prop · GB03144 · 1987-12-31 00:00:00 — Föregen del ärjag väl medveten om den stora belydelse som systemet med av utsedda examinalorer, censorer och kurs ledare haft för den svenska kyrkomusikens utveckling. Icke desto mindre anser jag alt fiden gäll förbi det. Den nuvarande examinationsformen framstår som otidsenlig, och den medför en press på eleven vid själva examinationslillfället. Det är inte tillfredsställande atl en elevs prestation vid ett enstaka tillfälle skall tillmätas en sådan vikt som . Kvalitetsgarantin när del gäller inhämtade kunskaper ligger enligt min 43 meningframför allt i del sätt varpå utbildningen är anordnad och i lärarnas Prop.1987/88:144 kvalifikationer. Studerandesom genomgått kurs på folkhögskola har rätt alt få elt intyg därom. Skolansstyrelse får dessutom besluta alt etl studieomdöme skall ges elever som önskardetta. Studieomdömet skall främst avse att ge vägledning om den studerandesförutsättningar att tillgodogöra sig fortsatt utbildning. Mot bakgrund av atldet nu inte förefaller troligt att en kommande folkhögskoleutredning kommeralt resultera i några ändringar i dessa avseenden, bör frågan om examinationutredas i annan ordning. Tills vidare bör det nuvarande examinationsförfarandetbehållas och regeringen få besluta om omfattningen och om medelsanvisningen förändamålet. Jagvill framhålla atl det inte finns något hinder för all de folkhögskolor somutbildar kantorer samt Sköndalsinslitutet och centrala kyrkliga organ av egelinitiativ lar upp till övervägande hur den framlida kanlorsutbildningenlämpligen kan läggas upp. Jag lar för givet alt SÖ och UHÄ står till förfogandeför del samråd sädana överväganden kan påkalla. Jag vill erinra om atl SÖ ärtillsynsmyndighet för folkhögskolorna och alt del ankommer på den alt godkännade studieplaner som för folkhögskolans del motsvarar utbildningsplaner. Vissautgångspunkter för överväganden torde kunna erhållas genom den översyn avmusikhögskolornas musiklärarulbildning och den högre kyrkomusikerutbildningensom jag kommer atl föreslå i det följande, liksom genom samråd med Musikaliskaakademien, som har erfarenhet av nuvarande utbildningsvägar. Utbildningenför kombinerad lärar- och kantorstjänstgöring: Utredningen har föreslagit atlutbildningen för kombinerad lärar- och kantorsljänsl-göring skall anordnas ianslutning till högskolans musiklärarulbildning och äga rum där högrekyrkomusikalisk utbildning anordnas (, , och ). Riksdagenbeslutade om en ny lärarutbildning för (prop.1984/85:122, UbU 31, rskr. Denna utbildning skall inledas . Musikhör till de s. k. praktiskt-estetiska ämnena i skolan. För undervisning isådana ämnen finns del inom lärarutbildningen både linjer därdel prakfiskl-esteliska ämnet kombineras med något annal ämne och linjer sominte omfattar något ytterligare ämne, s. k. ellämnesutbildning. Sådanettämnesulbildning avses finnas kvar även i fortsättningen och liksom hittillsge kompelens att undervisa i såväl som gymnasieskolan och inomvuxenutbildningen. Vad gäller utbildningen av lärare i ell praktiskl-estelisklämne och ell annat ämne för tjänstgöring inom gymnasieskolan ochvuxenutbildningen, har chefen för i åretsbudgetproposition föreslagit alt den utbildningen skall inordnas iämneslärariinjen (prop. 1987/88:100, bil. 10, s. 275). Utredningenhar för sin del tänkt sig att inom ramen för den fyraåriga utbildningen till musiklärare (160 poäng) skall kunna ske elt kyrkomusika liskl tillval som omfattar 30 poäng. Två sådana kombinationsmöjligheter bedöms kunna anordnas ulan svårighet, nämligen vid utbildningen för musiklärare i det allmänna skolväsendel, den s.k. G/G-varianten, varvid tillvalet av kyrkomusik skall ske inom ramen för etl s.k. lillvalsblock om 44 50 poäng som redan ärförutsett för utbildningen, och dessutom inom den Prop. 1987/88:144variant, I/E-varianten, som är inriktad på verksamhet som instrumental-ochensembleledarpedagog. Utöverdessa bägge av utredningen framlagda förslag föreslår utredningen att åt UHÄskall uppdras att