prop · GB03152 · 1987-12-31 00:00:00 — Remissvarenfinns tillgängliga hos i lagstiftningsärendet (dnr.88-77). Jagskall här behandla den lagstiftning som behövs med anledning av den nya organisationen. Dessutom kommer jag alt i korthet ta upp frågan om riksskatleverkels ledning av verksamheten i exekutionsväsendet, i första hand såvitt den gäller annat än indrivning av skatter och avgifter. Bakgrun den härtill är att nämnda beslut på hemställan av lagutskottet 21 också innehöll en begäranom all regeringen i lämpligt sammanhang skulle Prop. 1987/88:152 redovisavissa frågor om riksskatleverkels ledning av kronofogdemyndigheternas verksamhel. Kommittén har i en promemoria redovisat sin synpå bl. a. de aktuella frågorna. Promemorian bör i den del som gäller dessa frågorfogas till detta protokoll som bilaga 2 . Medanledning av den nya organisationen behöver ändringar göras i ganska mångalagar. Det rör sig emellertid om ändringar av teknisk karaktär. Till stor delgäller det att åstadkomma riktiga forumbestämmelser mol bakgrund av atl dennuvarande distriktsindelningen försvinner och ersätts av en ordning medkronofogdemyndigheter med länet som verksamhels-område. har också denna tekniska inriktning. Förslagen har i alltväsentligt tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Någraremissinstanser har framfört synpukter av mer allmän karaklär. SverigesAdvokatsamfund betonar viklen av att kronofogdemyndigheterna håller en jämn ochgod service mot allmänheten även på andra orter än sätesorten. Hovrätten överSkåne och anför likartade synpunkter, men lägger tonvikten vidhovrätternas behov av upplysningar från kronofogdemyndigheterna i överklagade utsökningsmålm. Deav beslutade riktlinjerna för den nya organisationen bör enligt minmening ge förutsättningar för en bättre service till allmänheten och tilldomstolar och andra myndigheter. Risken att kontakta fel kronofogdemyndighetminskar eftersom enheterna på såväl sätesorten som på andra orter medkronokontor formellt ingår i samma myndighet, nämligen länsmyndigheten. På allade orter där kronokonlor kommer att finnas kan man räkna med en fortsattfullgod servicenivå. Domstolsverketkritiserar promemorians författningsförslag och hävdar att de valdaformuleringarna inte är tillräckligt särskiljande. Verket menar att del inteframgår klart om exempelvis en ansökan skall ges in till myndigheten påsätesorten eller till etl kronokontor. Men som självt påpekarskall givetvis en ansökan anses rätteligen gjord oberoende av om den ges in lillmyndigheten på sätesorlen eller lill ett kronokontor. Det förtydligande på denhär punkten som efterlyser anser jag därför inte nödvändigt. Dethar av bl. a. påpekats alt - utöver de förslag som läggs frami promemorian - ändring bör göras även i lagen (1845:50 s. I) omhandel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva. Jag instämmeri det och lägger fram förslag till de nödvändiga ändringarna även i den lagen. Jagtar i det här sammanhanget också upp en följdfråga till den nya lullagen (1987:1065). Del gäller möjligheten för kronofogdemyndigheterna att anlita hjälp av tullmyndigheterna för att hindra fartyg m. m. som är 22 utmätta och stårunder tullkontroll från atl avgå. De grundläggan- Prop. 1987/88:152 dereglerna, som återfinns i utsökningsförordningen (1981:981), bör nämligentas upp i lag. Jag återkommer till den frågan i anslutning till förslaget tilllag om ändring i utsökningsbalken. Dethar från och vissa kronofogdemyndigheter vid remissbehandlingenföreslagits atl del nu bör göras vissa ändringar även i andra lagar. Dessaändringar är av den karaktären alt de utan att vara helt nödvändiga förgenomförandet av den nya organisationen har en mer eller mindre påtagliganknytning lill organisationsförändringen. Enligl min mening måste emellertidde tillkommande ändringsförslag som läggs fram nu av praktiska skäl inskränkas lillsådana ändringar som är påkallade av organisationsförändringen. Jag avslårdärför från att nu la upp eller i övrigt kommentera de sålunda begärdalagändringarna. Jag ulgår i stället från atl dessa las upp i samband med detarbete med en översyn av utsökningsbalken som förbereds inomjustitiedepartementet. 