prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Förskjutningen mot en större andel en- ochtvåpersonshushåll bör enligt SIBmedföra att nyproduktionen i motsvarande mån inriktas på fler mindre lägenheter. Eftersom mindre lägenheter ärvanligare i flerbostadshus än i småhus, bör också småhusandelen i nyprodukUonenminska. Åtgärder för att ökabostadsbyggandet Regeringenhar beslutat om eller tagit initiativ till en rad åtgärder för att skapaförutsättningar för en nödvändig ökning av bostadsbyggandet. Annat byggande än bostadsbyggande har begränsats iStockholms- och Göteborgsområdena.Vidare begränsas ombyggnader av bostäder i storstadsområdena. Även i andradelar av landet gäller vissa ombyggnadsrestriktioner under år 1988.Begränsningarna är nödvändiga inte bara för att skapa utrymme för ett ökat bostadsbyggande på en överhettad byggmarknadutan också för att begränsa prisstegringarna i bostadsbyggandet. I storstadsområdena lämnas hyresrabatter för hussom påbörjas åren 1987 och 1988.Vidare har räntebidragen höjts generellt för nya bosläder. Fr, o, m, innevarande budgetår kanstudentbostadsföretag som nyproducerar studentbostäder få bostadslånsom motsvarar av låneunderlaget. Dettainnebär att studentbostadsföretagen jämställs med de allmännyttiga bostadsföretagen i lånehänseende och alt dedärmed får bättre ekonomiskamöjligheter än Udigare att bygga nya studentbostäder. På högskole-och universitetsorterna är studentbostäderna enviktig faktor för en väl fungerande bostadsmarknad. En ökad nyproduktionav studentbostäder ger kommunerna bättremöjligheter att tillgodose behovet av bostäder för de ungdomar som intestuderar. Iprop, 1986/87:93 om bosläder åt unga lade regeringen fram förslag som bl.a, syftade till att stärka ungdomarnas ställning påen allt mer hårdnande bostadsmarknad, 159 har i enlighet med regeringens förslagbeslutat (BoU 16, Prop. 1987/88:100 rskr. 298) om ell statligt stöd tillvissa kommuner med stor brist på boslä- Bil. 11 der för ungdomar för attfrämja ett ökat utbud av bostäder. Bidraget lämnas till kommunen - eller när det avsernyproducerade bostäder till fastighetsägaren - för hyreslägenheter somförmedlas av kommunen och som upplåts till ungdomar . Bidraget är på200 kr. Det upphör när den som hyr lägenheten fyller 25år. Det är regeringen som bestämmer vilka kommuner som skall omfattas avstödet. omfattas kommunerna i , ochStor-Malmö sarnt kommunerna . beslut innebar vidare alt bostadsbidragskulle återinföras för ungdomar mellan utan barn fr.o.m, denIjanuari 1988, Bostadsbidrag kan därvid lämnas med maximalt . förensamstående och I , för makar/samboende , För år1989 föreslås att inkomstgränser och bostadskoslnadsgränser höjs så atl bostadsbidragenanpassas till inkomst- och bostadskoslnadsutvecklingen. Bostadsbidragenbeslutas av kommunerna men staten bidrar av kostnaderna, Riksdagenhar i enlighet med förslag i prop, 1987/88:35 beslutat (BoU 4, rskr,93) om en ny lag om anvisningsrätt. upphävsbosladsanvisningslagen (1980:94), Den nya lagen bygger på att kommunen skallförsöka komma överens med fastighetsägarna eller deras organisationer omanvisningsrätt. Om det inle går eller om en fasUghelsägare inle följer enöverenskommelse, ges kommunen möjlighet att hos hyresnämnden ansöka om ettbeslul om anvisningsrätl beträffande lägenheterna i ett visst hus.Hyresnämnden skall ge kommunen anvisningsrätl om det behövs förbostadsförsörjningen och det inte är oskäligt med hänsyn till det intressefastighetsägaren kan ha all förfoga över lägenheterna. beslut får förenas med vite och innebär bl.a. förbud för fastighetsägaren att upplåta lediga bostadslägenheter, somomfattas av beslutet, till någon annan än den bostadssökande som kommunenanvisar, eller till kommunen. Beslutet innebär också atl fastighetsägarenendast under vissa förutsättningar får medverka till byten, andra lägenhetsöverlåtelser ellerandrahandsupplålelser. Den nya lagen skall vara tillämplig på sådanabostadslägenheter i kommunen som fastighetsägaren upplåter med hyres- ellerbostadsrätt. Första-gångsupplålelser av bostadsrätt omfattas av lagstiftningen,däremot inte överiåtelser av bostadsrättslägenheter, Lagen som trädde i kraftden kommer atl avsevärt förbättra kommunernas möjligheter allförmedla lediga lägenheter. Tillgångenpå hyresbostäder lill sjålvkostnad har grundläggande betydelse förstora befolkningsgruppers bostadsförsörjning. För ungdomar med ofta 160 begränsade ekonomiska resurserär det särskilt viktigt att del finns bostä- Prop. 1987/88:100 der atttillgå som ägs och förvaltas ulan enskilda vinstintressen. 