prop · GB033 · 1987-12-31 00:00:00 — Ett sådant beslul verkställs genom myndighetens försorg. Paragrafen saknar motsvarighet i sjösäkerhelslagen menmotsvarar 9 kap. 4§ utredningens förslag. Liknande bestämmelser finns i 7 kap.11 § arbetsmiljölagen. Ett utrymme fär naturligtvis inte slängas av om del inteär förenligt med gällande brandskyddsbeslämmelser. Om det föreligger en brist som avses i 1 § men del inlefinns tillräckliga skäl all meddela elt förbud, får en myndighet som enligt 2§fär meddela elt förbud i slället förelägga fartygets redare eller ägare attavhjälpa bristen inom viss lid. Gentemot den som har skyddsansvar enligt 7 kap. 2- 13 §§fär en myndighet som avses i 2 § meddela föreläggande som behövs för atlbestämmelserna i 6 och 7 kap. eller föreskrifter som har meddelats med stöd av8 kap. skall efterievas. Om den som har fält elt föreläggande inle följer del ellerom han inte kan underrättas om föreläggandet ulan sådant dröjsmål som äventyrarsyftet med del, fär myndigheten låta verkställa åtgärden på hans bekostnad.Detsamma gäller även i andra fall när etl föreläggande har meddelats, omomedelbar åtgärd krävs men inte kan förväntas bli vidtagen av den som avses medföreläggandet. Paragrafens första och tredje stycken motsvarar medhuvudsakligen redaktionella ändringar 8 kap. .4 § sjösäkerhetslagen och 9 kap. 5 § utred ningsförslaget. En nyhet är atl ett föreläggande kan riktas inte bara mol fartygels redare utan även mol ägaren, vilken ibland kan vara lättare att nä. Vidare föreskrivs alt föreläggandet skall ange inom vilken brislen skall avhjälpas. Paragrafens andra stycke har införts pä förslag avlagrådet efter mönster Prop. 1987/88:3 frän 7 kap. 7 § arbelsmiljölagen.Härigenom ges förbättrade möjligheter alt ge förelägganden belräffandearbetsmiljön. Sålunda kan lillsynsrriyndighe-ten ge föreläggande genlemot allasom har skyddsansvår, och inle bara gentemot redaren och ägaren. Vidare gerbestämmelsen möjlighet att utfärda förelägganden belräffande annat än denfysiska arbetsmiljön. Sålunda kan föreläggande komma i fräga exempelvis omsamordriingsansvarel vid gemensamma arbelsslälleri försummas eller om densamordningsansvariges anvisningar inte följs av dem som annars är sysselsattapä arbelsslällef. Utredningen har i sitt förslag tagit upp bestämmelserangående samordningen mellan förbud enligt 1 § och föreläggänden enliglförevarande paragraf. De föreslagna bestämmelserna innebär all om ell förbudoch elt föreläggande meddelas belräffande samma fartyg, etl gemensamtbeslul fär meddelas. Därigenom uppnäs enligl utredningen all förbudet ochföreläggandet vid överklagande kommer all prövas i ell sammanhang. För egen del anser jag alt bestämmelser i berört hänseendeinte bör meddelas. Om det är samma myndighet som har meddelat förbudet ochföreläggandel möter inle något formellt hinder mol alt ell gemensamt beslulmeddelas. Etl förbud enligt 1 § som har meddelats av annan myndighet änsjöfartsverket skall underställas verkel (13 kap. 2§) och fär inle överklagas.Beslul om föreläggande däremot kan komma atl överklagas till. olika instanserberoende på vilken myndighet som har meddelat föreläggandel. Denna ordning börinle frångås. Har en annan central förvaltningsmyndighet meddelat beslul omdels förbud, dels föreläggande, skall beslutet i förbudsdelen underställassjöfartsverket och i föreläggandedelen efter överklagande prövas i kammarrätt(13 kap. 3§). Jag vill tillägga all utredningens