prop · GB0336 · 1987-12-31 00:00:00 — uppnås ell sparandeöverskott i den offentliga sektornoch detla även om de tillfälliga inkomsterna från den s. k. engångsskatten pålivförsäkringsbolag exkluderas. En icke oväsentlig del av det senaste årets förbättringberor emellertid 26 påen för snabb pris- och lönestegringstakt, vilken i det korta perspektivet Prop.1987/88: 36 dragit med sig en snabbare uppgång av skatteintäkterna än vänlat.Dessa effekter är inle alltigenom positiva, eftersom den höga inflationen samtidigtundergräver den svenska ekonomins konkurrensförmåga - vilket kan slå tillbakapå den offentliga sektorn i form av ett försämrat sparande . Vidarehärden bedömning av hushällssparandet 1987 som långtidsutredningen utgåttifrån visat sig vara väl optimistisk; likaså framstår utredningens bedömningför 1988 och 1989 som optimistisk, när den jämförs med de prognoser somfinansdepartementet publicerat. Därmed blir det totala privatafinansiella sparandet i ekonomin lägre än beräknal, vilkel ställer större kravpå offentligt sparande för att upprätthålla en positiv balans i utrikesbetalningarna. Idella sammanhang kan del vara värt alt betona del positiva i elt högthushållssparande, och jag erinrar om alt regeringen pä olika säll verkar för atthushållsparandet skall stiga. Inte minst torde förändringar! skattesystemet i sparfrämjanderiklning kunna spela en betydelsefull roll. Skattetrycketoch de offentliga finanserna Långtidsutredningenhar i sina beräkningar av den offentliga sektorns finansiella utveckling valtatt utgå ifrån att skattetrycket (mätt som de samlade skatternas ochavgifternas andel av BNP) inte skall stiga. Vidare har utredningen förutsatt eni huvudsak oförändrad kvantitativ ambitionsnivä för den offentligaverksamheten, vilket inneburit att såväl offentlig konsumtion (vård, omsorg,utbildning m. som Iransfereringar har skrivits fram i enlighet medbeslutade regler och med hänsyn lagen exempelvis lill prisutvecklingen ochtill förändringar i befolkningens ålderssammansättning - något som dock inleutesluter att kvaliteten i den offentliga verksamheten kan öka vid ell mereffektivt resursutnyttjande. Under dessa förutsättningar har utredningenerhållit en kontinuerlig förbättring av den offentliga sektorns finansiellasparande. Denna förbättring har utredningen bedömt vara tillräcklig för atlgenerera det sparande som krävs i ekonomin som helhet. Blandde remissinstanser som berört denna problemalik har flertalet instämt iutgångspunkten att skattetrycket inte bör stiga yllerligare. Delta är ocksåenligt min uppfaUning en lämplig utgångspunkt. 'Det råder nämligen ingen tvekanom all en ytterligare uppgång av skattetrycket skulle medföra negativakonsekvenser för samhällsekonomin. Höjningar av skatterna begränsar ocksåutrymmet för reallöneökningar, vilket riskerar all ytterligare försvåraavtalsrörelserna. Efter det sena 1970-talels och del tidiga 1980-taletskraftiga försämring av reallönerna är del, till yttermera visso, rimligt althuvuddelen av den ekonomiska tillväxten går till ökadereallöner eller förkortad arbetstid. Ambitionen attskalletrycket inle skall öka måste ses i ell medel- och långfristigt perspektiv. Under de allra senasle åren har en uppgång i skattetrycket skett. Delvis är detla en följd av en alltför snabb pris- och lönestegring. Vid en lugnare ulveckling av priser och löner torde skatte- 27 trycket äter komma att sjunka. Alt ulöver della aktivtsöka sänka skatter- Prop. 1987/88: 36 na är i nuvarande stabiliseringspoliliskasituation inte möjligt. Sänkta skaller - utan motsvarande ulgiftsnedskärningar- medför elt ökat budgetunderskott och en uppgång i den inhemska efterfrågan iekonomin. En sådan ulveckling skulle göra det svårare atl uppnå andraekonomisk-politiska mål såsom en låg inflationstakt och balans i utrikesbetalningarna.Särskill gäller della när - såsom fallet är - ekonomin i fiera avseendenbefinner sig nära fullt kapacitetsutnyttjande. Till detla kommer, som jag tidigare berört, att budgelförbällringenunder