11ning av bostäder som tillhör allmännyttiga bostadsföretag motverkas genom nyaregler för övertagande av lån med räntebidrag. Inombostadsdepartementet finns en särskild ungdomsboendedelegation. Den har Ulluppgift bl.a, att stimulera, följa och informera om pågående försöksverksamhetmed att förbättra ungdomarnas ställning på bostadsmarknaden. Delegationenskall också ta initiativ till att försöken utvärderas och atl erfarenheternasprids i former som gör dem allmänt tillgängliga. Delegationen skall vidarebereda ärenden om bidrag tillförsöksverksamhet. Del har visat sig att det i många kommuner finns ettbehov av erfarenheter och exempel på olika lösningar på ungdomarnasbostadsproblem. Kommuner, bostadsföretag och enskilda personer har visat ettstort intresse för delegaUonens verksamhet. Delegationen har medverkat i kurseroch konferenser ute i landet och gjort studiebesök i kommuner som har verksamheti gång. På förslag av ungdomsboendedelegationen har statligt stöd lämnats tillbildandet av en ungdomsbostadsstiftelse i och via delegationen harregeringen kunnat följa verksamheten under det halvår som den har varit i gång.Stiftelsens arbete har gett konkreta resultat i form av bostäder många avGöteborgs ungdomar. Stiftelsen räknar med alt kunna förmedla ca 1000 lägenheterunder sitt första verksamhetsår, Ungdomsboendedelegationen är ett viktigt redskap iarbetet med att sprida information om ungdomarnas bostadsbehov. i , Bo 87, medverkade delegationen med enutställningslågenhet som visade på möjligheterna att åstadkomma välplanerade,ändamålsenliga bostäder för unga människor. Det är viktigt atl initiativ av dethär slaget stöds och att erfarenheterna samlas upp för att komma dem till delsom ansvarar för bostadsförsörjningsfrågorna. har ställt medel tillungdomsboendedelegationens förfogande som medger en intensifiering avverksamheten under den närmaste liden. Delegationen följer särskilt kommunernasverksamhet med att la fram bostäder för ungdomar och arbetar aktivt för att detstatliga stödet till verksamheten skall ge avsedd effekt. En delrapport kommerall redovisas före . 11 1987/88. Underbilaga 11.2 Prop. 1987/88:100 Bil.11 Sammanfattningav promemoria från arbetsgruppen BUS (Barn-Ungdom-Samordning) rörande statensungdomsråd Arbetsgruppen slår inledningsvisfast att det är viktigt att inte någon oklarhetråder om atl är en myndighet. Enligt arbetsgruppen börungdomsrådet koncentrera sina arbetsinsatser på två väsentliga områden, nämligen barn- ochungdomsorganisationernas villkor saml kommunernas arbete medungdomsfrågor. Däremot bör ungdomsrådet inteha en så markerad ungdomspolitisk roll som den tidigare instruktionen föreskriver. bör, enligt arbetsgruppen, ha somuppgift alt följa, bistå ochsamordna statliga myndigheters insatser riktade till barn och ungdom. Det är då angeläget atl harfortlöpande kontakter med , och rikspolisstyrelsen.SamUiga dessa myndigheter har författningsmässiga tillsynsuppgifter som berörbarn och ungdom. Av särskilt intresse är också kontakterna medbarnmiljörådet genom atl båda myndigheternaarbetar med unga människor. Arbetsgruppenser ingen anledning atl slå samman de båda myndigheterna eftersom arbetsuppgifternaskiljer sig åt. Arbetsgruppenföreslår alt får ett ökat inflytande över den statliga bidragshanteringen. Detta har delvis redan skettgenom beslut medanledning av budgetproposition. Till skillnad från tidigare delaljstyrda bidragssystem harriksdagen nu