förslag knappast skulle ledatill annat resultat. I etlbeslut om förbud eller föreläggande enligt delta kapitel fär vite sättas Paragrafen motsvarar 8 kap. 5§ sjösäkerhetslagen och 9kap. De effektivaste sanktionerna för all genomdrivaefterlevnaden av bestämmelser om fartygssäkerhet är ofta bestämmelser omförbud alt använda elt fartyg eller dess utrustning och om föreläggande attavhjälpa brister. Bestämmelser om detta har lagils upp i 11 kap. Mol dennabakgrund inriktar sig straffbestämmelserna i förevarande kapitel i första hand pä formella överträdelser. Om t. ex. ell fartyg saknar ett föreskrivet certifikat eller om del används i strid mol nägon bestämmel se i certifikatet eller utan föreskrivet fribordsmärke, bör redaren eller befälhavaren kunna dömas till ansvar. Den materiellt betonade avvägning en om fartyget är sjövärdigt, rätt lastat osv. sker däremot med fördel i ell ärende angående nyUjandeförbud eller liknande. I den nyalagen har införts en del nya bestämmelser som behöver Prop. 1987/88:3slraffsanktioneras. I de avseenden där straffsanktion har förekommitär - med vissa mindre undantag - inle någon ändring i sak avsedd. Iförtydligande syfte har, såsom utredningen föreslagit, vid varje brott föreskrivitsvad som krävs i subjekfivl hänseende. Kapitlet har disponerats annorlunda än i sjösäkerhetslagenoch enligt utredningens förslag. I likhet med vad riksåklagaren föreslagit isitt remissyttrande anscrjag det bidra lill klarheten allansvarsbestämmelserna ordnas efter brottets svärhetsgrad. Vidare harunderrubriker införts. 1 10 kap. 12 § sjösäkerhelslagen hänvisas till 23 kap.brottsbalken för fall där flera medverkat till brott. Denna hänvisning har i farlygssäkerhets lagen utgått som överflödig. Till bötereller fängelse i högst etl är döms 1. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter moten föreskrift eller etl villkor som har meddelats med stöd av 8 kap. 2 eller 4§, 2. den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett förbud enligt 11 kap. 1 § motelt fartygs resa eller mol användning av en anordning för arbetet eller annatsom nämns i andra eller tredje stycket av nämnda paragraf, 3. den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mol ell föreläggande som har meddelatsmed stöd av 11 kap. 5 §. Om etl förbud eller föreläggande som avses i förstastycket 2 eller 3 är förenat med vite, skall den som bryter mot det inle dömaslill ansvar. Till paragrafen har samlats bestämmelser om ansvar för deallvarligaste förseelserna mol fartygssäkerhelslagen. Straffet är böter ellerfängelse i högst etl är. I punkt 1, som motsvarar 8 kap. 2§ första stycketarbelsmiljölagen, stadgas straff för brott mol föreskrifter som meddelats medslöd av 8 kap. 2 eller 4 §. Den av regeringen tillsatta asbestkommissionen har, somjag redogjort för, föreslagit alt en slraffsankfion införs för brottmol de av utarbetade föreskrifterna om asbest. De föreslagnabestämmelserna i 8 kap. 2 och 4§§ ger bemyndigande att utfärda föreskrifter omhantering av asbest ombord. I den nu aktuella regeln ges straffsanktion föröverträdelse av sådana föreskrifter. Punkt 2 motsvarar 10 kap. 5§ första slyckel förstameningen sjösäkerhelslagen och punkt 3 av första stycket andra meningen i denparagrafen. 