prop · GB0366 · 1987-12-31 00:00:00 — om och den västeuropeiska integrationen Prop, Regeringenförelägger vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden för de åtgärder och det ändamål som framgår avföredragandens hemställan. 1propositionen föreslås vissa riktlinjer för medverkan i det västeuropeiskaintegrationsarbetet. Detövergripande målet är att åstadkomma ett gemensamt europeiskt ekonomisktsamarbetsområde som omfattar samtliga EFTA- och EG-lån-der, EFTA:s ställningstärks. Förbindelserna med EG utvecklas på en rad olika områden. Det nordiskasamarbetet fördjupas. En bred informationsverksamhet initieras, Ipropositionen lämnas också en redogörelse för utvecklingen av det västeuropeiskasamarbetet på olika områden. 1Riksdagen 1987/88. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17december 1987 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , , , R, Carisson, , ,, , , G, , , Proposition om och den västeuropeiska integrationen 1 Inledning och sammanfattning är en del av , Här har vi vår geografiska hemvist.Här har vi våra historiska och kulturella rötter. Utvecklingen i vår europeiskaomvärld är också av stor betydelse när vi skall utforma dagens och morgondagenspolitik. Som européer är vi angelägna om att söka bidra till attmotsättningarna i överbryggs. Den delning av som blev ettresultat av det är inte historiskt given ,vill, efter måttet av sin förmåga, bidra till att främja ett bretteuropeiskt samarbete och öka utbytet mellan öst och väst. Vi vill utvecklaförbindelserna med alla europeiska stater. Neutralitetspolitiken stärker våramöjligheter att aktivt verka för att öka förtroendet och vidga samarbetet överblockgränserna. Vårt engagemang i Konferensen om säkerhet och samarbete i (ESK) och i FN:s ekonomiska kommission för (ECE) är ett led i denna politik. Som européer känner vi också stark sympati för detmödosamma arbete som lagts ned på att återuppbygga ett krigshärjat ochläka de sår som två världskrig åstadkommit. De demokratiska idealen ochrespekten för mänskliga rättigheter har förankrats i , Rådet harockså stora möjligheter när det gäller att utveckla förbindelserna medÖsteuropa. Samarbetet i ochutveckling (, tidigare OEEC), i de Europeiska gemenskaperna (EG) och denEuropeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) har verksamt bidragit till attfrigöra handeln och betalningsströmmarna och därmed också främja den ekonomiskautvecklingen inom , Ett brett samarbete har etablerats, sombefordrar avspänning och fredlig samlevnad i vår världsdel. Den historiska rollsom EG har spelat i denna process förtjänar att särskilt understrykas. Mellanforna fiendestater har ett så nära samarbete byggts upp att nya krig mellan demframstår som otänkbara. För har det varit naturligt att engagera sig i detbreda västeuropeiska samarbetet. Detta har skett under ständigt hänsynstagandetill vår neutralitetspolitik, som vi ser som ett väsentligt bidrag till fredoch stabilitet i Vi är neutrala i säkerhetspolitiskt hänseende - alliansfria i Prop.1987/88:66 fred med sikte på neutralitet i krig - men det innebär inte att vivill isolera oss. Och det rör sig inte om någon ideologisk neutralitet. starka uppslutning kring det nordiska samarbetet,vårt medlemskap i och och vårt frihandelsavtal med EG har till vissdel drivits fram av våra ekonomiska intressen. Men det speglar också en känslaav samhörighet som har fiera andra dimensioner än de rent ekonomiska. Där finnsen värdegemenskap som omfattar begrepp som demokrati och försvar för mänskligarättigheter. På denna grundval har ett vidsträckt samarbete byggts upp på enrad olika områden. Växande turistströmmar, intensifierat studentutbyte, ökad migrationoch ett större kulturellt och vetenskapligt utbyte är andra uttryck härför. i detta perspektiv är det naturligt att intresset iSverige för de västeuropeiska integrationsfrågorna är omfattande. Det är inteheller överraskande att intresset för dessa frågor har vuxit ,eftersom integrationen nu går in i en ny fas. Årsskiftet 