prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Vad gäller ansvar för kyrkogårdar och begravningsplatserstöder RAÄ i princip tanken all underhållet av församlingskyrkogården åvilarförsamlingen medan större invesleringar och gemensamma friliggande begravningsplatserär en pastoratsangdägenhel. RAÄ vill dock påpeka att även vårdinsatser påförsamlingskyrkogårdar kan vara ekonomiskt betungande för den enskildaförsamlingen. Därför vill RAÄ även här förorda alt man överväger en likartaduppdelning baserad pä åtgärder som RAÄ föreslår för kyrkobyggnad och inventarier. och anser att gränsen mellan församlingens och pastoratetskyrkogärdsätagan-den är oklar. Kommitténs förslag i denna del kommenteras endasl ihälften av yttrandena från församlingar och kyrkliga samfälligheter lillSvenska kyrkans centralstyrelse. Förslagen accepteras av drygl en tredjedel. och ser i likhet med i m.fi. för delar med förslaget för glesbygden, De framhåller dock alt driften skulle kunna fördyras i de fall varje församling i en fierpasloratssamfällighet har en egen kyrkogårdsförvaltning och även samfällighelen måste bygga upp en separat sådan för en gemensam begravningsplats. De föreslär istället att ansvaret för begravningsverksamheten i sin helhet föres över lill paslorals- 15 nivån med möjlighel alt delegera den löpande vården lillenskild försam- Prop. 1987/88: 31 lings kyrkoråd. är tveksamt urpraktisk förvaltningsmässig synpunkt lill förslaget om uppdelning av ansvaretför begravningsverksamheten mellan församling och pastoral och anför: I en pasloratssamfällighet med fiera kyrkogårdar ochbegravningsplatser är del nödvändigt med en övergripande samordning förverksamheten. Del är hell naturligt atl en politiskt vald nämnd kyrkogårdsnämnden -erhåller samfällighetens uppdrag alt ansvara för planering,utbyggnad, drift och service av övergripande karaklär. Både det nämnda förbundet och i Kopparbergslän anser all begravningsverksamheten bör ordnas i samverkan med borgerlig kommun. Kammarkollegiet ifrågasätter hur man skall lösa konfliktenmellan en pastoralssamfällighet som vill anlägga en central begravningsplatsoch en församling som vill fortsälla atl underhålla och användaförsamlingskyrkogården? Pastoratet som arbetsgivare kan ju länkas dirigeraarbetskraften så all församlingen inle har någon reell möjlighet att genomförasitt önskemål. Kollegiet anför vidare: Att genom kommunalbesvär lösa frågor om kompetens- ochuppgiftsfördelning är emellertid under alla förhållanden en olämplig väg. Detär också oklart i vad mån förvaltningsdomstolarna kommer all anse sådana frågorhöra lill deras kompetensområde. Del bör därför dels klargöras vilkamöjligheter lill lösning av konfiikter som finns enligt kommilléns förslag,dels övervägas en utväg atl få en saklig men smidig prövning av konfiikterna.En möjlig utväg är atl låta stiftsstyrelsen Qänslgöra som besvärsinstans. framhåller atl det är avsärskild vikl all alla personalfrågor lyfts upp till pastoratsnivå. Domkapdlet i avstyrker förslaget alt anställda ifierförsamlingspastoral skall anställas av pastoralskyrkorådet. Ansvaret böristället ligga på lokalförsamlingen. Belräffande stift måste man dock vara medveten omall proportio nelll många myckel små pastorat finns, som inle heller de kommer atl ha tillräckliga resurser alt handlägga personalfrågor på avsett sätl. Komplexi teten i arbetsrätten, både avtal och författningar inom såväl helt kyrko kommunall som statligt reglerade sektorn, gör all inle ens medelstora pastorat kan klara dessa frågor tillfredsslällande utan konsulthjälpoch ulan tillgäng till omfattande service från församlings- och pastoratsförbun- dd. socionomers, personal- ochförvaltningstjänstemäns riksför- Prop. 1987/88:31 bund framhåller atlanställda som i nuvarande organisation har en viss församling som arbetsområdeinle ulan vidare skall kunna beordras atl täcka hela pastoratet ellerpastoratssamfälligheten. Dessa problem måste huvudsakligen få sin lösning päfrivillig basis. Kammarkollegiet ifrågasätter vem