senare år sammanhänger med att priiier och löner ökat snabbare än beräknatoch snabbare än vad som är långsiktigt önskvärt. Atl lägga dessainkomstförstärkningar till grund för permanenta skattesänkningar vore enligtmin uppfattning en oklok politik, särskilt som de snabba pris- ochlönestegringarna utgör etl hot mot den ekonomiska utvecklingen på sikt.Svårigheterna atl sänka det totala skattetrycket ulgör dock intenågot hinder för att sänka vissa skatter och omfördela skattetrycket för attgöra skattesystemet mer effektivt. Jag ämnar återkomma lill detta. De angelägna utgiftsbehov som naturligtvis finns inommånga områden - inte minsl inom vård- och utbildningsområdena - och som bl.a.landstingsförbundet och kommunförbundet framhåller i sina båda remissvar börkunna ulan alt det totala skattetrycket ökas. Det kommer emellertid altkräva omprioriteringar och produktivitetsförbättringar inom hela den offentligasektorn. En annan typ av restriktion för den offentliga konsumlionsökningenutgörs av tillgängen på arbetskraft. Med den utveckling på detla område som vinu kan se framför oss förefaller LU:s bedömning en konsumlionsökningunder med som rimlig, rimlig. I etl något längre perspektiv ökar emellertid valfriheten,förutsatt alt budgetsaneringen då framgångsrikt har slutförts och atlsamhällsekonomin även i övrigt är i balans. Det kan då bli möjligt alt väga ökadeutgifter mot ett sänkt skatteuttag. Ber"äkningarna av socialförsäkringssektornsfinansiella sparande har i långtidsutredningen gjorts med samma utgångspunktersom gällt den offentliga sektorn i övrigt; oförändrade avgifter har förutsattsfrån nivå (dock inkluderande de höjningar av vissa avgifter somriksdagen beslutat om ), som utbetalningarna har skrivitsfram med existerande regler och hänsyn har tagits till demografiska faktorer.När socialförsäkringssektorns inkomster och utgifter skrivs fram på della visresulterar det i elt kontinuerligt fallande finansiellt sparande för sektorn.Bakom denna utveckling döljer sig elt försämrat sparande i ATP-systemet. LUdrar av della slutsatsen alt statsbudgeten måsle förslärkas kraftigt. AP-fondens styrelser kritiserar i detta avseendelångtidsutredningen. Del är fondstyrelsernas uppfattning atl utredningen i stället borde ha utgått ifrån någon målsätt nivå för AP-fondens storlek och därifrån ha häriett 28 Fullmäktige i både och riksgäldskonloret anseralt mycket Prop. 1987/88:36 talar för all det positiva finansiella sparande somkrävs i den offentliga sektorn - för finansiell balans i nationen som helhet -bör ske i AP-fonden snarare än i staten. Eftersom kopplingen tiil framtidautbetalningar i så fall blir mer direkt bör del enligt de båda fullmäkligeförsamlingarnabli lällare alt argumentera för ett positivt överskotlssparande i denoffentliga sektorn som helhet. Enligt min mening är kalkylernas uppläggning i huvudsak enpedagogisk fråga. kalkyler visar på ett förtjänstfullt sätlatt ATP-syslemel, även under gynnsamma ekonomiska betingelser, utsätts förpåfrestningar och att denna problemalik ylleriigare förvärrasbortom den tidshorisont utredningens kalkyler täcker. Genom att AP-fonden gesutvidgade placeringsmöjligheter kan avkastningen på dess kapilal förbättras. Detlaär dock inle tillräckligt för alt lösa problemen. Del torde därför varaoundvikligt all förstärka ATP-systemets inkomster om AP-fondenskall kunna bibehålla sin funktion som buffert vid tillfälliga svängningar iavgiftsinkomster och pensionsutbelalningar. Eventuella höjningar av avgifterna till ATP-syslemet skallemellertid ske inom ramen för elt lotall sett oförändrat skalle- och avgiflslryck.Det innebär alltså atl andra skaller och avgifter måsle sänkas - vilket i sinlur förutsätter besparingar och omprövningar inom andra delar av den offentligaverksamheten. Det bör i detta sammanhang dessutom noteras atl höjda ATP-avgifterskulle inkräkta på del förhandlingsbara löneutrymmet och därmed också göra delsvårare atl dämpa pris- och lönestegringen. Om löneökningsulrymmel inle skall inlecknasav