prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — En teknisk upprustning avförmedlingsverksamheten liksom av administraUva stödfunktioner pågår. Det ärangeläget att detla arbete med att höja service- och kvalitetsnivån fortsätter.Det skapar ett ökat förtroende för verksamheten, och öppnar nya vägar tillsmidiga och snabba lösningar av de problem som förmedlingen ställsinför. Platsförmedlingen är den viktigaste åtgärden föratt finna rätt arbete för de sökandeoch för att finna rätt sökande till de lediga platserna. Inom arbetsmarknadsverketpågår ett omfattande arbete för att göra platsförmedlingen mer effektiv och för att göra kontakten med arbetssökande ocharbetsgivare bättre. Sökande har behov av att möta förmedlare med djupare kunskaper inom olika yrken ochbranscher. Det gäller också förarbetsgivare i deras kontakter med arbetsförmedlingen. Inrättandet avsärskilda förmedlingar för kvalificerade tekniker och tjänstemän är exempel på omläggningen till ett merabranschinriktat arbetssätt. Kontaktmannaskapet med företagen ger ökademöjligheter till fördjupade kunskaper om enskilda företags specifika behov avförmedlingsinsatser. kunskap också om de arbetsuppgifter som finns vid olika företag, vilket ger underlag förkonkreta diskussioner om arbete åt sökande med en svag ställning päarbetsmarknaden. Verksamheten med att utveckla servicen vidarbetsförmedlingarnas kundmottagningar fortsätter. Vid kundmottagningen gesallmän information ochadministrativ service. Därmed kan platsförmedlare och arbetsväg-ledare frigöras från rutinuppgifter och ägna mertid åt det direkta förmedlingsarbetet. Nya former för platsförmedling i form avplatshörnor har börjat införas för atl göra arbetsförmedlingen mera lättillgänglig och för att sUmulera de sökande till egna aktiviteter.Syftet är vidare att även ombylessökande, således sökande som har arbete mensom vill byta, skall kunna dra nytta av denna service. Ytterligareexempel på strävan att förbättra servicen är att som försök Prop.1987/88:100 prövas på vissa orter videotex,vilket innebär alt de sökande med hjälp av Bil. 12 en terminal själva kaninhämta information om de lediga platserna i kundmottagningen. Om densökande finner ett intressant arbete tar en skrivare fram nödvändiga uppgifter, varefter kontakt kan las med arbetsgivaren. Det förnyelsearbete somjag här har pekat på hargivit och kommer att ge ytterligareresultat i det fortsatta uppbyggnadsarbetet. Enligt min mening ärförnyelsearbetet inom AMS ett konkret exempel på den förnyelse av den offentliga sektorns tjänsteutbud somregeringen eftersträvar. Av avgörande betydelse för serviceprogrammet harvarit den genomgripandeomorganisation av verkets alla nivåer som har genomförts. Den omorganiserades centrala AMS i syfte altskapa en funkUonsinrik-tadorganisation som förbättrar möjligheterna planering, uppföljning och samordning av verksamheten. Genom den nyaorganisationen skall en process mot ökad målstyrning understödjas ochsamordningen inom AMS och mellan AMS,länsarbetsnämnderna och den lokala organisationen förbättras så attresurserna utnyttjas mer effektivt. Det andra steget i omorganisationen togs den 1juli 1986 då länsarbetsnämndernaskanslier fick en ny utformning. Organisationen förändrades så att antalet hierarkiska nivåer begränsades ochorder- och beslutsvägar förkortades.Den 1 januari 1987 slutligen omorganiserades den lokala arbetsförmedlingsorganisationen.Distriktsarbetsnämnderna, dislriktskonlo-ren och arbetsförmedlingsdistriktenslopades. 