prop · GB0311 · 1987-12-31 00:00:00 — har utökats med två ledamötersom företräder de kooperativa organisationernas intressen. Införs ett system med allmänna val lill första-Qärdefondstyrelserna, är del inle möjligl att behålla den sammansättning som varjefondstyrelse har f n. Man kan då överväga atl låta också första-tredjefondstyrelserna ha någon form av regional anknytning. En annan möjlighet är attde i likhet med vad som bör gälla Qärde fondstyrelsen utses genom val där helalandet åren valkrets. Jag vill i detta sammanhang anmärka att det knappast ärmöjligl atl göra en indelning i flera valkretsar när en fondstyrelse skallväljas. Eftersom antalet ledamöter i varje styrelse bör vara relativtbegränsat, får man inle en rimlig proportionalitet om man har mer än envalkrets för varje val. Saken ställer sig dock annorlunda om fondstyrelsernautses genom val i tvä steg i enlighet med den modell som jag har skisseratförut. Jag är därmed inne på frågan hur mänga personer som börulses genom direkta val av fondstyrelserna, eller med andra ord påfondstyrelsernas storlek. Som framgått har första-tredje fondstyrelsernavardera nio ledamöter och lika många suppleanter, Qärde fondstyrelsen Qortonledamöter och lika många suppleanter saml varje löntagarfondslyrdse nioledamöter och fyra suppleanter. Utredaren bör överväga om en övergång tilldirekta val av fondstyrelserna bör leda till att antalet ledamöter ochsuppleanter ökas så att det finns större utrymme för att olika intressen blirföreträdda i styrelserna. Storleken pä styrelserna bör dock inte ökas så myckelatl styrelserna inte kan arbeta effektivt. Valbarhet m. m. F. n. gäller olika regler i fräga om behörighet alt varaledamot eller supple ant i fondstyrelserna. För första-Qärde fondstyrelserna krävs svenskt 47 medborgarskap, medan detför löntagarfondstyrelsema inte finns något Prop. 1987/88: 11 För allastyrelserna gäller atl ledamöter och suppleanter skall Bilaga 1 vara myndiga och bosattahär i landet. De båda sislnämnda kraven bör gälla även om man går överlill direkta val lill fondstyrelserna. bör överväga vilka kravsom i övrigt bör ställas i fråga om valbarhet till fondstyrelserna viddirekta val. Ersättareför avgångna ledamöter och suppleanter Ensärskild fråga som utredaren bör överväga är hur vakanser som uppkommer istyrelserna skall fyllas. Det kan knappast komma i fräga all anordna någon formav "fyllnadsval". Närmast till hands synes ligga all en suppleant fårfylla en vakans efter en ledamot och all den som slår närmast i lur alt bliinvald efter en suppleant får efterträda denne. Delär uppenbart all del uppkommer en rad valtekniska frågor, om man skall införaetl syslem med direkta val till fondstyrelserna. Som exempel kan jag nämnaföljande. Behövs särskilda röstlängder för valen? Bör del införas någonsärskild partiregistrering för dem? Vad skall gälla i fråga om valsedlar ochröstkort? Vilka bestämmelser krävs beträffande röstnings-förfarandet ivallokaler, på posten, hos utlandsmyndigheter och på fartyg? Del är möjligt i mycket kan bygga på de bestämmelser som finns i vallagen, men dessa ochandra frägor av valteknisk natur behöver belysas ingående. Jag vill här upprepavad jag sade i propositionen om löntagarfonder, nämligen all utredningen börarbeta i nära samräd med riksskalteverkel, som är central valmyndighet. Mångaav de frägor som jag nu har berört har samband med vad som gäller för riksdags-och kommunalvalen. Det är därför tydligt atl utredarens arbete kommer altpåverkas av den utredning om folkstyrelsens villkor som har aviserats av chefenför . Den kommittén avses nämligen få till uppgift attbehandla bl.a. frågan om mandatperiodens längd för och de kommunalaförsamlingarna samt frågan om gemensam valdag för riksdags- och kommunalvalen.Den av mig förordade utredaren bör därför samråda med den nämnda kommittén. Jaghar redan berört frågan om kostnaderna för direkta val till fondstyrelserna.Utredaren bör försöka beräkna vad sådana val skulle komma alt kosta. Somframgår av vad jag