undersöka om det inte går att inom ramen för högst 180 poängfå till stånd en utbildning som förutom behörighet som musiklärare igrundskolan och lärare för senare årskurser i något av ämnena svenska, eltmodernt språk eller matematik också ger kantorsbehörighet. Förslagetatt anordna utbildningen för kombinalionsljänster i anknytning lillmusiklärarutbildningen och den högre kyrkomusikaliska utbildningen har i sinahuvuddrag vunnit gott stöd under remissbehandlingen. De olika förslagen har närmareberörts i bl. a. remissyttrandena från UHÄ och i av ämbetet inhämtade yttrandenfrän olika utbildningsenheter samt av . hardärvid anfört att poängsumman 30 avseende den kyrkomusikaliskl inriktadeutbildningen inte prövats fillräckligt noga av utredningen. , somnoga understrukit vikten av att kombinationsalternativen ger tillräckligkyrkomusikalisk kompetens, har bedömt poängtalet 30 som otillräckligt och bl.a. anfört alt det går bra att i utbildningen av musiklärare i det allmännaskolväsendet inpassa upp lill 50 poäng kyrkomusikalisk utbildning, varigenomsammantaget säkert en bättre församlingsarbetarkompetens skulle erhållas än vidden av utredningen föreslagna kanlorsutbildningen om 80 poäng. Vad beträffarinstrumentallärarutbildningen har på anförda skäl förklarat att detinte egentligen finns utrymme för mer än som mest elt kyrkomusikaliskl tillvalom 20 poäng. Dock har med hänvisning till kunnandet i övrigt hosdessa elevgrupper inte velat utesluta atl en närmare undersökning i alla fallskulle kunna visa på framkomliga vägar. Jaghar i del föregående (avsnitt 2.5.2) funnit alt skolkantorsljänsterna inte kanbehållas men att det bör finnas kvar en möjlighet att kombinera lärartjänstgöringmed kyrkomusikalisk verksamhet. Remissbehandlingen har visat alt del är enframkomlig väg att såsom utredningen föreslagit öppna möjligheter för elt visstkyrkomusikaliskl tillval pä sådana musiklärarlinjer som avseretlämnesundervisning. UHÄ bör sålunda ges i uppdrag atl pröva möjligheterna attutforma utbildningsalternativ som på delta sätt kan ge kantorsbehörighet. Jagavser atl efter samråd med chefen för återkomma lillregeringen med förslag till uppdrag lill UHÄ av denna innebörd. Uppdraget börutföras i samråd med SÖ. Folkhögskoleutbildningensdimensionering och lokalisering: Enligl utredningens beräkningar kommer delför den närmaste perioden att behövas en ökning av antalet årligenutexaminerade kantorer från nuvarande omkring 75 fill 85 eller 90. Det skullealltså röra sig om en utökning av antalet nybörjarplatser med 1015. Utredningensberäkningar har bedömts vara i underkant av en del re missinstanser. För egen del anscrjag atl beräkningarna är behäftade med en rätl stor osäkerhetsmarginal. Del råder brist på kyrkomusiker. Någon säker bild av det framtida behovet kan dock inte erhållas förrän den nya organisationen i pastoralen fält sin form. Jag villframhålla att utredningen vid sin bedömning av det tillgängligaantalet utbildningsplatser och del framtida behovet av sädana har tagit hänsynendast lill vissa av de folkhögskolor där kantorsutbildning för närvarandebedrivs. Utredningen nämner skolorna i , och (Geijerskolan), där examination sedan längre lid anordnats av Musikaliskaakademien, samt dessutom skolan i , där del också blivit möjligt altexaminera kantorer i omedelbar anslutning till utbildningen. Däremot omnämnerutredningen inte exempelvis folkhögskolan i , där kantorsulbildningbedrivits sedan åtskilliga är. Där får emellertid eleverna efter avslutadutbildning undergå examination pä annan ort. Förutom de nu nämnda skolornafinns det ytterligare ett antal folkhögskolor som har resurser atl bedrivamusikundervisning. Det har även framkommit all utbildningen påSköndalsinslitutet kan utökas, under förutsättning att medel ställs fillförfogande. För egendel anser jag alt det är viktigt atl framhålla all det inte är eller bör varamöjligt för staten atl föreskriva vilka folkhögskolor som skall bedrivamusikundervisning för blivande kantorer. I princip kan