endast fastställtanslagsramen. En annan uppgift för ungdomsrådet bör vara att stimulera och stödja utvecklingsarbete inomungdomsorganisationer och föreningar. Särskilt bör ungdomsrådet uppmärksammaföreningslivets och organisationernasmöjligheter till och förutsältningarför förnyade roller och uppgifter iframtiden. Arbetsgruppen menar också att det är angeläget att kan redovisa aktuellauppgifter inom områden som berörungdomsrådets arbetsfält. Dessa kunskaper bör spridas till såväl föreningslivet som andra statligamyndigheter och kommuner. Arbetsgruppen menar vidare att ungdomsrådetskontakter med kommu nerna måste stärkas. Därvid är främst två områden angelägna, nämligen kommunall arbete med ungdomsplaner saml kommunernas fritidspolitik. finns en rekommendation att kommunerna skall bilda lokala samverkansorgan för intensifierat samarbete mellan socialnämnd, skola och polis samt eventuelll andramyndigheter/organ, I kommunerna har vanligtvis fritidsnämnderna varitrepresenterade och då ofta fått en på drivande roll i arbetet. Arbetsgruppen anser att arbetet i dessa grupper bör intensifieras bl.a. genomframtagande av kommunala ungdomsplaner. Dessa ungdomsplaner bör omfattatillgång till utbildning, arbete, bostäder och fritidsaktiviteter. Arbetet medungdomsplanerna bör vidare enligt förslaget stödjas särskilt av staten. anses vara en lämplig myndighet för att ge ett sådantstöd. Den samordnande rollen för samverkan mellan skolan, den sociala sektorn, polisen samt fritids- och kultursektorerna föreslås föras överfrån till ungdomsrådet, 162 1tidigare rapport har arbetsgruppen föreslagit att Prop. 1987/88:100 ävenbrottsförebyggande rådets arbetsgrupp för barn- och ungdomsfrågor Bil. 11 skallöverföras från BRÅ till ungdomsrådet. En kritik från ell antal kommuner harenligt arbetsgruppen rört den nuvarande dåliga samordningen av statligamyndigheters kontakter med kommunala tjänstemän. Arbetsgruppens förhoppning ärall man genom alt samla de nu beskrivna uppgifterna pä statens ungdomsrådskulle kunna åstadkomma en bättre samordning av kontakterna med kommunerna. Genom en kombination av de föreslagna åtgärderna vadgäller den statliga organisationen och upprättandet av kommunala ungdomsplanerhoppas arbetsgruppen att de bästa förutsättningar skall kunna skapas för att gefrågor som främst rör unga människor större tyngd i den politiskabeslutsprocessen. Kommunerna bör då aktivt kunna stimuleras att utarbetasamlade ungdomsplaner som sedan bör integreras i kommunens mera långsiktigaplanering. skulle initialt ge förslag om hur samverkan mellanförvaltningarna skall kunna förstärkas för att vara ett bättre slöd för denkommunala verksamheten. bör vidare kunna ge kommunerna braplaneringsunderlag och hjälpa tillatl föra ut statens intentioner inom ungdomsområdet. Arbetsgruppen anser alt ungdomsrådet även iforlsällningen bör bedriva egen utredningsverksamhet men däremot inte någonegen forskningsverksamhet. 1 stället bör ungdomsrådets uppgift vad gällerforskning kring barn och ungdom vara att hålla sig informerad om aktuellaprojekt och genom sin informationsverksamhet sprida kännedom om aktuellaforskningsinsatser av intresse för ungdomsrådets målgrupper.Informationsverksamheten är enligt arbetsgruppen mycket angelägen förungdomsrådet. Utgångspunkten är här atl en god informationsverksamhet är enförutsättning för alt inriktningen mol såväl organisations- och föreningslivetsom den kommunala fritidsverksamheten skall få ett bra genomslag. som lidskriften bör finnaskvar och ytteriigare utvecklas. Därutöver föreslås att ungdomsrådet även skallge ut ett enklare informationsblad med kortfattad information kring beslut ochålgärder inom barn- och ungdomsomrädet. En annan viktig del i informationsverksamhetenbör vara att arrangera och medverka i kurser och konferenser. Arbetsgruppen föreslår en utökning med tre tjänster vidungdomsrådet förutom de resurser som föresläs föras över frän och brottsförebyggande rådet. Informations-, utrednings-, bidrags- saml admi