har anfört finns det åtskilliga problem av både principiell och praktisk natur förknippade med direktval av fondstyrelser na. Utredaren bör därför göra en bedömning av om de fördelar som skulle uppnås med direktval är så stora all en sådan ordning är rimlig med hänsyn lill de problem som skulle vara förenade med ett sädant förfarande. Om utredaren inte anser sig böra förorda direkta val till fondstyrelserna, bör 48 han, ienlighet med vad jag ultalade i prop. 1983/84:50, överväga andra Prop.1987/88: 11 lösningar på frägan om fondstyrelsernas demokratiska förankring. I utredningsarbetet bör delta företrädare för fackligaorganisationer och för . Även i övrigt bör kommillén erhålladen experthjälp som behövs. Utredaren bör slutföra sitt arbete . Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jagatt regeringen bemyndigar chefen för finansdepariementel alt tillkalla en särskild utredare - omfattad avkommilléförordningen (1976:119) med uppdrag att utreda frågan om direkta val avstyrelser i allmänna pensionsfonden, all besluta om sakkunniga, experter, sekreterare och annatbiträde ät utredaren. Vidare hemställer jag att regeringen beslutar atl kostnaderna skall belasta sjunde huvudtitelnskommilléanslag. Regeringen ansluter sig lill föredragandens övervägandenoch bifaller hans hemslällan. 49 4 1987/88. Bilaga 2 Prop. 1987/88: 11 Bilaga 2 Sammanfattning av betänkandet (Ds Fi 1986:24) Allmännapensionsfonden och demokratin Utredarens förstahandsuppgift har beställ i att övervägaom del bör införas ett syslem med direktval av de nio fondstyrelserna inomallmänna pensionsfonden. Om utredaren inte anser sig böra förorda direkta valbör han, i enlighet med vad som har uttalats i prop. 1983/84:50, överväga andralösningar på frågan om fondstyrelsernas demokratiska förankring. 1 Styrningsfrågan i föregående debatt Frågan om hur löntagarfondernas styrelser skall ulses ochhur styrelserna skall vara ansvariga för sitt handlande hänger samman med hur löntagarfondernaär konstruerade i sin helhet. presenterade såväl LO somsocialdemokraterna elt antal rapporter med olika förslag lill hur etl syslemmed löntagarfonder borde se ut. bok (1975) ochLO-rapporlen Kollekliv kapitalbildning genom löntagarfonder (1976) varutgångspunkten alt det var fackförbunden som skulle utgöra den ytterstastyrenheten för löntagarfonder. Del var den interna fackliga självstyrelseninom som skulle fungera som löntagarfondernas ursprung ochderas demokratiska förankring. LO/SAP 1978 1978 lade en arbetsgrupp inom LO/SAP fram en rapport ifrågan. Man skisserade en modell för löntagarfonder som bestod av tvåparallella system. Det ena systemet innebar alt man genom riktade emissioner,som vinstdelning, överförde aktier i enskilda förelag till en statlig nämndsförvaltning. Del andra systemet innebar en kapitalbildningsorganisation sompåminde om Allmänna pensionsfonden. Två rikstäckande utvecklingsfonder skullebyggas upp med lönebaserade avgifter. Dessa två fonder skulle senarekompletteras med regionala fonder, vilkas styrelser skulle ulses avlandstingen. I rapporten skisserades ett syslem med indirekt valda företrädareför lönlagarna på grundval av en länsvis territoriell indelning. Parallellt meddetta löntagarinfiytande skulle man också ha "samhällsföre-Irädare",vilka skulle utses av landstingen. LO/SAP 1981 Nästa rapport av LO/SAP, , innebar dels enregional bas, dels att löntagarfonderna skulle knytas lill ATP-systemet. des för hur fondernaskulle utses. Enligl den ena modellen skulle del ske Prop. 1987/88: 11 direktaval bland lönlagarna lill regionala fondfullmäktige. Dessa fullmäkli- Bilaga 2ge skulle sedan utse fondstyrelserna. Den andra modellen gick ul på attlönlagarnas fackliga organisationer (LO, TCO och / SR) skulle upprättaförslag pä hur de ville bli representerade i de regionala fondernas styrelser.LO-resp. SAP-kongresserna 1981 uttalade atl man åtminstone inledningsvis bordevälja den senare modellen. Underdebatten från 1970-talels mitt förekom också förslag till