som skall ha ansvaret förpersonalledningen. Pastoratet har del ekonomiska ansvaret för personalen,medan församlingen har ansvaret för verksamheten pä församlingsplanet. Konkurrenssituationersynes kunna uppstå mellan dessa rättssubjekt. Denna uppfattning delas av domkapitlen i , ,och . Ett fåtal församlingar och kyrkliga samfälligheter haryttrat sig lill över kommilléns förslag allansvaret för all personal skall läggas på pastoratet. En församling ingående i cn icke utvidgadpastoratssamfällighet har ett eget ekonomiskt kompetensområde ochförsamlingskyrkorådet kan få uppgifter till sig delegerade frånsamfällighetens kyrkoråd. Församlingens beslutsorgan angei genom principbeslut,budget etc, verksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet. Förverksamhetens bedrivande är kyrkorådet ansvarigt. Rådet ansvarar införbeslutsorganet, och för della ändamål granskas dess förvaltning och övrigaåtgärder av församlingens revisorer. måste därför svaraför arbetsledningen i de delar den lill förfogande ställda personalen fullgörarbetsuppgifter för församlingen, även om arbetsledningen naturligtvis kan avförsamlingskyrkorädel uppdras åt exempelvis kyrkoherden genom särskilt beslut.Pastoratssamfälligheten är en formellt sett främmande juridisk person utanbefogenhet alt ingripa i den enskilda församlingens verksamhet när den sköter"sina angelägenheter". Pastoratssamfälligheten skall endast svara för attpersonalresurser ställs lill församlingarnas förfogande. Sammabefattningshavares eventuella Qänslgöring i flera församlingar vilket denföreslagna konstruktionen ger möjlighel lill innebär atl han/hon blirunderställd kyrkoråden i respektive tjänslgöringsförsamling. Som ovan anförtsfinns möjligheten all uppdra arbetsledningen till exempelvis kyrkoherden även iarbetsuppgifier, där denne i egenskap av pastor loci normalt inle harQänsleansvar. Liknande uppfattning framförs äv i Gotlandslän, domka-pidet, stiftsnämnden och stiftsrådet i saml . fria synod framhåller att ell sätt altmarkera församlingarnas betydelse kunde vara atl vid besättande av Qänsler medförsamlingsvårdande uppgifter i fierförsamlingspastoral ge avgörandet ål entillsättningsnämnd av det slag som kommitlén föreslär för prästtillsällningar. Stiftsrådeti anser alt när pastoratet föreslås utgöra bas för Qänsle organisationen skulle det ha varil både önskvärt och möjligl atl föreslå en viss miniminivå för församlingsvårdande Qänster inom pastoratet. 2 1987/88. Domkapdleti Vä.xjö framhåller att bestämmelser rörande donationer alllid bör respekterassåväl i fråga om ändamäl som förvaltning. Förvaltande organ, t. ex. pastorat,skall vara skyldig låta församling få del av medel som avser sådanl som fallerpå både pastoral och församling. Eftersomell belydande anlal donationer berörs, innebär utredningens förslag ett myckelslort extraarbete för kollegiet, om inle förvaltningsfrågan sä långl sommöjligt regleras generellt i lag. Även med en lagreglering blir del dock problemför donationer med ändamål som enligt utredningsförslaget faller inom bädeförsamlingens och samfällighetens kompetensområden. Om kapitalet i ett sådantfall skall delas mellan församlingen och samfälligheten, kan det bli svårt allbestämma hur delningen skall ske. Del kan också bli andra komplikationer, l.ex.all donalionsegendomen utgörs av en fastighet som inte kan delas. En uppdelningmellan församling och samfällighel av donationer med på delta säll blandadeändamål kan därför knappast regleras generellt i lag. Omförslaget till kompetensfördelning genomförs, föreslår kollegiet en lagregelmed följande innebörd. Om en församling förvallar donationsfonder eller andragåvomedel som uteslutande är avsedda för ändamål enligl 1 kap. 3 § andrastycket 4-8 i förslaget till lag om församlingar och kyrkliga samfälligheteroch om församlingen ingår i en kyrklig samfällighet för sädana angelägenheter,skall pastoralssamfällighelen överta förvaltningen av medlen på i övrigtoförändrade villkor. Härigenom minskas behovet av särskilda beslul