1 klarhetens intresse har tillagts all gärningen skall ha skelluppsätligen eller av oaktsamhet. Andra stycket motsvaras av 10 kap. 5 § andra stycketsjösäkerhetslagen. Till bötereller fängelse i högst sex mänader döms 1. den som uppsätligen lämnar oriktiga uppgifter föratl få elt certifikat som utfärdas enligt denna lag eller enligt en föreskrift med stöd av 1 kap. 7 § eller för alt fä giltighetstiden för ett sädant certifikat förlängd, 2. redare och befälhavare som uppsåtligen eller avoaktsamhet använ der ett fartyg till sjöfart utan att ha certifikat eller motsvarande handling som skall ha utfärdats förfartyget eller dess utmstning enligt denna lag Prop. 1987/88:3 eller enliglvad som har föreskrivits med slöd av 1 kap. 7 eller 8 §, 3. redare och befälhavare somuppsåtligen eller av oaktsamhet använder elt fartyg eller dess utrustning istrid mol någon bestämmelse i ett certifikat eller en motsvarande händUng somavses i 2, 4. redare och befälhavare somuppsätligen eller av oaktsamhet använder ell fartyg lill sjöfart utan atl delär försett med föreskrivna fribordsmärken, 5. redare och befälhavare som uppsåtligeneller av oaktsamhet underlåter all göra vad som skäligen kan fordras för atlförhindra alt den som ingår i minimibesättningen och tillhör däcks- ellermaskinpersonalen ulan tillstånd anställs av någon annan än redaren ellerägaren, 6. en befälhavare som uppsätligeneller av grov oaktsamhet framför elt fartyg i strid mol vad som gäller i frågaom minimibesättning eller beman-ningsföreskrifler, 7. redare som uppsätligen eller avgrov oaktsamhet underiåter alt göra vad som skäligen kan fordras för atl förhindraall fartyget framförs i strid mol vad som gäller i fråga om minimibesättningeller bemanningsföreskrifter, 8. redare eller ägare somuppsätligen eller av oaktsamhet underlåter alt se lill alt fartyget undergårlillsyn enligt denna lag eller en föreskrift som har meddelats med stöd avlagen, och 9. den som uppsätligen eller avoaktsamhet underlåter alt anlita lots, när han är skyldig atl göra del på grundav en särskild föreskrift. Idenna paragraf har samlats ansvarsbestämmelser för förseelser som straffas medböter eller fängelse i högst sex mänader. Punkt1 motsvarar 10 kap. 10 § första slyckel sjösäkerhetslagen, vari stadgasbötesstraff för den som uppsätligen lämnar orikliga uppgifter fill entillsynsmyndighet för alt fä elt certifikat enligl lagen eller all få ettsådant certifikat förlängt. I den föreslagna bestämmelsen har straffbarheteninte begränsats till certifikat enligt själva lagen. Vidare saknas delanledning all ange att det skall röra sig om en myndighet. Som jag harredogjort för skall ju certifiering kunna delegeras tillklassificeringssällskap. Utredningenhar föreslagit alt även oaktsamma förfaranden skall bestraffas. Jag finnerdock ej skäl alt föreslå nägon ändring i detta avseende. Bötesstraff föroaktsamma förfaranden kan dock ifrågakomma enligt 3 § punkt 11 i mitt förslag. Punkterna2-4 motsvarar 10 kap. 1 § sjösäkerhetslagen. Enligt bestämmelserna där dömsredaren och befälhavaren lill böter eller fängelse i högst sex mänader om ettfartyg används lill sjöfart utan atl ha i lagen föreskrivet certifikat eller istrid mol nägon bestämmelse i ett sädant certifikat eller ulan all vara försettmed lastmärke, trots atl del är föreskrivet. Ifartygssäkerhelslagen har det straffbara området utvidgats i nägra hänseenden.Bestämmelserna omfattar både certifikat som föreskrivs i själva lagen ochcertifikat som föreskrivs i tillämpningsföreskrifter fill lagen. Också molcertifikat svarande handlingar som enligt I kap. 8§ utfärdas för utländskafartyg faller inom paragrafens