fondmodeller, somutgick frän andra förutsättningar än LO/SAP-rapporlerna. I den s. k.Waldensirömska rapporten förespråkades en form av direkta val medlika rösträtt inom individuellt ägda fonder. föreslog 1979 attde anställda på grundval av sparande skulle bilda ekonomiska föreningar, genomvilka de skulle bli delägare i de förelag där de var anställda. Medborgarfondereller samhällsfonder föreslogs av /SR resp. 1978. Man antyddeatt fondstyrelserna skulle ha en varierande sammansättning men ändå ulses viade politiska organen i samhället. Deförslag till fonder som byggde pä idén om ekonomisk demokrati och kollektivtägande kom i allmänhet att innebära atl styrelsen för fonderna skulle ulses ochsvara inför två alternativa kollekliv, löntagarna eller medborgarna. Dettagällde också när man senare började lansera idén om direkta val bland löntagare(eller medborgare) lill fondstyrelserna. Några återkommande problem i debattengällde fackets ställning i ett fondsystem. Ett inflytande grundat pä ägandekunde betyda en motsats till ett inflytande som är grundat på lagstiftning ochavlal mellan arbetsmarknadens parter. Etl annat problem var frågan hur eltlöntagarinflytande skulle komma till uttryck. Vidare förelåg det problembeträffande den fackliga rätlen alt inle bli förvaltare av lagstadgade uppgifter,som en viss facklig organisation inte skulle vilja åta sig. Ettlöntagarinflytande som skapats genom lagstiftning reste frägan om sådanalöntagarfonders rättsliga ställning. Skulle de vara offentliga ellerprivaträttsliga organ? Fondstyrelser som uttrycker olika intressegrupperssträvanden (d. v. s. inle bara löntagarnas) innebar organisationsproblem avprincipiellt slag. Proportionen mellan dessa grupprepresentanter mäste reglerasgenom lagstiftning, om inle utgångspunkten mellan grupperna skulle vara ettindividuellt ägt sparande bland medlemmarna. Delär i detta sammanhang som man kan se förslagen om direkta val bland allaröstberättigade till fondstyrelserna. Ettannat genomgående problem sammanhängde med placeringspoiiti-ken: Vad skullefonderna och deras ledningar göra, och hur skulle aktieinnehavet användas? Enannan sida av samma problem gällde graden av självständighet hos de tilltänktafonderna och dessas styrelser. Del var således intemöjligt att fixera styrelsernas ställning förrän man Prop. 1987/88: 11 logdefinitiv ståndpunkt lill övriga komponenter i etl evenluelll fondsys- Bilaga 2 lem. Så var inte fallet i de rapporter och debattinlägg som förekomunder . 2 Allmänna pensionsfondens konstitutionella ställning Riksdagenbeslutade på förslag av regeringen all fem nya fondstyrelser,som skulle benämnas löntagarfondslyrdser, skulle inrättas inom ramen förAllmänna pensionsfonden. Löntagarfondstyrelserna,som består av nio ledamöter och fyra suppleanter, tillsälls av regeringen; avdessa skall minst fem ordinarie och två suppleanter företrädalöntagarintressen. Vidare skall det tillses atl löntagarfondstyrelsema får enregional anknytning. Fondstyrelserna skall i första hand placera medel påakfiemarknaden. Medlen erhåller fondstyrelserna genom vinstdelning ochlilläggspensionsavgifl. Det finns gränser för hur stora belopp fondstyrelsernaskall få och för hur mycket som får placeras i börsnoterade förelags aktier.Fondema skall också ha en real avkastning pä , som ska överföras lillde tre pensionsutbetaiande fondstyrelserna. Regeringenutser ocksä revisorer. och riksrevisionsverkel skallvarje år avge ell ullålande över fondernas förvaltning. Utlåtandena skalllämnas till regeringen som har all avgöra frågan om fastställelse avbalansräkningen. Enlöntagarfondslyrdse skall låta de fackliga organisationer som finns vid ellaktiebolag där fonden äger aktier utöva rösträtten för hälflen av aktierna, omde fackliga organisationerna själva vill. DenQärde fondstyrelsen inom allmänna pensionsfonden, som funnits ,består av Qorton ledamöter och tolv suppleanter som förordnals avregeringen; tio efter förslag från vissa intresseorganisationer i fastställdaproportioner. Avkastningskravet