3 Ledningen av den exekutiva verksamheten Genomriksdagens nämnda beslut om en ny organisation slås också fast all () skall få i uppdrag alt svara för den erforderiiga ledningen, styrningenoch samordningen av verksamhelen i exekutionsväsendet mot bakgrund av alt detför en effektiv verksamhel krävs ledning från centralt håll av ett annat slagän som varil möjlig. De ledningsfunktioner som verket skall ha avserbåde uppgiften all företräda statens borgenärsintressen och de rent exekutivauppgifterna enligl utsökningsbalken och andra lagar. Vadgäller borgenärsfunklionen ultalade jag i prop. 1986/87:52 bl. a. all enförstärkt roll för RSV skapar bättre förutsättningar för atl verksamheten medall driva in skatter och avgifter sker utifrån en för hela förvaltningen gemensamoch samordnad målsättning. I denna nya roll skall verket bl. a. ange målen ochriktlinjerna för verksamhelen med hänsyn lill att denna kräver förulsebarhet,enhetlighet och konsekvens i myndigheternas handlande. Minauttalanden om RSV:s förstärkta roll rörande borgenärsfunktionen föranledde intenågra erinringar från lagutskottets sida vid riksdagsbehandlingen avpropositionen. I fråga om den rent exekutiva verksamhelen och tillsynsuppgifternai konkurs m. m. däremot anförde lagutskottet atl det borde ankomma påorganisationskommittén att överväga i vilka avseenden RSV borde kunna styra ochleda kronofogdarnas verkamhel samt belysa effekterna av verketsledningsfunktioner i de här avseendena. Kommittén har i den nämndapromemorian redovisat sina överväganden i den här delen (bilaga 2). Enligt kommittén bör RSV ha såväl rätl som skyldighet alt i fråga om hela verksamheten ge kronofogdemyndigheterna vägledning av generell natur när det behövs. RSV måste i vissa avseenden också kunna ge direktiv som är bindande för myndigheterna. bör fa ske framför allt rörande organisationen och arbetsformerna hos kronofog demyndigheterna. Vad gäller den rent exekutiva verksamheten och annan 23 verksamheldär en tillämpning av materiella bestämmelser träder i förgrun- Prop.1987/88:152 den, särskilt den av lagutskottet uppmärksammade frågan omprioritering av allmänna och enskilda mål, framhåller kommittén atl det intefinns något utrymme för RSV för direktivrätt eller liknande vid sidan av den föreskriftsrätlsom kan finnas enligl särskilda bémyndiganden. Kommittén gör här sålunda sammabedömning som lagutskottet, nämligen all verkets ledningsfunktioner ärbegränsade lill att ge råd och vägledning för hur kronofogdemyndigheterna böragera. Föregen del kan jag i allt väsentligt instämma i vad kommittén anfört. Jag villtillägga följande. Detändrade ledningsuppdragel för RSV bör komma till uUryck i en instruktion förexekutionsväsendet. Del ankommer på regeringen att meddela de föreskrifter sominstruktionen skall innehålla, och jag avser att återkomma till detta senare ivår när kommittén har presenterat etl förslag till författningsbestämmelser.Jag räknar emellertid med att verkets framtida uppgifter på exekutionssidan ihuvudsak bör kunna regleras på ell sätt som svarar mot vad som gäller för beskaltningsområdetenligt förordningen (1986:1346) med instruktion för skalteförvaltningen. Jaganser alltså inte att det behövs någon lagreglering av RSV:s avsedda styrnings-och ledningsfunktioner. Det torde inle heller finnas något behov av atl ge RSVbefogenheter utöver dem som redan finns all meddela verkställighelsföreskrifterlill bestämmelser i lag. När det gäller materiella frägor bör det i slället varaså alt verket genom allmänna råd och uttalanden verkar för lagenlighet,följdriktighet och enhetlighet. 