omräde. Utredningen har föreslagitatt redaren och befälhavaren, om elt fartyg eller dess utrustning används ulan certifikat e.d., skall dömas till ansvar, om de uppsåtligen eller av oaktsamhet har underläfil vad som skäligen jiy kunnat fordras av dem förall förhindra användningen. För egen del finner jagdet lämpligare alt för straffbarhet kräva atl befälhavaren respektive Prop.1987/88:3 redaren uppsätligen eller av vårdslöshet använder ett fartyg eller dess utrustning utan föreskrivet certifikat e.d. All en befälhavare på etl fartyg under färd använder fartyget är uppenbart. Belräffande fartygets utrust ning kan det naturligtvis inträffa all befälhavaren inle har sådan befattning,.' med utrustningen atl han kan sägas använda den. Vad angår redaren får del bedömas från fall lill fall om hans befallning med fartyg eller utrustning är sådan alt den kan betecknas som användande. . , , . Punkt5 motsvarar 10 kap. 3 § sjösäkerhetslagen. Enligt denna bestäm melse döms redaren och befälhavaren till böter eller fängelse , om någon som ingår i minimibesättningen öch tillhör däcks- eller maskinpersonalen anställs av någon annan än redaren; om redaren eller befälhavaren visar att han har gjort vad han skäligen har kunnal för atl förhindra förseelsen är han dock fri från ansvar. föreslagna bestämmelsen i fartygssäkerhelslagen skärps kraven förstraffbarhel. Endasl deri redare eller befälhavare som uppsätligen eller avvårdslöshet underläter att göra vad som skäligen kan fordras för alt förhindraanställningen kan straffas. Straffbestämmelsen har vidare modifierats medhänsyn till den ändrade materiella regeln i 5 kap. 12 §. Punkt6 motsvarar del av den nuvarande 10 kap. 2 § som handlar om fartyg som framförsmed åsidosättande av reglerna om minimibesättning eller bemanningsföreskrifter.Befälhavaren straffas enligl första och andra styckena med böter eller fängelsei högst sex mänader, om han har handlat uppsätligen eller av grov oaktsamhet,och med böter, om han har handlat med annan än grov oaktsamhet och förseelseninle är ringa. Har redaren känt till eller bort känna fill befälhavarensförseelse enligt första stycket, döms enligt tredje stycket även han till bötereller fängelse i högst sex mänader. Han är dock fri frän ansvar om han visaratl han gjort vad han-skäligen har kunnal för all förhindra förseelsen. nu föreslagna punkten i farlygssäkerhetslagen föreskrivs straff förbefälhavare som uppsätligen eller åv grov oaktsamhet framför fartyget i .strid mol vad som gäller belräffande minimibesättning ellerbemanningsfö-reskrifler. Bötesstraff för brott som begåtts av oaktsamhet sominle är alt anse som grov föreskrivs i 3 §. Punkt7 motsvarar 10 kap. 2 § andra stycket sjösäkerhelslagen. Bestämmelsen har ifarlygssäkerhetslagen ändrats i tvä hänseenden. Redaren har gjorts ansvarigoberoende av om befälhavaren kan fällas lill ansvar enligl föregående punkt.Vidare har i subjektivbhänseende ansetts böra gälla ett krav pä atl redarenuppsätligen eller av grov oaktsamhet har underlåtit att förhindra alt fartygetframförs i strid mot vad som gäller på grund av beslut om minimibesättningeller bemanningsföreskrifter. Punkt8 motsvarar 10 kap. 7§ sjösäkerhelslagen. Stadgandets tillämpningsområde harutvidgats i två avseenden. Dels kan även ägaren straffas för underlåtenhet altse lill att fartyget undergår lillsyn, och dels gäller bestämmelsen all tillsynenligt fartygssäkerhelslagen och enligt de föreskrifter som kan ha meddelatsmed slöd av lagen. Punkt9 motsvarar ulan ändringar i sak sjösäkerhelslagens 10 kap. 8 §. 