prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Det svenska bidraget var under en lång lidoförändrat 0,4 milj. dollar , men ökades från och med /84till 0,45 milj. dollar. För /89 räknas med ett oförändrat bidragpå 0,45 milj. dollar motsvarande 2,9 milj. kr. Även efter hemtagningen av densvenska bataljonen bör del svenska frivilliga bidraget lill UNFICYPutnyttjas uteslutande för avräkning mot utestående krav gentemot FNför kostnader avseende den svenska iruppkonlingenien. för ett fritt kan komma attförverkligas, i vilket fall en fredskår (UNTAG) med både civila och militäraenheter kommer alt insättas för övervakning av vapenstillestånd, genomförandeav val m. m. Kostnaderna för UNTAG torde komma atl ligga i storleksordningen400 milj. dollar efter initialkostnader på ca 220 milj. dollar förde två första månaderna. Del svenska bidraget lillUNTAG skulle då komma att uppgå lill ca 6 milj. dollar under del första året. Någramedel för /89 beräknas inte i detta skede. Jag avser attåterkomma lill denna fråga när en förhandlingslösning är nära föreslående. Jag förordar vidare att inom anslaget fortsatt avsättsen medelsram om . att användas för insatser tillslöd för det allmänna FN-arbetet. Sädana insatser kan gälla bekämpandet av apartheid, del internationella miljösamarbetet, nationella förberedelser och bidrag till genomförandet av 26 seminarier,utredningar m. m. i anslutning till olika FN-akliviieler. I denna Prop. 1987/88:100 medelsram ingår . för täckande av resekostnader förstipendiater Bil. 5 frän somutses av i och . Eftersom åtaganden om bidrag till FNalltid görs i US-dollar är anslagetsvårberäknat. Med hänsyn till den lägre dollarkursen beräknas anslagsbehovet till , dvs. i förhållande till anslaget för innevarandebudgetår. Jaghemställer alt regeringen föreslår att tillFörenta nationerna för /89 anvisa ett förslagsanslag av73 . 1986/87 Utgift 185 200 715 1987/88 Anslag 175 000000 1988/89 Förslag 200 000 000 /87 har anslagen för Nordiska ministerrådets verksamhet under tredje ()resp. åttonde huvudtiteln () sammanförts till ettgemensamt anslag under tredjehuvudtiteln benämnt B 2. Frän detta anslag bestrids kostnader för andel till Nordiska ministerrådets budget inkl.bidraget till . budgetår sammanfaller med kalenderåret. Efter behandling i organfastställde inovember 1987 Nordiska ministerrådets budget för . Budgeten uppgår till totalt 564 495 000 danska kronor.Härutöver tillkommer anslaget , som uppgår till . andel av Nordiska ministerrådets budgetför beräknastill 37,enligt den fördelningsnyckel som tillämpas. Den svenska andelen till1988 års budget uppgår till ca . Härutöver tillkommer del svenska bidraget till Nordiskahälsovärdshögskolan, som uppgår till ca . Nordiska ministerrådets budget för kommeratt fastställas först . a. mot bakgrund av den beräknadeanslagsbelastningen bör anslagetuppföras till 200 .000.000 kr. för /89. Jaghemställer att regeringen föreslår att tillNordiska ministerrådet för /89 anvisa ett förslagsanslag av . 1986/87 Utgift 15 545 287 , . 1987/88 Anslag 16 500 000 1988/89 Förslag 17 600 000 Det svenska bidraget tillEuroparådets ordinarie budget kan beräknas lill ca 14,6 milj. kr. Förutom bidraget lill ordinariebudget tillkommer kostnader om ca 3milj. för pensionsbudgeten, för amortering av byggnadslån, obligatoriska och frivilliga bidrag tilleuropeiska ungdomsfonden, det europeiskafarmakopésamarbetet, administrativa kostnader för delta gande i"Partial Agreements under ", åriigen löpande kostnader för deltagande i Europarådetsfond för bosättning och regionalutveckling samt för bidrag lill den s. k. Pompidougruppen för narkotikabekämpning. Anslaget bör med ledning av tillgängligtberäkningsunderlag räknas upp: med 1,1 milj. kr. Jaghemställer att regeringen föreslår att lill för /89anvisa ett förslagsanslag av . och utveckling () 1986/87 Utgift 14 062 567 1987/88 Anslag 15 500 000 ' 1988/89 Förslag 16 000 000 Huvuddelen av 0ECD:s budget avserkostnaderna för sekretariatet och verksamheteni dess olika kommittéer, såsom kommittén för ekonomisk politik,handelskommittén, industrikommittén och jordbrukskommittén. Samtliga medlemsländer bidrar till finansieringav denna dei efter en skala framräknad på basis av BNP under föregåendetreårsperiod. 