utbildningen anordnaspå alla de folkhögskolor där ekonomiska resurser finns och kompetentalärarkrafier kan rekryteras. Emellertid är kanlorsutbildningen, liksom annanmusikundervisning, särskilt resurskrävande. Av det jag inledningsvis anförtframgår alt utrymmet för det statliga stödet för kanlorsutbildningen ärbegränsat. I dettasammanhang vill jag emellertid åter erinra om de bidrag som genom kyrkofondenställs till förfogande för utbildning av kyrkomusiker. Dessa bidrag uppgår fördel innevarande budgetåret lill I . sammanlagt för olika kostnadersom hänför sig lill utbildning och examination av kantorer och utbildning avorgelspelare. En ej oväsentlig del av kostnaderna . avserdet nuvarande examinationsförfarandel. Utbildning av kyrkomusiker är givetvisetl sådant ändamål, för vilkel även i fortsättningen kommer atl kunna ulgå slödfrån kyrkofonden. Om särskilda kurser för organist- och kanlorsexamen samlpedagogisk examen för kyrkokanlorer inte längre behövs , kan deutgående bidragen omdisponeras. Avskaffas vidare den nuvarande formen förexaminationen, kan ytterligare resurser frigöras. Min bedömning: Inriktningen och uppläggningen av den högrekyrkomusikerutbildningen bör ses över. Syftet med översynen bör vara atl inomden nuvarande 160-poängsramen och med bibehållen standard på det musikaliskainnehållet anpassa utbildningen lill dagens behov och med ett bättretillvaratagande av möjligheterna till fyllnadsljänslgöring även inom detallmänna skolväsendel ge en så god förberedelse som möjligt för yrkesrollen iförsamlingen. Översynen kan lämpligen göras av UHÄ i samråd med berördagrupper och myndigheter. Utredningensförslag: Utredningen har föreslagit att den nuvarande hög- Prop. 1987/88:144 rekyrkomusikaliska utbildningen med grundkurs och alternativa påbygg-nadskurserför fyllnadsljänslgöring inom del allmänna skolväsendel respektive denkommunala ersätts av en sammanhållen kurs om 160 poäng som lederlill en organislexamen som är inriktad endast på fyllnadsljänslgöring inom denkommunala . Remissinstanserna:Förslaget till en sammanhållen utbildning om 160 poäng har i huvudsak vunnitstöd av remissinstanserna. Det har tillstyrkts av bl. a. UHÄ, Musikaliskaakademien och /SR. Inriktningen på fyllnadstjänstgöring enbart inom den kommunalamusikskolan har dock kritiserats av flera av dem. Skälenför mitt förslag: Utbildningen på högskolenivå av kyrkomusiker bedrivs sedan år1972 pä en särskild kyrkomusikerlinje. Sädan finns numera i ,, och . I kan antas nio studerande och påvar och en av de övriga studieorterna sex. Antalet platser motsvarar enliglutredningen behovet, såvitt avser en period fram lill mitten av 1990-lalet,varefter antagningsvolymen troligen kan minskas något. Kyrkomusikerlinjenger en grundläggande musikalisk och pedagogisk utbildning om 160 poäng, dvs.motsvarande studier, och den leder fram till högskoleexamen påkyrkomusikerlinjen, som krävs för behörighet lill organistljänst inom . Studiegången indelas i dels en kyrkomusikalisk grundkurs om 120 poäng,dels en fördjupningskurs om 40 poäng enligl ett av tvä alternativ.Musikpedagogisk fördjupningskurs ger utbildning för fyllnadstjänst inom främstkommunal musikskola men innefattar också fortsatta studier i två av ämnenasolisliskt orgelspel, sång, piano eller satslära med instrumentation.Praktisk-pedagogisk fördjupningskurs är helt inriktad på utbildning förfyllnadstjänst inom det allmänna skolväsendet och innehåller ämnen sompedagogik, allmän metodik, sludiemetodik, praktiska undervisningsövningar samtpiano- resp. sångmetodik med undervisningsövningar. bedömning fungerar utbildningen i stort sett väl, och endast begränsade ändringar är därför motiverade. Utredningen konstate rar likväl alt nästan inga studerande med behörighet lill fyllnadstjänstgö ring inom det allmänna skolväsendel längre utexamineras. Antalet utlysta tjänster med sådan tjänstgöring har väsentligt överstigit tillgången på behö riga sökande. Utredningen har funnit all den musikpedagogiska fördjup ningskursen