prop · GB03102 · 1987-12-31 00:00:00 — Både teoretiskt och empiriskt är det komplicerat attklarlägga detta samband. Den vikt som bl. a. näringslivet, näringslivetsorganisationer m. m. nu fäster vid de anställdas utbildning och kompetens kan emellertidtolkas som att det empiriskt föreligger ett starkt samband. Exakt vilken typ avkunnande och kompetens det är fråga om kan diskuteras. Mycket talar dock föratt det är en kombination av ökade baskunskaper och mer yrkes-ochnäringslivsanknutna kunskaper. Enligt det synsättet skulle ÖGY:s förslag liggaungefär rätt. Det är inte möjligt att kvantitativt ange hur stor ochvaraktig produktionsökningen blir till följd av ÖGY:s tredje är. En vissvägledning ger några samtal med företrädare för de fackliga organisafionernasom tyder på att en rimlig löneökning för de ungdomar som genomgått det tredje ÖGY-åretligger . Det skulle implicera en produktivitetsökningmellan . Är ett produktivitetsantagande på mellan 5 och 10 procentrimligt? De närmast jämförbara studier som föreligger gäller samhällsekonomiska kal kyler av effekterna av genomgången arbetsmarknadsutbildning. I en äldre studie konstateras en genomsnittlig bruttolöneökning på för personer som genomgått arbetsmarknadsutbildning. I en senare studie pekar preliminära resultat pä en produktivitetsökning pä och en ] i o Det finns likhetermellan ÖGY:s tredje år och denutbildning som ges inom ramen för arbetsmarknadsut- Prop. 1987/88:102bildningen. finns också skillnaderna som till exempel ett störreBilaga 4 inslag av allmänna ämnen liksom genomsnittligt sett yngre elever i dengymnasiala utbildningen. Med dessa reservationer och mot bakgrund av förhållandevishöga produktivitetstal som uppmätts för arbetsmarknadsutbildningen kan enantagen produktivitetsökning på mellan fill följd av ÖGY:stredje år knappast anses vara tilltagen i överkant. Minskadarbetslöshet efter ett tredje gymnasieår. Rimligtvis borde en mindre andel av de ungdomar som lämnar gymnasieskolan efter en treårig yrkesutbildning drabbas av arbetslöshet under sin yrkesverksamma period än de som har en tvåårig yrkesutbildning. Den bättre utbildningen leder till större valfrihet, lättare anpassning efter ändrade förhållanden etc, som bör innebära lägre risk för arbetslöshet och kortare arbetslöshetsperioder. Det finns också skäl att understryka det mindre framtida behovet av utbildningsinsatser till följd av den förlängda gymnasieutbildningen. ÖGY:stredje år bör således ha en sysselsättningseffekt, dvs. höja sysselsättningsgradenjämfört med nuläget för samUiga som studerar etttredje är. I en av de ovan nämnda studierna har sysselsättningseffekten avarbetsmarknadsutbildning beräknats till . Detta förefaller vara välhögt. Här antas, att av de 48000 som genomgår ÖGY:s tredje är kommerarbetslöshet och annan frånvaro att vara av sådan omfattning att det motsvararen långsiktig sysselsättningsgrad som ligger högre än dennuvarande genomsnittliga för samtliga sysselsatta. Det betyder attberäkningarna i det följande utgår frän ca 39360 helårssysselsatta och förenkelhetens skull heltidssysselsat-ta. Av dessa 39360 skulle alltså ca 960kunna hänföras fill en direkt sysselsättningseffekt av ÖGY. Det bör påpekas attdet antas, att efter genomgången ÖGY-utbildning bortfaller behovet av särskildainskolningsinsatser för företagen eftersom en sä stor del av utbildningen ägerrum i arbetslivet. Minskadarbetslöshet hos andra grupper. Det är ÖGY:s tredje år startar minskar utbudet pä arbetsmarknaden med ca 48000 ungdomar. Det mot svarar knappt hälften av det totala årliga nytillskottet av arbetskraft. Minskningen är permanent. Utgår man från att företagens rekryteringsbe hov är oförändrat, kan olika effekter väntas uppstå. I ett läge med full sysselsättning torde en ökad konkurrens om arbetskraften leda till en press på lönerna, löneglidning och förstärkta inflationsimpulser. I ett läge med arbetslöshet bör det vara möjligt att öka sysselsättningen utan att löner och priser stiger. Naturligastär att studera arbetslöshetens sammansättning i åldersgruppen 2024-åringar.Arbetslösheten i äldersintervallet uppgår till ca 30000 (1986). Ungefär 18000befinner sig i arbetsmarknadsutbildning och beredskapsarbete. Sammantaget ärdet alltså ca 48000 ungdomar i åldern är som står tillarbetsmarknadens förfogande. Lägger