1 stället infördes en organisationmed i huvudsak kommunanknutna arbetsförmedlingsnämnder för den lokala samverkani arbetsmarknadsfrågor med företrädare för arbetsmarknadens parter och kommunerna.Arbetsförmedlingsnämnderna ingår som delegationer inomlänsarbetsnämnderna. Enligt min mening har vi nu fått en organisationav arbetsmarknadsverket som är väl anpassad att möta de krav som från olikahåll ställs pä verksamheten. Den nya organisationen har fördelen att denhar färre nivåer. Härigenom fårförändringar i verksamhetsinriktningen snabbare genomslag, vilket är enförutsättning för den snabba anpassningsförmåga som jag anser skallkänneteckna de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. De olika nivåerna ocharbetsenheterna har också fåll ett ökat budgetansvar. Detta ger en större möjlighet och frihet att planera den egna verksamheten och att disponera tillgängliga resurserutifrån de specifika behoven på den lokala arbetsmarknaden. Detla är enutveckling i rätt riktning. Jag villemellertid betona att den inte får drivas så långt att den centrala ledningenför verket frånhänder sig möjligheterna att göra omdisponeringar av framför allt medlen för dearbetsmarknadspolitiska åtgärdernaom ändringar i arbetsmarknadsläget skulle motivera det. Ett ytterligare inslag i förändringsarbetet inomarbetsmarknadsverket är den översyn som AMS har gjort av sinaegna föreskrifter och regler i handböcker m.m. Dessa har bantatsväsenUigt och förenklats. Onödiga deltaljregleringar har tagits bort. Detta arbete har följts av en omfattande omarbetning av de arbetsmarknadspolitiska författningarna inom arbets marknadsdepartementet i samråd med AMS. Arbetet har resulterat i att arbetsmarknadskungörelsen ersattes av en övergripande 14 författning,förordningen (1987:405 ) om den arbetsmarknadspolitiska Prop. 1987/88:100verksamheten, och ett antal nya författningar för olika arbetsmarknadspo- Bil.12 litiska åtgärder. Även i fråga om detla arbete har ambitionen varitatt minska detaljregleringen och görabestämmelserna lättbegripligare. För egendel kan jag inte nog betona vikten av att reglerna för de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna är så utformade att de inte bara är lätta att tillämpa utan att de även lätt kan förstås av demsom kan bli berörda. Resultatet av de båda översynerna fyller väl dessakrav. Ettgenomgripande förnyelsearbete har skett inom arbetsmarknadspolitiken. Nya ätgärder som ungdomslag,rekryteringsstöd och inskolningsplatserhar introducerats. Arbetsförmedlingens resurser har byggts ut såväl personelltsom tekniskt: personal och ledning har självaaktivt deltagit i denna process. Inom arbetsmarknadsverket har förnyelsearbetetfrämst varit inriktat på att öka målstyrningen och att minska detaljstyrningen.Arbetsförmedlingen har alltmer utökat sina kontakter med företagen och ett s.k. platsinrik-tat arbetssätt häller pä att utvecklas. Det innebär attförmedlingen genom ökade kunskaper om arbetsuppgifternas innehåll arbetarmycket intensivt för att hitta lämpliga sökande till de lediga platserna. Ettviktigt led i förnyelsearbetet ärvidare det utvidgade samarbetet med arbetsgivare, fackliga representanter och kommuner pä detlokala planet. Arbetsförmedlingsnämndernasom tillkom är ett forum för detta samarbete. Genom dettasamarbete är förmedlingen väl insatt i de specifika behoven som kan finnas inom regionen där manverkar. Arbetsförmedlingen kan därigenom möta krav på t.ex. yrkesmässig eller geografisk röriighet eller andra ätgärder för attlösa de lokala arbetsmarknadsproblemen. Den lokala organisaUonen - arbetsförmedlingen ocharbetsmarknadsinstituten utgör grunden för en framgångsrikarbetsmarknadspolitik. Förmedlingenskall i första hand utnyttja den öppna marknadens möjligheter. Den grundläggande uppgiften är att medverka till attsökande snabbt får ett lämpligt arbete och att lediga platser blirsnabbt och väl tillsatta. Den som behövermer djupgående insatser än vad platsförmedlingen kan ge, ges vägledning, utbildning eller yrkesmässigrehabilitering. Genom diskussionermed arbetsgivarna om den tillgängliga arbetskraftens sammansättning, förmedlingens arbete och medel m. m.