är delsamma som förlöntagarfondstyrelsema, men den Qärde fondstyrelsen har någol annorlundaföreskrifter för medelsförvaltningen i jämförelse med löntagarfondstyrelsema.Regler för revision och granskning är desamma. Fjärdefonden har också i praxis låtit de lokala fackliga organisafionerna av fondens aktieinnehav vid bolagsstämmor, men lagstiftningen ärinle tvingande på den punkten för Qärde fondstyrelsen, vilkel den ärbelräffande löntagarfondstyrelsema. Första-tredjefondstyrelserna inom allmänna pensionsfonden, som fun nits , består av vardera nio ledamöter och nio suppleanter som förordnas av regeringen; sju-älta efter förslag frän arbetsmarknadens organisationer i fastställda proportioner. Första-tredje fondstyrelserna skall placera sina fillgångar i obligationer eller motsvarande skuldförbin delser. Kravel på avkastning är inte lika preciserat som beträffande Qärde fondstyrelsen och de fem löntagarfondstyrelsema. Revisionsrapporten överlämnas av fondsty- Prop. 1987/88:11rdserna till regeringen, som därefter skall avgöra frågan om fastställelseav Bilaga 2 balansräkningen. Första-tredje fondstyrelserna skall gemensamtgöra en sammanslällning av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser.Sammanställningen skall överlämnas fill regeringen. Denna regel hade ingen motsvarighetföre 1984. I propositionen lill 9 kap. 8§ regeringsformen ultaladejustitieministern atl AP-fonden är ett exempel på statligförmögenhelsförvallning där dock fonden är fristående från regeringen i denmeningen alt fondens medel inle slår lill regeringens disposition. Dennaargumentation innebär atl AP-fonden får sin konslitutiondla ställning bestämdgenom just 9 kap. 8 § regeringsformen. 1968 ärs kapitalmarknadsutredning hade i anslutning lillsitt förslag om en föreslagit atl denna borde bli föremålför en återkommande riksdagsbehandling i fasla former. I sinproposition gick regeringen emot utredningen och föreslog i slället atlstyrelsen skulle revideras och granskas pä samma sätl som första-tredjefondstyrelserna, dvs. genom att regeringen fastställde balansräkningen. 1974beslutade alt del var , och inte regeringen, som skullebesluta om meddslillddningen till Qärde fondstyrelsen. Näringsulskollelultalade också atl insyn i Qärde fondstyrelsens verksamhet borde säkerställasgenom en ärligen återkommande redovisning lill . beslutadebegära en sådan årlig redovisning hos regeringen. syslem är i kraft sedan1975. Regeringen har överiämnat Qärde fondstyrelsens årsredovisning utan någoteget ställningstagande frän regeringens sida, och utan nägot förslag tillbeslul av . Fr. o. m. 1977 sker överlämnandet genom en skrivelse lillriksdagen. Riksdagsledamöterna har rätt all väcka motioner i anslutning lillskrivelsen. Genom en ändring i AP-fondens reglemente åladesfondstyrelserna atl "inom ramen för vad som är förenligt med den allmännaekonomiska politiken och med beaktande av kreditmarknadens funktionssättförvalla allmänna pensionsfonden på sådant säll att den blir till störstamöjliga gagn för försäkringen för tilläggspension". I propositionenuttalade regeringen alt fonden har en fri och självständig ställning och vidareall fondens förmögenhet inte ingår i vare sig slalens eller förelagenstillgångar. Fondstyrelserna kan inte åläggas all placera pä visst sätt ienskilda fall. Styrelserna får dock inle företa åtgärder som motverkar denallmänna ekonomiska politik, som statsmakterna har antagit. 