1983/84 var något av en milstolpe för Sverigesdel. Från den tidpunkten råder full tullfrihet för alla industrivaror i handelnmellan EFTA och EG. Därmed deltar alla EFTA- och i ett frihandelsområde,som omfattar 350 miljoner människor. går arbetet vidare. EG har för sin del lagt fast ettambitiöst program för utveckling av det interna samarbetet. Fysiska, tekniskaoch fiskala hinder skall avlägsnas. Målet är att skapa en fri rörlighet förvaror och tjänster, människor och kapital. Detta har kombinerats med en ökadöppenhet emot EFTA-länderna. Luxemburgdeklarationen är det främstauttrycket för EG-och EFTA-ländernas gemensamma strävan att bygga ut samarbetet.Den har följts upp av andra uttalanden. Konkret arbete har inletts på att undersökaförutsättningarna för att fördjupa samarbetet på en rad olika områden. Detgemensamma målet är att skapa ett dynamiskt europeiskt ekonomiskt samarbetsoniräde,a dynamic European Economic Space (EES). Utvecklingen sedan tillkomsten av frihandelsavtalmed EG har löpande redovisats för riksdag och allmänhet. Regeringensdeklarationer i de årliga utrikes- och handelspolitiska debatterna är uttryckför regeringens politik. Detsamma gäller andra offentliga dokument som återgesi årliga utgåva av Utrikesfrågor. Utrikesdepartementetpublicerar vidare årsrapporter om utvecklingen i EG och om Sverigesförbindelser med EG. Där berörs även samarbetet EFTA-EG. Dessutom gavdåvarande ut ett antal skrifter med basfakta om Sverigeoch EEC inför förhandlingarna . Med hänsyn till att arbetet har intensifierats, såväl inomEG och EFTA som internt i , och till att riksdag och allmänhet visat ettökat intresse för hithörande frågor, finner jag det angeläget att nu ge en samladredovisning av roll i det västeuropeiska integrationsarbetet. Härvidhar jag samrått med alla berörda statsråd. Sammanfattningsviskonstaterar jag att har ett starkt intresse av Prop. 1987/88:66 attmedverka i ett brett västeuropeiskt samarbete. Jag föreslår att följanderiktlinjer skall ligga till grund för det fortsatta arbetet. Vi skall gå vidare i det nordiska samarbetet, vi skallstärka EFTA som vi skall bredda och fördjupa samarbetet med EG sålångt detta är förenligt med neutralitetspolitiken. Den bedömning som gjordesär 1971 att medlemskap i inte är förenligt med neutralitetspolitiken stårfast. Vi skall medverka i EFTA:s och EG:s arbete på att skapaökad rörlighet för varor, tjänster, människor och kapital i . Vi skall verka för att utveckla det västeuropeiskasamarbetet på forsknings- och utvecklingsområdet. Vi skall verka för att den sociala dimensionen ges en ökadtyngd i det västeuropeiska samarbetet. Detta innebär att vi skall främjasysselsättning och social trygghet och samverka inom ekonomisk politik,arbetsmiljö- och miljöpolitik liksom konsumentpolitik. Med detta för ögonen skall regeringen - arbeta för atten gemensam marknad, omfattande samtliga 18 länder i EFTA och EG, upprättas iVästeuropa. - arbeta för att EFTA:sställning stärks som ett medel att uppnå denna gemensamma marknad - arbeta för ettnära och gott samarbete med EG:s olika institutioner på alla områden utanfördet säkerhets- och utrikespolitiska - särskilt arbetaför ett fortsatt och fördjupat samarbete mellan de nordiska länderna - initiera enbred informationsverksamhet om det västeuropeiska integrationsarbetet - fördjupakontakterna i Europafrågor med löntagarorganisationerna och näringslivet. - förstärka deninterna samordningen inom i fråga om Europasamarbetet - verka försmidiga och effektiva samverkansformer med och mellan statliga verk ochmyndigheter i det internationella harmoniseringsarbetet. I min fortsatta framställning kommer jag att i kapitel 2och 3 redovisa ekonomi i ett västeuropeiskt perspektiv och göra enhistorisk återblick. Jag kommer i kapitel 4 att översiktligt belysa hur långtden västeuropeiska integrationen har nått och vilka planer som finns förframtiden. I kapitel 5 redovisar jag på motsvarande sätt var står ochvilka utgångspunkter regeringen har för det fortsatta arbetet. Därefter följeri kapitel 6-13 en mera detaljerad genomgång av olika sakområden. I sambanddärmed redovisar jag de överväganden och bedömningar som utgör underlag för deav mig förordade riktlinjerna. 