ompermutalion. För övriga aktuella donationer får frågan däremot lösas enligtpermutationslagen. Arbyförsamling i stift framhåller att ekonomisk framförhållning om planeringkan vara olika mellan församlingarna i ett pastorat och föreslår attfördelningen av medlen skall ske i förhållande till det fill pastoratetöverförda fondkapitalet. Liknande uppfattning har framförts frän fiera andraförsamlingar. Samfällighetsbildning (6.2) Likamånga församlingar och kyrkliga samfälligheter som yttrat sig till centralstyrelse är positiva som de som är negativa till förslaget omall pastoratssamfälligheten enbart skall kunna utvidgas till att omfatta allaekonomiska angelägenheter. Majoriteten av övriga remissinstanser tillstyrkerförslaget eller lämnar det ulan erinran. anser emellertid alt man bör inrikta sig på atltillskapa obligatoriska utvidgade samfälligheter. Där ingående församlingar/pastoralskall ges slor handlingsfrihet inom givna ramar. Enligl stiftsnämiiden iSträngnäs bör det vara förenat med vissa s. k. subsidier att bildasamfälligheter och på delta sätl främja arbetet med atl skapa en bättrebasorganisation i kyrkan. Bland de "rena församlingsangelägenheterna",dvs. punkterna 1-3 i 1 kap. 3 § nya LFKS, kan del dock finnas uppgifter som enförsamling kan tänkas av ekonomiska skäl vilja överlåta till pasloratel, l.ex.inre underhåll av kyrkan eller underhåll av församlingskyrkogärden. vara mycket angelägen atl få behålla ansvaret för främjande avkyrkans gudsQänslliv etc, punkt 1, som lar som lar sikte på den egentligaförsamlingsvården. I sådana situationer skulle den partiella samfällighetenvara funktionell och motsvara önskemålen från församlingen. Kollegiet finnerinte att kommittén visat tillräckliga skäl att förbjuda partiellasamfälligheter. i anser att man bör använda termenpastorat (samfällighet) och räknar med alt en pastoratssamfällighet kan haobligatoriska respektive frivilliga arbetsuppgifter. Kammarkollegiet föreslårall termen "total pasloralssamfällighel" och "totalfierpasloratssamfällighet" används för samfälligheter som sköter samtligaaktuella angelägenheter. Kollegiet framhåller ocksä alt det behöver klargörasnär det skulle föreligga etl allmänl behov av all tvångsvis föra över sådanaangelägenheter som anges under punkterna 1-3 i 1 kap. 3 § nya . ochSvenska kyrkans centralstyrelse m.fl. betonar att begreppet "allmäntbehov" för att tvinga in församlingar i samfällighelsbildning skallanvändas med reslrikli vitel. De avstyrker förslaget om all beslul om bildandeav fierpasloratssamfällighet får fallas endasl om berörda pastoral samtycktlill åtgärden. Denna konstruktion, som lämnar de i pastoralssamfälligheleningående församlingarna ulan inflytande, strider mot såväl nuvarande ordningsom den i 1 kap. 6 § förslaget till lag om församlingar och kyrkliga samfälligheterintagna regeln alt det åi- församlingarna som får bilda kyrkliga samfällighet.Samma uppfattning har i , domkapitlen i ochVisby saml stiftsnämnden och stiftsrådet i . Om en församling som utgör ett enförsamlingspastorat, samlen utvidgad pastoralssamfällighet tillsammans bildar enflerpastoratssamfällighet för begravningsverksamheten, har församlingen och denenligt nuvarande begrepp totala pastoratssamfälligheten inle längre kompetensatl vårda denna angelägenhet. I församlingar som ulgör enförsamlingspastorathänder ingenfing. Men eftersom den utvidgade (=totala) pastoratssamfälligheteninte längre handhar aUa ekonomiska församlingsangelägenheter - en har manlämnat ifrån sig till en frislående kyrklig kommun med eget kompetensområde -uppfyller man inte längre kraven i I kap. 6 § första stycket förslag till lagom församlingar och kyrkliga samfälligheter. Pastoratssamfälligheten blirenligt nuvarande språkbruk partiell och skall enligl 1 kap. 11 § sammalagförslag ha församlingsdelegerade som beslutande organ i stället förkyrkofullmäktige. En flerpastoratssamfällighet som enligl exemplet ovantillsammans med andra kyrkliga kommuner lämnar ifrån sig angelägenheter till en fierpaslo- 19 