0ECD:s budgetår löper perkalenderår, och för var den svenska andelen 1,. Resterande del av OECD-budgeten gäller frivilligtsamarbete inom till anslutna samarbetsorgan som det internationella energiorganet (lEA), 0ECD:s utvecklingsinstitut(), atomenergior ganet () samt dessprogrambibliotek och centrum för sammanställning av neutrondata, centrum förutbildningsforskning () och europeiska transportministerkonferensen (ECMT) samt vissa andra program, såsom vägforskningsprogrammet,skolbyggnadsprogrammet och det speciella programmet för kemikaliekontroll. Beroende bl.a.på antalet deltagande länder varierade andel avbidragen till dessa organ under 0ECD:s budgetår 1987 mellan 1,och3,. Idetta anslag ingår även ett belopp avseende skattejustering (ca 65 000 Prop.1987/88: .) för en f. d. OECD-anställd, som vid pensioneringen bosatt sigi Sveri- Bil: 5 ge. Justeringen sker i enlighet med enöverenskommelse, som gäller med vissa internationella organisationer. Anslagsbelastningen /87 uppgick tilldrygt 14 milj. kr. bidragför /88 uppskattas till ca 15 milj. kr. Då budgeten för verksamhetsår 1989 fastställs först i december1988, är beräkningsgrunden oviss vadgäller bidragets storlek för /89. Med ledning av tillgängligt beräkningsunderlag bör dockanslaget räknas upp med . för /89, dvs. Jaghemställer att regeringen föreslår att och utveckling () /89 anvisa ett förslagsanslag av . B 5.Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) 1986/87 Utgift 12 742 747 . . 1987/88 Anslag 13 400 000 1988/89 Förslag 16 000 000 Sverigesbidrag till EFTA:s budget förinnevarande budgetår har fastställts till3 eller ca 13,4 milj. kr., vilket enligt gällande bidragsskala motsvarar av EFTA:s totalabudget. Organisationens budget för /89fastställs . Med ledningav tillgängligt beräkningsunderlag finner jag att anslaget bör räknas upp med2,6 milj. kr. för /89 dvs. till 16 milj. kr. Detta motiveras av ökade insatser för EFTA i detvästeuropeiska integrationsarbelelvari bl. a. ingår upprättande av ett EFTA-kontor i och ökade ' , insatserpå standardiserings- och miljöområdet. Jaghemställer att regeringen föreslår att till Europeiska frihandelssammanslutningen(EFTA) för /89 anvisaeU förslagsanslag av . Organisationer för internationell handel och råvarusamarbete m. m. 1987/88: 100 Bil. 1986/87 Utgift 1987/88 Anslag 1988/89Förslag 7 004 000 7 062 000 Frånanslaget betalas kostnader för deltagande i vissa internationella organ. För /89 torde medelberäknas enligt följande. Beräknad ändring 1987/88 1988/89 samarbete på tullområdet 593 000 + 42 000 Internationellatulltariff-byrån 200 000 + 20 000 Internationella kaffeorganisationen(ICO) (prop. 12 s. 281) 535000 - 75 000 Internationella kakaoorganisationen(ICCO) (prop. 1986/87:41) () (prop. 1951: 47) Internationella gummistudiegruppen(IRSG) (prop. 1966: 1 bil. 12 s. 168) Internationella naturgurami- organisationen (INRO) (prop. 1979/80:107) 35 000 Organisationen för de järnmalmsexporterande länderna (APEF) (prop. 1975/76:241 655 000 Internationella studie gruppen för bly-och .zink frågor (LZ) (prop. 12 s. 284) 94 000 5 000(1) () (prop. 1981/82:117) () (prop. 1982/83: 106) ()(prop. Prop.1987/88: 100 Bil. Internationellanickelstudiegruppen (INSG) (prop. 1985/86: 100, bil. 5 S. 31) Internationellakopparstudiegruppen (ICSG) (prop. 1986/87: 100, bil. 5 s. 34) InternationellabjTån i för utställningar 1947; 1 bil. 12 s. 156) (2) + 50 000 42 000 + 7 000 10 000 of (1) Avtalet, somlöpte ut , omförhandlades inom ram . Proposition om svenskanslutning kan komma att föreläggas . (2) Enligt prop.1986/87: 100 kan kostnader tillkomma för en kopparsludiegrupp med . Med hänvisning till sammanställningen hemställer jagatl regeringen föreslär att lill Organisationer för internationell handel ochråvarusamarbete m.m. för /89 anvisa ett förslagsanslag av . 