1. befälhavare och maskinchef somuppsåtligen eller av oaktsamhet underiåter att fullgöra vad han enligt 5 kap. 2§ andra stycket och 3 § andra . slyckel ålagts alt göra innan en resa påbörjas, 2. befälhavare som uppsätligeneller av oaktsamhet underläter all se till all nytillträdande ombordanställdafår kännedom om fartyget, gmndläggande säkerhetsbestämmelser eller åtgärdervid sjöolycka enligt 5 kap. 2 § tredje stycket, 3. befälhavare som av oaktsamhetframför elt fartyg i strid med vad som gäller i fråga om minimibesättning ellerbemanriingsföreskrifler, om inle förseelsen är ringa, 4. redare som av oaktsamhetunderlåter all göra vad som skäligen kan fordras av honom för all förhindra allfartyget framförs i strid mot vad som gäller i fråga om minimibesättning ellerbemanningsföreskrifler, 5. den som uppsåtligen eller avoaktsamhet Qänstgör på ell fartyg som befälhavare, maskinchef eller ansvarigför vakt ulan alt inneha deri behörighet som är föreskriven iminimibesättningsbeslutet eller i bemanningsfö-reskriflerna, dock inle om hanhar uppehållit befattningen pä gmrid av ell plötsligt sjukdomsfall eller enannan liknande händelse, .6. befälhavare som uppsätligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldigheterbeträffande kost och vatten samt bostads- och hälsovärdsför-hållanden enligl 7kap. 7. den som uppsåtligen eller avoaktsamhet ulan giltigt skäl lar bort en skyddsanordning eller sätter den urfunktion, 8. den som uppsåtligen eller avoaktsamhet bryter mot en föreskrift som har meddelats med slöd av 8 kap. 3eller 5-7 §§, 9. befälhavare som uppsätligenbeordrar arbete i strid mot ett beslul av etl skyddsombud enligl 9 kap. 7 §ulan atl nägol sådant skäl som anges i 9 kap. 8 § föreligger, om därmedintresset av att skyddsarbetet ombord bedrivs i behörig ordning uppenbartåsidosätts, 10. densom uppsåtligen eller av oaktsamhet försummar sina skyldighe ter belräffande ritningar lill etl fartyg enligl 10 kap. 16§ eller lillsynsbok och certifikat enligt 10 kap. 19 §, 11. densom i andra fall än som sägs i 2 § 1 uppsåtligen eller av oaktsam het lämnar orikliga uppgifter till en tillsynsmyndighet vid fullgörande av skyldighet enligl 10 kap. 12 § andra stycket eller 14 § eller annars i fråga om en åtgärd som har ålagts av myndigheten, och 12. densom uppsätligen eller av oaktsamhet försummar alt fullgöra anmälningsskyldighet som har ålagts honom med stöd av 13 kap. 5 §. Deförseelser som förekommer under 3 § bestraffas med endasl böter. Punkt1 motsvaras av 10 kap. 11 §.sjösäkerhelslagen i vad däri straffbeläggsförsummelser av befälhavarens och maskinchefens skyldigheter'enligt 9 kap. 16§ atl se lill alt fartyget görs sjöklart inför en resa. Punkt2 motsvarar 10 kap. 11 § sjösäkerhetslagen i vad däri straffbeläggsförsummelser av befälhavaren all enligt 9 kap. 15 § tredje slyckel gebesättningen möjlighet all få kännedom om fartyget m. m. I del remitteradeförslaget motsvarades denna punkt av punkt 6 men har flyttats hit på inrådan avlagrådet. Den har också jämkats redaktionellt. Punkt3 motsvarar 10 kap. 2 § andra slyckel sjösäkerhelslagen. Punkt4 motsvarar vad som är kvar av redarens ansvar för överträdelse av beslul om minimibesättning m.m. enligt 10 kap. 2§ tredje stycket ..o sjösäkerhetslagensedan de allvarligaste fallen behandlats i 2 § 7. Punkt5 motsvarar 10 kap. 4 § sjösäkerhetslagen. fwnÅ:/6 motsvarar 10 kap.11 § sjösäkerhelslagen i vad däri straffbeläggs Prop. 1987/88:3försummelser av befälhavaren avseende regeln i 9 kap. 13 § om kost samthälsovårds- och bostadsförhållanden. Punkt7 motsvarar 10 kap. 9 § sjösäkerhetslagen. Punkt8 motsvarar 8 kap. 2 § andra slyckel 2 arbelsmiljölagen. Punkt9 motsvarar 10 kap. 6§ sjösäkerhetslagen. Bestämmelsen är avsedd alt leda lillstraff för befälhavaren endasl i anmärkningsvärda fall och inte när det närmastär fråga om en felbedömning (se prop. 1977/78:55 s. 73 f). Endasl uppsåtligthandlande omfattas därför av bestämmelsen. Punkt10 motsvarar 10 kap. 11 § sjösäkerhetslagen i vad däri straffbeläggsförsummelser avseende ritningar enligt 9 kap. 2§ och avseende fillsynsbok ochcertifikat enligt 9 kap. 17 §. 12 § 1 har, som jag redogjort för, föreskrivits straff för den somuppsåtligen lämnar oriktiga uppgifter för alt fä elt certifikat eller för atlfä giltighetstiden för ell certifikat förlängd. Bestämmelsen har sin motsvarigheti 10 kap. 10 § första stycket sjösäkerhetslagen. I punkt 11 har intagils ellstadgande som straffbelägger andra oriktiga uppgifter. Bestämmelsen motsvarasdelvis av 10 kap. 10 § andra slyckel sjösäkerhetslagen. Härutöver har i punkt11 straffbelagts lämnande av oriktiga uppgifter vid fullgörande avskyldigheten enligl 10 kap. 12 § alt lämna upplysningar lill fillsynsmyndighetenvid tillsynsförrältningar eller av skyldigheten enligt 10 kap. 14 § atl lämnaupplysningar om vem som har levererat viss produkt eller ulfört visst arbete. Punkt12 saknar motsvarighet i sjösäkerhetslagen. Del får anses lämpligt allförsummelser av anmälningsskyldighet som ålagts med stöd av 13 kap. 5§ kanbestraffas. Bestämmelserom ansvar för den som överträder vad som sägs om tystnadsplikt i 13 kap. 9 §finns i 20 kap. 3 § . Paragrafenmotsvarar 10 kap. 17 § utredningsförslaget men saknar motsvarighet i sjösäkerhetslagen.En motsvarighet finns däremot i arbelsmiljölagen. Utredningen har ansett enerinran om all brott mot tystnadsplikten kan föranleda straff angelägen. Jagdelar utredningens uppfattning i denna del. Ingenfär dömas till ansvar enligt denna lag, om gärningen är belagd med strängarestraff i eller sjölagen (1891:35 s. 1). Paragrafenmotsvarar utan ändring i sak 10 kap. 13 § sjösäkerhetslagen och 10 kap. 18 §utredningsförslaget. etl brott som avses i detta kapitel en anordning eller elt ämne använts i strid mol elt förbud enligl 8 kap. 4§ eller 11 kap. i § andra och tredje styckena, skall egendomen förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen kan,dess värde förklaras förverkat. 4 § arbetsmiljölagen skall, om en anordning eller ett ämne Prop.1987/88:3 vid elt brott enligt lagen använts i strid mot förbud, egendomeneller dess värde förklaras förverkad, om det inle är uppenbart obilligl.Sjösäkerhelslagen har ingen motsvarighet till denna bestämmelse, som motsvarar10 kap. 19 § utredningsförslaget. Enligt fartygssäkerhelslagen kan förbud alt användaanordningar eller ämnen beslutas med stöd av 11 kap. 1 § andra och tredjestyckena. Det är här fråga om beslul i enskilda fall. Enligt 8 kap. 4§fartygssäkerhelslagen kan vidare generellt föreskrivas alt vissa anordningareller ämnen inle fär användas. I förevarande paragraf har införts enförverkandebestämmelse som träffar anordningar och ämnen som använts i stridmot båda typerna avförbud. har föreslagit alt regler om förverkande avvinst införs i lagen för fall då