2Sveriges ekonomi i ett västeuropeiskt perspektiv Prop, 1987/88:66 var fortfarande ett av deminst utvecklade och fattigaste länderna i , Vi hade visserligen en råvarubaseradexportsektor som var mycket lönsam, men den var liten. Huvuddelen av befolkningenvar sysselsatt i ett lågproduktivt jordbruk. Sysselsättnings- och försörjningsproblemen tvingadeperiodvis betydande delar av den förvärvsarbetande befolkningen att utvandra. Utvecklingen har emellertidmedfört att nu tillhör de rikaste länderna i , Jordbrukets andelav sysselsättningen har sjunkit till . De råvarubaseradeexportindustriernas betydelse har också successivt minskat, I stället har eninternationellt sett konkurrenskraftig och mångsidig industri intagit rollensom en viktig tillväxtmotor i den svenska ekonomin. Denna industriella utveckling har i sin tur lagt grundenför en ekonomisk och social standardutveckling, som genom en aktivfördelningspolitik kommit de breda grupperna i landet till del. Den harmöjliggjort en snabb expansion inom den offentliga sektorn. Detta har, i varjefall sett över , kunnat förenas med en balans i landets utrikesaffärer. En snabb produktivitetsutveckling inom industrin har gjortdet möjligt för de svenska företagen att bära högre lönekostnader än företageni flertalet andra jämförbara länder. De svenska löntagarnas privata konsumtionär vid en internationell jämförelse betydande. Det är självfallet en rad olika faktorer som ligger bakomdenna framgångsrika utveckling i , I ett tidigare skede speladetillgången på inhemska råvaror inom främst järnmalmens och skogens område enviktig roll - likaså den tillgång till billig energi som utbyggnaden avvattenkraften innebar. En rad tekniska innovationer spelade också en väsentligroll kring 1900-1,ex, uppfinningarna av säkerhetständstickan,kullagret, separatorn och dynamiten. Men i takt med att dessa faktorer sjunkit tillbaka irelativ betydelse har i stället den allmänna teknologiska utvecklingen och enallt mer solid industriell tradition kommit att spela en växande roll. En imånga avseenden gemensam syn mellan arbetsgivare och fackliga organisationerom behovet av teknisk utveckling och rationaliseringar har bidragit till attgöra till en avancerad och teknologiskt stark industrination. Hela detta utvecklingsförlopp har emellertid som en avgörandegrundförutsättning haft att den svenska industriproduktionen inte begränsatstill den egna hemmamarknaden utan kunnat avsättas på världsmarknaderna. Densvenska hemmamarknaden har allt varit för liten föratt marknadsmässigt sett utgöra basen för de framgångsrika exportföretag somspelat så stor roll för den industriella utvecklingen i landet. Tillgångentill marknader i andra länder har varit en förutsättning för att vär egenexportindustri har kunnat konkurrera med industrier i betydligt större länder,som har konkurrensfördelar i form av en större hemmamarknad. Det finns ett klart samband mellan den svenska industrinssnabba utveckling, särskilt efter , och densuccessiva liberalt- sering avutrikeshandeln som ägde rum under dessa år. Det Allmänna tull- Prop.1987/88:66 och handelsavtalet () spelade en väsentlig roll genom att enserie globala tullsänkningar kunde förhandlas fram inom dess ram under främst1960-och 1970-talen. Väl så viktigt var emellertid etablerandet av ett frihandelsområdeinom . Över två tredjedelar av exporten från går tillden västeuropeiska marknaden. Bildandet av EFTA och vårt frihandelsavtal med EG harinneburit att vi nu åtnjuter fullständig tullfrihet för två tredjedelar avindustriexporten från . Även tullarna på importen från detta länderområdehar eliminerats. Detta har sänkt produktionskostnaderna för de företag som ärberoende av importerade produkter. Det har också sänkt priserna på dekonsumtionsvaror som vi importerar från dessa länder. Frihandeln