prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — När det gäller frågan ommiljödeklarationer på vissa produkter - delar jag utredningens uppfattning attdet är en viktig åtgärd. Med miljödeklarationer kan den enskilde bättre ställakrav på bl. a. utveckling av miljövänliga varor. Jaganser det därför angeläget att tänkbara former utvecklas för det miljöinriktadekonsumentskyddet utreds. Erfarenheter kan bl, a. hämtas frän FörbundsrepublikenTyskland där ett frivilligt miljömärkningssystem har tillämpats i ca åtta år.Statsrådet kommer senare att återkomma till regeringen med förslagcm att ge en särskild utredare i uppdrag att i samråd med ochkemikalieinspekfionen inventera problemställningar och utreda formerna för etteventuellt införande av ett svenskt frivilligt miljömärkningssystem. Föratt miljöproblemen mera långsiktigt skall kunna angripas på ett framgångsriktsätt är det viktigt att olika verksamheters resursanvändning och miljöpåverkananalyseras, I princip bör som jag har berört tidigare (avsnitt 2)kartläggningar genomföras för olika samhällssektorer. Härigenom fåsförutsättningar för övergripande beskrivningar av konsekvenserna förresursanvändning och miljö - miljökonsekvensbedömningar. Sädana bedömningar börgöras innan större förändringar av verksamhet eller policy inom en viss sektorbeslutas. Följderna av en viss aktivitet liksom tänkbara alternativa lösningarkan därmed lättare åskådliggöras och beaktas i ett tidigt skede avplaneringsprocessen. Mittställningstagande: bör ha en central roll förkunskapsförsörjningen inom miljöområdet. Till verkets viktigaste uppgifter höratt utforma strategier, handlingsprogram, råd och riktlinjer m, m, inommiljövårdsområdet. Dennuvarande ordningen för styrning och administration av den kollektivaforskningen bör behällas tills vidare. Erfarenheternafrän verksamheten med ett miljöforskningscentrum i bör utvärderas somunderiag för framtida ställningstaganden. Organisafionsutredningensförslag: Överenstämmer i huvudsak med mitt ställingstagande. Utredningenföreslår dessutom att forskningsnämnden vid utökas medrepresentanter för näringslivet och den kommunala verksamheten. Utredningen harockså behandlat vissa frågor avseende organisationen av naturvärdsverketslaboratorier. Utredningen tar upp frågan om organisationen av den kollektivaforskningen och anser att denna bör kunna förenklas. instämmer i huvudsak i vad som anförsom naturvärdsverkets roll i en ytterligare decentraliserad miljö- Prop.1987/88:85 värdsorganisation. Statskontoret framhåller att naturvärdsverketenligt utredningens förslag delvis fär en ny roll och att bådeomprioriteringar och omorganisation kan komma att krävas för att anpassa verkettill de nya uppgifterna. Någraav remissinstanserna har uttalat sig i fråga om forskningsnämnden och är ihuvudsak positiva till en utökning enligt utredningens förslag.Naturvärdsverket är dock negativt. Deremissinstanser som har behandlat frågan om centra för miljövetenskapligforskning instämmer i huvudsak i utredningens överväganden. laboratorier anför att en fortsattutveckling av laboratoriernas arbete i riktning mot ökad avnä-maranpsassning,produktinriktning och specialisering är nödvändig. Skälenför mitt ställningstagande: Förändringarna i fråga om ansvarsfördelningen inommiljöskyddsorganisationen, som jag har förordat, medför att arbetet inommiljöområdet decentraliseras ytterligare. Därtill kommer att ett 80-talmyndigheter - säväl egentliga miljömyndigheter som myndigheter inom andrasektorer - fullgör miljövårdsuppgifter av skiftande karaktär. Kraven på eneffektiv kunskapsförsörjning är således stora. Kunskapsförsörjningen omfattarmånga olika delar, allt ifrån miljöinriktad forskning och utveckling tillinsamling av mätdata, framtagande av miljöstatistik samt utformning avhandlingsprogram, råd och riktlinjer. En vikfig del i arbetet är också attutnyttja erfarenheterna från det löpande arbetet vid berörda myndigheter. Jaganser i likhet med utredningen att bör