fartyg framförs i strid mot gällandebestämmelser om nedlastning, högsta anlal passagerare och minimibesättning. I 36 kap. 4 § finns bestämmelser omförverkande av värdet av ekonomiska fördelar som uppkommit för näringsidkaregenom brott i näringsverksamhet. Denna bestämmelse är tillämplig även utanförbrottsbalken. Det finns därför enligt min mening inte någol behov av den avsjöfartsverket föreslagna regeln. Jag vill vidare påpeka all även regler omföretagsbol kan bli tillämpliga. Mål om ansvar och förverkande enligt denna lag ellerenligl föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen handläggs av domstolsom är behörig enligl bestämmelserna i 336 och 338 §§ sjölagen (1891:35 s. 1). Paragrafen motsvarar ulan ändring i sak 10 kap. 14 §sjösäkerhetslagen och 10 kap. 20 § utredningsförslaget. 13 kap. Övriga bestämmelser Sjösäkerhetslagens 11 kap. innehåller bestämmelserombesvär. Dessutom har givils vissa bémyndiganden som inle funnits lämpligenkunna införlivas med någol av de övriga kapitlen. I fartygssäkerhetslagens motsvarande kapitel, 13 kap.,återfinns bestämmelser om giltigheten av beslul och om överklagande samt vissabémyndiganden. Även en regel om underställning av beslul i vissa fall hartagits in i kapitlet. Slutligen har här införts en bestämmelse om sekretess. Etl beslul enligl denna lag skall gälla , om delinle föreskrivs nägot annal i beslutet eller den domstol eller myndighet somskall pröva en underställning eller etl överklagande förordnar annal. Paragrafen innehåller en regel om all beslut enligl lageni allmänhet gäller utan hinder av all beslutet inle har vunnit laga kraft. sjösäkerhelslagen fmnsföreskrifter härom i 11 kap. 1 § andra stycket och Prop. 1987/88:3 3§ Qärdestycket. angivna lagrummen i sjösäkerhetslagen finns vidare regler om attbesvärsmyndighelen eller, i fräga om beslut som skall underställas, sjösäkerhetsdirektörenpå kan förordna atl beslutet tills vidare inte skall gälla. Detkan ifrågasättas om en sädan regel behövs med hänsyn till innehållet i 29 §förvaltningslagen (1986:233) och 28§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Jaganser emellertid all läsbarheten underlättas om inhibilionsmöjlighelen framgärdirekt av lagen. Harell beslut om förbud enligl 11 kap. 1 § meddelats av en annan myndighet änsjöfartsverket, skall del genast underställas verkel. Etlbeslul som skall underställas får inle överklagas. Delsammagäller ell beslul som har meddelats inom och som, enligt vadregeringen föreskriver, skall underställas nägon inom verket. Isjösäkerhetslagens 8 kap. 2 § föreskrivs att beslut om nylQandeförbud enligl 8kap. 1 § genast skall underställas chefen för den avdelning lill vilken hörfrägor om säkerheten på fartyg (sjösäkerhetsdirektören), om del har meddelatsantingen inom av annan än sjösäkerhetsdirektören eller också avnägon annan myndighet. Detredovisade systemet är likartat med del som gäller för handläggning av ärendenenligl lagen (1980:424) om åtgärder mot vallenförorening från fartyg. I dellill lagrådet remitterade förslaget till denna lag upptogs i 8 kap. 1 § enbestämmelse atl, om vissa beslul angäende förbud - och i några fallföreläggande meddelats "inom av nägon annan än chefen förden avdelning lill vilken frågor om säkerheten på fartyg hör (sjösäkerhetsdireklören)"eller om beslutet meddelats av någon annan myndighet, det genast skulleunderställas sjösäkerhetsdireklören; beslul som skulle underställas fick inleöverklagas.