har också lett till en långtgåendestrukturomvandling. Det är det pris som ett land med en öppen ekonomi fårbetala för att delta i den internationella arbetsfördelningen. Ickekonkurrenskraftiga näringsgrenar slås ut. Varvsindustrin, liksom delar avtextil- och stålindustrierna, är exempel härpå. i ett samhällsekonomiskt perspektiv är detta ennödvändig utveckling för att vi skall kunna hävda oss i den internationellakonkurrensen. Men för anställda och ägare i de utsatta industrierna kan ensådan omstrukturering innebära svåra påfrestningar. Det gäller i synnerhet itider av arbetslöshet, när det kan vara svårt att finna annan sysselsättning. 1 sådana lägen brukar de protektionistiska krafterna växasig starka. Och visst har det funnits lägen då vi också på svensk sida harvidtagit åtgärder mot importen för att skydda regionala eller sektoriellaintressen, något som för övrigt kan vara motiverat om syftet är att lindraeffekterna av en omställning . Men det är ändåutmärkande för att frihandelspolitiken har förts med fasthet ochkonsekvens. Både företagens och fackföreningsrörelsens agerande har präglats aven insikt om behovet av en strukturrationalisering, och detta har ocksåavspeglats i en grundläggande positiv inställning till den västeuropeiskaintegrationen, till EFTA och till EG. En viktig förutsättning för denna hållning är att det iSverige har förts en politik som givit stöd åt de människor som drabbas avstrukturomvandlingen. Det råder ingen tvekan om att vår arbetsmarknads- ochregionalpolitik har inneburit en långt gående strävan attstrukturomvandlingens påfrestningar skall bäras solidariskt och inte endast avde enskilda som drabbas. En rättvis fördelning av välfärd ger tillsammans meden social trygghet goda betingelser också för industriell förnyelse. Ett påtagligt resultat av denna utveckling är att vartredje svensk industriarbetare är sysselsatt med att direkt produceravaror för den västeuropeiska marknaden. Därtill kommer många andra somindirekt berörs, såsom underleverantörer, distributörer och transportörer. Det görs ibland gällande att EG-marknaden är betydligtviktigare för Sve rige än den svenska marknaden är för EG:s medlemsländer. Det är naturligt vis riktigt i den meningen att en stor marknad - vare sig det rör sig om ett land eller en ländergrupp - i och för sig har större attraktionskraft än en Ii- i Men därmed är inte sagt att EG:s intresse attutveckla samhandeln nöd- Prop. 1987/88:66 vändigtvis är mindre än Sverigeseller övriga EFTA-länders. Handeln är i absoluta tal lika stor i bådariktningarna, och båda parter har vunnit på en ökad handel och ett förstärktekonomiskt samarbete. Dessutom är EFTA-länderna som grupp, eller för den delenSverige, ingalunda någon obetydlig handelspartner för EG. I själva verket ärEFTA-länderna, tillsammans, EG:s viktigaste handelspartner och en störreexportmarknad än . är, närmast efter och , EG:s tredjeviktigaste handelspartner och en nästan dubbelt så stor exportmarknad somJapan, Ser man till tjänsteområdet är det inte lika lätt attbelägga integrationen med siffror. Men man kan peka på att kvantitetenexporterat och importerat gods i Västeuropahandeln har mer än fyrdubblats underden senaste 25-års-perioden och att transporterna alltmer ses som en del av enintegrerad produktions- och leveransprocess. Detsamma gäller finansiellatjänster av olika slag. Också här är det fråga om en mycket påtagligintegration. Betalningsströmmarna har ökat på ett närmast dramatiskt sätt, ochbank-, börs- och försäkringsverksamheterna blir alltmer internationaliserade.Den ökade turismen spelar därtill en inte obetydlig roll i den ökandetjänstehandeln. En annan dimension av den fortskridande integrationen iVästeuropa är den ökade rörligheten över gränserna. För vår egen del är denfria arbetsmarknaden i det kanske främsta exemplet härpå. Men bådeantalet svenskar som arbetar i andra länder i och antalet medborgarefrån andra länder i som arbetar i har ökat kraftigt, mycketsom följd av näringslivets tilltagande