ratssämfällighet skall även därefter betraktas somutvidgad. Alla kvarva- Prop. 1987/88:31 rande församlingsangelägenheter handhasju av pastoratssamfälligheten, de enskilda församlingarna har ingen egenutdebileringsrätl och inte. heller någon kompelens i ekonomiska angelägenheter.Kyrkofullmäktige behälles som beslutsorgan. Lagförslagets 1 kap. 6 § ändrasförslagsvis enligl följande: "En pastoratssamfällighet får även sköta allaekonomiska församlingsangelägenheter (utvidgad pastoratssamfällighet). Omförsamlingarna tillsammans med församlingar utgörande eller ingående i andrapastorat bildar fierpastoratssamfällighet och pastoratssamfälligheten sköteralla återstående ekonomiska församlingsangelägenheter, utgör den likväl utvidgadpastoralssamfällighet". Tillägg motsvarande vad som föreslagits ovan beträffandeutvidgad pastoratssamfällighet bör införas i förslaget till 1 kap. 6 § andrastycket lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheter. Samma uppfattning har ,i , , stiflsnämnden och stiftsrådet iVisby. 'i ser en möjlighet till ökadesamverkansmöjligheter genom flerpastoratssamfälligheler pä kontraktsnivä, meni förulsäller detta en ny kontraktsindelning. framhåller allfierpasloralssamfällig-heten inte bör bryta kontrakLsgräns samt att dåsamfällighetsbildningar och pasioratsgränser berör präster bör stiftsstyrelseoch domkapitel fatta likalydande beslul. i noterar att endast territoriellapastorat omfattas av den föreslagna samfällighetslagsliflningen. Enligl uppfattning bör i vart fall Kungl. KariskronaAmiralitetsförsamling som inte har de speciella drag som andraicke-terriloriella församlingar har kunna ingå både i enflerpastoratssamfällighet och stiftssamfälligheten. anför ifråga om konsekvenserna av en samfällighetsbildning följande belräffande äganderättentill kyrkokommunal egendom: Utredningens förslag synes vidare leda till atläganderätten till egendom överförs lill stifts- eller flerpastoratssamfälligheti den mån den egendom hör till verksamhet som beslutas att överföras. Stifts-och flerpastoratssamfällighet blir nämligen vid bildandel en ny kyrkligkommun. Som exempel kan nämnas atl överföring av verksamheterna 4 och 5 ilagförslagels 1 kap. 3 § lill stiftssamfällighet medför allsliflssamfälligheten blir ägare till församlingarnas fasla egendom (kyrkor,församlingshus, semes-lerhem, hyreshus, tomter m. m.). genomförande avutredningens förslag i denna del skulle få en negativ inverkan på församlingsarbetet.För en akfiv församlingsmedlem är det viktigt all den egna församlingen ägerkyrkan m.m. Frågan om äganderäUen berörs också av domkapitlen i Växjöoch . Om den föreslagna omorganisationen på det lokala planetgenomförs, kommer det att förorsaka en hel del merarbete inom arkivvården förbåde kyrkans lokala organisation och arkivmyndigheterna. De äldre samfälligheternaskall avsluta sin arkivbildning och i samband med detta förteckna arkivenslutgiltigt. Vidare blir det aktuellt all leverera handlingarna lilllandsarkiv. måsle utarbeta bl.a. nya förléckningsplaner ochgallringsbeslut för var och en av dessa samfällighelsformer. Atl sedan börjatillämpa dessa nya förteckningsplaner och gallringsbeslut för med sig elt visstmerarbete inle bara för samfällighelen utan också landsarkiven som skall lämnaråd och upplysningar i arkivvårdsfrågor till samfälligheler- Församlings-och samfällighetsorganisation (6.3) Huvuddelen av de församlingar och kyrkliga samfällighetersom yttrat sig i saken till är positiva lillförslagen om en sänkning av gränsen för inrättande av kyrkofullmäktige till 250röstberättigade kyrkomedlemmar och lill alt direklvall kyrkoråd skall fåfinnas i vissa fall. Alla övriga remissinstanser som yttrat sig i frågan utomdomkapitlet i är positiva lill alt elt kyrkoråd alllid skall finnas iförsamlingen. i anser att del inte är lämpligt atl återinförakyrkoråd i församlingar som ingår i samfälligheter bildade enligt 1930 ärsförsamlingsstyrelselag eftersom sädana församlingar, särskilt de med gemensamkyrka, får anses ha blivit