prop · GB0350 · 1987-12-31 00:00:00 — I syfte att undvika en uppsplittring pä alltförmänga smä centraler och tillståndshavare som utövar sin verksarahet vid sian av nägon central, anser TPR det vara värdefullt förbranschen i storstäderna att denna även fortsättningsvisstär under en viss reglering. När tiden säär mogen finns möjlighet att lättaeller släppa pä denna. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 TPR ifrågasätter emellertid om inte storleken pä de föreslagnaområdena borde ökas. Vidare böräven beställningsfunktionen för vissa andra större städer, exerapelvis sädana raed fler än 100 000 invänare, inbegripas i prövningsförfarandet. En lämplig lösningvore i sä fall att TPR bemyndigas attbesluta om i vilka områden en sädan prövningbör ske och storleken pä orarädena. En förutsättning för att ett systera med reglering av beställningscentraler skall kunna fungera är att endast dessa centralers fordon tilläts utföratrafik inom orarädet i fräga. Ett av de åberopade skälen för regleringav dessa oraråden är att det är önskvärt - bl a för saraordning av de sarahällsbetalade resorna - att beställningscentralerna häller en viss storlek. Som ett riktmärkehar för Stock-holrasorarädet angetts rainst 200 anslutna och för Göteborgs-och Malraöomrädena "nägot mindre". Enligt TPR;s bedömning ärde angivna riktvärdena för höga. Deenskilda beställningscentralernas och tillståndshavarnas raöjligheteratt själva planera sin verksamhet beskärs ytterligare ora alltför högaanslutningstal krävs. Centralens storlek skallgivetvis tas hänsyn till vid sidan av andrarekvisit, säsora verksamhetsinriktning m m, dä lämplighetenskall prövas. Det lämpligaste torde vara att inte i förväg ange nägra riktvärden. SPK anser att någranya regler inte behövs av minimistorlek pä beställningscentraleri storstadsomrädena. Kraven frän kunderna och konkurrens inom näringen börenligt SPK raedföra att de beställningsfunktioner skapas som är mest fördelaktigaur pris-, kostnads- och effektivitetssynpunkt. Förslaget ora behovsprövning avnytillkommande beställningscentraler i storstadsorarädena finner SPK ologiskt sett utifrån rapportens uttalanden ora etableringsfrihet och enfri konkurrensraarknad för taxi. SPK kan inte heller se pä vilka objektiva grunder en myndighet skulle kunnabesluta om behovet av nytillkommande beställningscentraler. Beträffande en behovsprövning av beställningscentralerframhåller : Med hänsyn till den osäkerhetsom rader beträffande konsekvenser av att heltslopa storleksgränsen för beställningscentraleri storstadsomrädena och dä det saknas bedöraningsunderlagi utredningen för den föreslagna minsta storleksnivän för centraleranser verket att det är svart att ta ställning till en minimigräns för dessasstorlek. Enligt verkets uppfattning borde denna fråga belysas ytterligare innan beslut om en eventuellstorleksgräns tas för beställningscentraleri storstadsomrädena. Verket menar att det finns skäl att inte direkt släppa etableringen av nya centraler helt fritt utan att först ha avvaktat utvecklingen av en större etableringsfrihet. Statskontoret avstyrker förslaget att en generell skyldighet att tillhöra beställningscentralskall gälla Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 i storstadsområdena,att centralerna skall ha visst minimiantal anslutna samt ett systera medstatlig lämplighetsprövning av beställningsverksaraheteni storstadsorarädena . RRV anser att regleringen av antalet beställningscentraler och kravet pä att tillhöraviss beställningscentral bör upphöraäven för storstadsomrädena. RRV anser att utredningens förslag stäri motsatsförhållande till de raotiv sora gällerom etableringsfrihet och ökad effektivitet med frikonkurrens. förordar att det föreslagna undantaget angäende beställningscentralerför storstadsregionerna slopas, anför att beställningscentralernabör verka i aktiebolagsform och attkoraraunerna bör ges större inflytande överbeställningscentralernas verksarahet. LO finner det angelägetatt i saraband raed diskussionen ora tillgänglighetunderstryka