yllerligare ökade arbetsgivaravgifter, måste beslul om kostnadskrävandereformer inom de områden som finansieras med sådana avgifter undvikas och dennuvarande kraftiga automatiska utgiftsökningen begränsas. Vidare börmöjligheterna all till en del finansiera de nödvändiga utgifterna på annal sätlprövas. har den svenska kreditmarknaden genomgåtten myckel snabb omvandling. Elt slorl anlal regleringar har tagils bort, vilkelmöjliggjort framväxten av helt nya marknader för finansiella tillgångar. Dessabidrar lill atl kredilförmedlingen blir effeklivare. har möjligheteröppnats för all genom kontinueriiga operationer på marknadernapåverka räntelägel. Även om del på några av marknaderna - särskill den förriskkapital -har förekommit stötande inslag torde den utveckling som har sketti huvudsak ha varil av godo för samhällsekonomin. Delta hindrar inte all mångafrågor rörande kreditmarknadens organisation ännu är olösta. Regeringen hardärför lillsatl fiera utredningar: kreditmarknadskommittén, värdepappersmarknadskommitténoch optionsutredningen, vilka skall lägga fram förslag om kreditmarknadensframlida organisation. finansiella ulvecklingsbana realiseras kommer statens roll som nyemitlenl på penningmarknaden alt minska. skall dock en myckel slor statsskuld omsättas. Samlidigl finns del skälalt 29 vänta sig en ökadlåneverksamhet från företagssektorn. Sannolikt kan vi Prop. 1987/88: 36 ocksåvänta oss en ökad kreditförmedling inom olika sektorer. Därmed bör ulvecklingsbetingelsernaför den finansiella sektorn vara forlsall goda, om än den mesl expansivatillväxtfasen nu torde vara överstånden. Långtidsutredningensbalanserade ulvecklingsbana innebär även all den svenska infialionslakten underen följd av år är i nivå med omvärldens, att ulrikesbetalningarna är i balansoch atl den offentliga sektorns sparande förbäliras. I en sådan situation föienklasnaturligtvis penningpolitikens arbetsuppgifter. Det blir lättare atl finansieraslalens underskoll ulan atl penningmängden ökar. Räntemarginalen gentemotullandel bör också kunna reduceras. Ellpar remissinstanser har tagit upp frågan om valularegleringen. De förbättringari del allmänna ekonomiska lägel som har skett har skapatförutsättningar för en liberalisering av valularegleringen. Sålunda har kravenpå utlandsupplåning vid direklinvesteringar i utlandet avskaffats samlidigl somreglerna när del gäller svenskars förvärv av fastigheter i utlandet har mjukalsupp. Därutöver har ett antal åtgärder vidtagits som underiättar näringslivetsfinansiella transaktioner över gränserna. Ytterligareliberaliseringar av valutaregleringen bör kunna ske framgent. Vissa centraladelar av valutaregleringen bör dock finnas kvar. Motiven för delta är stabiliseringspoliliska.Hit hör i första hand att förhindra kortfristiga kapitalplaceringar som styrsav ränteskillnader och förväntningar om ränte- och växelkursulvecklingen. Omsådana kapitalplaceringar skulle tillålas, skulle potentialen för spekulativavalutaflöden öka kraftigt. De delar av valularegleringen som förhindraruppbyggandet av sädana tillgångar -såväl svenskars placeringar i utländskvaluta som utlänningars placeringar i svenska kronor bör därför bibehållas. Avvecklingenav andra delar av valularegleringen kan emellertid mycket väl leda lillpåfrestningar i form av valutaflöden under själva övergångsskedet. Det är dockuteslutet all använda statlig utlandsupplåning som instrument för atl mildrasådana övergångsproblem. alt slalen inle skall neltolåna i ullandelligger fast. Denekonomiska tillväxten beror dels på hur antalet arbetade timmar utvecklas, delspå hur produktiviteten, dvs produktionen per arbetad timme, växer. Långtidsutredningengör bedömningen att antalet arbetade timmar huvudsakligen av demografiskaskäl - kan komma alt öka snabbare än vad som varil fallet underde . bedömningar av arbetstidens ulveckling ligger förutsältningenall inle avlal eller lagar förändras vad avser arbetstiden. Skullearbetstiderna kortas innebär det atl tillväxten, allt annallika, blir lägre, atl den offentliga konsumtionen växer långsammare (på grundav minskade skallebaser) och alt utrymmet för löneökningar minskarytterligare. Endamöjligheten att åsladkomma ell högre reallöneulrymme är 30 att höja produklivitetstillväxleni ekonomin. 