prop · GB0314 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:14 om ändring i (grov misshandel och grov stöld) 1987/88:14 Regeringen föreslår all anla del förslag som hartagils upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet . I propositionen föresläs vissa ändringar när del gällergränsdragningen mdlan misshandel och grov misshandel samt mellan stöld och grovstöld. Förslaget innebär att domstolarna vid bedömningen av om ett misshandelsbroltär all anse som grovt skall särskill beakta bl. a. om gärningsmannen visatsärskild hänsynslöshet eller råhet. Vid bedömningen av om ett stöldbrotl är allanse som grovt skall särskill beaktas bl. a. om tillgreppet har skett efterintrång i bostad. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 1987/88. Rättelse: S.3 Närvarande: utgår, G. och tillkom- Härigenomföreskrivs alt 3 kap. 6 § och 8 kap. 4 § i dess lydelse enligtlagen (1987:791) om ändring i nämnda balk skall ha följande lydelse. Är brott som i 5 § sägsalt anse del dömas till fängelse, lägst elt och Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningen var livsfarligeller om gärningsmannen tillfogat svär kroppsskada eller allvarlig sjukdomeller eljest visat synnerlig hänsynslöshet eller råhet. somgrovt, skall för grov misshan-högsl . Vidbedömande huruvida brottet är grovt skall särskill beaktas, om gärningen var livsfariigeller om gärningsmannen tillfogat svär kroppsskada eller allvariig sjukdomeller eljest visat särskild hänsynslöshet eller råhet. 8 kap. 4§' Är brottsom i 1 § sägs alt anse som grovt, skall för grov stöld dömas till fängelse,lägst och högst sex är. Vid bedömande huruvidabrottet är grovt skall särskill beaktas, om del avsett sak som någon bar päsig, om gärningsmannen varil försedd med vapen, sprängämne eller annat dylikthjälpmedel eller om gärningen eljest varit av särskill fariig eller hänsynslösart, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada. Vid bedömande huruvidabrottet är grovt skall särskill beaktas, om tillgreppet skett efter intrång ibostad, om del avsett sak som någon bar pä sig, om gärningsmannen varitförsedd med vapen, sprängämne eller annat dylikt hjälpmedel eller om gärningeneljest varit av särskilt farlig eller hänsynslös art, avsett betydande värdeeller inneburit synnerligen kännbar skada. Dennalag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, S. , , , , , , ,, , G. och Lönnqvist Lagrådsremiss om ändring i (grov misshandeloch grov stöld) Iregeringens skrivelse till om ätgärder mot vålds- och egendomsbrott(skr. 1986/87:21 s. 21 f) konstaterade jag all del fanns elt behov av alt seöver gränsdragningen mellan normalfall och grova fall av brotten misshandel ochstöld. Jag upplyste samfidigt om all en departementspromemoria om dessa frägorhöll pä att utarbetas inom jusliliedepartemenlel. Denna departementspromemoriahar numera publicerats under titeln (Ds Ju 1986:11) Grov misshandel och grovstöld. Den innehåller förslag till vissa justeringar av kvalifikationskravenför grovt brott i straffbestämmelserna om grov misshandel och grov stöld i 3kap. 6 § resp. 8 kap. 4 § (BrB). Promemorian, som har remissbehandlats,bör fogas lill protokollet i della ärende som bdaga 1 . En förteckning över remissinslansernaoch en sammanställning av deras yllranden bör fogas lill protokollet som bilaga2 . Mittförslag: Vid bedömningen av om ell misshandelsbrolt är atl anse som grovt skallenligl nuvarande regel beaktas bl.a. om gärningsmannen visat synnerlig hänsynslösheteller råhet. Rekvisitet har tolkats restrikfivt i räUstillämpningen. För alldomstolarna skall få större utrymme alt bedöma allvarliga misshandelsfall somgrova brott bör ordet synnerlig i del aktuella brollsrekvisilel bytas ut motden något mindre kvalificerande bestämningen särskild . Promemorieförslagetöverensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna har genomgående tillstyrktall en lagändring av föreslagen innebörd genomförs. Förslaget betecknas frånflera håll som angelä- Nägra