har större attraktionskraft, därför alt de studerande där kan vidareutbilda sig musikaliskt. Den som väljer den praktisk-pedagogiska kursen avslutar däremot sina kyrkomusikaliska studier för att i stället delta i den undervisning som bedrivs del Qärde studieåret vid musiklärarlinjen. Utredningen framhåller att musiklärarlinjen efterhand förändrats genom att praklikmomenten integrerats med övrig utbildning under hela den fyra åriga utbildningen och elt flertal moderna ämnen tillkommit. Därigenom har det uppkommit stora svårigheter att kombinera kyrkomusiker- och musiklärarutbildningarna. Utredningen bedömer också all utrymmet för fyllnadstjänstgöring i del allmänna skolväsendel är i avtagande. Av detta har utredningen dragit slutsatsen atl fyllnadsljänslgöring inom del allmän- 47 naskolväsendet för organister efter hand bör försvinna. Den av utredning- Prop.1987/88:144 en förordade sammanhållna 160-poängsulbildningen för organistexamenskulle sålunda i huvudsak motsvara den kyrkomusikaliska grundkursen och denmusikpedagogiska fördjupningskursen. Utredningen konstaterar också atl det påsenare år gjorts vissa förändringar i utbildningen på kyrkomusikerlinjen.Enligt utredningen tillgodoser dessa i den utsträckning det är möjligt inomramen för 160 poäng sådana synpunkter som kyrkomötet framfört (Kub 1984:6,kskr. 1984:9) om en ökad tonvikt på kyrkomusikerns församlingsvårdandeyrkesroll. Vadsom framkommit vid remissbehandlingen ger enligt min mening stöd förbedömningen alt den praktisk-pedagogiska fördjupningskursen inte kan behållas inuvarande form. UHÄ har uttryckligen anfört atl kursen av sludieorganisaloriskaskäl inte längre tjänar sitt syfte, eftersom den inte harkunnat samordnas med musiklärarutbildningen. Tillslutsatsen atl de högskoleutbildade kyrkomusikerna bör ställas helt utanmöjlighet till tjänstgöring inom det allmänna skolväsendel är jag emellertidinte beredd alt ansluta mig. Min utgångspunkt är att detta skulle medföra enalltför stark begränsning av möjligheterna till fyllnadsljänslgöring förkyrkomusikerkårens mest kvalificerade del. UHÄ har också uttryckt tvekan pädenna punkt och anser inte att utredningen pä ett helt övertygande sätt löstproblemet med utbildning för kombinationstjänster avsedda för såvälkyrkomusikalisk verksamhet som tjänstgöring inom det allmänna skolväsendel.Enligl UHÄ:s mening bör i stället övervägas om det inte är möjligt att i densammanhållna kyrkomusikerutbildningen integrera en sådan pedagogiskförberedelse som skulle kunna ge kompetens för fyllnadstjänstgöring inom såväldet allmänna skolväsendet som den kommunala . Kommandeutbildningsplaner för grundskola och gymnasieskola och de krav dessa medför förmusiklärarnas kompetens mäste beaktas. UHÄ har framhållit all den revidering avkyrkomusikerlinjens utbildningsplan som gjorts på senare lid har varilbegränsad i avvaktan på utredningens förslag. En mer genomgripande revideringavses ske mot bakgrund av statsmakternas ställningslagande lill utredningensförslag. Också () har ansett atl utredningensförslag om atl helt la bort inriktningen på fyllnadstjänstgöring inom detallmänna skolväsendel vilar på alltför svag grund. SFS har argumenterat efterdelvis samma linjer som UHÄ i dessa frågor. Vadgäller utbildningen för fyllnadsljänslgöring inom den kommunala musikskolai\ har framfört eftertryckliga in vändningar mot utredningens utgångspunkter. Enligt kommunförbundet bör inte lill grund för bedömningen läggas anlagandel all den nuvarande musikpedagogiska fördjupningskursen motsvarar behov. har påpekat att kursen innehåller metodikutbildning inom ämnena orgel, piano och sång. Behovet av pianolärare inom musik skolan är emellerfid mycket begränsat. Vad det däremot enligl kommunförbundet rader brist på, är kompetenta kör- och ensembleledare. En förstärkning och breddning av t. ex. denna utbildning på kyrkomusiker linjen skulle kunna skapa större möjligheter till fyllnadstjänstgöring inom . har anfört är mycket beaktansvärt. Jagvill tillfoga att