de krav som,i promemorian framställs om säkerställande av beställningsfunktionen inom taxi. LO finnerhär skäl att invända raot förslaget att ca 200 trafiktillstånd inora de tre storstadsomrädena skulle vara nedre norra för att inrättaen beställningscentral. Inom skulle detta medföra ett betydande antal .beställningscentralermed olika telefonnummer, vilket skulle vara till raen för taxikonsumenten. LO förordar att antalet beställningscentraler starkare begränsas än vad somframgär av förslaget, varvid ävenandra kriterier bör prövas. När det gäller förslaget.att nytillkomna beställningscentraler i storstadsomrädena skall vara underkastade tillståndstväng känner länsstyrelseni viss tvekan och anför: Visserligen talar erfarenheterna frän exempelvis Köpenhamnför att det finns en risk attcentralerna kan bli för mänga och för svaga. Det är emellertid svårtatt i förväg fastställa gränser. Eftersom risken föröveretablering av beställningsväxlarfinns i storstadsomrädena' vill inte-raotsatta sig förslaget ora etableringsprövning. I motsats till vad som föreslagits i departementspromemorian anser emellertid inte att ett centralt organ somtransporträdet skall vara den rayndighet sommeddelar tillständ till beställningscentraler. En sädan lösning som gär stick i stävraed nuvarande decentraliseringssträvandenförefaller mindre rationell. Inomvarje län är det länsstyrlsen sora har den bästa överblicken över förutsättningarna förtaxiverksamheten och av de lokala förhållandena i övrigt. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 i har svårt att inse varförstorstadsregionerna obligatoriskt skall orafattas av särskilda restriktioner. I proraeraorian (bl a sid 166ö, 173 ö och 184 N) framhållsju tvärtom vikten av att beställningscentralerna fär fungera utan överdriven myndighetskontroll.Detta krav gör sig troligen gällande raed änstörre styrka när det gällerstorstadsorarädena. Förslaget att transporträdet skall prövanya ansökningar om beställningscentraler om sä nu verkligen bedöms behöva ske - tillbakavisas bestämt av länsstyrelsen.Sädana frägor bör i säfall ha betydligt bättre förutsättningar attseriöst bedöma. För att vid behov säkerställa beställnings- och uppdragsfunktionen anges i utredningentvä alternativ (I och II). förordar i likhet med utredningenalternativ IIsom innebär att det blir en komraunal angelägenhet att - inom vissa tidsgränser - avgöranär avvecklingen bör ske. Om alternativ I (statlig bedömning) ändå skulle väljasbör - och inte transporträdet- besluta ora i vilka fall kravet päanslutning till en beställnignscentral övergängsvs skallfinnas kvar. har tillsamraans med länshuvudmannen och kommunerna i länet en stor kompetens vad gäller de regionala och lokala trafikfrågorna. Det" ärdärför lämpligt att beslutar i denna fråga. I storstadsomrädenakan alltför smä beställnignscen-traler leda till en dålig service pägrund av svärigheter att fä tag i den beställdabilen, höga framkörnings-avgifter och svårighet för kunderna att hälla reda pä mänga beställningsnummer.Detta talar enligt departeraen-tet fören fortsatt statlig läraplighetsprövning avseende nytillkoraraande beställningscentraler. Dä saratliga beställningar av färdtjänstresor försvinnerfrän taxis beställningscentraler förändras som ovan angivits förutsättningarna för taxis beställningsfunktion.En avvägning av lämpligt antal beställningscentraleri länet bör göras i det nya läge som däuppstår. Om det är det statliga Transporträdet eller någonannan instans som bör göra denna avvägning är dock tveksamt. Avregleringen bör även här genomförasfullt ut. De avvägningar sora kan bli aktuella görs av aktörernapä raarknaden, I sin egenskap av stor taxikund har färdtjänsthuvudmannenmöjlighet att påverka etableringen av beställningscentraler. En förutsättning mäste därvid varaatt de taxibilar som ansluts till färdtjänstcentralen ävenkan vara anslutna till en taxiväxel. Deproblem som kan uppstä när ett taxifordon är anslutet till flera beställningscentraler fär lösas avtalsvägen. 42 1987/88. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 Hyrverksrörelse,En till transporträdet knuten rådgivande Beträffande hyrverksrörelserna föreslogsatt behovsprövningen t v skulle vara kvar. Följande instanser är raer eller raindre positiva-till förslaget att bibehällabehovsprövningen för hyrverk nämligen länsstyrelserna i , ,och . , AB Örebroläns regionaltrafik, AB Östgötatrafiken,upa samt , östgötatrafikenanser dock att hyrverkstrafik som upphandlas direkt av länshuvudman, landsting eller kommun skall undantagasfrän kravet pä behovsprövning. i öchtransporträdet anför tveksamhet i frägan.Statskontoret anser att regleringen av hyrverk inte fär permanentas. NO, SPK, , , Freys hyrverk AB, i . samt avstyrker förslaget. I promemorian anförsatt övervägande skäl talar för att ätrainstonetills vidare behälla behovsprövningen av hyrverk. Sora skäl härför åberopas attutan en restriktiv tillståndsgivning skulle en betydande delav taxitrafiken kunna gä över till hyrverksbilar. Ett slopande av behovsprövningen medföratt trafiken inte kommer att bedrivas pälika villkor som för taxi, varför hyrverken färoskäliga fördelar. Resultatet förväntas bli en orafattandenyetablering pä taxis bekostnad. Särskilt i de reglerade storstadsorarädena kan en icke behovsprövad hyrverksbransch tränga in pä taxis verksarahet. TPR delar till viss del de farhågor som reses i proraeraorian. Särskilt vad gällerde storstadsområden där beställningsverksaraheten skall behovsprövas. Men äveni övriga områden finner TPR att hyrverken fortfarande fär vissa fördelargenteraot taxi. Om hyrverkstrafiken skall skiljas frän taxitrafiken borde behovsprövningen säledeskvarstå för hyrverken, TPR är emellertid tveksarat till omtaxi- och hyrverks-trafiken definitionsmässigbör skiljas ät. Vid en ut-mönstringav begreppet hyrverk kommer samma krav att ställas pä en hyrverksrörelse som pätaxi i övrigt. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 är hyrverksbranschen oreglerad ochbygger pä dispenser frän 13 a §fordonskungörelsen och TSVs regler om mellanvägg i taxibil. Genom avskaffande av behovsprövningen pätaxisidan och möjligheterna att inrätta flera beställningscentralertorde hyrverken kunna kvarleva som nägotslag av "lyxtaxi". TPR anser mot bakgrund härav att det föreliggerförutsättningar för att hyrverkstrafiken kan rymmasinom samraa definition sora taxitrafiken. TPR anför även den synpunkten att prövningen av hyr-verkstrafik i första instans böröverflyttas pä TPR och anförsom huvudsakligt skäl att hyrverkstrafiken mäste hällas i styroch att denf n inte omfattar flera äntillständ för 250 fordon varav tvä tredjedelari , varför det inte längreanges vara en regionalpolitisk angelägenhetför länsstyrelserna. Beträffande hyrverk delar vi utredarenssynsätt att behovsprövningen tills vidare bör behällas. Vi vill eraellertidunderstryka att värt instämmande i sistnärandaförslag görs raed reservationen att regleringen för hyrverk inte permanentas. Enligt vär mening finns det endast ett skäl till att inte nu ta steget fullt ut och ocksä avreglera hyrverksnäringen, nämligen samhällets önskanatt slå vakt om taxinäringen dätaxibranschen avregleras. Det mäste vara enuttalad ambition att därefter ocksä avreglera hyrverksnäringen . i länanger att hyrverken är befriade frän nästansamtliga de förpliktelser som åvilar taxi. En avreglering skulle medföra konkurrensfördelarför hyrverken. Som utredningenkonstaterat kan resultatet bli en omfattande nyetablering. Taxi skulle därraed förloraen del av sitt underlag till nackdel förden allmänna trafikförsörjningen. Gränsdragningen mellan taxitrafik resphyrverkstrafik i I kap 5 § förslaget till yrkestrafiklag tar i huvudsak sikte pä huruvida ersättningenberäknas med användande av taxameter. I länförekommer ofta att taxifordon utför skolskjutsar. I den trafiken förekommer nästanaldrig att taxameter används för att beräkna ersättningen. Föreslagnadefinitioner medför säledes att denna trafik fortsättningsvisraäste utföras raed taxameter sora grund för ersättningen.Detta kan varken vara rimligt eller önskvärt eftersom taxitrafik vid t ex utförande av skolskjutsar och raed föreslagna definitioner sora grund skulle komma attbetraktas som hyrverkstrafik, vilken senare f ö skall vara behovsprövad. Dessa förhällandenleder till alltför stor osäkerhet om vilket slag av trafik som bedrivs i denenskilda situationen. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 utom medför förslaget att den som bedriver hyrverksrörelse och vill använda en lätt lastbil i den trafiken -vilketmed hänsyn till dessa fordons utvecklingi frägan ora bekvämlighet m ra redan torde förekoraraa - drabbas av att en pä detta sättanordnad hyrverkstrafik skulle koraraa att betraktas som taxitrafik. ärmycket tveksam till lämpligheten av denna styrning avfordonsvalet för näringsutövarna. har dessutom den erfarenheten att ätskilliga hyrverksfordon - kanske t o ra de flesta -helt lagligt redan har utrustats med taxameter. Att använda definitioner som har sädana uppenbara brister är inte acceptabelt med hänsyn till all-allmän laglydnad eller med hänsyn tilltrafikutövarnas och tillsynsmyndighetens intressen.Länsstyrelsen antecknar sig vidaretill minnes att den föreslagna definitionen avtaxitrafik medför att en buss - oberoende avstorlek - och med inmonterad taxameter som grund för ersättningensbestämmande, formellt koramer attbetraktas sora taxitrafik. Även omtaxitrafikbegreppet i formellt kan utformas hur som helst anser att begreppet nägot missbrukas med de nu angivna konsekvenserna somföljd. Man bör i sammanhanget inte helt bortse frän vad som internationellt sett menas med taxitrafik. Förslagen till definitioner ipromemorian behöver säledes omarbetas med mera omtanke äveni sistnämnda delar. Enligt raening bör man därvid ta fasta pä att det ären form av beställningstrafik för persontransporter med lättare fordon sora villkorats pä visst sätt.Länsstyrelsen raenar därtill att innehålleti "tjänsten" skall vara avgörande förgränsdragningen mellan taxitrafikresp hyrverkstrafik. Enligt Svenska kommunförbundetfinns det inga skäl att behälla regleringen av hyrverk. I de fall man önskar befrielse frän kravet pä registrerande och kvittoskrivandetaxameter bör dispens kunna ges. Svenska lokaltrafikföreningenanser att om det medges dispens fräntaxameter vid avtalsbundna transporter säkan begreppet hyrverk avskaffas. Alternativet är att behovsregleringen av hyrverk slopas. Det är förbundets intryck att hyrverksrörelseni allt väsentligt domineras av större seriösaföretag. För den som önskaretablera sig i branschen krävs ocksä en störrekapitalinsats. Pä senare är har hyrverks- och taxis funktioner i väsentliga avseenden närmat sig varandra, varför de båda trafikformerna sä långt möjligt bör lika-behandlas . Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 AB Östgötatrafiken anger: Hyrverkstrafik ärenligt förslaget till ny YTL sädan yrkesmässigtrafik raed personbil, där utövaren inte behöver tillämpa en i förväg bestämdtaxa eller använda taxameter, sävitt vi kan förstå, faller vissa skolskjutsar under detta begrepp,liksora en mindre del kompletteringstrafik, anropsstyrd linjetrafik och färdtjänst. Detbetyder att en behovsavvägning skall göras av länsstyrelsentillsammans méd prövningen av den personliga lämplighetenför verksamheten. Vi inser nödvändighetenatt behovspröva hyrverkstrafik för att man skall fäen konkurrens mot taxi som sker päungefär lika förutsättningar. Taxi trafikföreningupa anför: ansluter sig helt till i promemorian framförda farhågor ora behovsprövningen av hyrverk slopas. Vi anser dessutora att enskärpt behovsprövning börinföras för hyrverken dä marknaden i specielltStockholm mäste anses som överetablerad". Ett absolut krav om tillhörighet till beställningskontor borde även föreläggas hyrverkstillständ. Detta anser vi ej skulle medföranägot negativt, enär detta inskrivits som förutsättning för hyrverkstillständen.Vidare bör kravet om att beställning endast färmeddelas fordonet via beställningskontoret och ej viakommunikationsradio eller