1986/87 Utgift 1987/88 Anslag 1988/89Förslag t 489 545 3 000000 3 000 000 Tväråvaruavlal förutses belasta anslaget: internationella natur-:gummiavtal och det sjätte internationella tennavtalet. Det första naturgummiavlalel, internationellanatiirgummiav-tat, trädde provisoriskt i kraft ochdefinitivt (prop. 1979/80: 107, NU 40, rskr. Avtaletskulle ha löpt ut , men föriängdes med till . Ett nytt avtal, internationellanaturgummiavtal, framförhandla-des inom ram . Sammanlagt harSverige bidragit med ca 6milj. till buffertlagerkontot enligt avtal. Då det nya avtaletträder i kraft och om beslutar ansluta sig kan ytterligare medel förlagerfinansiering aktualiseras. bidrag härtill torde beräknas till ca2 milj. kr. Det sjätte internationella tennavtalet träddeprovisoriskt i kraft (prop. 1981/82: 117, NU 32, rskr. 247).Avtalet, som skulle ha löpt ut vid utgången av juni månad 1987, har förlängtsmed tvä år till . deltar i ettlennavlal. I enlighet med avtalet har ca 3,4 milj. kr.inbetalats till buffertlagerkon- Prop. 1987/88: 100 tot.Medel har varit anslagna men inte utnyttjats budgetåren 1984/85 och Bil. 51985/86 (1 250 000 resp. I ). För /87 var 1,7 milj.kr. budgeterade och för innevarande budgetår 1 milj. kr. Sedan internationella tennrådets (ITC)operationer inställdes den 24 oktober1985 på grund av otillräckliga resurser att hålla tennpriset inom en av medlemsländerna bestämd ram ärtennorganisationens buffertlager underavveckling. Medlemmarna i tennrådet har beslutat att något nytt avtal med ekonomiska artiklar inte äraktuellt. Vissa banker och mäklarehar påkallat rättslig prövning i samband med avvecklingen av. Hur avvecklingen kommer att ta och tillvilka kostnader är därför oklart.Den rättsliga prövningen kräver biträde av engelska advokater. Under budgetåret1986/87 har ca . utbetalats avseende advokatarvode, som har belastatdetta anslag. Jag föreslår att I milj. kr. avsätts under /89 förden rättsliga prövningen. Jaghemställer att regeringen föreslår att tillInternationell råvarulagring för /89 anvisa ettförslagsanslag av . Övriga internationella organisationer m. m. Under detta anslag beräknas bidrag till verksamheter och organisationer avdelvis helt olika karaktär. Bidrag lämnas till organisationer och institutioner som i sin ordinarie verksamhet eller genom olika specialaktiviteterverkar för att främja de mänskligarättigheterna, såsom det internationella (Fondation ) och den internationella jurislkommissionen i . Härutöverberäknas bidrag lämnas till denPermanenta skiljedomstolens internationellabyrå i och för internationell rätt samt det rätt i . Dessa tre bidrag kan beräknas till . deltar tillsammans med EG och sex andravästeuropeiska länder i det s. k. COST-samarbetet(tekniskt-vetenskapligt). deltagande i COST är exempel på samarbete med EG även på områden utanför frihan delsavtalet. En tredje COST-fond om 50 milj. belgiska francs motsvarande ca 7,5 milj. kr. Enförsta inbetalning på 10 milj. belgiska francs gjordes tillfonden och avsåg en treårsperiod. . bidrag uppgick till 339 000belgiska francs eller . Nästa inbetalning beräknas ske i början avår 1989 till en kostnad av eller ca . Det europeiska forskningssamarbetet EUREKAomfattar 19 europeiska länder samtEG-kommissionen. Det syftar lill atthöja teknologiska nivå ochöka industrins internationella konkurrenskraft. har ett permanentEUREKA-sekretariat etablerats i . Varje medlemsland bidrar till sekretariatet enligt BNP-nyckeln, som försvenskt vidkommande betyder 3,avEUREKA-sekretarialels totala budget. Detsvenska bidraget för /89 beräknas till , /78 har över detta anslagäven anvisats medel att användas förekonomiskt stöd till vissainternationella, icke-stalliga organisationer (NGO) samt forsknings-ochstudiegrupper m.m. (jfr prop. 1976/77:100bil. 6, s. 14). Stödet går i första hand till enskilda organisationer ochrörelser som företrädesvis verkar för mänskliga rättigheter, fred, nedrustningoch andra huminitära frågor. Jag förordar