1984 ålade första-tredje fondstyrelserna förförsta gängen formell placeringsplikl när det gäller vissa lyper avobligationer. En interdepartemental arbetsgrupp, som hade lill uppgiftatl lägga fram ell förslag lill löntagarfonder inom allmänna pensionsfonden, ultalade bland annal alt AP-fondens associalionsrättsliga former närmast liknar en stiftel se. Dess organisation och verksamhel är dock exklusivt reglerad i regle- 53 menlel förallmänna pensionsfonden (APR). I propositionen om lönlagar- Prop. 1987/88:11 fonder intog regeringen den klara positionen all AP-fonden utgörs av Bilaga 2 statliga medel som till sin användning regleras genom lagstiftning.Regeringen accepterade också arbetsgruppens förslag att rösträtten för 50 procentav de röster som en löntagarfondslyrdse innehade, skulle kunna utövas påbolagsstämman av de lokala fackliga organisationerna. har flera statsorgan handlat så att AP-fondenoch dess styrelser har fått sin ställning än mer preciserad. I har"spörsmälsinstilu-len", dvs. frågor och inlerpellafioner, kommit lillanvändning. Regeringsrätten beslutade i tvä ärenden, somgällde frågan om löntagarfondstyrelsema är myndigheter eller ej.Regeringsrätten fann därvid att löntagarfondstyrelsema var myndigheter itryckfrihetsförordningens och sekretesslagens mening. Dåvarande JO Per-ErikNilsson hade i elt beslut för sin del funnit atllöntagarfonderna inte stod under hans tillsyn. Efter regeringsrättens beslutgjorde han dock elt nytt ställningslagande. Också JK har funnit alt löntagarfondernahar karaktären av sådana statliga myndigheter som står under JK:s tillsyn. Ävenfondstyrelserna själva handlar numera på etl sätt som visar att de förvallarstatliga medel: atl de är statliga myndigheter; atl offentlighetsprincipengäller Del har varit en omfattande bevakning i massmedia avlönlagartbndernas arbete, bland annat lill följd av att fondstyrelserna har atltillämpa offentlighetsprincipen. Bevakningen gäller också första-Qärdefondstyrelserna och deras handlande. Fondstyrelsernas årsrapporter blir föremålför bäde reportage och kommentarer i massmedia. har att behandla frågor om avgifterm. m. lill AP-fonden och medelsramen för Qärde fondstyrelsen. Med anledning aven motion gjorde näringsutskottet en redovisning av löntagarfondstyrelsernasplaceringspolitik. Utskottets belänkande formade sig till något av engranskning av fondstyrelsernas placeringspolitik på grundval av styrelsernasårsredovisningar . tog näringsulskollel vidare upp frägan omQärde fondstyrelsens årsredovisning i samma betänkande som man behandlademotioner om frågan om medborgarskap som krav för alt vara ledamot ilöntagarfondslyrdser. 1 realiteten log således under våren 1985ställning till både Qärde fondstyrelsens förvaltning 1984 och femte-niondefondstyrelsernas förvaltning. 1986 avgav näringsulskollel ett betänkande om regionalinriktning av löntagarfondernas placeringar, med anledning av väckta motioner. band med detta gjordenäringsulskollel en redovisning av löntagarfondsly- Prop. 1987/88: 11 rdsernas placeringspolilik. Motionerfrån kritikerna av löntagarfondsyslemet, dvs. opposifionspar-tierna, harsåledes lett till att har granskat löntagarfond-styrelsernainom AP-fonden. Däremot kan man konstatera att första-tredje fondstyrelsernainle blir föremål för någon reell, vare sig formaliserad eller ickeformaliserad, granskning av . kan man skönja en genomgående tendens i spörsmål resp.regeringens svar, när del gäller frågor om regeringens befattning medlöntagarfondstyrelsema. Oppositionspartiernas företrädare anser all regeringenkan ha räll och skyldighet all ge direktiv till fondstyrelserna, altregeringen genom vägledande uttalanden i t. ex. om fondstyrelsernastillämpning av reglementet kan påverka fondstyrelserna, all regeringen molbakgrund av fondstyrelsernas faktiska handlande bör föreslå ändringar ireglementet för AP-fonden i syfte att styra fondstyrelserna i olika riktning,saml att regeringen bör entlediga ledamöter i fondstyrelserna. Regeringenslinje har varit att "fondstyrelsernas verksamhet regleras uttömmande ilagen med reglementet för allmänna pensionsfonden. Denna lag innehållerbestämmelser om hur samtliga fondstyrelser får placera sina medel. SåsomAP-fondens verksamhet är reglerad saknar regeringen enligl regeringsformen rättalt ge anvisningar för hur styrelserna skall placera sina medel. Det ankommer istället på resp. fondstyrelse all självständigt bestämma hur medlen skalldisponeras." Opposilionspartiernasföreträdare har i det slora hela genomgående kritiserat det rådande fondsystemetoch avkrävt regeringen åtgärder eller