nistrativa enheterna bör enligt förslaget förstärkas genom dessa tjänster. Arbetsgruppen menar beträffande slyrelsens sammansättning att denna nu inte skall vara ett "representantskap" för barn- ochungdomsorganisatio nerna. Däremot anses det angelägel alt en majoritet även i fortsättningen har sin bakgrund i dessa och därmed väl känner föreningslivets villkor. För atl ungdomsrådet skall kunna fylla en funktion som samordningsorgan på central nivå för skolan, den sociala sektorn och polisen är det enligt arbetsgruppen rimligt att dessa områden särskilt företräds i ungdomsrådets styrelse. För atl rådet skall kunna bistå kommunerna i arbetet med ung domsplaner menar arbetsgruppen att styrelsen också bör ha kompetens från andra myndigheter med ansvar som bör innefattas i dessa planer, 163 övriga ledamöter bör tillsäftas påpersonliga mandat, men bör ha erfaren- Prop. 1987/88:100 het från olika delar av föreningslivet. Av dessaledamöter bör minst en ha Bil. 11 sin bakgrund i idrottsrörelsen.Arbetsgruppen föreslår slutligen att rådets namn ändras till statens ungdoms-och fritidsstyrelse. Underbilaga 11.3 Prop. 1987/88:100 Bil.11 Sammanställningav yttranden över promemoria från arbetsgruppen BUS (Barn-Ungdom-Samordning)rörande Yttrandenöver promemorian har avgetts av , brottsförebyggande rådet och rådets barn- och ungdomsgmpp,, (), , , statskontoret, (), statensungdomsråd. i (LO), (),Förbundet unga, . RiksförbundetSveriges 4 H, . Svenska Ungdomsringen för bygdekultur, , Sverigessocialdemokratiska ungdomsförbund.Unga örnars riksförbund samt . Arbetsgmppenföreslår att statens ungdomsråds roll som myndighet entydigt skall slås fastoch att en viktig uppgift är att bevaka föreningslivets villkor från samhälleliga utgångspunkter, Dellaomfattas av alla som yttrat sig ifrågan och man uttalar att man välkomnar en mer renodlad myndighetsroll. Förslaget att ungdomsrådet bör koncentrera sinaarbetsinsatser på barn-ochungdomsorganisaUonernas villkoroch kommunernas arbete med ungdomsfrågorna harmottagits positivt av samtliga. Man delar även uppfattningen att rådet bör få ett ökat inflytande överden statliga bidragshanteringen,samt att ungdomsrådet bör samla information om t, ex, kommunala bidragsregler för att i större utsträckning kunnafungera som informationscentral. Positivt har också mottagits förslaget att statensungdomsråd i större utsträckning börarbeta med särskilda arbetsgrupper/referensgrupper för olika aktuellafrågor. Allmänt Ullstyrks vidare förslagen om attungdomsrådet inte i fortsättningenbör bedriva egen forskningsverksamhet, men däremot fortsätta all ge ut informalionstidskrifter och enklareinformationsblad med information omaktuell forskning, beslut och åtgärder inom barn- och ungdomsområdet. Många remissinstanser tar dessutom uppbehovet för ungdomsrådet av en egen kvalificerad utredningsverksamhet. Behovet av en bättre samordning av statligamyndigheters insatser riktade till barn och ungdom vitsordar deremissinstanser som yttrat sig i denna fråga,liksom de också tillstyrker förslaget att rådet skall följa och bistå myndigheternasinsatser riktade till barn och ungdom. Socialstyrelsenanser liksom arbetsgruppen att frågorna rörande barn och 165 ungdombör få en mer framskjuten ställning i den samhälleliga verksamhe- Prop.1987/88:100 ten. hardock fört fram principiella synpunkter beträffande Bil. 11 samordningoch ett övergripande ansvar för denna. Bl, a. anser attarbetsgruppen inte tillräckligt beaktat ansvar enligtsocialtjänstlagen. Vidare påpekas att enligtsocialtjänstlagen har ett centralt tillsynsansvar samt ansvar förövergripande planering, samordning och uppföljning inom . Meddetta följer, enligt styrelsen, bl, a,ansvar för atl följa och klargöra de villkor i barns och ungdomars liv som har betydelse när det gäller socialtjänstensansvar och arbetsuppgifter och att ta fram och förmedla den kunskap och deerfarenheter som kan användas föralt utveckla verksamheter för barn och ungdom. Arbetsgruppen diskuterar i sin PM inte på något säll i vadmån de uppgifter som skulle läggaspå kommer att påverka . 