en medelsram pä . för budgetåret1988/89. Jaghemställer atl regeringen föreslår att lillÖvriga internationella organisationer m. m. för /89 anvisa ett förslagsanslag av I 335 000kr. 33 3 1987/88. c.Intertiationellt utvecklingssamarbete pp- 1987/88: lOO Ekonomisktillväxt i olika delar av u-världen Deninternationella ekonomiska miljön förblev ogynnsam för de fiesta . Tillväxten var mednågra undantag svag i både och i-länder. Råvarupriserna lågkvar på historiskt sett mycket låga nivåer.Handeln växte endast långsamt och tendenserna mot ökade handelshinder höll isig. Stora skuldbördor fortsatte att tynga många u-landsekonomier, vilket ocksåförsämrade investeringsklimatet. Det totala biståndet var fortfarande inte större än vid årtiondets början.Obalanser i i-ländernas ekonomier ökade riskerna för en recession med försämradtillväxt för som följd. Tillväxt i världsekonomin är betydelsefull föru-ländernas export och därmed ocksåför deras tillväxt. En tillväxllakt i i-länderna på har ansetts av t. ex. som nödvändigför atl skall förmåupprätthålla en måttlig egen tillväxt. 1985 föll i-ländernas tillväxttakt under denna nivå, och den fortsatte att fallaunder både 1986 och 1987. Obalanserna i handeln mellan de största i-ländernabestod. Det stora underskottet i handelsbalans motsvarades avöverskotten i ochFörbundsrepubliken utrikeshandel. Trots alt dollarn fallit kraftigt sedan toppnoteringen1985, och att den tyska D-marken ochsärskilt den japanska yenen stigit, har obalanserna i handeln visat sig svåraatt komma tillrätta med. Ytterligare åtgärder för atl minska såväl budget- sombytesbalansunderskotlen i och öka efterfrågan iunderskottsländerna krävs. I avsaknad av effektiva samordnade åtgärder i destora i-länderna består risken för en kraftig uppbromsning av tillväxten i världsekonomin. En recessionskulle drabba även , bådedirekt genom en lägre efterfrågan på deras export och indirekt genom ett sämreinvesteringsklimat. I båda dessa avseenden försämrades sannoliktu-ländernas utsikter när börsvärdena föll drastiskt . Bland u-landskontinenterna har utan tvekan Asienutvecklats mest dynamiskt. De exportorienterade länderna i har haftbland de högsta tillväxttakterna ivärlden under senare är. ekonomi, till exempel, växte med . Med sina starkahandelsbalanser, baserade på en flexibel industrivaruexport, kommer dessaländers efterfrågan ochinvesteringar att bli allt viktigare i den internationella ekonomin. Andra betydelsefulla exportorienterade länder iSydöstasien är ,, och . Dessa länder är inte lika ekonomiskt utvecklade och är mer känsliga för lågaråvarupriser, men har inte destomindre visat sig ha slor potential att driva sina ekonomier framåt genom ökad export. En nyckelroll för utvecklingeni denna del av spelar ,som i ökande omfattning direktinvesterar i regionen. rymmer också världens två folkrikasteländer, och , vars befolkningar tillhör jordens fattigaste. Att dessa båda länderunder 34 åttiotaletlyckats hålla en hög tillväxttakt, 8,i genomsnitt Prop.1987/88: 100 1980-1985,är därför mycket uppmuntrande. Särskilt uppmuntrande är atl Bil. det största bidraget tilldenna ökning kommit från jordbruket, den för de fattigamest betydelsefulla sektorn. För del blev dock 1987 en besvikelse,sedan stora delar av livsmedelsproduktionen drabbats av en Därmed blottlades också på vilken skör grund dessa länders Den grupp länder som fått uppleva denstörsta inkomstminskningen är de oljeexporterande länderna. Oljepriset fölldrastiskt från nivåer kring per fat 1985 till som lägst ca innan de återsteg upp mot . De ökade försäljningsvolymer som följdekunde inte kompensera inkomstbortfallet som det lägre värdet pä både oljan ochdollarn innebar. Om hänsyn las till de försämrade bytesförhållandena föllinkomsterna per invånare drastiskt, med , . 