arbetsuppgifter kan ocksä ske genom förordnande alttalan inte fär fullföljas mot en slallig myndighets beslul i vissa mål ochärenden (2 § första stycket 2 och 3 AFL). Inomdomstolsväsendet kan på motsvarande sätt uppgifter som ankommer pä en vissunderrätt eller lagfaren domare eller en viss hovrätt hell eller delvisöverföras lill en annan likställd domstol eller domare (2 § första slyckel 2SRL). När del gäller högsta domstolens och hovrätternas Qänslgöring päavdelningar får regeringen förordna efter omständigheterna (2 § andra slyckelSRL). Förall tillgodose personalbehovet får regeringen enligl AFL bestämma att den somQänstgör i en statlig eller myndighet skall Qänslgöra i annanbefallning än den han har (2 § andra stycket). På motsvarande punkt är SRL merarestriktiv. Regeringen fär visserligen bestämma om ändrad tjänstgöring förbefattningshavare vid allmänna domstolar men bara om det gäller Qänsl hos en annanallmän domstol. Regeringens befogenheter inskränks även så till vida attdomare inte kan åläggas all Qänslgöra annal än som domare och all justitierådinte alls kan åläggas nägon annan Qänsl (3 § första stycket SRL). Andraorganisatoriska förändringar som regleras avser bl. a. de offentli ga organens beslutförhet och sammansättning samt förläggningsorl. AFL ger regeringen befogenhet all förordna att en myndighet får fatta beslut i en annan sammansättning eller med ett mindre anlal ledamöter eller i en annan ordning än annars är föreskrivet (2 § första stycket 6 AFL). Nägra sädana befogenheter i fräga om domstolarna gäller inle enligt SRL. För all beslul om de förflyttningar som kan bli nödvändiga skall kunna fattas tillräckligt snabbt ger AFL regeringen fullmakt alt förordna alt en myndig het skall ha sin verksamhet förlagd till en annan ort än den, där verksamhe ten annars skall utövas (2 § första slyckel 5). Ocksä frän den fidsmässiga 34 regleringenav förvallningsverksamhelen får sädana avsteg göras som kan Prop. behövasför att myndigheterna skall kunna fullgöra uppgifterna vid lämplig fidpunkt(4 § första stycket AFL). På domslolssidan motsvaras dessa föreskrifterav bestämmelsen i SRL (2 § första stycket i) att regeringen får bestämma alt en domstolskall sammanträda på andra lider och ställen än somär föreskrivet för vanliga fall. Bestämmelsernai AFL avser att undanröja de hinder mot att förvaltningsärendena handläggs ochavgörs som kan länkas uppkomma genom lagregler om förfarandet. För all beslulskall kunna fattas så snabbt som möjligt gäller enligl AFL atl myndigheternainte är tvungna all iaktta sädana bestämmelser som reglerar del sätt, på vilketärendet skall utredas, t.ex. atl en annan myndighet skall höras eller atl äterförvisningskall äga rum (5 §). Till skydd för rättsägare innehäller AFL bestämmelser omhinder för fortsalt handläggning saml om anstånd och laga förfall. Somhuvudregel gäller i fråga om myndighetsutövning atl etl mål eller ärende skallförklaras vilande när det finns anledning atl anta atl en part är ur stånd atlbevaka sin talan eller hinder annars möter för utredningen (6 och 7 §§ AFL). Vadangår förfarandet vid de allmänna domstolarna är bestämmelserna i avfattademed tanke på atl undanröja framför allt de svårigheter som uppkommer när enpart är förhindrad atl della i en rättegång. I SRL las bestämmelser upp främslom överflyttning av målet och om förordnande av s. k. ombud för bortavarandepart. Bestämmelserna innebår att den domstol som enligl allmänna regler är rällforum får förordna atl målet flyttas över lill en annan domstol som ärlikställd och har bättre möjligheter all utreda och avgöra del (5 §). Ombud förbortavarande part får förordnas för den som kan antas vara ur stånd all bevaka sinrätt när del är av synnerlig vikt för honom eller hans motpart eller frånallmän synpunkt angelägel all handläggningen främjas (6 §). Föralt skydda den enskilde mol rättsförlust då han på grund av förhållandena ärförhindrad all i vanlig ordning tillvarata sina intressen hos myndigheter ochdomstolar innehåller bäde AFL och SRL ell bemyndigande för regeringen altförordna om en generell förlängning av fullföljdstider (9 § första slyckel AFLoch 9 § SRL). Förutom en generell förlängning medger AFL andra lättnader ifräga om fullföljdstider och även i fråga om sättet för fullföljd (9 § andraoch tredje styckena AFL). Även SRL medger ytterligare lättnader genombestämmelser som vidgar möjligheten för en part all fä försullen lid återställd(10 § SRL).