2 Förhållandet till kommunerna Beträffandearbetsgruppens förslag i delta avseende är remissbilden splittrad. Några remissinstanser avstyrker attkommunerna skall åläggas att ta framungdomsplaner. Uppfattningen går också isär när det gäller förslaget attfrån överföra den samordnande rollen mellan skolan, den sociala sektorn, polisen saml fritids- ochkultursektorerna lill . anser att det är mycket viktigtalt ta fram ungdomsplaner som tarfasta på ungdomars levnadsvillkor och som behandlar sysselsättnings-, bostads-, utbildnings- och frilidsfrågorutifrån ungdomars behov. Dessa planerbör ses som en integrerad del av samhällsplaneringen utifrån en socialgrupps särskilda behov. Styrelsen vill betona all arbelet med sådana planer inte begränsas till att bli enbartfritidsplaner för ungdom. Vidare anförs att det är som - ienlighet med socialtjänstlagens intentioner - ger kommunerna hjälp i arbetetmed barnomsorgsplanerna, bl.a.genom allmänna råd. Styrelsen erinrar i sina råd om betydelsen av att barnomsorgsplanen samordnas medplanering av kommunernas övrigaverksamhet. En barnplan kan mycket väl täcka allt som har med barn att göra. Arbetet med barnplanen börsamordnas med arbetet medungdomsplaner och inte splittras upp på olika myndigheter som i stort sett har kontakt med kommunerna isnarlika frågor. stödjer utredningens förslag omatt kommunerna bör stimuleras att utarbetaövergripande ungdomsplaner men anser det olämpligt att på central nivå fastställa åldersgränser för dessa. anför därutöver att enövergripande plane ring med syfte att förbättra livs-och uppväxtvillkoren för barn och ungdom måste utgå från dessas behov ochintressen och överensstämma med de fritids-, kultur- och skolpolitiskamål som beslutat om. De ungas inflytande, delaktighet och ansvarbör från tidiga barndomsår garanteras. Detta kräver en kontinuitet och en långsiktighel i planeringen för hela barn- och ungdomstiden. Utifrån givnaargument finner SÖ att man från . centralt håll bör aktivt främjabarn-och ungdomsplaner. Föratt åstadkomma samordning av det staUiga stödet till kommunerna i Prop.1987/88:100 enlighet med arbetsgruppens förslag tillstyrker SÖ att densamordnade Bil. 11 rollen mellanskolan, den sociala sektorn, polisen samt fritids- och kultursektorernaöverförs från till . anför att ungdomsplaner kanvara ett instrument för att förankraoch genomföra verksamhet för och med barn och ungdom i kommunerna. Det gällerockså kulturfrågorna. Kulturverksamhet ger innehåll och kvalitet i fritid, i skola, i boendemiljö, i föreningsliv.Kulturrådet ser ett sådant arbete som en möjlig väg att utveckla stödet tillbarns och ungdomars kultur. tar inte ställning till frågan ivilken utsträckning det behövs statligaråd och anvisningar för kommunernas arbete med s. k. ungdomsplaner omsådana kommer till stånd, 1 den utsträckning kommer att lämna sådana, börde dock ha föregåtts av ett bredaresamråd där också ingår, så att inte bara skolans, polisens och socialvårdens synpunkter ligger tillgmnd för ungdomsrådets agerande, menar . anser liksomarbetsgruppen att det är av vikt atlstödja kommunerna i arbetet med atl upprätta särskilda ungdomsplaner som omfattar tillgången till utbildning, arbete,bostäder och fritidsaktiviteter. Statskontoret anför att den samordnande rollen församverkan mellan skolan, den socialasektorn samt polisen bör ligga pä länsstyrelserna. När det gällerförslaget att ungdomsrådet skall främja kommunernas arbete med ungdomsplaner och att rådet skall fungera somen informationscentral om t, ex,kommunala bidragsregler anser statskontoret alt även denna typ av uppgifter, om de anses angelägna, med fördelkan förläggas länsstyrelsenivå. deklarerar som sin uppfattningatt i arbetsgruppens PM saknas enanalys av problemen samt motiveringar till varför uppgifter bör överföras från ochbrottsförebyggande rådet till ungdomsrådet,RRV anser att det först efler en mer ingående analys är möjligt attbedöma