ha en central roll somkunskapsbas och som policy- och strategiskapare i detta system. Naturvårdsverkethar till stora delar på ett bra sätt spelat den nyckelroll som jag härskisserat. Med de förändringar jag nu föreslår, tillsammans med miljöfrågornasstrategiska betydelse för samhällsutvecklingen, kommer emellertidnaturvårdsverkets förmåga att ytterligare utveckla denna roll att bli avavgörande betydelse för det samlade systemets effektivitet. Jag finner detdärför motiverat att här något utveckla min syn på roll idetta sammanhang. De organisatoriska frågorna i samband härmed bör studeras iden översyn av naturvärdsverkets verksamhet som jag har aviserat. Miljövårdsforskningenskall användas för att ta fram kunskaper om miljöproblem och miljöeffekter.Naturvårdsverket har ett ansvar för att forskningen leds och samordnas och attforskningens resultat förs ut till berörda myndigheter och organ. Med tanke pä attinriktningen av forskningsarbetet kan förändras med de miljöproblem som är aktuella, måste kraven på flexibilitet i forskningsor ganisationen vara höga. bör därför i sä stor utsträckning som möjligt utnyttja forskare och institutioner utanför verket för genomfö randet av sina forskningsprojekt. Verket bör ocksä ha egna laboratorier till sitt förfogande för att ha tillgäng till vetenskaplig expertis bl, a. i arbetet med aktionsplaner och för att på ett kvalificerat sätt fullgöra sin centraUa- boratoriefunktion. Denna senare verksamhet får bl, a, ökad betydelse i samband med att kraven på företagens egenkontroll stärks och behovet av 279 detaljerade anvisningarför mätning och analys ökar. Miljöövervakningensyftar till att följa utvecklingen av miljöförhållanden Prop, 1987/88:85 ivatten, luft och mark. Denna verksamhet utgör basen för uppföljningen avvidtagna miljöskyddsåtgärder och bedömningen av behovet av ytterligareåtgärder. Miljöövervakningen är därför viktig för de åtgärdsprogram som jagfidigare redovisat. har ett ansvar för att den långsiktiga miljöövervakningeni landet sker pä ett ändamålsenligt sätt. Verket ansvarar också församordningen av den regionala uppföljningen samt för metodutvecklingen inomområdet. Resultatenav forskningen och miljöövervakningen mäste utnyttjas och omformas till policydokumentoch bedömningsunderlag. Jag anser att naturvärdsverkets arbete pä detta viktigaområde bör ges högre prioritet. Jag vill här främst understryka betydelsen avatt koncentrerar sina insatser till projektledning ochsamordning. Vidare bör det ankomma på verket att se till attmiljövärdsorganisationens samlade resurser, kompetens och erfarenheter tastill vara i detta strategiska arbete. Naturvärdsverketsroll som förmedlare av kunskaper fär en mera framträdande plats genom de förslagjag här lägger fram. De bedömningsunderlag och policydokument som tas fram börutnyttjas som underiag för de aUmänna råd m.m. som jag har beskrivit isamband med tillsynen, I uppgifter bör också ingå ett ansvarför uppföljning och utvärdering av olika åtgärder för att förhindra ellerbegränsa miljöstörningar. Naturvårdsverkethar i sitt remissvar i princip instämt i utredningens förslag och angivit atten fortsatt utveckling av laboratoriernas arbete i , riktning mot ökad avnämaranpassning,produktinriktning och specialisering är nödvändig. Med hänsyn till den ändradeinriktning som verksamhet kommer att fä, anser jag attverkets behov av laboratorieresurser bör beaktas i samband med den översyn avnaturvärdsverket som jag har aviserat. Härvid bör övervägas möjligheternaatt utnyttja externa resurser med syfte att åstadkomma ett flexibelt resursutnyttjande. Jagvill i detta sammanhang för kännedom också ta upp vissa övrigafrågor som har berörts av utredningen. Forskningsnämndensledamöter företräder såväl myndigheter och andra avnämare som universitetoch högskolor. För de centrala myndigheter som i särskilt hög grad ärintressenter i sektorforskningen inom miljöområdet finns fasta mandat, Iövrigt utses ledamöterna av regeringen pä