1 särskilda fall bör verket givelvis också ifortsättningen - inom ramen för sin normgiv-ningskompetens - meddelaföreskrifter rörande rältsUllämpning. En sådan möjlighet ges exempelvis genomett bemyndigande i 14 kap. 2 S utsökningsförordningen och avser bestämmande avdet belopp som vid införsel skall förbehållas gäldenären (förbehållsbelopp). Någolutrymme för föreskrifter i materiellt hänseende är del däremot inte fråga om idet tidigare berörda ämnet om prioritering av allmänna och enskilda mål ellerannars när en viss myndighet har getts uppgifter atl handlägga ärenden om rättstillämpning. Ifrågor som inte direkt avser tillämpning av lag finns på ett annat sätt möjlighetoch behov av atl markera RSV:s ledande roll. I likhet med vad kommitténföreslagit bör verket här kunna få meddela kronofogdemyndigheterna bindanderegler i frågor av administrativ karaklär, exempelvis om organisation ocharbetsformer, för atl därigenom effektivisera verksamheten och för alt uppnåsamordning, rationalisering och enhetlighet vid arbetet inomexekutionsväsendet. Medanledning av kronofogdemyndigheternas dubbla roll - alt dels företräda staten som borgenär, dels ha hand om rent exekutiva uppgifter, tillsynsuppgifter i konkurs m. m. - vill jag framhålla att det ställs höga krav på både RSV och kronofogdemyndigheterna. Det är nämligen inte sällan svårt atl dra en skarp gräns mellan de olika rollerna. I sin ledningsfunktion måste RSV se till att så långt möjligt undvika alt meddela riktlinjer som kan ge upphov lill att allmänheten ifrågasätter de handläg gande myndigheternas saklighet och opartiskhet. Försiktighet är påkallad 24 också av det skälet attföreskrifter eller i övrigt beslul av administrativ Prop. 1987/88:152karaktär kan få sådana effekter att kronofogdemyndigheternas självständighetatt besluta i enskilda fall beskärs. Motbakgrund av del anförda har inom upprättats förslag till 1. lag om ändring i utsökningsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1845:50s. I) om handel med lösören, som köparen låter isäljarens vård kvarbliva, 3. lag om ändring i växellagen(1932:130), 4. lag om ändring i checklagen(1932:131), 5. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 6. lag om ändring i lagen(1962:512) om indrivning i av underhållsbidrag, fastställda i ,, eller , 7. lag om ändring i lagen(1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt, 8. lag om ändring i lagen(1970:741) om slallig lönegaranti vid konkurs, 9. lag om ändring iaktiebolagslagen (1975:1385), 10. lag om ändring i konsumentkreditlagen(1977:981), 11. lag om ändring i lagen(1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl., 12. lag om ändring i lagen(1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 13. lag om ändring i utsökningsregisterlagen(1986:617), 14. lag om ändring i lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar, 15. lag om ändring i utsökningsförordningen(1981:981). Förslagenunder 1-4, 6, 7, 9-12 och 14 har upprättats i samråd med chefen för justitiedepartemenletoch förslaget under 8 i samråd med chefen för . Medhänsyn till lagstiftningsåtgärdernas beskaffenhet anscrjag alt lagrådetshörande skulle sakna betydelse. Deflesta författningsändringarna är av sådan karaktär att de inte: fordrar någonnärmare motivering. I det följande lämnar jag emellertid kommentarer tillnågra av ändringsförslagen. 5.1 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 15,16 och 24 §§ 15 och 16 §§ utsökningsbalken finns regler om användning av tvångsmedel möt bl. a. gäldenären. Där anges bl. a. att den domstol som skall döma ul förelagt vite och besluta om häktning är tingsrätten i den ort där kronofogdemyndigheten finns. I 24§ samma kapitel fmns en föreskrift som behandlar föreläggande för en part eller en tredje man att väcka viss 25 En sådan talanskall också i flera fall väckas vid tingsrätten i den ort Prop. 1987/88:152där kronofogdemyndigheten finns. nya organisationen kan kronofogdemyndigheten formellt anses finnas bara påden ort som är sätesort. Om föreskrifterna inte ändras, skulle med den nyaorganisationen bara en tingsrätt i varje län bli behörig att ta upp dessa mål,oavsett var utsökningsmålet faktiskt handläggs. En sådan koncentration av deaktuella målen bör undvikas med tanke på bl. a. reseavstånd. 