fasl sammanvuxna. Några remissinstanser framhåller all anlalel valdaledamöter i ell kyrkoråd bör vara 8 eller 10 så all det totala anlalelledamöler (inklusive kyrkoherden) blir etl udda lal. Bland de övriga remissinstanser som yttrat sig över ensänkning av gränsen för inrättande av kyrkofullmäktige har fiera varittveksamma till förslaget. Enligt RSV:s bedömning är det betänkligt atl gränsensänks, eftersom de politiska partierna i små församlingar har svårigheter atlfå fram tillräckligt många kandidater. Av den anledningen har länsstyrelser vidde senaste valen i flera fall inte kunnat utse tillräckligt många suppleanter. och val utsågs kyrkofullmäktige i 1421resp. På grund av den ändring av gränsen för införande avkyrkofullmäktigval som kyrkokommittén föreslagit beräknar RSV all antalet vali församlingar kan komma alt öka till närmare 1 600. Liknaride uppfattning har framförts av länsstyrelserna iKalmar och , , stiftsnämnden och stiftsrådet i , samt församlings- och pastorats förbund. De anser all en utvärdering bör ske innan sänkning av gränsen sker. Frågan kan enligt dessas uppfattning behandlas fristående frän övriga förslag. Bland remissinstanserna finns olika uppfattningar omförslaget atl di- rektvalikyrkoråd skall få finnas i församling som ingår i utvidgad samfällig- Prop.1987/88: 31 hel. Etl direktvall kyrkoråd med både förvaltande, beredandeoch slutligt beslutande uppgifter är en nyskapelse, vartill direktakommunalrältsliga förebilder saknas. Från tekniska utgångspunkter väckerförslaget en rad frågor, som dock enligl centralstyrelsens uppfattning icke ärallvariigare än att förslagets praktiska sidor måsle tillmätas avsevärdbelydelse. I sitt yttrande har ochpastoralsförvallning funnit sig icke kunna tillstyrka kommilléns förslag pådenna punkl. Centralstyrelsen är här av annan mening, och hävdar att bristenpå kommunal-rällslig förebild inle spelar någon större roll i den kyrkligaorganisationen. Centralstyrelsen tillstyrker kommitténs förslag underhänvisning lill den positiva remissopinionen hos församlingarna. församlings- och pastoratsförbundavstyrker emellertid förslaget eftersom ett direklvall kyrkoråd medförvaltande, beredande och slutligt beslutande uppgifter bryter mol hävdvunnakommunalrältsliga principer. avstyrker förslaget med följande motivering: För alt elt proporlionelll valsystem skall fungera krävsalt del anlal mandat som skall fördelas mellan partierna inle är för litet.Enligt 2 kap. 1 § LFKS är minimiantalet ledamöter i kyrkofullmäktige iförsamling satt lill 15. Vid val av kommunfullmäktige skall enligt 2 kap. 9 §vallagen valkrels utformas så att den kan beräknas omfatta minsl 15 mandat. Medmindre omfattning än 15 mandat måsle risken anses vara stor för avvikelserfrån en godtagbar proportionalitet. Etl litet antal mandat atl fördela får tillföljd atl större partier tenderar all bli överrepresenterade i del beslutandeorganet. vid ochdomkapitlet i framhåller alt kyrkorådets verksamhet endasl kan granskasvart tredje år och inte kontinuerligt som de kyrkoråd som är utsedda av kyrkostämmaeller kyrkofullmäktige. i påpekar atl möjlighetenatl efter avgångar komplettera kyrkorådet försvinner. i Härnösandanser all del bör regleras hur revision skall ske i församling med direklvallkyrkoråd. Bland övriga synpunkter kan följande refereras. och föreslår som ett led i en önskvärd störredelaktighet i det kommunala och kyrkokommunala livet alt obligatorisktsuppleanlsystem införes i församlingsdelegerade. Åtgärden skulle enligt derasuppfaUning underlälla samverkan i större enheter om enstaka men tungaangelägenheter som exempelvis begravningsverksamhet. i anser alt en tidsgräns förbeslut om ändring av anlalet suppleanter bör införas. Domkapdlet i vill aktualisera någon form av kyrkligmarkering för Prop. 1987/88: 31 dem som låter sig väljas lill olikakyrkokommunala uppdrag: All gä in i beslutande församlingar ärinte endasl ell samhällspoliliskl uppdrag utan i första hand ell kyrkligtförtroendeuppdrag, där de valda ledamölerna