ökar möjligheterna att påverkaarbetsgivarna att ta ansvar för att realistiskt anpassa sina krav ochpersonalbehov. Det är viktigt att förmedlingen i sitt arbete använder alla möjligheter till flexibilitet i utnytijandet avsina resurser för att uppnå bästa möjliga resultat. Den övergripande uppgiften för arbetsförmedlingenär att hävda arbets linjen. Det innebär att vi i första hand alltid skall sträva efter att erbjuda arbete eller utbildning för att begränsa tiden i arbetslöshet och kostnaderna för passivt kontantstöd. I detta ingår också insatser för attarbetsmässigt 15 rehabilitera människor, som pågrund av. olika funktionsnedsättningar Prop. 1987/88:100 riskerar att slås utfrån arbetsmarknaden långtidssjukskrivning och Bil. Arbetslinjen som norm för arbetsmarknadspolitikeninnebär en betoning av defördelningspolitiska målen. Den är ett försvar för jämlikhet och jämställdheti arbetslivet. Enligt min mening har ansträngningarna från varje enskild förmedlare och övrig personalverksamt bidragit att arbetssökande har kommit på rätt plats ochbehoven av arbetskraft till näringsliv ochoffentlig sektor kunnat fyllas snabbare än under Udigare konjunkturuppgångar. Arbetslösheten har därmedminskats, bristen på arbetskraft har motverkats och utvecklingen iekonomin stärkts. Behovet av vägledning och arbetsförberedandeåtgärder är stort och växande. Såökar t. ex. andelen yrkesobestämda bland nyanmälda sökande och uppgår nu till . Anspråken påvägledning är särskilt stora för vissa grupper sökande, framför allt förungdomar med bristfällig utbildning, arbetshandikappade och invandrare.Arbetsvägledning är också en viktig del i arbetet för jämställdhet päarbetsmarknaden. I sin anslagsframställning och i den särskildarapporten inför kommande treårsperiodredovisar AMS en analys av problem i samband med övergång från utbildning till arbete, från ett arbeteUll ett annat, från arbetslöshetUll arbete etc. Vakanstider och arbetslöshetsperioder ses som uttryck för olika slags hinder vid dessa övergångar.Därför behöver åtgärder framför allt vidtas vid övergångarna: - från skola arbete - från ungdomslag till reguljärt arbete - från arbetslöshet utbildning och nytt yrke - från arbetslöshet till rehabilitering och arbete - frånarbetslöshet till arbete på annan ort - från deltidsarbete till heltidsarbete - från ettarbete till ett annat - från arbete till pensionering Genomgångenvisar enligt AMS att en stor del av de.arbetslösa kan komma i fråga för de lediga platserna först efter omfattande insatser iform av vägledning, utbildning ochrehabilitering. För åtskilliga arbetslösa med handikapp krävs det särskiltanordnade arbeten. Andra är myckel svåra att motivera för de lediga platserna, på grund av geografisk bundenhet,arbetstidernas förläggning m. m. Mankan enligt AMS räkna med att närmare hälftenav de arbetslösa inte är tillgängliga för de lediga platserna. AMS framhåller att förmedlingens arbete börinriktas på att förkorta väntetidenvid övergångar till ett nytt arbete och förbättra träffsäkerheten i valet av insats för de sökande. Förutsättningenför en väl fungerande arbetsmarknadär att förmedlingen har tillräckliga personella och tekniska resurser, en välutvecklad metodik saml väl fungerande instrument/åtgärder. Den offentliga arbetsförmedlingen har i mångaländer ett dåligt rykte hos både de arbetssökande och arbetsgivarna. Genom det nära partssamarbete som råder på den svenska arbetsmarknaden ochinom arbetsmarknadspoli- 16 tikens verkställande organ,ochtrots all kraven på den svenska förmedling- Prop. 1987/88:100 en är betydligthögre än utomlands är attityderna i värt land annorlunda Bil. 12 och kriUken är betydligt mer insiktsfull ochnyanserad än på många häll utomlands.Jag anser att det är utomordentligt viktigt att såväl arbetssökande somarbetsgivare kan betrakta förmedlingen som den naturiiga instans till vilken de i första hand vänder sig för att fä sina varierande önskemålom arbete eller arbetskraft uppfyllda. Den offentliga arbetsförmedlingen och de instrument den har till sittförfogande skall samUdigt vara det främsta stödet för de svaga påarbetsmarknaden genom sina insatser mot långtidsarbetslöshet och ulslagning. Det är också självklart att myndigheten skallanpassa servicen till sökande ochföretag efter de förhållanden som råder och de förändringar som inträffar på arbetsmarknaden. Enligt minuppfattning går det inte