remissinstanserhar dock förordat att saken las upp i samband Prop. med beredningen av fängdseslraffkommillénshuvudbetänkande (SOU 1986:1315)Påföljd för brott. Majoriteten av remissinstanserna har också godtagit den lagtékniskalösning som föreslagils i promemorian, även om man frän ell par håll satti fräga om den föreslagna justeringen på etl tillräckligt klart sättanger del bakomliggande syftet. Skälenför mitt förslag: Kampen mot våldsbrollsligheten har länge intagit enframskjuten plats i regeringens kriminalpolifiska arbete. I detta arbete måste bl.a.ingå alt se över om de straffbestämmelser som gäller på området är lämpligtutformade. Fängdseslraffkommillénhar i sill huvudbetänkande (SOU 1986:13-15) Påföljd för brott ifrågasatt om detinte i praxis uppställs alllför stränga krav för atl en gärning skall bedömassom grov misshandel. Med hänsyn fill alt kommitténs uppdrag inle har avsettutformningen av enskilda bestämmelser har kommittén dock avstått frän alt taupp frågan lill närmare behandling. Enuppfattning liknande den som kommittén har uttalat har tidigare kommit lilluttryck i rapporten (Ds Ju 1980:9) Straffmätning. Där sägs all praxis i frågaom grövre misshandelsbrolt synes vara mildare än som kan anses vara rimligt, särskilli förhållande fill slraffmätningen för förmögenhetsbroU. Del framhålls ocksåalt del inte är tillfredsställande atl många våldsbrott, vilka allmänt måsteuppfattas som grova, inle i rättspraxis bedöms som grov misshandel.Uppfattningen atl gränsen mellan misshandel och grov misshandel i praktikendras på etl sätt som allmänheten kan ställa sig frågande inför har även kommil tillullryck i den allmänna debatten. nu aktuella promemorian finns en utförlig redogörelse för den nuvarandeordningen saml dess bakgrund och praktiska fillämpning (bilaga 1). Jag hänvisartill den redovisningen och vill nu bara i korthet sammanfalla rättsläget påföljande sätt. Föralt en misshandel skall bedömas som grovt brott krävs alt del varil fråga om enmycket allvarlig våldshandhng. I 3 kap. 6 § BrB föreskrivs ätt det särskiltskall beaktas om gärningen varit livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogatsvår kroppsskada eller sjukdom eller eljest visat synnerlig hänsynslöshet ellerråhet. Engärning anses i praxis av naturliga skäl ofta livsfarlig om den förövats med elllivsfarligt vapen som skjutvapen, kniv eller liknande tillbygge. Medsvår kroppsskada avses t.ex. förlust av talförmåga, syn eller hörsel, ellsvårt lyte eller någol annat svårt kroppsfel eller permanent försvagning avhälsotillståndet eller liknande funktionsnedsättning. Med allvarlig sjukdomavses ocksä mindre allvarliga lillslånd som pä sikl kan utvecklas till svårasjukdomar. Medullryckel synnerlig hänsynslöshet eller råhet åsyftas enligt förarbe tena bl. a. våldshandlingar som riklats mot ett försvarslöst offer som t. ex. en gravid kvinna, en åldring eller etl barn. I samband med all bestämmel sen kom till ultalade departementschefen ocksä bl. a. atl sådana omstän digheter som alt flera tillsammans misshandlar en annan eller atl misshan deln i övrigt utförts på ell särskilt smärtsamt sätt mot ett värnlöst offerofta ' bör kunna kvalificera brottet som grovt (prop. B 90). Det rekvisitsom innebär att gärningsmannen skall ha visat synnerlig Prop. 1987/88:14 hänsynslösheteller råhet har i praxis otvivelaktigt tolkats restriktivt med följd alt ävenmycket allvariiga fall av misshandel, dä ingen annan kvalifi-kafionsgmnd variltillämplig, hänförs lill den normala svårhelsgraden. Enligt promemorian behövsdärför en lagändring som banar väg för en mindre restriktiv rättstillämpning.Denna uppfattning har godtagits av remissinslanserna. Avredogörelsen för rättspraxis i promemorian framgår all de fall som bedömts somgrov misshandel i regel har varit sådana där gärningen förövats med eltlivsfarligt vapen. Däremot är del relalivi sparsamt förekommande i praxis atten misshandel bedömts som grovt brott enbart på den grunden all gärningsmannenvisat synnerlig