prop · GB03147 · 1987-12-31 00:00:00 — Frånsett de särskilda LVM-hem för narkotikamissbrukare somunder del tillskapats i och , har vi ännu ingenerfarenhet av den typ av tvångsvård det här är fräga om. De största problemennär denna vårdsektor skall byggas ul kommer sannolikt alt gällapersonalrekryteringen. Stora insatser måste därför göras för all höja vårdområdetsstatus. Härvid spelar åtgärder som stimulerar kunskaps- och metodutvecklingeninom vårdsektorn en viktig roll. Därutöver krävs atl löner och övrigaanställningsvillkor för personalen förbättras väsentligt. Den i och för sig naturliga uppmärksamheten på de nyasvårigheter som 129 9 1987/88. narkotikamissbmkarnaställer tvångsvården inför får inte leda till att den Prop. del avLVM-vården, som är den helt dominerande, nämligen Bilaga 1 vården avde äldre alkoholmissbrukarna, kommer i skymundan. delen avtvångsvården är i behov av utveckling och förändring i flera avseenden.Det gäller såväl själva institutionsvärden som uppföljningen i Det finns inget fog för påståendet atl LVM-vård måste varaen dålig och passiv vård. Tvångsvården har av tradifion låg status inommissbrukarvården. Men det finns också exempel på tvångsvård med hög status.Tvångsvården av unga missbrukare kännetecknades länge av en pessimism som iallt väsentligt liknar den som ibland präglar tvångsvärden av vuxna.Under 1970-talel ställdes myckel av delta på huvudet genom framväxten av de s kHasselakollektiven. De nya behandlingskollektiven visade att det som mängatidigare hade trott vara omöjligt var möjligt; del går att ge tvångsvård ettkvalificerat innehåll. Antalet Ivångsvårdsplatser för vuxna missbmkare harreducerats kraftigt . har antaletplatser minskal med omkring en fjärdedel. har antalet intagningar enligl LVM ökatsnabbi. Minskningen av resurserna för LVM-vård har medfört atl detillgängliga vårdplatserna nu är för få i förhållande till behoven. Bristen ärsärskilt påtaglig för narkotikamissbmkamas del. Därtill kommer alt behovet avplatser vid hem för särskilt noggrann tillsyn klart överstiger de tillgängligaresurserna för sädan värd för såväl alkohol- som narkotikamissbmkarna. I vissaavseenden måste läget beskrivas som akut ohållbart. Situationen innebär att denbeslutade LVM-vården i många fall aldrig kommer till stånd eller, i andra fall,alt ingen tar initiativ lill LVM-vård, trots att sådan vård framstår som starktmotiverad, eftersom adekvata vårdresurser inte finns atl tillgå. Vi föreslår att en särskild ledningsgrupp tillsälls meduppdrag att skyndsamt inventera behoven av tillkommande LVM-resurser i deolika länen och alt utarbeta en plan för hur den erforderliga utbyggnaden kangenomföras. I gruppen bör ingå företrädare för och de bådakommunförbunden. Vi anser atl särskilda statliga medel för alt utvecklaLVM-vården, som komplement till det statsbidrag som utgår tillmissbrukarvård m m, är motiverade bl a med hänsyn lill den extraordinärasituation som HIV-epidemin har skapat. Elt sådant kompletterande statsbidragbör vara inriktat på alt stödja tillkomsten av kvalificerade LVM-resurseravsedda i första hand för narkotikamissbrukarna. Staten bör genom del särskilda bidraget bl a finansiera enviss del av kostnaderna för driften av dessa institutioner. Bidraget bör emellertid utgå inle bara lill LVM-hemmenulan ocksä till den del av LVM-vården som skall äga rum utanför LVM-institutionen. Medlen, som bör utgå i form av projektbidrag, bör fördelas av den ovan 130 nämnda ledningsgruppen.Till ledningsgruppen bör knytas en gmpp av Prop. 1987/88:147 särskilterfarna och kvalificerade behandlare, som bl a kan fungera som Bilaga 1konsulter ål de lokala projekten. Viunderstryker att ett ställningslagande till frågan om förstärkta resurser förLVM-vård bör ske med förtur. Inlebara våra förslag lill ändringar i LVM ulan i ännu högre grad utvecklingen påmissbruksområdet, med spridningen av HIV-smittan bland narkotikamissbrukarnasom ett särskilt allvarligt inslag, kommer atl framtvinga betydande ökningarav samhällets