att statisktange vilken servicenivå som är lämpligast för resp. kategori. Jag anser att detstyrande för de avvägningar som måste göras mellan olika krav och önskemål när resurserna är begränsade, måste varaatl hävda arbetslinjen. Goda företagskonlakter är därvid ett viktigt medel.Samtidigt får inte arbetsförmedlingens roll innebära att normalapersonalanställningsuppgif-ter som åligger företagen övertas avförmedlingen. Det normala förloppet då arbetskraftsefterfråganstiger är att del gradvis tar att besätta de lediga platserna vilketinnebär att vakanstiderna stiger.Under den innevarande efterfrägeuppgången har mönstret inte varit likautpräglat som kunnat förväntas. Det är naturligtvis utmärkt och det innebär att många annars inflationshöjandeflaskhalsar kunnal undvikas. Förmedlingen har således framgångsrikt förmedlatarbetskraft till företagen. Förmedlingens uppgift är att knyta samman olikaintressen och behov. Den är ettinstrument för att hålla samman och inte för att dela upp arbetsmarknaden och samhället. För att ge allamöjlighet till delaktighet i arbetslivetoch i produktionen, och för att förhindra långUdsarbetslöshet och ulslagning måste emellertid förhållandevisstörre resurser ges till de svaga på arbetsmarknaden. Fördelningspolitik inom arbetsmarknadspolitikensram innebär att dén ges mest sombäst behöver insatserna. Solidariteten med och omsorgen om de svaga i samhället är också grunden för min synpå arbetsmarknadspolitiken. Stödetför de svaga skall komma till uttryck i hur AMS använder personalresursernaoch de arbetsmarknadpoliliska medlen. Detla ställer krav på flexibilitet i resursanvändningen. Av personalen inom arbetsförmedlingen och arbetsmarknadsinstituten arbetar nu60% i huvudsak med de sökande som är yrkesobestämda ellerarbetshandikappade. Det innebär inte attresten av personalen bara arbetar med övriga arbetssökande, I ställetär det av stor betydelse all alla resurser samverkar för att nå de uppsatta målen. Det är viktigt attförmedlingens perspektiv är fram-ålriktat,alt arbetsformer inle tillåts stelna och att beredskap inför förändringarpå arbetsmarknaden vidmakthålls. Konkreta mål och resultatuppföljning ger underiagför granskning och förbättringar. Det åvilararbetsmarknadsverket all inom ramen för stats makternas mål och intentioner utveckla och vidareutveckla metoder för ' 2 1987/88. utvärderingav sin verksamhet samt att i sin redovisning lämna en uppfölj- Prop.1987/88:100 ning av resultaten. En betoning av effektivitet och ökadresultatinriktning Bil. 12 får inte stå i motsatsställning till omsorg omoch service till utsatta grupper. Arbetsmarknadsutbildningenkompletterar brister i kompetens hos den enskilde och underlättar både den yrkesmässiga och den geografiska rörligheten.Den medverkar därmed lill att lösa omställnings- och anpassningsproblem på arbetsmarknaden. Vidare bidrar dentill att begränsa arbetslöshetenunder en lågkonjunktur och att främja rekryteringen av arbetskraft i enuppåtgående konjunktur. Den har särskilt stor betydelse för att stärka de svaga gruppernas ställning på arbetsmarknaden. Utbildningen kan således bidra till att såväl tillväxtpolitiska och stabiliseringspolitiskasom fördelningspolitiska mål uppnås. Arbetsmarknadsutbildningenspänner över nästan alla yrkesområden ochöver alla nivåer från förberedande utbildning och kurser till avancerade päbyggnadskurser på högskolenivå.Arbetsmarknadsutbildning ges i särskiltupphandlade kurser och genom utnyttjande av platser i det reguljärautbildningsväsendet. Utbildningen har fått en allt starkareyrkesinriktning. Under /87 deltog av elevernai yrkesinriktade kurser. Totalt 69000personer gick i särskilt upphandlad arbetsmarknadsutbildning under budgetåret. I genomsnitt deltog 34 000personer och den genomsnittliga utbildningstiden var . Andelen arbetshandikappade av dem som erhöllarbetsmarknadsutbildning var , och var utländska medborgare.Dessa grupper är därmed representerade idubbelt så hög grad inom utbildningen som bland de arbetssökande