hänsynslöshet eller råhet. Enligtpromemorian pekar tillgängliga undersökningar mot atl bestämmelserna ommisshandel inle har kommil all fillämpas helt i enlighet med vad som avsägs närde kom till. Oavsett om detta är rikligt eller ej lyder myckel på all nuvarandepraxis knappast slår i god överensstämmelse med det allmänna rättsmedvetandet.Frågan i vad mån våldsbrollsligheten allmänt sell har blivit grövre undersenare år har visserligen varit föremål för olika bedömningar. Klart äremellertid atl del nu liksom tidigare förekommer många fall av misshandel somvarken har förövats med vapen eller tillhygge eller föranlett livshotande ellersvåra skador men som av allmänheten ändå på goda grunder uppfattas som myckelbrutala. Vidsidan av de fall då del har varil fråga om livshotande gärningar synes mankunna urskilja vissa typsituationer i vilka misshandel framstår som utslag aven råhet eller hänsynslöshet, som går vida ulöver vad som är kännetecknande förvåldshandlingar i allmänhet. Så är t. ex. inte sällan fallet, när fieratillsammans misshandlar en annan person, en situation som enligl vad som förut angettsuppmärksammals redan i förarbetena lill BrB. Del är främsl offrets utsattaläge, när han angrips av flera pä en gäng, som utgör det försvårande momentetoch som medför atl brottet ofta ler sig särskill allvarligt, oberoende av vilkenskada som har uppkommit av misshandeln. Situationer av detta slag förekommer inlesällan inom del s. k. gatuvåldet. tillkommer då det ytterligareförsvårande momentet alt misshandeln är oprovocerad. Enannan typ av misshandel som framstår som etl utslag av särskild råhet, och somtorde förekomma främsl i samband med del s. k. ung-domsvåldel, är alt"sparka på den som redan ligger", dvs. all fortsälla misshandelntrots alt offret saknar förmåga atl värja sig. Gärningar av delta slag tordeibland begås i rädsla eller efter provokation utan alt gärningsmannen haft enklar uppfattning av situationen. Del är inle i första hand i sådana fall, ulani de fall då gärningsmannen rimligtvis måsle ha insett alt den drabbade ärförsvarslös men ändå fortsätter misshandeln, som denna framstår _som särskillhänsynslös eller rå. Överhuvud taget är del enligl min mening en oroande tendens atl misshandel numera isä förhållandevis slor utsträckning förefaller begås genom sparkar. I mängafall är, som jag ser del, sädan misshandel väl jämförbar med gärningar vidvilka kniv eller annal sådant vapen begagnats. Vidareråder del inle nägon tvekan om alt våldshandlingar mol den som 5 ärfysiskt väsentligt svagare - t.ex. ett litet barn eller en äldre person Prop.1987/88:14 ofta framstår som verkligt kvalificerad misshandel, även om väldet inlevaril livsfarligt eller skadorna så svåra atl misshandeln på enbart dessagrunder kan anses som grov. Vid kvinnomisshandel - som i regel ocksä avser enfysiskt svagare person - består våldet ofta av örfilar, knytnävsslag ochsparkar och är inle sällan förenat med hot. De synliga skadorna kan varabegränsade lill blåmärken, svullnader, frakturer eller mindre landskador. Pågårmisshandeln under en längre fid eller utgör den ett led i upprepade ochallvarliga övergrepp, framstår den ändå som utslag av särskild brutalitet. Detförsvärande momentet vid denna lyp av misshandel ligger främsl i den påtagliga inlegriletskränkningenliksom i del förhällan-del alt väldet ofta är psykiskt nedbrytande till sinkaraktär. Ävenom del av flera skäl är vanskligt atl sammanfalla.praxis i generella termer,torde del inte vara nägon överdrift alt påstå all misshandelsbrolt av detkvalificerade slag som avses i regel inle rubriceras som grova i dennuvarande rättstillämpningen, såvida inte gärningen var livsfarlig eller mycketallvarliga skador uppkommit. 