goda skäl talar för all en organistutbildning med den avförbundet förordade inriktningen också kan svara mot ändrade behov för kyrkansegel vidkommande. Det finnsinte skäl att närmare än jag nu har gjort gå in pä planeringen av den framlidautbildningen av organister. Del ankommer enligt förordningen (1976:702, ändradsenast 1986:953) med instruktion för universitels-och högskoleämbetet på UHÄatl svara för översiktlig och samordnande planering för den grundläggandehögskoleutbildningen och att utarbeta planeringsramar för sädan utbildning. Detkan därför lämpligen ankomma på UHÄ alt med beaktande av vad som anförts i detföregående se över inriktningen och uppläggningen av den högrekyrkomusikerutbildningen. Jag förutsätter all en sådan översyn sker i samarbetemed SÖ. Samråd bör givelvis också i lämpliga former äga rum medavnämarinlressenlerna, bl. a. centrala organ för och dessförsamlingar saml med företrädare för kyrkomusikerkåren och de studerande.Viktigt är också atl del kunnande och den erfarenhet som finns inom Musikaliskaakademien och dess kyrkomusikerkommitlé tas tillvara i arbetet. 2.11.3 Övrig kyrkomusikalisk utbildning Minbedömning: Kyrkans egna organ bör ha ansvaret för övriga utbildningsinsatser pådet kyrkomusikaliska området. Utredningens förslag: Överensstämmer med milt. Remissinstanserna: Dessa har i det väsentliga delatutredningens uppfattning. Behovet av fortbildningsmöjligheler för de lägstutbildade kyrkomusikerna har understrukits i en del yttranden. Skälen förmin bedömning: Utredningen har avslutningsvis fört en diskussion rörande vissaytterligare utbildningsfrågor. Utredningen har här tagit uppfortbildningsinsatser i kyrkomusikaliskl eller teologiskt avseende förkyrkomusikerna, kyrkomusikalisk utbildning på mer elementär nivå förorgelspelare och tillfälliga vikarier saml utbildning för kombinalionsljänstermed inslag av församlingsvårdande, administrativ eller annan inomkyrkligverksamhet. För egendel vill jag erinra om alt en viktig utgångspunkt för mina överväganden rörandeden framlida utbildningen av kyrkokanlorer har varil, att den pä etl naturligtsätt skall kunna ges inslag som anknyter lill kyrkomusikerns roll såsom en avflera medarbetare i församlingen. Genom att utbildningen avses äga rum vidSköndalsinslitutet och folkhögskolor med kyrklig anknytning och genom alt dessautbildningsinstitutioner får elt betydande mått av frihet att lägga uppundervisningen på lämpligaste sätt, kan detta önskemål tillgodoses. Jag harockså i del föregäende som min mening anfört alt det måste anses varaarbetsgivarens ansvar alt sörja för den inskolning för arbete i församlingarnastjänst som kan behövas. Såsom framgått i det föregående räknar jag med att detockså i framliden 4 1987/88. Nr 144 Rättelse: S. 61 och60 byter plats i vissutsträckning kommer atl behövas orgelspelare, främst för spdning Prop.1987/88:144 vid gudstjänster och kyrkliga handlingar. Del kommer också allbehövas en kader av kyrkomusikaliskl kunniga personer för att täcka behovet avvikarier. Utredningen har förutsatt all folkhögskolor med kyrklig anknytningäven kommer all bedriva kyrkomusikalisk undervisning på en mer allmänoch elementär nivå. Synsättet har i allmänhet inte gett anledning till erinranfrån remissinstansernas sida. Frågan har emellertid tagits upp av bl. a. Musikaliskaakademien och . Bägge dessa instanser har hävdatbehovet av samordning och bistånd åt de inomkyrkliga organen. För min dd ansluter jag mig lill utredningens synsätt altanordnandet av den enklare kyrkomusikaliska undervisningen i första hand börses som en inomkyrklig fråga. Jag vill här erinra om den resurs i form av frimusikundervisning i pastoraten, som enligl mitt förslag skall finnas kvar äveni fortsättningen. Den fria musikundervisningen kommer liksom tidigare alt varaav stor betydelse, såväl för all förbereda och främja rekryteringen avstuderande lill den egentliga kyrkomusikerutbildningen, som för all få framkunniga orgelspelare och vikarier. I detta sammanhang vill jag