grundval av personliga meriter. Redani dag kan således representanter från industrin och kommunerna utses somledamöter. När det gäller näringslivets medverkan i miljövårdsforskningen villjag erinra om att det dessutom finns ett forskningssamarbete i form av s, k,kollektiv forskning som för vatten och luftvårdsforskning(IVL) svarar för. Jaganser att forskningsnämndens; sammansättning bör representera så väl de mest betydelsefulla avnämarintressena som en bred kompetens från forskarvärlden. motiverar miljöproblemens karaktär och förän derlighet att nämndens sammansättning ej låses för längre perioder. Även om jag inser att det finns skäl till att företrädare för kommunerna och industrin bereds en permanent plats i forskningsnämnden, är jag därför 280 inteberedd att nu förorda att ytterligare fasta mandat tillskapas. Det är Prop.1987/88:85 tvärtom min uppfattning att det inte behövs fasta mandat i nämndenför någon myndighet eller organisation, förutom naturvärds verket. Det förhällandetatt regeringen utser ledamöter i forskningsnämnden bör vara en tillräckliggaranti för en lämpligt avvägd representation i forskningsnämnden. Jag villemellertid här betona att jag i likhet med utredningen anser att det ärangeläget att det i forskningsnämnden även finns företrädare från industrin ochden kommunala verksamheten. Denna fräga fär övervägas i samband med att nyaledamöter tillsätts i nämnden. Utredningensförslag att förhandlingar med () om medel till kollektiv forskning skall skötas av naturvårdsverketsforskningsnämnd är jag inte beredd att biträda. Den nuvarande ordningen sominnebär att finansieringsfrågorna diskuteras mellan företrädare för ochmiljö- och anser jag vara ändamålsenlig och den bör därförbibehållas. Vadgäller förslaget att avskaffa Stiftelsen och föra över dess funktioner tillnaturvärds verkets forskningsnämnd anser jag att arbetsuppgifterna förstiftelsen med dess forskningskommittéer är viktiga med hänsyn till densärskilda kompetens och representation som finns samlad i denna organisation.Jag förordar därför att nuvarande organisation för kollektiv forskning inom miljövårdsområdetbehälls. Jagvill i det här sammanhanget framhålla vikten av fortsatt satsning pä tekniskforskning. En satsning pä utveckling av miljöteknikomrädet är av väsentligbetydelse för genomförande av de åtgärdsprogram jag tidigare redovisat. a.kan nämnas att styrelsen för teknisk utveckling utarbetar ett program för attutveckla tekniska lösningar på miljöproblem inom industribranscher ochverksamheter med stora miljöstörningar. De branschinriktade programmensamfinansieras och genomförs i samverkan med berörda branschorganisationer ochföretag. Programmen avser bl, a, massa- och pappersindustrin. Ökade insatserför utveckling av teknik för avfallshantering och vattenrening ingårockså i programmet. Jagtar nu upp frågan om samverkan med universitet och högskolor och centra förmiljövetenskaplig forskning. Fr.o.m. /88 finns det ett nyttmiljövetenskapligt organ vid i - ett centrum förmiljövetenskaplig forskning - med uppgift att stödja och utveckla miljövetenskapligforskning i genom att åstadkomma en samverkan mellan i ,och . Jaganser i likhet med utredningen att den typ av organisation som införs viduniversitetet i kan vara en intressant utvecklingslinje inommiljövärdsforskningen och utgöra en kompletterande samverkansmodell. Jaganser att erfarenheterna från verksamheten i bör utvärderas som underlagför framtida ställningstaganden. Jag vill här erinra om de medel harbeviljat på tilläggsbudget /88 för köp av analyser avmiljögifter från bl. a, och i (prop, 1987/88:25, bil, 10, JoU 1987/88:14 rskr, 1987/88:91), Mittställningstagande: får ett uttalat miljöbevak-ningsansvar isin instruktion. Samarbetet mellan länsstyrelserna och yrkesinspektionen börutvecklas. Organisationsutredningensförslag: Överensstämmer i stort med mitt ställningstagande. Utredningenföreslår att miljöbevak-ningsansvar tas in i NRL. Denföreslår också att föreskriftsansvaret