1987/88:36 kan vi underkommande år se fram mot en produktivitetstillväxt som är låg jämfört med deförsta decennierna , men något högre än under 1970-laletoch på 1980-lalet. När produktivitetsökningstakten i västvärlden sjönkkraftigt under 1970-lalet var det säkerligen i hög grad en följd av ell allmäntlägre eflerfrägetryck i oljekrisernas och 1970-talsstagnalionens spår och dendärmed sammanhängande låga investeringsnivån. När lönekostnaderna ökadesnabbare än produklivileten medförde del dessutom ell ytterligare fall avvinsterna och invesleringarna, vilkel förvärrade problemen på längre sikl. I långtidsutredningens bedömningar av den ekonomiska ulvecklingenfram lill 1995 förutses emellertid en relativt hög tillväxt och en snabbinvesteringstakt, inle minst i industrin. Trots detta beräknas inle produktivitetenstiga nämnvärt snabbare än under del föregående decenniet. Det fmns skäl alttro alt den långsammare produklivitetstillväxlen delvis hänger samman medekonomins funktionssätt. Ett rättvisare och effektivare skattesystem I della sammanhang spelar skattesystemet en central roll.Väsentliga förbättringar av ekonomins sätt alt fungera kan åstadkommas genomskallereformer. Skattesystemet har med liden blivit allt mer komplicerat.Nya skatteregler har lagts lill del gamla systemet. Därigenom har helhetenblivit svårare all överblicka. Etl krångligt skattesystem leder lill orättvisor. Krångligaregler kan dessutom tolkas olika, och leder till alt skallskyldiga utsätts förolika behandling. Del leder lill ett minskat förtroende för skattesystemet somhelhet och eventuellt också lill all skattemoralen försämras. hardärför beslutat om ett antal åtgärder i syfte att förenkla skattesystemet.Varje framlida skallereform måsle ha enkelhet som ledstjärna. En annan utgångspunkt för det arbete som pågår med attreformera hushållsbeskattningen är atl skatlesalserna skall sänkas och skattebasernabreddas. Höga skattesatser tvingar fram olika former av avdrag samlidigl som deinbjuder lill skattefusk och skalleplanering. De kan även leda till svårigheteri avtalsrörelsen och minska möjligheterna alt komma till rätta med denfortfarande alllför höga pris- och löneslegringslakten. En sänkning av skattesatserna bör samordnas med enbegränsning av avdragsrätten. Avdragen har skapat slora fördelningspolitiskaorättvisor och urholkat effekten av den progressiva skalleskalan. De har sannoliklockså haft en negativ effekl på sparandel i ekonomin. Inkomslskallesyslemel brister i neutralitet ochlikformighet. Exempel vis beskallas arbetsinkomster och vissa slag av kapitalinkomster hårt, medan kapitalvinster i allmänhet är lindrigt beskattade. Nominella princi per, reala principer och i vissa fall fullständig skattebefrielse blandas med varandra på ett oöverskådligt sätl. Nettointäkterna av kapitalbeskatt ningen är negativa. Del finns således starka skäl atl reformera kapilalbe- 31 skattningen. Ävenföretagsbeskattningen skall reformeras. Del nuvarande systemet Prop.1987/88: 36 innebär atl kapital låses in i befintliga verksamheter. Detla är enkonsekvens av höga nominella skattesatser och omfattande dispositionsmöjligheter.Inlåsningsproblemen förstärks dessutom av den olikartade behandlingen av uldelningsinkomsleroch kapitalvinster hos ägarna. annat problem är all skattebelastningen varierarkraftigt mellan olika slag av invesleringar och finansieringsformer.