vidförmedlingarna. Uppföljningarna av elever som genomgåttyrkesinriktad arbetsmarknadsutbildningvisar alt av de elever som slutade hade arbete på den öppna marknaden efter sexmånader. Detta innebär en fortsättning av de höga placeringsresullat somuppmättes i 1984 och undersökningar. Till företag som anordnar utbildning i syfte attförebygga arbetslöshet bland redananställda och för att tillgodose företagens behov av yrkesulbildad arbetskraft och verka för jämställdhet påarbetsplatsen kan arbetsförmedlingen erbjuda ekonomiskt stöd. Under förra budgetåret deltog totalt 23 000personer i utbildning i företag. För ytterligare 26000 personer utnyttjadesplatser inom det reguljära utbildningsväsendet.Sammanlagt deltog totalt 118000 personer i någon form av arbetsmarknadsutbildning /87. Kraven på utbildning och/eller erfarenhet harhöjts. /81 behövdesdet utbildning/erfarenhet för av de lediga platserna. /86hade andelen ökat lill . Inom industrin har andelen platser med krav päutbildning/erfarenhet ökat från . Detär i detta perspektiv regeringens prioritering av utbildning skall ses, 18 Avstor betydelse är också enligt min mening möjligheterna att genom Prop,1987/88:100 utbildning kunna undanröja inflationsdrivande flaskhalsar och atttillgodo- Bil. 12 se behoven av nyckelpersonal. Brist på personal kanomintetgöra en möjlighet till expansion och därmed ökad sysselsättning i ettföretag. Brist pä personal kan också bidra konkurrens om arbetskraftenvilket driver på inflationen. Detta kan orsaka problem i ekonomin och skapaarbetslöshet. Utbildning är en samhällsekonomiskt lönsam åtgärd. Jagvill betona hur viktigt det är att prioritera utbildning bland dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna saml att de resurser som avsätts förutbildning utnyttjas i ännu högre utsträckning. Arbetsmarknadsutbildningen har flera klart uttaladesyften. För att målen skall kunna uppfyllas krävs att utbildningen ständigtutvecklas såväl vad avser inriktning och uppläggning av kurserna. Bristen påarbetskraft med yrkesutbildning och yrkeserfarenhet kan begränsas genomintensiv utbildningsverksamhet. Erfarenheter inom ett yrkesområde är mångagånger en närmast nödvändig förutsättning för att utbildningen skall resulterai den kompetens som efterfrågas på marknaden. Steget frän arbetslöshet direktin i en specifik yrkesutbildning är för många alltför långt.Arbetsmarknadsutbildningen måste därför kunna erbjuda kurser i olika steg föratt fylla tomrummen i de vakanskedjor som uppstår på arbetsmarknaden. En sådaninriktning av verksamheten har pågått och pågår kontinuerligt inom . Atl ett stigande antal personer som redan har ettarbete erbjuds utbildning i företag är ett led i strävan att motverka sådanbrist på arbetskraft som kan hämma produktionstillväxten. Underutbildningstiden uppstår en vakans som kan utnyttjas för placering avarbetssökande från förmedlingen. För att inte utbildningsmöjligheterna förarbetslösa arbetssökande skall minskas har ramarna förarbetsmarknadsutbildning bibehållits på en hög nivå. Framgångarna inom det arbetsmarknadspolitiska områdethar varit betydande. Den situation med låg arbetslöshet och hög efterfrågan påarbetskraft som vi har måste utnyttjas för att ytterligare bistå degrupper som har problem. Jag övergår nu till alt behandla de problem som jagbedömer vara de viktigaste. Långtidsarbetslöshetenhar ökat trendmässigt , vilket har inneburit att arbetslösheten fördelat sig allt mer ojämnt bland arbets kraften. De äldre kvinnorna är här en särskilt utsatt grupp. Ökad långtids arbetslöshet kan leda till längre arbetslöshetstider totalt. De längre arbets- löshelsliderna har också ett avgörande inflytande på den totala arbetslös- utveckling. Om den genomsnittliga arbelslöshetstiden hade varit sedan är 1970 skulle arbetslösheten ha varit , dvs. ca hälften av den faktiska nivån på 2,och t, o. m. något lägre än nivån som var 1,. uppvisarinternalionellt sett myckel låga andelar långtidsarbets- Prop. 1987/88:100 lösa, detta oavsett om vi använder