1987 har varit ettjämförelsevis för dessa länder. Utvecklingen i har varit blandad. Trotsatl flera länder, bl.a. , , och , hade en högekonomisk tillväxt , ökade inte tillväxten per invånare i regionensom helhet nämnvärt. Produktionen per invånare ligger fortfarande under 1980års nivå. Flera latinamerikanska länder, störst bland dem , är betydandeoljeexporlörer och drabbades hårt av oljeprisfallet. Kaffepriset, som under1986 låg på en hög nivå sedan torka drabbat odlingar, föll under1987. Andra betydelsefulla råvarupriser, t. ex. socker-, vete- ochkopparpriserna, föll till sina lägsta nivåer på flera decennier.Trots atl den redan låga importen pressades ned, föll exportinkomsterna ändåmer och handelsöverskoltet minskade. Räntenivån pä utlandsskulden sjönk under1986, men detta kunde inte hindra att samlade bytesbalans ändåförsvagades. 1987 har i detta avseende sannolikt inte varit ett bättre är. Dethar inneburit all regionens kreditvärdighet inle kunnal förbättras, att deinternationella bankernas nettoutlåning lill regionen ytteriigare minskat ochalt skuldkrisen därför är långt ifrån en lösning. Detta är destomer oroande som många av länderna i överenskommelse med InternationellaValutafonden nu genomför svåra anpassningsprogram, för vilka det politiskastödet ofta är svagt. I fick många länder söder om under 1986uppleva en viss förbättring i de yttre villkoren för ekonomisk utveckling.Fallet i oljepriset och en relativ uppgång i priserna på flera afrikanskaexportråvaror innebar all bylesförhållandena för flera länder blev något gynnsammare.God nederbörd hjälpte också till att ge kontinenten en av dess största skördarnågonsin. Nöden minskade och flera länder kunde dra ned på sin betungandelivsmedelsimport. För länderna i söder om innebar 1986 sannoliktatt den genomsnittliga bruttonationalprodukten per capita steg för förstagängen . Det mest betydande undanlaget var , vars storaoljeberoende ekonomi drabbades hårt når oljepriset föll. Det är dock osäkert om den positiva utvecklingen iAfrika kan komma att bli bestående. har bytesförhållandena för många av 35 defattigaste länderna åter försämrats. Torka har återigen drabbat miljon- Prop. 1987/88:100 tals människor, främst i . I södra pågårkrigen och Sydafri- Bil. 5 kas deslabilisering med ökad intensitet.Kontinenten som helhet har inle erfarit några avgörande förbättringar när detgäller handels-, skuld- eller biståndsläget. Den externa ekonomiska miljön harinte blivit gynnsamma- Deinterna ekonomiska miljöerna har däremot genomgått stora förändringar i mångaafrikanska länder. Nedskrivna valutor, reformerad jordbrukspolitik ochsanerade statsfinanser har varit de viktigaste-reformerna i den ekonomiskapolitiken. Strukluranpassningsprogram finns nu i ett ljugotal länder över helaAfrika. I ytterligare några länder pågår förhandlingar med Valutafonden ochVärldsbanken. Bland de länder med vilka samarbetar har ,och ingått överenskommelser och lanseratlångtgående ålerhämtningsprogram. genomför, med visst stöd frånSverige, ett strukturanpassnings-program. rönte slor uppmärksamhet närdet övergav det program som landet överenskommit med Valutafondenoch som också slött. har beslutat söka medlemskap-i Valutafondenoch . koncentrerades debatten om Afrikasutveckling huvudsakligen till behovet av interna ekonomiska reformer. Drivandei denna diskussion var främst Väridsbanken. Insikten om nödvändigheten avreformer vann allt bredare anslutning bland , vilket särskilttydligt kom till uttryck under FN:s extra generalförsamling om våren1986. Det är nu intressant atl notera hur långtgående de ekonomiska reformersom genomförts i många har varit. De reala växelkurserna, lill exempel, har för dettjugotal länder som har anpassningsprogram fallit med närmare hälften sedan destod på sin höjd . Budgetunderskotten har kapats drastiskt,mest i de tyngst skuldsatta länderna. Huvudsakligen har delta gått ut översubven- tionerna till de statliga företagen och löneutgifterna förstatligt anställda. Diskrimineringen av jordbruket i förhållande lill industri- och tjänslesekto-, rerna harockså minskals. Producentpriserna för livsmedelsgrödor beräknas ha stigit ochdevalveringarna ser ut att ha fått genomslag också i producentpriserna