också erinra om det bidrag urkyrkofonden som jag redan berört i föregående avsnitt. Bidraget för defolkhögskolekurser för orgelspelare, vilka anordnas av för riks-kyrklig verksamhet och slår under tillsyn av Musikaliskaakademien, uppgår detta budgetår till . Musikaliska remissyttrande harframkommit farhågor för bristande samordning i utbildningen av orgelspelarem.fl. och för atl inte den expertis som representeras av skall tastill vara på bästa sålt. De nu framlagda förslagen innebär inte alt akademiensroll ändras. I övrigt är del enligt mitt synsätt etl kyrkligt intresse avförsta rangen all befrämja kyrkans musikliv. Det ligger i så hög grad i sakensnatur all la lill vara de vinster som en samordning över landet kan medföra,liksom fördelarna med atl anpassa studierna till uppläggningen av den egentligakyrkomusikerutbildningen, att man kan förlita sig på alt delta sker utan någrasärskilda åtgärder från statens sida. Det är naturligt atl därvid den expertisutnyttjas, som finns hos styrelse och kyrkomusikerkommitlé. Ävendomkyrkoorganislerna kommer säkeriigen också framgent alt spela enbetydelsefull roll när det gäller atl främja och understödja den enklareutbildningen i kyrkomusik. Vad slutligen gäller sådan utbildning som kan behövas föratl kantorer skall kunna med de kyrkomusikaliska uppgifterna kombinera annalinom-kyrkligt arbete, har anslutit sig tillutredningens uppfattning om atl detta i princip är en inomkyrkligangelägenhet. Styrelsen har upplyst atl frågan är under utredning genom försorgav och utbildning. Mittförslag: Reformen träder i kraft den . Sådana kyrkomusiker somhar tjänster, från vilka de inte kan sägas upp, skall vara skyldiga att utövasin tjänst genom all fortsätta sill arbete ål pastoratet. Övergångsvis lättaspå behörighetskravet för dem som avlagt organist- och kantorsexamen, men intepedagogisk examen för kyrkokantorer. Utredningensförslag: Utredningen har inte lagt fram något särskilt förslag beträffande demsom inte kan sägas upp från sina tjänster. Utredningen har vidare föreslagitatl reformen skall träda i kraft med den avsedda reform av organisation på lokal- och stiftsplanet, vilket enligt förslagen iprop. 1987/88:31 till huvudsaklig del avses ske den . I övrigtöverensstämmer utredningens förslag med milt. Remissinstanserna:Dessa har i allmänhet inte särskilt berört nu aktuella frågor. Skälen för mitt förslag Utgångspunkter:Del förslag lill ny organisation på lokal- och stiftsplanet i svenska kyrkansom har lagts fram i propositionen 1987/88:31 avses i huvudsak träda i kraftden . I vissa delar träder reformen emellertid i kraft elt halvårsenare, dvs. den Ijuli 1989. Den reform på kyrkomusikens område som jag nuföreslår bygger i vissa delar på förslagen i den förutnämnda propositionen.Den kan alltså inte tråda i kraft tidigare. Däremot är det inget som hindrarell senare ikraftträdande. Genomförandet av bäggereformerna kommer all ställa stora krav på planerings- och förhandlingsarbeteunder . Enligt min mening är det olyckligt om dessa perioderhelt sammanfaller i tiden. Reformen träder i kraft : De förslag somjag nu har lagt fram innebär bl. a.alt den kyrkomusikaliska verksamheten inte längre skall organiseras medutgångspunkt från församlingen som enhet. Den grundläggande enheten förorganisationen skall i stället vara pastoratet. Övergången till den nyakyrkomusikaliska organisationen kommer att kräva etl omfattande planerings- ochförberedelsearbete. Avskaffandet av den statliga löneregleringen avkyrkomusikertjänsler m. m. kommer också att kräva etl förhandlingsarbete.Enligt min mening är det viktigt all såväl pastoraten som arbetsmarknadensparter ges tillräcklig lid atl förbereda reformen. Mot den bakgrunden anser jagatt del är uteslutet att låta reformen träda i kraft tidigare än den 1 januari1990. Dennya tjänsteorganisationen måste beslutas: Vid övergångstidpunklen kommer detalt finnas kyrkomusiker anställda i varje pastoral, men med församlingen somenhet för den kyrkomusikaliska verksamheten.