deninternationella definitionen av Bil. 12 långtidsarbetslöshet om tolv månaderssammanhängande arbetslöshet, ellerden svenska snävare definitionen om sex månaders sammanhängande arbetslöshet. I sex europeiska länder uppgickandelen arbetslösa längre än tolvmånader till mellan och , Endast i och var andelen lägre än , Om man ställerantalet långtidsarbelslösa i relaUon till arbetskraften blirskillnaderna mångdubbelt större. Det är en angelägen fördelningspolilisk uppgiftatt aktivt motverka långtidsarbetslösheten.En längre tids arbetslöshet tenderar att passivisera den enskilde. Yrkeserfarenhet och utbildning blirsnabbt inaktuella om de inte utnyttjas. Möjligheten för den enskilde atterhålla ett arbete minskar allteftersom tiden går. Ijanuari infördes ett rekryteringsstöd föratt i första hand underlätta förungdomar och långtidsarbelslösa att fä arbete inom näringslivet. Tankenvar att det förbättrade konjunkturläget skulle utnyttjas för att förmå arbetsgivarna att förändra sittrekryteringsmönster. Året efter utvidgades rekryteringsstödet lill att gällaäven vid kommunala och landstingskommunalarekryteringar av långtidsarbetslösa till fasta arbeten. Fr, o. m. /87 har rekryteringsstödet delatsupp i två former för att ytterligaremarkera att det i första hand vänder sig till längtidsarbetslösa. Antalet långtidsarbetslösa enligtarbetsförmedlingsslatistiken har reduceratssedan andra kvartalet 1984 då 45000 personer varit arbetslösa i mer än sexmånader i följd. Förmedlingsstatistiken visar genomgående på en högre nivå än AKU-mälningen. Tredje kvartalet1987 var antalet nere i 29000 personer och nedgången forsätter. Minskningenmellan fördeladesig jämnt mellan grupperna i åldern och . Denfortsatta minskningen av långUdsarbelslösheten kunde helt hänföras till gruppen . Antaletlångtidsarbetslösa mellan 16 och 54år ökade svagt. Först tredje kvartalet 1987minskade antalet långtidsarbetslösa under och då relativt kraftigt.Samtidigt fortsatte den snabba minskningen av antalet äldre långtidsarbelslösa.Situationen tyder på att den kraftiga prioritering som regeringen gjort avinsatser för långtidsarbetslösa nu börjar ge resultat. Fr.o, m, innevarande budgetår hararbetsförmedlingen tilldelats ytterligare250 förmedlingstjänster för att bl.a. aktivt kunna arbeta med de långtidsarbetslösa ochbidra till att sänka den genomsnittliga sökandetiden för arbetssökande vid förmedlingen.I 1987 års budgetproposition betonadesatt de ökade personalresurserna, tillsammans med de olika arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som står till arbetsförmedlingens förfogande, skall utnyttjas så effektivt som möjligt för attminska långtidsarbetslösheten. Därföreslogs alt som ett konkret mål borde gälla att antalet långtidsarbetslösa skall reduceras lill en nivå på högst 25 000 personer , Med anledning av kompletteringsproposiUonenvåren 1987 avsatte ytlerligare medel för riktade insatser motlångtidsarbetslösheten, Ungdomsarbetslöshetenär mycket hög i . I de fyra största europeiska länderna ligger nivån på . Värst drabbat är där arbetslösheten bland ungdomar uppgår lill över40%, Siffrorna för och Norgeavviker starkt från övriga . har arbetslösheten gradvis minskat framför allt blandtonåringarna. En bidragande orsak förbättringen är det allmänt settförbättrade arbetsmarknadsläget och ökande efterfrågan på arbetskraft. Antalet ungdomar i ungdomslag har minskat markantoch uppgår för tredje kvartalet 1987till 13000 vilket är drygt 5000 färre än året innan. Av det totala antalet ungdomari ungdomslag var flickor. Antalet ungdomar som haften inskolningsplals är drygt 1 000 och antalet platser väntas öka efter hand. För20-24-åringar steg arbetslösheten kraftigt då den totala arbetslösheten ökade. Därefterhar den totala arbetslösheten minskat. Antalet arbetslösa 20-24-åringarvid arbetsförmedlingen har minskat snabbareför varje kvartal men är de äldre ungdomarnasarbetslöshet mer än dubbelt så hög som för hela arbetskraften. 1987/88:100 Bil.12 RELATIV ARBETSLÖSHET FÖR UNGDOMAR OCH TOTALT