1 allmänhetens ögon framstår emellertidsäkerligen sådana handlingar ofta som grova brott även i andra fall. Detsammatorde över huvud taget gälla i fråga om sädana misshandelsbrolt som innefattaten särskill allvarlig kränkning av offrets integritet. Inteminsl med hänsyn lill den minskade tolerans mot våldet och de ökade strävandenatt motverka detta som gjort sig gällande talar starka skälför att lagstiftaren anpassar sig fill detta synsätt, något som ocksärekommenderats både av fängdseslraffkommitlén och i den inledningsvis nämnda straffmätningsrapporten.Jag ser för min del inle någol hinder mot att denna fråga tas upp ulan atl manavvaktar atl förslag på grundval av fängdseslraffkommilléns huvudbetänkande kanpresenteras för . Medhänvisning till vad jag nu har anfört ansluter jag mig till den uppfattning somkommit till uttryck i promemorian. Straffbestämmelsen om grov misshandel i 3kap. 6 § BrB bör således justeras så all man i det exempel på försvårandeomständigheter som avser hänsynslöshet och råhet inle ställer fullt ut såstränga krav som dem som enligl nuvarande praxis anses ligga i ordet"synnerlig". Denlagtekniska lösning som föreslagils i promemorian har godtagils av detövervägande anlalet remissinstanser. Även jag anser atl den avsedda effektenlämpligen kan åstadkommas genom all ordet "synnerlig" byts ut mol"särskild". Denna ändring bör uppfattas som en allmän anvisning lill domstolarnaalt tillämpa etl något mindre restrikfivt synsätt än när del gäller allkvalificera ett misshandelsbrolt som grovt. Detta gäller särskilt såvitt avserhänsynen till sådana faktorer som atl misshandeln varit oprovocerad ochlångvarig, påtagligt integritetskränkande eller riktat sig mot skyddslösapersoner. I del senare hänseendet kan hänsyn las lill såväl offrets allmännamöjlighet atl försvara sig som fill om misshandeln ulförts av fleragärningsmän. Idepartementspromemorians redogörelse för domslolspraxis redovisas en serie prejudicerande rättsfall i vilka brotten vid den rättsliga bedöm ningen slutiigl hänfördes lill normalfallet av misshandel (se bilaga 1 avsnitt ( 2.2.2.). Jag delar den ipromemorian framförda uppfattningen all del enligl den nu föreslagna lydelsenav paragrafen synes ligga närmast lill hands all i princip bedöma sådana fallsom grova. Självfallet börbedömningen i det enskilda fallet ske med hänsyn lill samtliga föreliggandeomständigheter. Hänsyn måsle bl. a. tas lill skadornas art och omfattning samttill eventuella förmildrande omständigheter som t.ex. all brottet har förövatsi ett chocktillstånd, under provokation som en okontrollerad impulshandlingeller under speciella psykiska påfrestningar. Generellt gäller naturligtvis atlandra omständigheter än dem som omfattas av gärningsmannens uppsåt i princip inlekan läggas denne till last. Med anledning av vad som frän nägra håll haranförts vid remissbehandlingen vill jag ocksä betona atl jag med förslagetinte åsyftar en genomgripande förändring i fråga om brottsrubriceringen utanendast en mindre förskjutning som medför atl vissa mycket allvarligamisshandelsfall får en mera adekvat rubricering. Från något håll har vidremissbehandlingen ifrågasatts om inle straffminimum vid grov misshandel, somför närvarande utgör elt ärs fängelse, bör sänkas. Som har anförts ipromemorian synes dock en sädan åtgärd mindre lämplig med hänsyn lill intressetav att allvarliga misshanddsbrotl kraftfullt bekämpas. Det är emellertid minavsikt all återkomma fill frågan om straffskalorna i samband med atl jaganmäler de förslag som fängdseslraffkommilléns huvudbetänkande kan föranleda. Mittförslag: Bestämmelsen i BrB om vad som särskilt skall beaktas vid bedömningenav om en stöld utgör grovt brott kompletteras med den omständigheten altstölden ägt rum efter intrång i någons bostad. Promemorieförslaget,som i övrigt överensstämmer med mitt, innebär all kompletteringen begränsas lill"stadigvarande" bostad. Remissinstansernahar - med någol undanlag lillslyrkl förslaget. Etl flertal remissinstanserhar dock varil krifiska mol kravet på att bostaden skall vara"stadigvarande" och framhållit all bl.a. även fritidshus bör omfattasav den föreslagna nya kvalifikalionsgrunden. harinstämt i de synpunkter som ligger lill grund för förslaget men ansett allsyftet