man därtill antalet 19-åringar iungdomslag, ca 12000, blir det sammanlagt ca 60000 ungdomar i åldersgruppernastrax över de gymnasiestuderande som står till arbetsmarknadens förfogande. Hurmänga av dessa ungdomar kan rekryteras som ersättare för de 119 ungdomar som går det tredje ÖGY-året? En försiktiguppskattning är att ca Prop. 1987/88:102 10000, dvs. ungefär hälften av detminskade utbudet frän gymnasieskolan Bilaga 4 av helårsarbetskraft på den öppnaarbetsmarknaden, ersätts med rekrytering ur gruppen arbetslösa och iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det betyder att den produktionsförlust som ÖGY:stredje år ger upphov till minskar. (Det antas att den arbetsplatsförlagdautbildningen tredje året ej ger något produktionstillskott).Produktionstillskottets storlek beror på sådana faktorer som produktivitetenhos dessa 10000, deras behov av inskolning etc. För enkelhetens skull antas attsamtliga 10000 arbetar heltid och helår, att inga särskilda kostnader ärförknippade med anställningen och att timlönen är , dvs. i timmeni total produktionskostnad, vilket är lågt. Med dessa utgångspunkter kan produktionstillskottetuppskattas till ca . Det kan hävdas att sysselsättningseffekten är med tiden kommer att ebba ut. ÖGY-ungdomarnasproduktivitetsförbättring är med det synsättet tillräckligt för att på sikteliminera det produktionsbortfall som uppstår till följd av den förlängdautbildningen. Inifialt skulle visseriigen en viss minskad arbetslöshet blandexempelvis 20-24-åringarna kunna bli följden, men i ett längre perspektivskulle en anpassning ske till den tidigare arbetslöshetsnivån. Detta är ett statiskt synsätt. När det gällerarbetsmarknadsutbildning ser man i allmänhet de indirektasysselsättningseffekterna för andra grupper än de som genomgårarbetsmarknadsutbildning som en av de mest positiva effekterna. Ofta är detockså brist på utbildad arbetskraft som förhindrar företagens expansion ochdärmed ökad anställning av andra än bristgruppen. I ett dynamiskt perspektivger den ökade produktiviteten hos de ÖGY-utbildade och den ökade produktionen tillföljd av minskad arbetslöshet upphov till långsiktigt högre produktion,löneutrymme och sysselsättning, vilket, under förutsättning av i övrigtlikartade förhållanden, annars vore möjligt. I de följande beräkningarna används två olika realadiskonteringsräntor, bl. a. för att påvisa kalkylernas känslighet för valet avdiskonteringsränta, pä 4 resp. . Dessa två räntesatser används bl. a.vid kalkyler över energiinvesteringars samhällsekonomiska kostnader ochintäkter. I likhet med investering i utbildning är det fråga om investeringarav långsiktig karaktär, vilket kan tala för att här tillämpa samma räntesatser.Ungefär samma räntesatser tillämpas vanligtvis vid beräkningar av arbetsmarknadsutbildningenskostnader och intäkter. Sammanfattning av kostnader och intäkter Redovisningen ovan kan nu sammanfattas i tabellform.Tabell 1 redovisar de samhällsekonomiska kostnader som uppstår , år 1, när den gymnasiala yrkesutbildningen har föriängts med och organiserats 120 Som tidigare påpekats utelämnas kostnaderna för Prop.1987/88:102 instruktörernas utbildning. Tabell2 visar de samhällsekonomiska intäkter som kan väntas uppstå och som redovisatsovan. Intäkter i form av ökad produktivitet och höjd sysselsättningsgraduppstår ; i princip under hela den yrkesverksamma perioden.Här antas effekten kvarstå i 10 är. Intäkterna har diskonterats 1. Föratt illustrera kalkylens känslighet redovisas fyra alternativa beräkningar medolika antaganden för produktivitetsutveckling och diskonteringsräntor. De årliga samhällsekonomiska kostnaderna av enförlängd gymnasial yrkesutbildning (miljarder kr.) De samhällsekonomiska intäkterna diskonteradetill år 1 av en förlängd gymnasial yrkesutbildning. Alternativa antagandenbeträffande produktivitet (p) och diskonteringsränta (r). Jämförelse medkostnaderna enligt tabell 1 (miljarder kr. Intäkt (summa) Kostnad (enl. tabell 1) Sammanställningen i tabell2 visar att samtliga alternativ redovisar ett överskott på mellan 700 och 2400milj. Med de antaganden som beräkningen bygger på är det samhällsekonomisktlönsamt att förlänga den gymnasiala yrkesutbildningen med ett är enligt denmodell som ÖGY föreslär. Ett alternativt sätt att uttrycka detta på är