internationalisering. Studentutbytethar växt, liksom turistströmmarna. Och förde tågluffande ungdomarna kännsnationsgränserna inte på långt när så påtagliga som för bara . En följd av allt detta är att den svenska ekonomin harblivit alltmer inflätad i den internationella och då i första hand denvästeuropeiska. Våra möjligheter att påverka den egna ekonomiska utvecklingenär fortfarande stora - det visar inte minst de senaste årens ekonomiskautveckling i - men vårt manöverutrymme är begränsat.Konjunkturväxlingar i ett land tenderar att långt snabbare än tidigarefortplantas till andra länder och kontinenter. Betydande instabilitet i frågaom växelkurserna kan verka hämmande på handeln. Därför ökar behovet avekonomisk-politiskt samarbete. För del spelar Internationellavalutafonden (IMF), och den s,k, 10-gruppen. i vilken de störreindustriländerna inkl, är företrädda, viktiga roller. Men också detekonomisk-politiska samarbetet i EFTA och de reguljära konsultationerna med EGär från denna synpunkt av betydelse, I takt med att företagen internationaliseras blir det ävenallt svårare för nationella myndigheter och fackliga organisationer att överblicka deras verksamhet. Beslut och åtgärder i enskilda företag som ingår i internation ella koncerner kan ofta förstås först när de sätts in i ett större koncernstrate- giskt sammanhang. Nationella regelsystem blir allt mer otillräckliga när det gäller att ge insyn och medbestämmande i internationella koncerners verk samhet. En okad integration bland västeuropeiska företag skärper därför kraven på mellanstatligt och fackligt samarbete över gränserna. Så minskar betydelsen avnationsgränserna; Nationella problem tenderar Prop. 1987/88:66 alltmer attbli internationella. På det ena området efter det andra fördjupas detvästeuropeiska samarbetet. Ekonomiska, sociala och kulturella frågor "europeiseras".Miljöhoten känner inte heller några nationella gränser. Även här ökar behovetav internationellt samarbete. Rörelseriktningenär alltså klar. Men ändå är steget till en helt integrerad marknad stort.Kravet på att gå fram snabbare gör sig nu allt starkare gällande framför alltinom EG - av både politiska och ekonomiska skäl. Bakomdetta ligger en växande känsla av att det är svårt för att hävda sigi konkurrensen med och - de två supermakterna på det ekonomiskaområdet. Tecken härpå är att tillväxttakten är lägre i , attsysselsättningsproblemen är större och att satsningarna på sådana centralaområden som forskning och utveckling inte bara är mindre utan också mersplittrade än i och , En starkt bidragande orsak härtill anses varaatt den västeuropeiska marknaden med sina 350 miljoner konsumenter trots alltär alltför splittrad för att kunna mäta sig med hemmamarknader som denamerikanska med närmare 250 miljoner konsumenter eller den japanska med drygt100, Om inte integrationstakten ökar, så riskerar att hamna påefterkälken. Sågår resonemangen i EG, och det är sådana tankar som ligger bakom ansträngningarnaatt före ingången av skapa en inre marknad utan gränser för varor,tjänster, människor och kapital. Nationella olikheter skall inte - och kan inte- suddas ut, men ett "gränslöst" EG kan bli en realitet. Och redanhär finns stora fördelar att hämta. Bara gränskontrollerna beräknas inom EGfördyra varorna med 5 å , dvs, ofta mer än de tullar som förhandlats bort.Sammantaget har dessa ofullkomligheter beräknats kosta motsvarande 300miljarder dollar, eller av EG:s bruttonationalprodukt (BNP), har ifrågasatt EG:s möjligheter att hålla tidtabellen för att förverkligaden inre marknaden. Och säkert kommer detta inte att bli lätt. Men för ossmåste arbetshypotesen vara att målen i sina huvuddrag kommer att nås föreutgången av , Försvensk del kan vi konstatera att vi har varit framgångsrika i vår uttaladesträvan att bli en del av denna västeuropeiska marknad. Det beror framför alltpå att vi aktivt har medverkat i ansträngningarna att bygga upp samarbetet iNorden, där integrationen i vissa avseeenden t,o,m, har gått längre