1promemorian föreslås alt tingsrättens behörighet i de nu aktuella målen skulleknytas till den ort där den svarande i utsökningsmålet har sitt hemvist.Förslaget kritiseras av flera remissinstanser. Hovrätten över ochBlekinge påpekar atl en talan om utdömande av vite enligt 2 kap. 15 § kanriktas även mol annan än den svarande i utsökningsmålet och att den valdaformuleringen därför kan leda lill missförstånd. i Malmöanför att hemvistbegreppet har delvis olika innebörd i och i utsökningsbalken,något som enligt myndigheten kan leda till lillämpningssvårigheter.Kronofogdemyndigheten i framhåller att det just bland de gäldenärersom brukar komma i fråga för sådana åtgärder finns personer vars hemvist ärsvår atl ange. slutligen kritiserar förslaget ochpåpekar att utsökningsmålet inte sällan handläggs vid en annan kronofogdemyndighetän den där gäldenären har sitt hemvist. I fall där gäldenären har sitt hemvistutomlands skulle del enligt utredningen med kommitténs förslag kunna förekommaatt del saknas behörig domstol här i landet. Vadsom kommil fram under remissbehandlingen visar att någon helt invändningsfrilösning är svår att finna. Enligt min mening talar övervägande skäl för enordning som innebär all varje tingsrätt som har jurisdiktion i ett län blirbehörig att ta emot de ifrågavarande målen. Den närmare styrningen får därmedgöras av den person eller myndighet som påkallar prövningen. Eftersom dessa målär få och någon mer markerad ökning inle kan förväntas torde det saknabetydelse från arbetsfördelningssynpunkt att författningstexten inte ger någonnärmare vägledning. fall som avses i 2 kap. 15 och 16 §§ bör de myndigheter som påkallar rätlensprövning i dessa frågor vid valet av tingsrätt givetvis beakta att parterna ochandra berörda personer inte drabbas av onödigt långa resor. Det bör också sålångt möjligl undvikas att dessa mål anhängiggörs vid endasl en tingsrätt ilänet, om flera tänkbara tingsrätter finns. En motsvarande styrning bör ocksåi de fall som avses i 2 kap. 24 § kunna uppnås genom en ändring i denparagrafens sista stycke. Där sägs att det i föreläggandet skall angesvid vilken domstol talan skall väckas. Enligt mitt förslag bör i föreläggandeti stället anges vid vilken domstol talan i första hand bör väckas. Detfinns i 6 kap. 22§ andra stycket utsökningsförordningen (1981:981) föreskrifter som anger atl tullmyndigheten kan vägra atl ge ett utmätt fartyg eller luftfartyg som slår under tullkontroll tillåtelse att avgå. samma gäller om det finnsutmätt gods i fartyget eller luftfartyget. 1987/88:152 angessärskilt atl tullmyndigheten, för att hindra fartyget eller luftfartyget atlavgå, har samma befogenheter som enligt lullstadgan (1973:671). Motsvarandegäller när fartyg, luftfartyg eller gods i fartyget eller luftfartyget harbelagts med kvarstad. Förfarandettillämpas ofta vid utmätning och kvarstad av fartyg eller luftfartyg iinternationell trafik eftersom man därigenom på elt enkelt sätt kan effektivthindra atl fartyget eller luftfartyget lämnar landet. Reglernaom de befogenheter som nämns i lagrummet finns numera i den nya lullagen(1987:1065). I konsekvens med att tullmyndigheternas grundläggandebefogenheter flyttats från tullstadgan lill den nya tullagen kan del, som jagtidigare nämnt, vara lämpligt atl även reglerna om de nu aktuellabefogenheterna ges i lag och då faller valet naturligt på utsökningsbalken.Det kan vidare ifrågasättas om inte beslutet atl utmönstra den nu berördaföreskriften i utsökningsförordningen kräver lagform enligl regeringsformensbestämmelser om normgivningsmakten. För att undvika all tveksamhet på denpunkten bör besluta en lag om upphävande av 6 kap. 22 § utsökningsförordningen. Somhar framgått är avsiklen med detta att föreskriften i andra slyckel skallflyttas till utsökningsbalken. Övriga föreskrifter i paragrafen bör däremotalltjämt kunna ha förordningsform. Om antar de förslag som jag nulägger fram, avser jag atl återkomma lill regeringen om delta. 5.