att angeden tid det tar innan reformen är betald (s. k. pay-offperiod). De fyraalternativen ovan, tabell 2, ger följande pay-offperioder: Alternafiv 2 3,5 är Alternativ 3 7 år Alternativ 4 5 år Idet mest gynnsamma fallet, alternativ 2, är reformen betald pä ca 3,5 är, dvs.därefter genereras ärligen en samhällsekonomisk intäkt pä ca 2400 milj. kr. somett resultat av den förlängda yrkesutbildningen. I det minst gynnsamma falletdröjer det likväl inte längre än innan reformen är samhällsekonomisktbetald. Densamhällsekonomiska kalkylen visar således att det är samhällseko- Prop. 1987/88:102nomiskt lönsamt att förlänga den gymnasiala yrkeksutbildningen enligt Bilaga 4 ÖGY:sförslag. Vilket av de fyra alternativ som här redovisas bäst avspeglarverkligheten är inte möjligt att på förhand avgöra. Det minst gynnsammaresultatet ger ett ärligt överskott pä närmare 700 milj. kr. I det fallet tordeproduktivitetsantagandet vara tilltaget i underkant medan diskonteringsräntansannolikt är något för hög. Densamhällsekonomiska kalkylen ger också indirekt information om vissa effekter avÖGY:s förslag som bör uppmärksammas. Exempelvis kan rekryteringsproblem uppståför näringslivet i samband med att reformens tredje år träder i kraft, vilketbl. a. kan aktualisera vissa arbetsmarknadspolitiska insatser. Avsärskilt intresse är de fördelningspolitiska effekterna. I det följande skallendast ett förhällande uppmärksammas, nämligen de ekonomiska konsekvenserna förde familjer vars barn i fortsättningen kommer att gå i gymnasial utbildning i stället för som tidigare . Förde ungdomar som efter avslutad tvåårig yrkesutbildning i gymnasiet böljadeförvärvsarbeta innebär en förlängning av utbildningen med attföräldrarnas försörjningsansvar förlängs med . Man kan anta att entredjedel av produktionsbortfallet till följd av minskat arbetskraftsutbud, dvs.ca , går till ungdomarnas privata konsumtionsutgifter. Därtill kommer ungdomslagsersättningen varav, lågt räknat, hälften 250-300milj. går till ungdomarnas konsumtion. Det blir nu utgifter som måste bärasav ungdomarnas föräldrar. Även om föräldrarnas ökade kostnader blir lägrekommer det att ske en betydande omfördelning av konsumtionsutrymme frånelevernas föräldrar till eleverna. Hushällens ökade kostnader kan röra sig istorleksordningen 15000 till . under det tredje gymnasieåret. Hur dettakommer att påverka familjernas intresse att låta sina barn fortsätta medgymnasiala studier är svårt att uttala sig om. Utan ekonomisk ersättning finnsdet risk för minskad studiebenägenhet. Å andra sidan visar kalkylen att detfinns ekonomiskt utrymme för att kompensera familjerna. Sammanfattningsviskan konstateras ätt de vikfigaste samhällsekonomiska aspekterna, bortsett frånde immateriella värdena som är förknippade med utbildning, av att föriänga detvååriga yrkesinriktade linjerna i gymnasieskolan är höjd produkfivitet för demsom genomgår utbildningen, produktionsförluster på grund av minskatarbetskraftsutbud och produktionsökning genom minskad arbetslöshet och minskatantal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Därtill kommer naturligtvisatt ÖGY kan leda till en totalt sett effektivare organisation av den totala inskolnings-ochinlärningsorganisationen, vars effekter bara delvis tagits hänsyn till i föreliggandekalkyl. Förslagetfår också vissa fördelningspolitiska konsekvenser. De som ekonomiskt föriorar blir ÖGY-elevernas föräldrar, vilka måste avstå kon sumtionsutrymme under till gymnasiestuderande barn. Det finns också skäl att utgå frän att det i första hand är fråga om relativt inkomstsvaga familjer. Att hela förslaget ger ett positivt samhällsekono miskt resultat indikerar dock att det finns utrymme för kompensatoriska 122 åtgärder för familjerna,såsom föriängt barnbidrag, höjt studiebidrag m. m. Prop. 1987/88:102 Ominga åtgärder vidtas i den riktningen kan resultatet bli negativt för Bilaga 4 studiebenägenheten efter . Förteckningöver gymnasieskolans linjer och sektorer I gymnasieskolan finns 1987/88 följande 27 linjer Prop.1987/88:102 Bilaga 5 Ekonomisk linje (treårig) Humanistisk linje (treårig)Naturvetenskaplig linje (treårig) Samhällsvetenskaplig linje (treårig) Teknisklinje (fyraårig) Ekonomisk linje Musiklinje Social linje Mu So Ep Te Allalinjer utom Du, Ep, Hk, Ss och Td har funnits sedan