- Fleraskäl talar för atl även företagsbeskattningen skall förändras i riklning molbredare skattebaser och lägre skattesatser. Ekonomins funktionssätt några problemområden Inom delar av ekonomin finns funklionsproblem som behöverlösas för alt medborgarnas önskemål om bättre och billigare produkter ochtjänster skall kunna tillfredställas. Mänga av de åtgärder som är önskvärdatorde dessutom verka i tillväxtfrämjande riktning. Jag vill i detla sammanhang beröra fyra områden, som ärföremål för regeringens särskilda uppmärksamhet och där ätgärder för atlbefrämja produktionsutvecklingen och skapa bättre förutsättningar för en godeffektivitet och servicenivå skall vidtagas. Kommunikationerna spelar en central roll både för hurmänniskors liv och arbete utvecklas och för ekonomins tillväxt. Allt viktigareunder senare är har den elektroniska överföringen av information blivit. Därförär t. ex. del stora investeringsprogram som genomförav slor betydelse för all befrämja kommunikationerna inom landet. Genom moderniseringenav telekommunikationsnätet kommer det sålunda all bli möjligl alt utnyttja dennya teknikens fördelar i fler delar av värt land. Även för flyget har belydande insatser gjorts. Exempelvishar inrikesflygel effektiviserats. Parallellt har ell antal flygplatserplanerats och byggts. Trots della kvarstår del inom del trafikpolitiska området belydandeuppgifter. Eftersatta behov finns bäde vad avser järnvägar och vägar. På siktkan detta leda lill flaskhalsar och en lägre ekonomisk lillväxl. Det finns också andra problem. Resursutnyttjandet är inte fillräckligteffektivt på flera områden. De olika Iransporlslagen bär inte heller sinasamhällsekonomiska kostnader. Särskilt miljökostnaderna torde i en del fall t.ex.när del gäller flyg och bilism - vara belydande. Delta bör beaktas när skatteroch avgifter läggs fasl. Syftet bör vara atl jämställa konkurrensvillkoren förolika transportsätt, vilket medför ett mer effektivt transportsystem. Regeringen avser att senare lägga fram en trafikpolitiskproposition. Utgångspunkten för denna är all de olika trafikslagen skall bära sina samhällsekonomiska kostnader. Propositionen kommer att innehålla för slag till satsningar på vägar och vägunderhåll och på utvecklingsinsatser särskilt vad avser kollektiva transporter. Vidare kommer en genomgripan de rekonstruktion av SJ all föreslås. skall ges rimliga förutsätt- 32 ningar alt konkurrera medannan trafik. Den trafikpolitiska propositionen Prop. 1987/88: 36 kommeräven att innehålla förslag om avregleringar, bl. a. vad avser taxi. Sammantagetinnebär dessa åtgärder alt infrastrukturen byggs ul, som demöjliggör ell effektivare utnyttjande av trafikapparaten. De ger därmed enligtmin mening elt väsenfiigt bidrag till den ekonomiska tillväxten. Jordbrukspolitikensyftar till all erbjuda konsumenterna livsmedel med god kvalitet till lågapriser och alt ge jordbrukarna en inkomstulveckling i paritet med övrigagrupper i samhället. Vidare skall livsmedelsförsöri-ningen såväl i fredstid somunder avspärrning och krig tryggas. Slutligen skall produktionen bedrivas pä etlsådant sätl alt miljön inle lar skada. Dethar visat sig svårt alt uppnå de uppsatta målen. Konsumenternas krav pålivsmedel av god kvalitet till rimliga priser tillgodoses inle i önskvärdutsträckning. De intensiva produktionsmetoder som används lär på miljön. Deleder dessutom dels till överproduktion, dels lill att maten i vissa fall blirsämre än den skulle kunna vara. Inkomstmåletför jordbrukarna uppnäs för vissa högproduktiva förelag med stora arealer,medan andra grupper, i synnerhet jordbrukarna i mellersta och norra ,får elt sämre utbyte och ofta arbetar under pressade förhållanden. Beredskapsmålelöverskrids med bred marginal. 1985/1986 kostade överproduktionen landet ca 3,5miljarder kronor bara i exportsubventioner. Dessa exportkoslnader innebär enbelastning för både producenter och konsumenter - producenternas lönsamhetpressas, som kostnaderna driver upp konsumenlpriserna. Denviktigaste anledningen till problemen inom jordbruket torde vara den högakoncentrationen i förädlingsleden och den omfattande prisregleringen. Detär svårt all genom reglerad prissättning på produktionen styra inkomstulvecklingenför jordbmkarkollektivet på ell fördelningspolitiskt rimligt säll, när olikajordbrukare lever under så skilda förhållanden med avseende på inkomster ochförmögenheter