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1845:50 s.1) om handel med lösören, som köparen låter i säljarens vård kvarbliva Somjag nämnt i det föregående saknar detta ändringsförslag motsvarighet ipromemorian. Ändringen i I § torde inle kräva någon närmare kommentar.Ändringen i 3 § första stycket berör frågan vid vilken tingsrätt talan skallväckas av den som vid utmätning har någon invändning atl göra mol denupprättade köpehandlingen efter utgången av de tidsfrister som anges i paragrafen.I dag skall sådan talan väckas vid tingsrätten i den ort därkronofogdemyndigheten finns. Milt förslag innebär atl talan skall väckas vidtingsrätten i den ort där egendomen finns, dvs. vid den tingsrätt som anges ilagens I §. 5.3 Förslagen till lagar om ändring i växellagen(1932:130) och checklagen (1932:131) Ipromemorian föreslås att de båda likalydande 88 § växellagen och 66 § checklagen, vilka rör förfarandet vid protest av växel resp. check, ändras på det sättet alt orden "kronofogdemyndigheten i orten" ersätts med "kronofogdemyndigheten". Enligt promemorian är det lämpligt att ansö kan liksom får göras på den ort där den betalningsskyldige finns eftersom handlingen i fråga skall medföras när växel eller check proteste ras. Formuleringen "kronofogdemyndigheten i länet" skulle enligt kom mittén lättare kunna uppfattas så att ansökan skall göras på sätesorten. Deframlagda förslagen har kritiserats av bl. a. och hov- Prop.1987/88:152 rätlen över och . anser att denförordade formuleringen är alltför otydlig medan hovrätten anser atl den valdaformuleringen innebär en saklig nyhet som inte är motiverad eftersom protest medden föreslagna regeln skulle kunna las upp av kronofogdemyndigheten vid enannan ort än den där betalningsskyldigheten skall fullgöras. Riksskatteverkettillstyrker den föreslagna ändringen. Utanatt ta ställning till den meningsskiljaktighet som har framkommit vidremissbehandlingen förordar jag en lösning som sakligt sett torde ligga närmastden nuvarande regleringen. Jag föreslår alltså att ordet "orten" skallbytas ul mot "länet". Mol bakgrund av vad jag tidigare anfört torde detstå klart alt det inte finns något som hindrar atl en ansökan görs hos elt kronokonlor. 5.4 Förslaget till lag om ändring i uppbördslagen(1953:272) Promemoriansförslag i denna del har berörts endast av , som påpekar altförslaget - som föranlelts av alt länsskaltemyndighelen inle längre efteromorganisationen skall utöva någon tillsyn över indrivningen - väcker fråganom inte vissa ytterligare ändringar i uppbördslagen bör genomföras . Deberörda ändringarna har behandlats av skatteindrivningsutredningen i olika betänkanden.Dessa har remissbehandlats och de är under övervägande inomfinansdepartementet. Jag avslår därför från att nu föreslå några andraändringar i uppbördslagen än dem som kommittén har förordat. 5.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:512) om indrivning i av underhållsbidrag, fastställda i , , eller Bestämmelseni 2 § andra stycket i den rubricerade lagen atl framställning om indrivning ivissa fall skall göras till vederbörande länsstyrelse har enligt kommitténsedan länge upprfattats som otidsenlig. I praktiken görs en sådan framställningoftast direkt till den rätta kronofogdemyndigheten. I de få fall dåframställningen görs till fel myndighet skickas den formlöst vidare till denrätta kronofogdemyndigheten. Sedan överexekutorinstitu-tionen avskaffades isamband med utsökningsbalkens ikraftträdande saknar länsstyrelsernaenligt kommittén vidare den naturliga kompetensen för att prövaframställningen. Om ovisshet uppstår om vilken kronofogdemyndighet som ärbehörig, bör sökanden, i principiell överensstämmelse med vad som gäller enligl2§ förordningen (1977:1005) om nordisk verkställighet på privaträttens område,kunna vända sig till . Förslagethar endast berörts av , som lillstyrker det. Verket påpekardock att också i sådana fall som avses i paragrafens tredje stycke bör den ufiändskamyndigheten kunna vända sig till , om ovisshet råder angåendebehörig kronofogdemyndighet. Jaginstämmer i riksskatleverkels bedömning och förordar att de av 28 kommittén föreslagnaändringarna genomförs med den avvikelse som Prop. 1987/88:152 följer av riksskatleverkelspåpekande. Medhänvisning lill det anförda hemställer jag alt regeringen föreslår atlanla förslagen till 1. lag om ändring i utsökningsbalken, 2. lag om ändring i lagen (1845:50s. I) om handel med lösören, som köparen låter isäljarens vård kvarbliva, 3. lag om ändring i växellagen(1932:130), 4. lagom ändring i checklagen(1932:131), 5. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 6. lag om ändring i lagen(1962:512) om indrivning i av underhållsbidrag, fastställda i ,, eller , 7. lag om ändring i lagen(1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt, 8. lag om ändring i lagen(1970:741) om statiig lönegaranti vid konkurs, 9. lag om ändring iaktiebolagslagen (1975:1385), 10. lag om ändring i konsumentskredillagen(1977:981), 11. lag om ändring i lagen(1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl., 12. lagom ändring i lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 13. lag om ändring i utsökningsregisterlagen(1986:617), 14. lag om ändring i lagen(1987:667) om ekonomiska föreningar, 15. lag om ändring i utsökningsförordningen(1981:981). Vidarehemställer jag atl regeringen bereder tillfälle alt ta del av vad somhär har redovisats angående riksskatleverkels ledningsfunktion. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden har hemställt om. Bilaga 1 1 Förslag till Lag om ändring i växellagen (1932:130) Härigenomföreskrivs att 88 § växellagen (1932:130) skall ha följande lydelse. 88 § Protest tas upp av kronofogde- Protest las upp av kronofogde myndigheten / orten, av en särskild myndigheten, av en särskild förrätt- förrältningsman som ningsman som förord förordnar eller av publi- nar eller av publicus. Dennalag träder i kraft den . 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i checklagen (1932:131) Härigenomföreskrivs atl 66 § checklagen (1932:131) skall ha följande lydelse. 66§ Protest las upp av kronofogde- Protest tas upp av kronofogdemyndigheteni orten, av en särskild myndigheten, av en särskild förrält-förrättningsmansom ningsman som förordförordnar eller av notariuspubli- nar eller av publicus. Dennalag träder i kraft den . 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) Härigenom föreskrivs i fråga om uppbördslagen (1953:272) dels att 74 § skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 74 § skall ha följandelydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Tillsyn över debitering, indrivning Tillsyn överdebitering och redovis- och redovisning av skatt ning av skatt 74 §' Underlåter lokal skaltemyndig- Om lokal skattemyndighet inle het eller kronofogdemyndighet alt fullgör sinaåligganden enligt denna inom föreskriven tid fullgöra sina lag eller lagen(1984:668) om upp-åligganden enligl denna lag eller börd av socialavgifterfrån arbetsgi-lagen (1984:668) om uppbörd av so- vare, skalllänsskattemyndigheten cialavgifter från arbetsgivare, skall vidta deåtgärder som behövs. länsskattemyndigheler, när del blivit känt, omedelbartvidtaga de åtgärder som förhållandena kunna föranleda. Denna lag träder i kraft den . Senaste lydelse 1986:1288. Lag om ändring i lagen (1962:512) om indrivning i Sverigeav underhållsbidrag, fastställda i , , eller Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1962:512) omindrivning i av underhållsbidrag, fastställda i , ,eller skall ha följande lydelse. 1987/88:152 Bilaga 1 Framställningom erhållande av verkställighet göres hos myndighet i den fördragsslutandestat, där sökanden vistas, eller i den slät, där domen eller beslutetmeddelades eller förbindelsen ingicks. Vistassökanden i , göres framställning direkt hos vederbörande utmätningsman. Framställning,som gjorts i , , eller , skall av behörig myndighetöversändas lill vederbörande, länsstyrelse här i riket eller, om ovisshetråder angående behörig länsstyrelse, till utrikesdepartementelsrätts-avdelning.