gymnasieskolans start 1971.Linjerna Ep och Hk bedrivs som försöksverksamhet. Fr. o. m.1987/88 bedrivs därutöver även begränsad försöksverksamhet med treårigayrkesinriktade Unjer inom ramen för 500 intagningsplatser. Gymnasieskolanslinjer och grundskoleanknutna specialkurser (direktramen) är uppdelade påsektorer enligt följande. Prop.1987/88:102 Bilaga 5 1 HS - Humanistisk-samhälls-vetenskapligsektor 2 VSK - Värd-,social- och konsumtionssektor 3 - Ekonomisk-och merkantil sektor 4 TN -Teknisk-naturvetenskaplig sektor 5 TI -Teknisk-industriell sektor 6 JST - Jordbruks- och skogsbrukssektor LINJER (vartill kommer närliggande specialkurser) H, S, So, Ep,Mu Vd, Ss, Ko E, Ek, Hk,Dk N, T, Te,Du Ba, Be, Et, Fo, Li, Pr, Tr, Ve samt gymnasial lärlingsutbildningoch specialkurser ej näraliggande någon linje Jo, Sb, Td Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 1 Inledning ........................................................ 3 2 Gymnasieskolan inför 1990-talet.......................... 4 3 Utvecklingsarbete ochförsöksverksamhet ............ II 3.1 Målsättning................................................. 11 3.2 Dimensionering och lokaliseringav försöksverksamhet 12 3.3 Beslutsordning förförsöksverksamheten............ .. 14 3.4 Referensgrupp, utvärdering............................ .. 15 4 Riktlinjerför försöksverksamheten........................ .. 16 4.1 Treårig utbildning......................................... .. 16 4.2 Arbetsplatsförlagd utbildning.......................... .. 18 4.3 Tillgång på arbetsplatser förutbildningen.......... .. 23 4.4 Modulindelade kursplaner............................ 26 4.5 Elevens arbetsrättsligaställning vid arbetsplatsförlagd utbildning 28 4.6 Försäkringsskydd för elever vidarbetsplatsförlagd utbildning 32 5 Tim-och kursplaner för försöksverksamheten......... 35 5.1 Allmänna utgångspunkter .............................. 35 5.2 Ökade inslag av allmänna ämnen..................... 37 5.3 Ramtimplan ................................................ 38 5.4 Några enskilda ämnen .................................. 40 5.5 Ämnenas årskursfördelning............................. .. 43 5.6 Ämnessamverkan ........................................ 43 5.7 Betygssystem ochintagningsfrågor................. 44 6 Studievägsstruktur........................................... 46 6.1 Utbildning och arbetsmarknad......................... .. 46 6.2 Avveckling av de tvåårigaekonomiska och tekniska linjerna . 6.3 Yrkesutbildningens linjesystem ....................... .. 49 6.4 Övriga tvååriga, ej direktyrkesinriktade linjer.... .. 53 7 m.m............................... .. 55 7.1 Arbetsformer iyrkesutbildningen...................... 55 7.2 Hjälp till elever medstudiesvårigheter.............. 56 8 Gymnasieskolansanpassning till ett samhälle i förändring 58 8.1 Ungdomarnas arbetsmarknad.......................... .. 58 8.2 Signal- och planeringssystem,beslutsnivåer...... 60 8.3 Ramar för gymnasieskolansdimensionering........... 66 9 Läromedeloch utrustning för gymnasieskolan......... .. 67 9.1 Läromedel för yrkesutbildningen...................... .. 68 9.2 Utrustning föryrkesutbildningen...................... .. 69 10 Personalensom resurs vid utveckling av yrkesutbildningen................................................. 71 10.1 Rekrytering och utbildning avyrkeslärare......... .. 71 10.2 Fortbildning av yrkeslärare............................ 72 10.3 Utbildning av handledare.............................. .. 73 11 Kostnaderför och finansiering av försöksverksamheten .................................................................... 77 11.1 Samhällsekonomiska effekter aven förlängd yrkesutbildning 77 11.2 Kostnader förförsöksverksamheten................ .. 78 11.3 Ersättning förutbildningsplatser i arbetslivet.... .. 79 11.4 Skolhuvudmännens kostnader ....................... .. 80 11.5 Budgetöversikt........................................... .. 81 1 Sammanfattning av 0GY:sslutbetänkande En treårig yrkesutbildning del I (SOU 1986: 2) 83 2 Förteckning överremissinstanser.......................... 105 3 Tillgång på platser för arbetsplatsföriagdutbildning. En studie i 107 4 En samhällsekonomisk beräkningav ÖGY:s förslag.... 114 5 Förteckning övergymnasieskolans linjer och sektorer 124 Tryckeri, 1988 127