mobiltelefon finnas kvar. Anordning som utvisar att hyrverksfordon är ledigt skall fortsättningsvis ej heller fä finnas. Vi har full förståelse förde farhågor som framkommer i promemorian rörande den hypotesen att en person, som befinnes lämplig och besitter de kunskapskrav, som kommer attutgöra kriterierna för att bli godkändsom innehavare av ett tillständ tillpersonbefordran raed lättare bil kanske hellre ägnar sig äthyrverksverksarahet än taxi. Av den anledningen delar viden uppfattningen att behovsprövningen åtminstone tills vidare bör bibehållasför en hyrverksetablering. Vi anseremellertid ej att taxi är rätt forum att bedöma, huruvida det föreligger någotbehov av en tilltänkt hyrverksverksarahet eller ej,utan tillståndsgivande myndighet bör inhämtakunskaper om behovet pä annat sätt än att stödja sig päde synpunkter som kommer frän det hållet. Vi anser emellertid att en utökning av antalet fordon sedan en hyrverksutövare blivit ordentligt etablerad ej bör vara föremål för någon behovsprövningöver huvud talet. Den heliga tågordningen i ett besvärsärende i händelse av ett negativt beslut tjänar nämligen somen mycket olycklig fördröjning av en naturlig utveckling 1987/88:50 Bilaga1.16 av en framgångsrikverksarahet och kan allvarligt skada relationerna med kunderna. Någon fara fören o"kynnesut-ökning av en pä sund ekonomisk basis vilande verksamhet anser vi ejföreligga. Därtill äralltför stora värden päspel även i samband med en pä leasingavtal baserad yrkesutövning. länsvarar ensamt för ca 2/3 av den totalahyrverkstrafiken- i landet. I absoluta tal ärdock trafiken begränsad (ca 140 tillständ). Detta beror pä att hyrverken, som är enspecialform av taxi, konkurrerar raed taxi utan att behöva uppfylla taxis skyldigheter om tillgänglighet m ra. Länsstyrelsenhar därför sökt hälla antalet hyrverkstillständlågt. Den ojäranakonkurrensen mellan hyrverk och taxi kommer att vara mindre uttalad vid enavreglering av taxinäringen. anser att regeringen därför bör ytterligare prövahyrverkens framtida ställning. NO anför för sin del; I promemorian hävdasatt det finns risker för att hyrverken skulle erhålla oskäligafördelar gentemot taxi genom att intesarama förpliktelser åvilar hyrverk som taxi. Det hävdas att övervägande skältalar för att ätrainstone tills vidare bibehålla behovsprövningenför hyrverk . NO ifrågasätter om en sädansärbehandling av hyrverk behövs. Varje företagsöker normalt uppnä ett högtkapacitetsutnyttjande. Har man svart att fylla kapaciteten med företagets traditionella produkter eller tjänster sökerman sig in pä nya områden för att nä en sä effektiv användning av resurserna som möjligt. Utvecklingstendenser av detta slag kan spåras i nästanalla branscher. I reglerade branscher hindrar raellertid regleringen ofta dettaslag av förändringar. Detta är troligen förhällandet i fräga ora taxi och hyrverk.. Regleringar sora delarupp raarknaden mellan olika typer av företaghindrar eller försvarar konkurrensen mellan deolika företagstyperna. Även utvecklingen mot nya och rationellarekombinationer av produkter och tjänsterförsväras . Mot denna bakgrund framstår det enligt NOs uppfattning som otillfredsställande fränkonkurrenssynpunkt att behälla en behovsprövning förhyrverksrörelse som i praktiken förhindrar en kombination av hyrverksrörelse och taxiverksamhet. Förslaget om bibehållen behovsprövningifråga ora hyrverk grundas bl a pä antagandet att utan en restriktiv tillståndsgivning förhyrverksrörelser en betydande del av Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 taxitrafiken skulle kunna gä över till hyrverksbilar (s 240 n).Eftersom det blir fritt för var och en sora uppfyller vissagenerella krav att etablera sig sora taxiföretagkan det dock knappast vara farhågor för att just hyrverk etablerar sig som taxi som åsyftas. Kan vem som helst etablera sig sä raäste ocksä en ägare avhyrverk fä göra det. Vad som åsyftas torde snarare vara att hyrverksbilarsom inte uppfyller de krav som lagen ställer-pä taxi börjar ta körningarfrän taxi. En