kan tillgodoses genom rättspraxis. Skälenför mitt förslag: Bostadsinbrott är ofta djupt kränkande för de personer som drabbasav dem. Bortsett från de rent ekonomiska förlusterna innebär ellbostadsinbrott etl angrepp mol den bestulnes personliga sfär och uppfattas oftasom en allvarlig kränkning av dennes integritet. fidigare nämnda regeringsskrivelsen påpekade jag all fängdseslraffkommilléni sill huvudbetänkande understmkit all det vid bedömningen av ett stöldbrolts svärhetsgradbör las slor hänsyn lill den inlegri- tetskränkning som brottetinneburit. Kommittén framhöll därvid särskilt Prop. 1987/88:14 attbostadsinbrott, med hänsyn lill kränkningen av den boendes integritet, framstårsom brott med högt slraffvärde. Jag ansluter mig till den uppfattningen. Tidigareföreskrevs uttryckligen i 8 kap. 4 § BrB all det vid bedömningen av om ett stöldbrotlvar grovt särskill skulle beaktas bl.a. om del förövats genom inbrott. Genom enlagändring som trädde i kraft är 1976 utgick inbrott bland de i paragrafenuppräknade försvårande omständigheterna och ersattes med en föreskrift om allhänsyn skulle las lill om gärningen varil av särskill hänsynslös art. Avsiklenvar alt man vid bedömningen av om en stöld utgör grovt brott skall fästa storvikt vid den grad av inlegritelskränkning som brottet har inneburit. Dettasynsätt förQänar enligt min mening fortfarande all anslutning. Delsamma gällersjälva huvudsyftet med lagändring, som var all åstadkomma en meranyanserad bedömning när del gäller atl beteckna inbrottsslölder som grovabrott. Sädana stölder bedömdes inte sällan slentrianmässigt somgrova, även om de begåtts i mindre integrilelskänsliga utrymmen som t. ex. enlagerlokal eller en källare och även om del tillgripna hade elt obetydligtvärde. Somanförs i promemorian kan man emellertid ifrågasätta, om den nuvarandelagstiftningen och dess förarbeten ger tillräcklig ledning för hur man irättstillämpningen bör se på stölder som förövats genom inträng i privatbostäder. Promemorieförslagetinnebär all del som exempel pä försvårande omständigheter i 8 kap. 4 § andrastycket BrB uttryckligen skall anges att tillgreppet skell efter inträng ilägenhet eller hus där någon har sin stadigvarande bostad. Klartär att bostadsinbrott i praxis mycket ofta bedöms som grov stöld. Man kannaturligtvis därför, som gjort, sälla i fråga om nägonlagändring av del slag som föresläs i promemorian behöver göras. Härvidmåsle emellertid beaktas all det i de lagförarbeten som bildar underlag för dennuvarande rättstillämpningen (prop. 1975/76:42) finns uttalanden varshållbarhet kan diskuteras. Sålunda skall domstolen vid bedömningen av om grovtbrott föreUgger fästa särskild vikt vid om gärningsmannen hade anledning altbefara att nägon skulle uppphälla sig i bostaden eller komma hem medan stöldenpågick. Somnärmare har utvecklats i promemorian synes denna ordning kunna framtvinga överväganden från domstolens sida som till en del framslår som irrationella. När någon gör inbrott i en bostad under lid då den boende kan befaras uppehålla sig i bostaden eller återkomma dit torde det inte sällan vara fräga om impulsbelonade handlingar. Typiskt för del noga planlagda inbrottet är i stället atl gärningsmannen verkligen har försäkrat sig om atl bostaden är tom då han utför tillgreppet. I andra sammanhang betraktas ofta del förhållandel atl en gärning har planlagts särskilt noggrant som en försvärande omständighet, och det framstår därför som svärl atl motivera varför samma förhållande skulle kunna inverka närmast i motsatt riklning vid bedömningen av inbrottsslölder. Man måste se till omständigheterna i del särskilda fallet för all kunna bedöma hur sådana faktorer bör värderas. Tilldetta kommer all den differentiering mellan olika slags bostadstill- Prop.1987/88:14 grepp som gjorts i förarbetena sannolikt ler sig svårförståelig förallmänheten. Den som återkommer t. ex. efter arbetstidens slul eller eftersemester och finner sitt hem vara skövlat anser säkerligen inle