kostnader för missbrukarvården, främst narkomanvården. Delär inle meningsfullt att närmare försöka beräkna dessa kostnader. Del är inleheller möjligt alt visa hur förslagen kan finansiseras i form av omprövning avpågående verksamhet inom ulredningsområdel. Delär däremot helt klart atl uteblivna eller onödigt sena insatser kommeralt medföra utomordentliga kostnader för samhället. De ökade kostnader för statoch kommun som en upprustning av narkomanvården för med sig, måste jämföras medde framtida besparingar för samhället som en begränsning av HIV-epidemininnebär. Socialberedningens lagförslag Prop-1987/88:147 Bilaga 2 Förslag till Lag om vård av missbrukare i vissa fall Härigenom föreskrivs följande. 1 § De i I § socialtjänsfiagen(1980:620) angivna målen för samhällets socialtjänst skall vara vägledande förall vård som syftar till att hjälpa enskilda människor alt komma ifrån missbmkav alkohol, narkotika eller . annat liknande beroendeframkallande medel. Vårdenskall bygga på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritetoch skall sä längt det är möjligt utformas och genomföras i samverkan med denenskilde. 2 § Vård inom aven missbrukare skall ges i samförstånd med den enskilde enligt bestämmelserna isocialtjänstlagen (1980:620). Enmissbrukare skall dock beredas vård oberoende av eget samtycke under deförutsättningar som anges i denna lag (tvångsvärd). Förtvångsvårdens innehåll och utformning gäller bestämmelserna i socialtjänstlagenom inle annat anges i denna lag. 3 §Tvångsvården skall syfta till att motivera missbmkaren att frivilligt ta emot fortsatt behandling och stöd för att komma ifrån sitt missbmk. 4 §Tvångsvård skall beslutas, om någon till följd av ett fortgående missbmk av alkohol, narkotika eller annat liknande beroendeframkallande medel är i behov av vård för att komma ifrån sitt missbmk och vårdbe hovet inte kan fillgodoses enligt socialtjänstlagen (1980:620) eller på nägot annat sätt och han till följd av missbruket 1. utsätter sin fysiska ellerpsykiska hälsa för allvarlig fara eller allvarligt försämrar sinalevnadsförhållanden i övrigt, 2. kan befaras komma attallvarligt skada sig själv eller 3. kan befaras komma attallvarligt skada någon närstående. Omnågon ges vård med stöd av lagen (1966:293) om beredande avsluten psykiatrisk värd i vissa fall, hindrar detta inte ett beslut omtvångsvård enligt denna lag. 5 § Länsrätten beslutar ifråga om att bereda någon tvångsvård. 6 § Myndigheter som i sinverksamhet regelbundet kommer i kontakt med missbmkare är skyldiga alt anmälatill om de får kännedom om att någon kan antas vara i behov avvård enligt denna lag. Vad som har sagts skall dock inle gälla myndigheterinom hälso- och sjukvården i vidare mån än som följer av andra stycket. Enläkare som i sin verksamhet kommer i kontakt med en missbrukare somkan antas vara i behov av vård enligl denna lag skall anmäla delta fill ,om den vårdbehövande inte kan beredas fillfredsställande vårdeller behandling genom läkarens försorg eller i övrigt inom hälso- och 7 § skallinleda utredning, om del genom anmälan enligt . 1987/88:147 6 § eller på något annat sätt kommit till dess kännedom atl det kan finnas Bilaga 2 skäl att bereda någontvångsvård. Myndighetersom anges i 6 § första stycket är skyldiga alt lämna allauppgifter som kan vara av betydelse för en sådan utredning. 8 § skall lämnalänsstyrelsen en redogörelse för missbmkarens förhållanden och för tidigarevidtagna och för planerade åtgärder. skall också ange i vilkethem intagning kan ske och vilken värd utanför hemmet som planeras, om intagningsker. 9 § skall i sambandmed atl redogörelsen enligt 8 § upprättas utse en tjänsteman hos nämnden somskall svara för kontakterna med missbmkaren och med olika värdgivare. 10 § När utredningen har inlettsskall , om del inle är uppenbart obehövligt, besluta omläkamndersökning av missbmkaren samt utse en läkare för undersökningen. Läkarenskall i ett intyg ange den enskildes aktuella hälsotillstånd. 