måste vara införstådda med allderas uppdrag hör samman med ell direkt ansvar för fortsatta framväxthär i liden. Genom att kyrkan ställer en klart uttalad förväntan på sina valdaombud bör enligt uppfattning etl allt tydligare engagemang kunnafrigöras, vilkel i sin lur kommer atl berika kyrkans liv och funktion. Medtanke på alt beräknas ha c:a 800000 odöpla medlemmar synesdet rimligt alt hävda all de som ålar sig kyrkliga förtroendeuppdrag skall varadöpta och konfirmerade i ordning. församlingsdelegerade (FD) I utredningen har - nolerar FD - fastlagts alt ökadsamverkan mellan församlingarna ger den enskilda församlingen reellamöjligheter atl ta ansvar för församlingsverksamheten. FD tror all delta iStockholm bäst sker genom samverkan inom en utvidgad fierpasloratssamfällighet.I en sådan skapas utrymme för just den fiexibla och effektiva resursanvändning,som äi- etl måsle för en församling i en föränderiig storsladsmiljö. En sädansamfällighelsbildning - menar FD - medför uppenbara och bestående fördelar förde i kyrkliga samfällighet ingående församlingarna, dvs. denutvidgade fierpastoralssamfällighelen fyller etl allmänl behov. Flertalet församhngar i Stockhohn och kyrkonämndanser all särbestämmelserna för resp. samfällighet skall bestå. Kyrkoherdens ställning i kyrkorådet (6.4) Remissinslanserna tillstyrker att kyrkoherden skall varasjälvskriven ledamot av kyrkoråd. Förslaget att kyrkoherden inte skall vara valbar tillkyrkofullmäktige och församlingsdelegerade har lämnats utan erinran avfiertalel remissinstanser men avstyrkts av i och . och påpekar atl måsle bestämma vilkenav kyrkoherdarna i en nerpasloratssamfällighel som skall vara ledamot av kyrkorådetredan innan nomineringen lill fullmäktigevalet äger rum. Detta innebär altockså i 8 kap. 2 § p. 2 bör intas en begränsning av förordnandetiden så allkyrkoherdens förordnande överensstämmer med de valda ledamöternasmandatperiod. De anser vidare atl del av lagstiftningen skall framgå atlkyrkoherde inte skall vara valbar lill kyrkoråd där han obestridligen skallvara självskriven för alt oklarhet inte skall råda om hans ställning. EnligtSvenska kyrkans centralstyrelse skall kyrkoherde heller inte kun na förordna präst som Qänstgör i pastoratet all vara kyrkorådsledamol i annexförsamling i slället för kyrkoherden om ledamoten redan blivit vald 23 av annexförsamlingens beslutande organ lillkyrkorådsledamot. 1987/88: 31 uttryckligen framgå avlagförslaget. Den regionala organisationen (7.2) Stiftssamfällighet (7.2.2) Samtliga remissinstanser ställer sig i princip positivatill huvuddragen av kommitténs förslag lill regional organisation ochansvarsfördelningen inom denna. med slöd av en slormajoritet av kyrkliga kommuner som yttrat sig dit: Centralstyrelsen anser atl kyrkokommitténs förslag kan ochbör läggas lill grund för en genomgripande reform av kyrkans lokala ochregionala organisation. Centralstyrelsen framför vidare som sill eget yltrande denuppfattning som den centralstyrelsen underställda uttrycker: I många tidigare utredningar har behovet av en faslintegrerad stiftsorganisation klart motiverats. Kommitténs argument för enkyrkokommunal lösning i form av en stiflssamfällighel som återfaller pä dessatidigare utredningsförslag och pä kyrkomölesultalanden vill nämnden hell ställasig bakom. Trots invändningar mot delar av förslaget och önskemål ombearbetning har alla som yttrat sig däröver, inklusive de som svenska kyrkanscentralstyrelse hört, hell eller i huvudsak tillstyrkt sliftssamfällighetensansvarsområde enligt kommitténs förslag. Problemområdena och diskussionen kring dem redovisas i detföljande (A-K). finner den föreslagna avgränsningen avstiftssamfällighelens kompelens ändamålsenlig. Man måsle dock vara uppmärksampä den risk till konflikt som föreligger mellan en församlings skyldighetifråga om 1. ex. finskspråkigt arbete och arbete pä sjukhus inom den egnaförsamlingen och . stiftssamfällighelens arbete som måste avse fiera församlingar.Gränsdragningen är här inle alldeles självklar.