all denomständigheten atl inbrottet förövats under hans bortovaro bör peka imildrande riklning. Jaganser för min del all sådana omständigheter som gärningsmannens förmodanden om bosladsinnehavarenseventuella närvaro eller snara återkomst bör sakna generell betydelse förgraderingen av den brottsliga gärningen. Mot den bakgrunden och för allunderstryka att samhället generellt sett klassificerar tillgrepp efter intrångi bostad som ell allvarligt brott anscrjag, i likhet med vad som föreslås ipromemorian, atl denna faktor särskilt bör anges som etl exempel på enförsvärande omständighet i 8 kap. 4 § BrB. Detta synes motiverat även med tankepå fallels centrala betydelse för rättstillämpningen. Enliglpromemorian bör elt sådant kompletterande tillägg inle omfalla annal änstadigvarande bosläder. Mot detta har flera remissinstanser riktat kritik ochframhållit bl.a. alt fritidsbostäder framslår som väl så skydds värda objekt.Vidare har framhållits all ullryckel stadigvarande kan vällatillämpningssvårigheter med tanke på atl dubbla bosättningar lill följd avpendlande mellan arbets- och bostadsorl numera inle är nägon ovanlig-hel. Jaginstämmer i vad remissinslanserna här har anfört. För den som exempelvis finnersill frifidshus plundrat inför en helg- eller semeslervis-lelse tordekränkningen ofta kännas lika svär som vid tillgrepp i permanentbostaden. Molbakgrund av vad som anförts anscrjag alt en komplettering av 8 kap. 4 §andra stycket BrB lämpligen bör utformas så atl den lar sikte pä fall då fillgreppskell efter intrång i bostad. Med bostad bör därvid försläs i första hand permanentbosläderoch fritidshus. Det bör sålunda vid tolkningen förutsättas att bosättningenhar en viss stabilitet och varaktighet. Sådana tillfälliga visten som t. ex. holdlmm,tält, båtar och bör normalt falla utanför bestämmelsenstillämpningsområde. Del innebär all begreppet bostad i della sammanhang får en någolsnävare räckvidd än vad fallet är i samband med hemfridsbrott. Medinträng bör pä samma sätt som i 4 kap. 6 § BrB förstås atl någon olovligenbereder sig tillträde. Brott enligt detta lagrum blir enligl allmänna principernormall konsumerat av den grova stölden och skall alltså inte föranledasärskilt straffansvar. Atlstölden har förövats genom inbrott bör inle krävas. Även om de fillgiepp somhär avses normalt begås på della sätt anser jag del vara principiellt mindre tillfredsslällandeall särskill framhålla inbrollsmomen-tet i lagtexten. Som har anförts ipromemorian kan ju en stöld av aktuellt slag ju vara lika allvarlig även omgärningsmannen undanlagsvis inle har behövt bryta lås e.d. Jagvill slutligen erinra om all uppräkningen i del aktuella lagrummet endast anger exempel på omständigheter som kan motivera atl elt stöld brotl bedöms som grovt. Exemplifieringen är alltså inte avsedd all vara 9 vare sig bindande elleruttömmande. En inbrollsslöld i l.ex. en segelbåt Prop. kansåledes självfallet beroende på omständigheterna mycket väl vara alt anse som grov, även om deninle heller i fortsättningen kommer alt vara uttryckligen läckt avexemplifieringen. Och avsikten är å andra sidan inte all en stöld sådan som densom förelåg i rättsfallet NJA 1982 s. 102 (se bilaga 1 avsnitt 3.2)skall bedömas som grov, även om lagtexten får det ändrade innehåll somhärföresläs. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom justifiedepartemenlel upprättatsförslag till lagom ändring i . Förslagetbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3'. Jaghemställer alt lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemslällan. 'Bilagan har uteslutits här. Frånsett en redaktionell ändring är förslaget likalydande meddet som är fogat till propositionen. Utdragur protokoll vid sammanträde justitierådet , jusfitierådel , regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemslällanav slalsrådel beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag lill lagom ändring i . Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslaget ulan erinran.