11 § Anser efterutredning att det finns skäl att bereda någon tvångsvård, skall länsstyrelsenansöka om sådan vård hos länsrätten. Tillansökan skall fogas de uppgifter socialnämnden lämnat enligt 8 § och, om inlesynnerligt hinder möter, etl läkarintyg om den enskildes aktuellahälsotillstånd. Omansökan inte innehåller läkarintyg eller om det behövs av andra skäl, fårrätten föranstalta om läkamndersökning. 12 §Socialnämnden skall se till att rättens beslut om tvångsvård verk ställs genom att missbrukaren bereds vård i etl hem som avses i 22 § eller, i fall som avses i 23 § första stycket, på sjukhus. Rättensbeslut upphör alt gälla, om vården inle har påbörjats från dendag då beslutet vann laga kraft. Beslutetupphör också atl gälla om missbrukaren, sedan vården har påbörjats, under merän i följd antingen har vistats olovligen utanför hem som avses i22 § eller varit intagen i häkte eller kriminalvårdsanstall. 13 §Socialnämnden eller polismyndigheten får besluta alt en missbmka re skall omhändertas, om 1. detär sannolikt all han kan beredas vård med stöd av denna lag och 2. rättensbeslut om vård inte kan avvaktas på gmnd av att han kan antas få sitt hälsotillstånd allvarligt försämrat, om han inte får omedelbar vård, eller på gmnd av att del föreligger en överhängande risk för atl han till följd av sitt tillständ kommer att allvarligt skada sig själv eller någon närstående. beslut om omhändertagande inte avvaktas, får beslut omomhändertagande fattas av nämndens ordförande eller någon annan ledamot somnämnden har förordnat. Beslutet skall anmälas vid nämndens nästa sammanträde. Närlänsstyrelsen har ansökt om tvångsvård med stöd av lagen, kan även rättenbesluta att missbrukaren skall omhändertas. 14 § Etl beslut omomedelbart omhändertagande skall genast understäl- Prop. 1987/88:147 las länsrätten. skall genast underrättas om beslutet. Har Bilaga 2 polismyndigheten fattat beslutet, skall myndigheten genast underrätta so cialnämnden om sitt beslut. eller polismyndigheten beslutat om omhändertagandeefter det att har ansökt om värd, skall beslutet underställas denrätt som prövar frägan om vård. 15 §Innan beslutet underställs rätten skall den myndighet som fattat beslutet, om hinder inle möter, låta den omhändertagne fä del av handling arna i ärendet samt underrätta honom om hans rätt atl 1. yttra sig skriftligen tillrätten inom en viss angiven tid, 2. begära muntlig förhandling och 3. erhålla offentligt biträdeenligl rättshjälpslagen (1972:429). Hanskall också upplysas om atl rätlen kan komma att avgöra målet även om yttrandeinte lämnas. 16 § Rätlen skall så snart det kanske och senast från det att beslutet underställdes rätten eller,om beslutet inte är verkställt när det underställs, från det att beslutetverkställdes, pröva om omhändertagandet skall bestå. Denna tid får förlängastill , om det på gmnd av någon särskild omständighet är nödvändigt. Omdel inte finns skäl för omhändertagandel, skall rätten genast upphävabeslutet. 17 § Om någon är omhändertagenenligt 13 § första stycket, skall ansökan om tvångsvård ha kommit in tilllänsrätten inom frän det länsrätten meddelade beslut altomhändertagandet skulle beslå. Har ansökan inle kommit in inom denna fid ellerfinner länsrätten att det inle längre finns skäl för omhändertagandel, skalllänsrätten upphäva beslutet om omhändertagande. Eltbeslut om omhändertagande upphör att gälla när rätten avgör frågan om vård enligldenna lag eller om den omhändertagne häktas. 18 § En läkare som i sinverksamhet kommer i kontakt med en missbmkare som kan antas behövalas om hand enligt denna lag skall anmäla delta till socialnämnden, ommissbmkaren inte kan beredas tillfredsställande vård eller behandling genomläkarens försorg eller i övrigt inom hälso- och sjukvården. 19 § skall se tillatt den som är omhändertagen utan dröjsmål bereds värd i ett hemsom avses i 22 § eller, i fall som avses i 23 § första stycket, på sjukhus. 