behovet av strukturella förändringar. instämmer rned arbetsgruppen iatt det är viktigt med en samordning av barn- och ungdomspolitiken ikommunerna. Rådet är däremot tveksamtUll om en tvingande lagstiftning om ungdomsplaner är den bästa metoden, mer posiUvt sätt kan,enligt rådets mening, vara alt ungdomsrådet får resurser att genom ettintensivt utrednings- och informationsarbetekunna påvisa för kommunala politiker och tjänstemän det nödvändiga i ensamlad barn- och ungdomspolilik. vill göra arbetsgruppenuppmärksam på att stora förändringari den kommunala organisationen har skett . Decentralisering i form av lokala organ,resultatenheter etc, har i stor utsträckningmedfört bättre förutsättningar för en samlad syn på barn- och ungdomsfrågornai kommunerna. Ätt finna och sprida information om intressantaprojekt i kommuner som lyckas bra i ungdomsfrågor kan säkert lösas på apnat sätt, hävdar förbun det. avstyrkerdärför förslaget om att rådet skall utar- 167 beta råd och riktlinjer för hur ell sådant kommunallsamarbete bör bedri- Prop. 1987/88:100 vas. Likaså avstyrker förbundetbestämt statliga anvisningar om t.ex. Bil. 11 införandet av kommunalaungdomsplaner. Föreningen är positiv tillförslaget att rådet fortsättningsvisskall samla in uppgifter från kommuner och dess samverkansorgan för attsedan kunna sprida vidare intressanta projekt. Föreningen betonar dock att delta arbete inte får ta förmyckel av kommunernas arbete ochresurser. Insamlingen av uppgifter får inle ske för insamlandets egen skullutan här måste en prioritering till . Föreningen tror inte på att rådet skall ge utstatliga anvisningar om införande av kommunala ungdoms planer utan anseratt rådet bör följa, bistå och stimulerakommunernas arbete med kommunala ungdomsplaner. menar att detär mycket omfattande arbetsuppgiftersom ungdomsrådet enligt arbetsgruppen skall ha. Det är viktigt atl kraven och förväntningarna är rimliga.En mera noggrann prioritering avarbetsuppgifterna måste göras om ungdomsrådet, med de kansliresursersom arbetsgruppen föreslår skall stå till dess förfogande, skall kunna leva upp till de utsatta målsättningarna, anser TCO, Förbundet unga anser alt förslaget attkommunerna skall stimuleras attutarbeta särskilda ungdomsplaner, som sedan skall integreras i den övriga planeringen, framstår som bakvänt.Förbundet befarar alt man med del tillvägagångssättet blir kvar ibeteendel att åtgärda symptom i stället förorsakerna. Vi unga menar att man i stället skall stimulera kommuner och andra samhällsplanerare till att i allasammanhang tänka på att de medborgare man planerar för inte bara utgörs avbarnfamiljer, ensamhushåll,pensionärer eller andra grupper, utan också av barn och ungdomar. Unga örnars riksförbund delar den grundläggandeinställningen att det är mycketangeläget med en samordning inom kommunerna av insatserna på barn- och ungdomsområdet. Huruvida den bästa vägenatt nå det målet är barn- och ungdomsplaner är förbundet litet tveksamtlill. Del viktigaste kan knappast varaplanerna i sig ulan de faktiska insatserna. Problemområdet är också mycket större än t, ex, förbarnomsorgen. Planer för barnomsorgenhandlar i stor utsträckning om att fylla ett faktiskt (anmält) behov och att bedöma befolkningsutvecklingen. Barns ochungdomars fritid är ett mera komplext område. Risken finns alt för stormöda läggs ner på att arbeta fram planernaoch mindre på insatserna, anser Unga örnar, socialdemokratiska ungdomsförbundpoängterar att behovet av en samladbarn- och ungdomspolitik såväl i kommunerna som på regional och riksnivåhar förbundet vid flera tidigare tillfållen understrukit men menar däremot att ett varningens tecken bör höjasvad avser statens ungdomsråds roll.Eftersom den övergripande politiken ligger under ungdomsministernsarbetsfält i skall inte rådets roll gentemot kommunerna överprioriteras. En vissinsamling av uppgifter kan varalämplig men får inte innebära att rådet trots rakt motsatta ambitioner får enungdomspolitisk samordnande roll i kommunernas ögon,