anledning till att en sädan överströmning befaras kan vara att de i promemorian föreslagna definitionerna pä olika trafikslag inte utesluter att andra bilar raedtillständ för yrkesraässig trafik än sädana som är försedda raedtaxameter etc kan gä in pä den typiska taximarknaden (I kap 5 § förslaget till yrkestrafiklag). Definitionenpä hyrverkstrafik hindrar intehyrverksbilar att t ex ta passagerare pägatan. Inte heller övriga definitioner drar klara gränser mot taxitrafik. Det för taxitrafik speciella kravet pä taxa, taxaraeter etc ställs bl a upp därför att det finns ett konsumentintresse för detta. Detta konsumentintresse finns framför allt närenskilda konsumenter tar en taxi vid dess uppställningsplats eller pä gatan och när hon beställeren taxi utan att i förväg träffa överenskommelse om priset. Detta skyddsintresse bör kunna tas till vara genora att definitionen avtaxitrafik kompletteras i berörda hänseenden. Med en sädandefinition blir det klart att alla trafikutövaresora tar upp passagerare pä gatan eller tar eraot beställning i förväg utan att avtala pris raäste uppfylla alla krav som ställs pä taxitrafik.Därmed skulle behovet av en särskild definition av hyrverkstrafik bli onödig och konkurrensen mellan olika företag, sora bedriver taxitrafik, skulle ske pä lika villkor. Denna definition, som tar sikte pä marknaden, kan givetvis nyanseras. Samhällets intresse av kontroll över samhällsbetaldakörningar kan ytterligare tillgodosesavtalsvägen. Med den ordning som NO alltsä förordar torde man kunna tillgodosedet krav pä lika konkurrensvillkor som förs fram päflera ställen i promemorian (s 210 ra, 241).I ren taxikörning skulle, ju sarama krav gälla för olika typerav företag. Av hyrverken skulle alltsä i angivna fall krävas taxameter i bilen när den användsför sädan körning, sä att konsuraenten kan välja taxameterbe-räknadavgift. Nägra oskäliga fördelarskulle därmed inte - som antas ipromemorian - ges hyrverken. Med det syfte reformen har kan inte i detta läge åberopas (s240 n) sora stöd för en restriktiv tillståndsgivningatt en betydande del av taxitrafiken skulle kunna gä över tillhyrverksbilar. Om den senare verksaraheten skulle ta marknadsandelar frän nuvarande taxiföretagberor detta i sä fall pä dess konkurrensförmåga och inte päoskäliga fördelar. Ocksäandra typer av trafikföretag skulle för Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 övrigtkunna expandera in pä taxitrafikorarådet. Skall avregleringen nä sitt syfte och konkurrensin-tresset tillgodoses,vilket förordas (s 207 x, 209 n) kan maninte utestänga delar av konkurrensen i fräga om yrkesmässigpersonbefordran. NO avstyrker alltsäpromemorians förslag ora fortsatt behovsprövning av hyrverk. omfattas hyrverksrörelseav etableringskontroll eller behovsprövning.Däremot råder - enligt särskiltbeslut av transporträdet - fri prissättning pä hyrverkstjänster. SPK har i olika saramanhang pekat pä detta märkligainslag i regelverket för transportnäringen, nämligenatt det allmänna begränsar konkurrensen inora en transportgren samtidigtsom prissättningen är fri. I rapporten föresläs att etableringskontrollen av hyrverkstjänster skall finnas kvar. Dettamotiveras främst med att taxinäringen kan fäkonkurrens frän denna verksamhet ometableringskontrollen hävs. SPK anser att detta argument för en fortsatt reglering av hyrverks-tjänster inte ärhållbart utifrån de principer om fri konkurrens som omnämns inledningsvis i detta yttrande och som är en av rapportens utgängspuntker för redovisade förslag. Avsikten med avregleringen av taxiverksamhetenär främst att öka konkurrensen pä marknaden och därigenommotverka de nackdelar sora nuvarande regelsys-tera raedför. Att via lagstiftning pä detta orarådeförsöka fä tillständ en avvägning(raodifiering) av konkurrenstrycket pätaximarknaden finner SPK nägot vanskligt, särskilt sora det inte är helt klart från juridisk synpunkt vad sora avsesmed hyr- respektive taxiverksarahet. De olika verksarahetsinriktningarnatangerar eller liknar ocksä mänga gänger varandra.