förexportgrödor. Bytesförhållandena mellan stad och landsbygd har tydligt förskjutitstill landsbygdens fördel. Effekterna av dessa reformer har inte uteblivit. Utantvekan har de bidragit till den ökade produktion kontinenten upplevde och sannolikt också 1987. Ändå är situationen långt ifrån uppmuntrande. Till växten är fortfarande alltför låg för att en beslående utveckling skall kunna åstadkommas. De interna reformerna är ensamma långt ifrån tillräckliga. Särskilt uppenbart har detta varit bland de svårt skuldlyngda länderna. har trots reformerna haft en avsevärt lägre tillväxt som ännu inte är i takt med befolkningstillväxten. De externa resurser exportinkomster, ut ländskt kapital och bistånd - som krävs för-att tillväxten på nytt skall nå . nivåerna från tiden förekrisen har inte kunnat mobiliseras i tillräckligt hög Prop. 1987/88: 100 grad. Utan externa resurser måste mänga idagbegränsa sina ansträngningar till att försöka upprätthålla denproduktionsapparat och den fysiska och sociala infrastruktur som finns.Men på flera håll i räcker detillgängliga resurserna inte ens till detta. Istället förfaller det som en gång byggts upp. Särskilt allvarligt är dettanär det drabbar de investeringar som gjorts i skolor, hälsovård,vattenförsörjning och bostäder. Det finnsidag tecken pä att de framgångar som uppnåtts i utbildning och hälsa intebara är hotade, utan faktiskt också har urholkats. Andelen barn som går igrundskola minskar i . Hälsostaiistiken är mycket osäker, men uppgifter tyder på att dentidigare positiva utvecklingen av hälsostandarden nu stagnerat och att i vissaområden barnadödligheten till ochmed kan ha ökat. Den ekonomiska krisen förvärrar den redan utsattasituationen för de afrikanska kvinnorna. Befolkningen växer fortfarande mycket snabbt. Påmånga håll är naturens bärkraft hårt ansträngd av det storabefolkningstrycket. Fattigdomen tvingar många bönder att överutnyttjaredan magra.jordar som sedan utsätts förerosion och markförstöring. I flera avseenden har miljöerutsatts för hårdare press. Detta-drabbar inte enbart människor direkt, utan också grunden för framlidamöjligheter till utveckling. Situationen är allvarlig. Investeringarnaär alltför låga, särskilt när del gäller fysisk och social infrastruktur. Investeringarnas andel avnationalinkomsten har sjunkit drastiskt i de skuldtyngdaländerna i . De ligger nu på samma nivå som för mer än en generationsedan. Det är nödvändigt atl investeringarnaåter tar fart. De anpassningsprogram som genomförs kan inle ensamma åstadkomma detta. De externaresurser de åtföljs av är otillräckliga och måste främst inriktas pä slöd tillnödvändig import och inte till långsiktiga utvecklingsinsatser. Återigen stårdärför den internationellaekonomiska politiken, handelsfrågorna och skuldkrisen i centrum för debattenom de fatliga utveckling. U-ländernasviktigaste källa lill externaresurser är utrikeshandeln. Atl u-ländernasexportintäkter utvecklas så långsamt är därför oroande. Men pä alla tredje världens kontinenter finns exempelpå länder som genom en allt större och mer diversifierad export gjortimponerande framsteg. En mer öppenutrikeshandelspolitik har blivit ett viktigt inslag i' ekonomiskapolitik. möter dock stora svårigheter i sinaansträngningar atl öka exporten. För det första förblirpriserna pä deras viktigaste exportproduk ter - råvaror - historiskt sett mycket låga, medan priserna på deras importvaror - främst industriprodukter -stiger. De flesta u-Iänders by tesförhållanden fortsätter såledesatl försämras. Jag har redan inlednings vis berört råvaruprisernas betydelseför olika tillväxt. stora fall och relativa återhämtning har ställ för den mest dramatiska 37 Andra råvarupriser har utvecklats olika och Prop. 1987/88: 100 iblandsvängt myckel snabbt, vilket ytterligare ökat osäkerheten för u-län- Bil. Men fortfarande liggerråvarupriserna på en nivå som är jämförbar medden som gällde under den stora depressionen . sättatt minska effekterna av tillfälliga svängningar i råvarupriser, men