vägledande uttalanden. Regeringen har idet slora hela genomgående försvarat det rådande fondsystemet och hävdat allfondstyrelsernas göranden och låtanden är reglerade genom reglementet, vilkelinle ger regeringen någon rätl eller skyldighet att blanda sig ifondstyrelsernas löpande arbete. Mankan inle säga atl AP-fonden förvallas "frislående i förhållande lill regeringen" som det antyddes i gmndlagsproposilionen 1973. Vad det är fråga om är med regeringensformens ord en "särskild förvaltning"enligt en särskild lag (reglementet), varvid regeringen åläggs vissa uppgifter. Första-Qärde fondstyrelserna ligger under . Femte nionde fondstyrelserna hör under . Det finns dock undantag. När det gäller vissa placeringsfrågor för första-tredje fondsty relserna ligger frågorna i . Den samlade årssamman- ställningen av hela AP-fonden, som första-tredje styrelserna ombesörjer, överlämnas lill . 1987/88: 11 Reglementetger regeringen rätt alt - ulan formell motivering - entlediga ""gastyrelseledamöter i hela fondsystemet. Regeringen är emellertid också skyldigatl förordna styrelseledamöter, så atl AP-fondens styrelser kan arbeta. När delgäller femte-nionde fondstyrelserna säger reglementet alt vissa ledamöter skallföreträda "löntagarintressen". I specialmötiveringen i propositionenutvecklas della lill att avse "löntagarintressen genom engagemang i enfacklig organisation eller på annal sätt". Vidare föreskriver reglementetatl löntagarfondstyrelserna skall få en "regional anknytning".Enligt utredarens mening är det den regering som skall förordna ledamöter somfär bedöma uttrycken "företräda löntagarintressen" och "regionalanknytning". Formelltsett fattar regeringen inle någol beslut om ansvarsfrihet för fondstyrelserna.I realiteten sker dock en bedömning av sådant slag, när regeringen inte vidtarnågon korrigerande åtgärd. Det är oklart om regeringen får ge fondstyrelsernavägledande direktiv i samband med all balansräkningen fastställs. Reglementetanger inte nägot om vad regeringen kan göra i dessa sammanhang. Emellertid harregeringen - i samband med att man tagit emotRFVs och RRVs utlåtanden över Qärde-nionde fondstyrelsernas verksamhel 1984 - ietl beslut betonat vikten av all fondstyrelserna använder sig av sammaredovisningssystem. Enligl utredarens mening slår elt sådant handlande avregeringen väl i samklang med såväl APR som 9 kap 8 § och I kap 6 §regeringsformen. APRanger all vissa sammanslutningar har rätl atl föreslå ledamöter och suppleanteri första-Qärde fondstyrelserna. När del gäller löntagarfond-styrelserna gällersamma förhållanden, även om förslagsslällandel inle är formaliserat på sammasäll. Organisationerna finns med i fondstyrelserna av skilda anledningar. Enviktig faktor har varil all allmänna filläggspensioneringen är starkt knutentill arbetsmarknaden och dess parter. Organisationernas medverkan kan intesägas vara ullryck för etl korporalivt inflytande vid sidan av den politiskademokratin. Regeringen har ju en självständig räll alt förordna och enfiedigaledamöter. Regeringen och har också räll alt granska verksamheten.Vidare kan ändra reglementet. Etlinslag i fondstyrelsernas sammansättning och arbete är dock av intresse när del gäller förhållandena mellan arbetsmarknadens parter och den polifiska demokratin. I styrelsearbetet kommer ledamöterna atl ställas inför ell gemensamt arbetsfält, fondförvaltningen med de avvägningar mellan delvis motstridiga intressen som reglementet anger. Styrelsearbetet kommer pä della säll atl fungera som "mötesplats" förarbetsmarknadens parter, där man inle slår inför renodlade förhandlingar parterna emellan. Reglementetfömtsäller en viss grad av skiljaktiga bedömningar, men Prop. 1987/88: 11fondförvaltningen skall ändå ske i anslutning lill reglementet och under Bilaga2 granskning av regeringen; i realiteten också av . Enligl reglementetskall en lönlagarfondstyrelse överlåta rösträtten för hälflen av de aktier somlöntagarfondslyrdsen innehar till de lokala fackliga organisationerna om dessabegär del.