20 §Tvångsvärden skall upphöra sä snart syftet med vården är uppnätt och senast när vården har pågått (vårdtid). Vården påbörjas genom beslut om intagning och upphör genom beslut om utskrivning enligt 21 § Som vårdtid räknas inte den tid då missbmkaren 1. olovligen vistas utanför hemsom avses i 22 § eller 2. är häktad eller intagen ikriminalvårdsanstall. 22 § Tvångsvård lämnas genom hem som drivs av landstingskommuner Bilaga 2 eller kommuner och som är särskilt avsedda atl lämna vård enligt denna lag (LVM-hem). Elt sådant hem skall ledas av en styrelse. Styrelsenförestår värden vid hemmet i den mån uppgiften inte har överlåtils på ensärskild föreståndare. 23 §Vården skall inledas på sjukhus, om förutsättningar för sjukhusvård är uppfyllda och det anses lämpligt med hänsyn lill den planerade vården i övrigt. Omnågon behöver sjukhusvärd , skall han beredas sådan vård. Överläkarenvid den sjukhusenhet där missbrukaren vårdas skall se lill att socialnämndeneller föreståndaren vid LVM-hemmet genast underrättas, om missbrukaren önskarlämna eller redan har lämnat sjukhuset. Överläkaren får besluta altmissbrukaren skall hindras att lämna sjukhuset som behövs för allsäkerställa att missbmkaren kan föras över till ett LVM-hem. 24 §Om intagning i och om utskrivning från etl LVM-hem beslutar den som förestår värden vid hemmet. Densom föreslär vården vid ett LVM-hem får också besluta atl en inlagen skallflyttas till ett annal LVM-hem, om del anses lämpligt från vårdsynpunkt och densom föreslår vården vid det andra hemmet samtycker till överflyttningen. 25 § Den som föreslår vården videlt LVM-hem skall fortlöpande underrätta socialnämnden om hur vårdenframskrider och samråda med nämnden i alla frågor av vikt. Före överflyttninglill ett annat hem och före utskrivning skall samråd allfid ske. 26 § Den som förestår vården vidett LVM-hem skall, så snart del kan ske med hänsyn till den planerade vården,besluta atl den intagne skall beredas tillfälle atl vistas utanför LVM-hemmetför värd i annan form. Socialnämndenskall se lill alt vården anordnas. Omförutsättningar för vård i annan form inte längre föreligger, får den somföreslär värden besluta att missbrukaren skall hämtas tillbaka lill hemmet. 27 § Innan vård i annan formpåbörjas skall socialnämnden i samräd med den intagne och den som förestårvården upprätta en plan för denna vård. 28 § Har en intagen vistats videlt LVM-hem ulan alt ha beretts vård i annan form, skallföreståndaren anmäla detta lill hemmets styrelse och ange orsaken lill det. 29 § skall aktivtverka för atl den enskilde efter vårdtiden fär bostad och arbete ellerutbildning samt skall se lill atl han får personligt stöd eller behandling förall varakfigl komma ifrån missbruket. 30 §Den som vårdas enligt denna lag vid ett LVM-hem fär inte inneha alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel, injektionssprutor eller kanylereller något annat som kan vara lill men för vården eller ordningen 135 Påträffas sådan egendom, får den omhändertas. 31 § Om det ansespåkallat, fär den som vårdas enligt denna lag Prop. 1987/88:147 kroppsvisileras eller ytligt kroppsbesikfigas, när han kommer till Bilaga 2 LVM-hemmet, för kontroll av alt han inte bär pä sig nägot som han inte får Detsamma gäller om del under vistelsen i hemmet uppkommer misstanke attsådan egendom skall påträffas hos honom. Kroppsvisitationoch ytlig kroppsbesiktning får inte göras mer ingående än vad ändamålet medåtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheterna medger skall iakttas. Ommöjligt skall ell vittne närvara. 32 § Bestämmelserna i 30 och 31 §§skall gälla för alla som vårdas vid etl LVM-hem, om det är nödvändigt för atlgenomföra vården och upprätthålla ordningen vid hemmet och regeringen eller,efter regeringens bemyndigande, medger del. 33 § För missbrukare som behöverstå under särskilt noggrann tillsyn skall finnas LVM-hem som är anpassade fördét. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, beslutarvilka hem som skall vara sädana hem. 34 § Den som värdas enligt dennalag i ett hem som avses i 33 § fär hindras alt lämna hemmet och i övrigtunderkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att vårdenskall kunna genomföras. Hans rörelsefrihet får också inskränkas när det behövsav hänsyn till andra intagnas eller lill personalens säkerhet. 35 § Försändelser till den somvärdas enligl denna lag vid elt sådant hem som avses i 33 § får kontrolleras,om det behövs med hänsyn till ordningen vid hemmet eller till den intagnessärskilda förhållanden. Om en ankommande försändelse innehäller egendom sominle får innehas enligt 30 §, får den omhändertas. 36 § Har alkoholhaltiga dryckereller andra berusningsmedel omhändertagits enligt 30 eller 35 § eller harsådana påträffats inom elt LVM-hem ulan atl det finns någon känd ägare tilldem, skall den som förestår vården vid hemmet låta förstöra eller försäljaegendomen enligt bestämmelserna om beslagtagen egendom i 2 § I första stycketlagen (1958:205) om förverkande av alkoholhaltiga drycker m. m. Belopp somerhålls vid försäljning tillfaller staten. Detsammaskall gälla i fråga om injektionssprutor, kanyler och andra föremål som ärsärskilt ägnade alt användas vid missbruk av och annan befattning med alkohol,narkofika eller andra beroendeframkallande me-dd. 37 § Mäl och ärenden enligtdenna lag skall handläggas skyndsamt. 38 § I mäl om beredande av värd,där missbrukaren är omhändertagen enligt 13 § första stycket, skall länsrättenföreta målet till avgörande inom frän den dag då ansökan om vård komin eller, i fall som avses i 14 § andra stycket, från den dag dåunderställningen skedde. Om ett beslut om omhändertagande inle ärverkställt när det underställs eller om länsrätten har beslutat om omedelbartomhändertagande enligt 13 § tredje stycket, skall målet företas till avgörandeinom från den dag dä beslutetverkställdes. Länsrätten fär förlängadessa tider, om det behövs ytterligare utredning eller om någon annan särskildomständighet gör det nödvändigt. 39 §I mäl om beredande av värd med stöd av denna lag skall länsrätten och kammarrätten hälla muntlig förhandling, om detta inle är uppenbart obehövligt. I andra mål enligt denna lag prövar rätten om det finns skäl atl hålla muntlig förhandling. Om någon part begärmuntlig förhandling, skall sådan hållas. Partema skall upplysas om sin rätt attbegära muntlig förhandling. Omen enskild part som har kallats vid vite att inställa sig personligen fill enförhandling uteblir, får rätten förordna atl han skall hämtas fill rättenanfingen eller lill en senare dag. 40 § Vid handläggning i kammarrättav andra mål enligt denna lag än mål om omhändertagande skallnämndemän ingå i rätten. 41 § I mål och ärenden enligtdenna lag får delgivning med den enskilde inte ske med tillämpning av 12 eller15 § delgivningslagen (1970:428). 42 § Om offentligt biträde ochannan rättshjälp i mål och ärenden enligt denna lag finns bestämmelser irätishjälpslagen (1972:429). 43 § Beslut om omhändertagandeenligt 13 § gäller . Beslut om överflyttningenligt 24 § andra stycket får förordnas alt gälla , om del behövsfrån värdsynpunkt. Andra beslut av styrelsen eller någon annan som förestårvärden vid ett LVM-hem gäller . Rättenfår förordna att beslut som rätten har meddelat skall gälla . 1987/88:147 Bilaga 2 44§ Beslut av styrelsen vid elt LVM-hem eller av nägon annan som föreslår värdenvid etl sädant hem får överklagas av den enskilde hos länsrätten genom besvär,om beslutet avser överflyttning enligt 24 § eller avslag på begäran omutskrivning. Andra beslut enligt dennalag av styrelsen eller av den som annars förestår vården vid elt LVM-hem färinle överklagas. Beslut omläkarundersökning enligt 10 § och 11 § tredje stycket fär inte överklagas. Överklagandeav rättens beslut om omhändertagande är inte inskränkt fill vissfid. 