för bulleremissioner för fordon försöver till från trafiksäkerhetsverket. tillstyrker förslaget att föreskriftsansvaret förbulleremission från fordon förs över frän trafiksäkerhetsverket. Det är enligtverket logiskt och konsekvent att samla ansvaret för föreskrifter för bådebulleremissioner och avgaser för fordon hos en och samma myndighet. Någrapersonella förstärkningar behövs inte för de nya arbetsuppgifterna. ,och i tillstyrker attföreskriftsansvaret förs över till naturvärdsverket. Trafiksäkerhetsverketkan däremot inte tillstyrka utredningens förslag om att föreskriftsansvaret förbulleiemission från fordon förs över från trafiksäkerhetsverket tillnaturvärdsverket. förordar att ansvaret för fordonsbuller skallligga kvar hos vägsektorn, medan naturvärdsverket bör svara föremissionsriktvärden. Naturvärdsverketanför att den främsta fördelen med att ålägga verket ett specifiktmiljöbevakningsansvar beträffande NRL:s tillämpning är att miljövården på dettasätt kan komma in i planeringen på ett sä tidigt stadium som möjligt. Planverketstöder utredningens förslag till ändring av NRL och anser att utredningensställningstagande beträffande ansvarsfördelningen är klargörande för detfortsatta samarbetet mellan planverket och . Ett flertalremissinstanser instämmer i utredningens förslag om en närmare samverkanmellan länsstyrelserna och yrkesinspektionen när det gäller tillsynen överkemikaliehanteringen. Arbetarskyddsstyrelsen är positiv till förslaget om envidgad samverkan under förutsättning att de resurser som statsmakterna haranvisat till arbetsmiljötillsynen inte utnyttjas för tillsyn av den yttremiljön. Styrelsen understyrker starkt behovet av överläggningar mellan decentrala myndigheterna för att finna lämpliga former för en samverkan. LOtillstyrker en samverkan med yrkesinspektionen när det gäller tillsyn avkemiska produkter. Skälenför mitt ställningstagande: Utredningen har i betänkandet föreslagit attkustbevakningen och sjöfartsinspektionen skall läggas ihop till en myndighet.Då bl, a, denna fråga övervägs av organisationskommittén förden nya kustbevakningsmyndigheten, har jag för avsikt att föreslå attutredningens förslag i denna del överlämnas till kommittén. Angåendefrågan om buller från vägtrafikfordon vill jag anföra följande, Prop.1987/88:85 Som jag tidigare redovisat är antalet människor som störs avtrafikbuller stort. Det är därför av största vikt att arbetet medbullerbegränsning från vägtrafikfordon bedrivs effektivt. Jaganser inte att det finns anledning att föra över föreskriftsansvaret förfordonsbuller frän trafiksäkerhetsverket till . Naturvårdsverketbör som central miljövårdsmyndighet följa utvecklingen inom området med utgångspunktfrän sitt ansvar för immissionsfrägorna. bör bedrivaarbetet i nära samråd med och ta till vara verkets kompetensoch erfarenheter av säväl bullerfrågor som miljövärdsanknutet föreskriftsarbeteför vägtrafikfordon. Detta gäller både det nationella och det internationellaarbetet. Arbetetbör i ett första steg inriktas på att skärpa de svenska bullernormerna förmotorfordon till motsvarande de som senast föreslagits inom ECE:s expertgruppför fordonsbuller. Detta skulle innebära en anpassning till EG. Ett förslag meddenna inriktning har lämnats till regeringen. Framställningen remissbehandlasför närvarande. Parallelltmed det nationella arbetet bör möjligheten till internationell samordning avbullernormer prövas samt ett samnordiskt agerande eftersträvas. Idenna fräga har jag samrätt med chefen för . Utredningenhar föreslagit att 5 kap. 3 § NRL kompletteras med en bestämmelse som säger attstatens naturvårdsverk särskilt har att i samverkan med övriga centralaförvaltningsmyndigheter utöva ett miljöbevakningsansvar. Genom att formaliseradetta ansvar ges naturvärdsverket enligt utredningen en bättre plattform församverkan med de olika myndigheter som tillämpar NRL. Jagvill för egen del framhålla att miljöfrågorna med tiden har fått en ökadbetydelse. Detta innebär