än i EG,och i EFTA och att vi i likhet med de andra EFTA-länderna har avtalat omfrihandel med EG, Men det beror också på att integrationen i EG har gåttlångsammare än planerat. Närnu EG har föresatt sig att gå snabbare fram än tidigare, och genom olika besluthar markerat att det ligger allvar bakom orden, så är det för oss avutomordentlig vikt att vi kan knyta an till denna process. För även om EFTA ärav stor betydelse så är det ett faktum att EG:s marknad är i runda tal tiogånger större än EFTA:s, Strävanmäste vara att se till att konkurrensvillkoren - i den utsträckning de bestäms av den gemensamma marknaden - blir desamma för svenska fö retag som för EG-företag, Men också att se till att svenskt näringsliv får med verka i ansträngningarna att bygga upp ett ekonomiskt starkt och mot om- I världen konkurrenskraftigtEuropa - eller, för att använda Luxemburgde- Prop. 1987/88:66 klarationensord, att skapa ett dynamiskt europeiskt ekonomiskt samarbetsområde. Det är meddetta för ögonen som vi från svensk sida har gjort klart att vi är beredda ochintresserade att diskutera ett fördjupat samarbete på alla områden utom detutrikes- och säkerhetspolitiska. Iblandframförs den synpunkten att svensk industri nog kommer att klara sig ändå,eftersom den redan nu har en stark ställning på EG-marknaden, I så motto kandet nog vara riktigt som att många svenska storföretag redan har förlagt del av produktionen till EG-marknaden, Men för vår sysselsättning ochvälfärd är det väsentligt att investeringsbeslut bestäms av grundläggandekonkurrensförutsättningar och inte av förmenta eller verkliga hot omdiskriminering av svenska företag. Och för små och medelstora svenska företag,för vilka en internationalisering knappast ter sig som ett realistisktalternativ, är det föga tröst att andra företag finner vägar att komma övermarknadshindren. Förutsättningarnaväxlar från bransch till bransch och från område till område. Många företaghar åtminstone i det korta perspektivet sina produktionsresurser låsta iSverige, och för deras del gäller frågan i vilken mån de från denna bas kanvinna insteg på andra marknader. För andra företag åter kan lokalisering tillutlandet vara ett alternativ till fortsatt eller utbyggd verksamhet i ,I båda fallen ställer den tilltagande internationaliseringen ökade krav på ossatt vid utformningen av vår egen politik beakta förhållandena i vår omvärldoch då i första hand på de viktigaste marknaderna i , Dettainnebär också att vi måste vara beredda på att vår egen industri kommer attutsättas för ökad konkurrens utifrån. Enskilda regioner, enskilda branscheroch enskilda företag kan komma i kläm. Det är en ofrånkomlig följd av enfördjupad integration. Vi måste liksom försöka mildra ev,omställningsproblem. Men att hindra en strukturomvandling innebär en uppenbarrisk för att vi hämmar de krafter som fört oss till främsta rangen blandVästeuropas industrinationer. Förvår ekonomiska styrka och för vår ekonomiska välfärd är det av avgörandebetydelse att fortsatt kan medverka i den västeuropeiska integrationen. 3 Historisk återblick Prop, 1987/88:66 Perioden efter har i Västeuropapräglats av en vilja till ökat ekonomiskt och politiskt samarbete. Dessaintegrationssträvanden inleddes mycket snart efter krigsslutet. Man ville bortfrån mellankrigstidens bilateralism och protektionism. och man strävade efteratt skapa en bestående fred mellan tidigare fiender. Under de som gåttsedan krigsslutet har intensiteten och inriktningen i integrationsprocessenskiftat. av kom att präglas av Europasstora återuppbyggnadsbehov. Ar 1948 inleddes en intensiv samverkan mellansexton västeuropeiska länder, däribland , inom ramen för Organisationenför europeiskt ekonomiskt samarbete (OEEC), vars huvudsakliga syfteinledningsvis var att administrera den s.k. Marshallhjälpen, dvs. de medel USAställde till förfogande för återuppbyggnad. OEEC ombildades år 1960till och utveckling () med vidgadmedlemskrets och delvis andra mål och arbetsuppgifter. var enhetstanken levande.