45§ skall lämna biträde för att 1. påbegäran av eller rätlen inställa en missbmkare till en beslutad läkarundersökning, 2. på begäran av socialnämndeninställa den som skall beredas vård enligt denna lag vid elt LVM-hem ellersjukhus samt 3. på begäran av den som förestårvården vid etl LVM-hem efterforska, hämta eller förflytta nägon som bereds vårddär med slöd av denna lag. 46§ Är nägon som har beretts vård med stöd av denna lag misstänkt för Bilaga 2brott för vilket inte föreskrivs strängare straff än fängelse och harbrottet begåtts innan värden påbörjades eller och hör del underallmänt åtal, skall åklagaren pröva om åtal lämpligen bör ske. Styrelsen fördet hem där den misstänkte vårdas eller, om vården har upphört, socialnämndenskall därvid höras om det inte är obehövligt. 47 §Med socialnämnden avses i denna lag socialnämnden i den kommun som enligt 3 § socialtjänsfiagen (1980:620) har ansvaret för att den enskilde fär det stöd och den hjälp som han behöver. Att överflyttning av ärenden till en annan socialnämnd kan ske i vissa fall framgår av 72 § socialtjänst lagen. Medlänsstyrelsen avses i denna lag i det län inom vilket denansvariga kommunen är belägen. Beslutom vård enligl 5 § och i anledning av omhändertagande enligt 13 § fattas avlänsrätten i det län som anges i andra stycket. Den länsrätl som meddeladebeslutet om värd beslutar också i frågor som avses i 44 § första stycket. 48 §Landstingskommunen eller kommunen får för ett LVM-hem anting en utse en särskild styrelse eller uppdra åt någon annan nämnd alt vara styrelse. Två eller flera LVM-hem kan ha en gemensam styrelse. Ifråga om särskild styrelse tillämpas 3 kapitlet 2-12 §§ kommunallagen(1977:179) på motsvarande sätt. Landsfinget eller kommunfullmäktige fär beslutaatl även annan än ledamot eller suppleant i styrelsen får närvara vidstyrelsens sammanträden och delta i överläggningarna men ej i besluten saml fåsin mening antecknad i protokollet. Denna lag (nya lagen) träder ikraft , då lagen (1981:1243) om vård av missbmkare i vissafall (gamla lagen) upphör alt gälla. Bestämmelserna i den gamla lagen skalldock fortfarande gälla när ansökan om vård med slöd av den gamla lagen harkommit in till länsrätten före den . Är någon vid utgången av år1988 omhändertagen enligt den gamla lagen och har ansökan om vårdinle kommit in till länsrätten före den , skall därefterfillämpas bestämmelserna beträffande den som är omhändertagen enliglden nya lagen. Lag omändring i socialtjänstlagen (1980:620) 1987/88:147 Bilaga 2 Härigenomföreskrivs att 11, 47 och 49 skall ha följande lydelse. socialtjänstlagen(1980:620) Socialnämndenskall arbeta för ätt förebygga och motverka missbmk av alkohol och andraberoendeframkallande medel. Insatser för barn och ungdom bör därvid ägnassärskild uppmärksamhet. Socialnämndenskall genom information till myndigheter, gmpper och enskilda och genomuppsökande verksamhet sprida kunskap om skadeverkningar av missbruk och om dehjälpmöjligheter som finns. Nämnden skall även stödja den enskildemissbrukaren och se lill atl han får den hjälp eller vård som behövs för atlkomma ifrån missbruket. skall genom informafion till myndigheter,gmpper och enskilda och genom uppsökande verksamhet sprida kunskap omskadeverkningar av missbruk och om de hjälpmöjhgheter som finns. Socialnämndenskall aktivt sörja för alt den enskilde missbrukaren får den hjälp och vård somhan behöver för alt komma ifrån missbruket. Nämnden skall i samförstånd medden enskilde planera de slöd-och hjälpinsatser som behövs och noga följa denplanlagda vården. Uppdrag att besluta på socialnämndens vägnar får inte avse vad som ankommer pä nämnden enligl 2, 5, 6 och 8 a §§, 11 § första och andra styckena, 17 § tredje stycket samt 18 § lagen (1980:621) med särskilda bestämmelser om värd av unga. Uppdrag att besluta pä socialnämndens vägnar får inteavse vad som ankommer pä nämnden enligt 2, 5, 6 och 8 a §§, 11 § första ochandra styckena, 17 § tredje stycket och 18 § lagen (1980:621) med särskildabestämmelser om vård av unga samt 13 § lagen (1988:000) om vård av missbrukarei vissa fall. I de kommuner där sociala distriktsnämnder inte har inrättatsfår dock beslutanderätten i frägor som avses i första stycket uppdras ätsärskild avdelning som består av ledamöter eller suppleanter i nämnden.