att inte bara har uppsikten överhushållningen med naturresurserna inom sitt verksamhetsområde enligt NRL, utanockså i praktiken har ett vidare miljöbevakningsansvar, som innebär enskyldighet att bevaka miljöeffekterna av olika slags utnyttjande avnaturresurserna. Detta ansvar finns formellt inte angivet någonstans. Avsiktenmed den föreslagna kompletteringen är att ge ett bättreutrymme för samverkan med olika myndigheter som tillämpar NRL, Kompletteringenavses vidare ge naturvärdsverket en kanal till främst de centralasektorsmyndigheterna och samfidigt ge verket möjligheter att genom sinsärskilda sakkunskap belysa de långsiktiga miljöeffekterna av förslag inom deverksamhetsområden som regleras genom NRL, Förslaget syftar ocksä till att gemiljöfrågorna bättre förutsättningar att komma in i ett tidigt skede avplaneringsprocessen. Jagdelar utredningens uppfattning att ansvar för miljöbevakningen bör få ett klarare uttryck än vad som gäller . Jag har emellertid kommit fram tUl att detta inte behöver föranleda någon ändring i lagen. Jag kommer i stället aft föreslå att en motsvarande ändring görs i instruktion, I denna fråga har jag samrått med bostads- 283 Frågor som rör kommunernasreglering av markanvändningen kring bl. a. miljöstörande industrier kommerenligt vad jag har erfarit att uppmärksammas av det nya plan- ochbostadsverket i enlighet med de principer som anges i PBL, sker ett visstsamarbete mellan länsstyrelsernas naturvårdsenheter och yrkesinspektionen. Ettutvecklat samarbete är enligt min mening angeläget. Berörda myndigheter börnärmare diskutera lämpliga former för eU sådant samarbete. Jag vill ocksåsärskilt framhålla de fackliga organisationernas betydelse när det gällerbevakningen av att samordnade åtgärder för en bättre miljö vidtas. Jag har i de sistnämndafrågorna samrått med arbetsmarknadsministern. Mittställningstagande: De statliga myndigheterna på miljöskyddsområdet börtillföras ökade resurser för sitt arbete med prövning och fillsyn enligt ML. Organisationsutredningensförslag: Överenstämmer i huvudsak med mitt ställningstagande. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser understryker att huvudorsaken till nuvarande bristeri tillämpningen av ML är de helt otillräckliga resurserna. Utredningens förslagtill resursförstärkningar bedöms nödvändiga men anses av många remissinstansersom otillräckliga för att uppnå en acceptabel ambitionsnivå imiljöskyddsarbetet. Ett flertal remissinstanser framhåller också attutredningen har begränsat sig till att behandla resurserna för arbetet med prövningoch tillsyn enligt ML vilket endast är en del av det miljöskyddsarbete sombedrivs. Skälen för mittställningstagande: Utredningen beräknar att det nuvarande antalet handläggareför prövning och fillsyn enligt ML uppgår till ca 225 varav ca 60 hoskommunerna och att kostnaderna för systemet är ca 80 milj, kr. Utredningensförslag innebär att organisationen totalt skall omfatta ca 325 handläggaresamt 35 s, k. miljörevisorer. Som jag har sagt innehåller mitt förslagvissa förändringar i förhållande fill utredningens. Vidare påverkasresursbehoven inom den statliga delen av miljöskyddsorganisationen av i vilkenomfattning kommunerna kommer att ta över tillsynen av tillståndspliktigverksamhet. Dessutom kommer det sammanlagda resursbehovet inomnaturvårdsverket, dvs. även resurserna för verkets uppgifter utöver arbetetmed miljöskydd, att påverkas av den översyn av verket som skall göras. Jag kommer i det följandeatt redovisa mina bedömningar av erforderliga resursförstärkningar fr. o, m, den1 , när förändringarna avses ha trätt i kraft. Koncessionsnämndensarbete med tillståndsprövning i första instans av miljöstörande verksamhetberäknas minska. Jag bedömer att koncessionsnämndens tillståndsprövning börkunna koncentreras till de verksamheter som innebär de allvarligaste miljöstörningarna. Ansvaretför prövning av Prop, 1987/88:85 övrig verksamhet bör kunna föras över tilllänsstyrelserna. förutser