och när jordbrukarfamiljernas inkomster totalt sett bara till entredjedel kommer frän själva jordbruket. Prisregleringen stimulerar vidare framen alltför slor produktion på vissa områden. Produktionen fär "felsignaler", som konsumenterna inte har möjlighet alt påverkaproduktionens inriktning och produkternas kvalitet. Regeringenavser alt under innevarande riksdagsår lägga fram förslag rörande förändringari jordbrukspolitiken. Avsikten är att bättre uppfylla målen för livsmedelspoliliken,där konsumenternas mål om låga priser och inkomstmålel för bönder kombinerasmed hänsyn lill miljö och malkvalitel saml djurens hälsa och välbefinnande. Dettaär en svår omställning, som rymmer många konflikter. Arbetet måste därför ske samlat och på bred front. Mer av marknadssignaler måsle föras in i jordbruksnäringen. Även med elt bibehållet gränsskydd finns 33 3 1987/88. storamöjligheter att successivt förenkla och minska regleringarnas omfatt- Prop.1987/88: 36 ning. Genom att avreglera kan jordbruket bli mer likt andrabranscher, där del är kundernas krav på god kvalitet och rimligt lågt pris somstyr produktionen. DeUa torde också innebära ett bättre resursutnyttjande iekonomin som helhet - med positiva effekter pä produktivitet och lillväxl. Del llnns anledning alt i della sammanhang även berörabostadspolitiken. ocli på 1980-taletminskade bostadsbyggandet. Det var bl. a. en följd av all boendekostnadernasteg kraftigt, som realinkomsterna sjönk och bostadsbidragen urholkades.I många kommuner runt om i landet ökade antalet oulhyr-da lägenheter. Den snabba ekonomiska återhämtningen efter 1982 har skapaten i grunden ny situation. I och med ökande ekonomisk aktivitet och stigandeköpkraft har efterfrågan pä bostäder ökat snabbi. Anlalel oulhyrda lägenheterhar minskat och brist på bostäder har blivit etl problem på många orter. Dettagäller i första hand i storstadsområdena, men också pä andra orter med enpositiv utveckling inorn näringslivel. Den viktigaste förutsättningen för alt komma lill rättamed bostadsbristen är atl öka bostadsbyggandet. Etl anlal åtgärder harvidtagits med detla syfte. Tillfälliga hyresrabatter gällde 1983, 1984 och1985. startades ROT-programmel (reparation, ombyggnad och tillbyggnad)huvudsakligen för all skapa förutsättningar för en förnyelse av del befintligabostadsbeståndet. För att motverka negativa konsekvenser av en snabbprisutveckling på bostadsrätter infördes en tidsbegränsad hembudsskyldighet.Under senare år har flera åtgärder vidtagits för all göra del lällare för bl.a. barnfamiljer och unga all få bostäder. Insatser har även gjorts för attmildra överhetl-ningstendenserna inom byggsektorn i storstäderna och beredaökat utrymme för bostadsbyggande. Inom bostadsmarknaden fmns emellertid problem, som hängersamman med existerande subventionssystem och bostadsbeskattning. Statens kostnaderför bosladsfinansieringssystemel är slora. Även om det har skell en påtagligutjämning pä själva bostadsområdet under det senaste årtiondet är det oklart ivilken utsträckning bostadssubventionerna sammantaget bidrar lill att utjämnalevnadsstandarden. Mol denna bakgrund bör i utredningen om reformeradinkomstbeskattning särskild vikl läggas vid en översyn av beskattningen avbosläder. Slutligen skulle jag vilja beröra situationen päarbetsmarknaden. På det hela taget fungerar den svenska arbetsmarknaden bra.Ett tecken på detta är den internationellt sett mycket låga arbetslöshet vi hari . Det hindrar emellertid inle atl del finns problem också pädetla omräde och sådana är ofta mycket allvarliga från både elt mänskligt och ekono- 34 framhåller å enasidan atl det råder Prop. 1987/88: 36 brisl på vissa typer av arbetskraft, främslmed specialiserade utbildningar. riskerar atl hämma näringslivelsexpansion och därmed försvära strävandena att åsladkomma en varaktig balans iekonomin. Å andra sidan finns del tecken på att situationen för andra grupper -.främst äldre och handikappade, men även ungdomar med låg utbildning - ärfortsatt besvärlig.