jag, vilket jag tidigare framhållit, enökad omprövning av villkor i gällande tillstånd. Detta kan förväntas medföra enökad arbetsbelastning pä nämnden. Som jag har föreslagit bör ocksåinstansordningen ändras så att beslut i miljöskyddsärenden som har fattats avlänsstyrelserna och naturvärdsverket överklagas hos koncessionsnämnden istället för hos regeringen. Sammantaget bedömer jag att dessa förändringar medför ettnågot ökat resursbehov hos nämnden. arbete med att utarbeta allmänna råd ochsprida kunskap om miljölagstiftningen m. m, till stöd för andra myndighetershandläggning av miljöskyddsärenden kräver resursförstärkningar. För att möjliggöra ökade satsningar på information m, m,föreslår organisationsutredningen att resurser i storleksordningen 4 milj. kr.avsätts för information om miljöfrågor. Samtliga remissinstanser som harbehandlat förslaget har varit positiva till ett ökat anslag. Jag avser attbehandla dessa frågor i min anmälan till budgetpropositionen 1989. De förändringar som jag har förordat innebär attarbetsbelastningen vid länsstyrelserna ökar. Detta, liksom det faktum attnuvarande resurser för länsstyrelsernas tillsyn är otillräckliga för att nä denambitionsnivå som är nödvändig, medför att resurserna vid länsstyrelsernakraftigt bör förstärkas. Resursbehovet är beroende av dels den närmare utformningenav de nya listorna till MF, dels i vilken omfattning kommunerna väljer att taöver tillsynen frän länsstyrelserna. För utredningar och undersökningar inom miljöskyddsområdetföreslår utredningen att 5 milj, kr, tillförs länsstyrelserna. och länsstyrelserna har i sina remissvar överlag varit positivatill förslaget, men framhåller att de föreslagna resurserna inte ärtillräckliga. Vad gäller bedömningen av resursbehovet vid länsstyrelsernahar jag samrätt med chefen för . Jag har erfarit att hanavser att behandla dessa frågor i sin anmälan till budgetpropositionen 1989, Den ökade decentraliseringen i ansvarsfördelningen som jagföreslår medför att kommunerna åläggs ett obligatoriskt tillsynsansvar för icketillståndspliktig verksamhet. Detta i kombination med att jag föreslär attkommunerna även fortsättningsvis skall kunna ta över tillsynen av tillståndspliktigverksamhet efter beslut av länsstyrelserna medför att även resursbehovet vidkommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder kommer att öka. På samma sätt som förlänsstyrelserna är resursbehovet beroende av de nya listorna och i vilkenutsträckning tillsynen övertas av kommunerna. Behovet av resursförstärkningar är därför inte möjligt atti dag ange exakt. bedömer jag att i storieksordningen 100 handläggar tjänster behöver tillföras de statliga myndigheterna för deras arbete med miljöskydd. Resursförstärkningen /90 inom den statliga delen av miljöskyddsorganisationen blir som jag tidigare nämnt bl, a. av- 285 hängig kommunernasövertagande av tillsynen över tillständspUktig verksamhet. För att få underiagför beräkningar av resursbehovet vid de olika myndigheterna avser jag att återkommatill regeringen med förslag om särskilda budgetdirektiv för /90för de myndigheter som berörs. Förslag till anslagsförändringar kommer jag attredovisa i min anmälan till budgetpropositionen 1989. 10.11 Avgifter för tillståndsprövning och tillsyn enligtML Mittförslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fär meddelaföreskrifter om avgifter för en myndighets verksamhet med prövning och tillsynenligt ML. Regeringen får ocksä överlåta ät kommunen att föreskriva om sädanaavgifter. Mittställningstagande: En övergång till saktaxa med fasta avgifter för detillstånds- och tillsynsärenden som prövas av koncessionsnämnden förmiljöskydd och länsstyrelserna bör ske. Detta bör också gälla när en kommun taröver tillsynsansvaret för tillståndspliktig verksamhet. Förkommunernas handläggning av anmälningar och tillsynsärenden skall timbaseradeavgifter kunna tas ut. Avgifterna börbestämmas så att de täcker myndigheternas kostnader för prövning och tillsyn.