prop · GB0390 · 1987-12-31 00:00:00 — a. attkompetensbevarande åtgärder bör intensifieras . SKIanför liknande synpunkter och betonar viklen av att kompetens ochsäkerhetsmedvetande hos kärnkraftverkens personal även fortsättningsvis liggerpå en hög nivå. Personalorganisationemahar framför allt pekat på behovet av en strikt personalplanering inomkraftbolagen. kräver att en detaljerad personalplantas fram för varje anläggning. En sådan personalplan måste enligt förbundetange den långsiktiga sysselsättningen och hur denna skall åstadkommas. a. att planer för personalutveckling och utbildning bör konkreUserasi mycket högre grad med en längre framförhållning. TCO framhåller vidare atlden personal som upprätthåller driften vid kärnkraftverken har enkompetens som är en viktig samhällsinvestering. LOunderstryker också att en fömtsättning för säker drift av kärnkraftverkenunder deras återstående drifttid är att kraftbolagen kan behålla sin kompetentapersonal. För att inte ett avvecklingsbeslut skall leda en okontrolleradpersonalavgång, krävs enligt LO att samtliga anställda kan försäkras enlångsiktig, meningsfull sysselsättning på hemorten oavsett kämkraftverk. LOframför därför kravet att varje kärnkraftverk upprättar en detaljeradpersonalplan för hur en ändamålsenlig verksamhet skall åstadkommas. Eftersombibehållen kompetent personal är avgörande för säkerheten bör dessa planerupprättas i samråd med SKI. Jagdelar remissinstansernas syn på betydelsen av att särskilt uppmärk- 27 sammapersonal- och kompetensfrågorna i samband med att avvecklingen Prop. 1987/88:90genomförs. De problem som kan uppstå om dessa frågor inte hanteras med störstaomsorg har såväl säkerhetsmässig betydelse som betydelse för människorstrygghet och sysselsättning. Det är viktigt att planering och genomförande avåtgärder för alt trygga tillgången till kompetent och erfaren personal inomsåväl kärnkraftföretag som myndigheter hanteras på ett kraftfullt sätt, baseratpå en samlad överblick över situationen. Jag kommer därför att föreslåregeringen alt en informationsgrupp med representanter frånkärnkraftindustrin, högskolan, personalorganisationerna, säkerhelsmyndighelernaoch andra berörda inrättas för atl bilda sig en gemensam uppfattning omproblemen och att fortlöpande redovisa sina bedömningar och informera om deåtgärder som avses vidtas på olika håll. Som exempel på områden som börbehandlas i gmppen kan anges långsiktig personal- och kompetensförsörjning ocholika stimulansåtgärder för all behålla och nyrekrytera personal. Gmppen börknytas till SKI med SKI:s generaldirektör som ordförande. Det bör ankomma påregeringen att besluta härom. Jag förutser att de ytteriigare åtgärder somkrävs inom detta område kommer att behandlas i gruppen och att berörda partertar sitt ansvar vid genomförandet av de förslag som kan komma upp. Jagvill i sammanhanget erinra om att regeringen redan har vidtagit vissa åtgärderför att främja kompetensbevarande insatser bl. a. genom att ibudgetpropositionen (1987/88:100 bil.16) föreslå att medel avsätts för attgenomföra ett personalpoliUskt program hos SKI. 4 Omställning av energisystemet, m. m. 4.1 Elanvändningens utveckling 4.1.1 Bakgrund Genomriksdagens energipolitiska beslut (prop. 1984/85:120, NU 30, rskr. 362) lades nu gällande riktlinjer i fråga om energianvändning en fast. Jag betonade härvid att fortsatta och intensifierade insatser för att åstadkomma en effektiv och rationell användning av energi inom alla samhällets delar är nödvändiga. Genom att ta vara de möjligheter som finns lönsam energihushållning minskas belastningen på hushållens och företagens ekonomi som betydande miljöförbättringar kan upp nås. Insatser för energihushållning liksom insatser för aU utnyttja inhems ka energikällor och för att utveckla och införa ny teknik inom energiområ det kan i hög grad underlätta den omställning av energisystemet som förestår. Detta arbete utgör de första leden i den strategi för kärnkraftens avveckling som har beslutat om. Detta innebär också att an vändningen av el för uppvärmning skall ske i sådana former att låsningar till ett fortsatt högt elutnyttjande inte görs. , när tillgången på el till låg kostnad är god, utnyttjas el för att ersätta olja och kol, främst för uppvärmning. Denna elanvändning måste i ett senare skede ersättas genom övergång till inhemska bränslen, naturgas, sol och annan ny teknik för uppvärmning och energihushållning, 28 Påsikt skall således el för uppvärmning i allt väsentligt endast användas Prop.1987/88:90 i omställbara, flexibla och utvecklingsbara system eller ikombination med extremt energisnål teknik. Detta innebär att användningen avdirektver-kande elvärme bör hållas så låg som möjligt såväl i befinUigbebyggelse som i nyproduktionen. a. av denna orsak beslutade år1981 (prop. 1980/81:133, CU 31, rskr. 384) att en- och tvåbostadshus som äravsedda för annat än fritidsändamål inte får förses med uppvärmningssystem fördirekt verkande elvärme om det inte finns särskilda skäl. Ett sådant särskiltskäl är att huset är energisnålt utformat. Detta villkor anses vara uppfylltför byggnader som uppfyller de s. k. ELAK-kraven, vilket innebär att behovet avelenergi för uppvärmning och tappvarmvatten genomsnittligt minskats med enenergimängd motsvarande av behovet av energi för uppvärmning om byggnadenhade utförts enligt minimikraven på värmeisolering och luftomsättning igällande byggnorm (SBN 80). Enframtida successiv anpassning av elanvändningen inom uppvärmningsområdet tillnya produktionsförutsätlningar, tillsammans med ökade insatser för en effektivelanvändning inom alla samhällssektorer, kommer atl medföra att el främstkommer att användas i sådan verksamhet där den av tekniska eller ekonomiskaskäl är svår eller omöjlig att ersätta, exempelvis i industriella processer, ispårbunden trafik och för belysning och drift av apparater. Byggforskningsrådethar i sin rapport (G 16:1987) Energi i byggd miljö -90-talets möjligheter bl.a. redovisat energianvändningens utveckling samtpotentialen för energihushållning och effektivare energianvändning ibebyggelsen. I rapporten betonas alt minskningen av bebyggelsensenergianvändning för värmeändamål varit avsevärd. Detgenomsnittliga energibehovet för uppvärmning och varmvatten i småhus resp.flerbostadshus har sjunkit från 240 till 170 resp.från 250 till 190 kWh per m och år. Rådet betonar också att betydandeenergihushållningsmöjligheler ännu återstår. Trots detta finns det enligt rådeten tendens till en viss stagnation inom energihushållningsområdet. Undermånga år har ett framgångsrikt energihushållningsarbete bedrivits. Godaresultat har uppnåtts såväl inom industrin som i bostäder och lokaler.Energihushållningen har haft fördelar ur miljömedicinsk synvinkel bl. a. genomminskade emissioner av luftföroreningar utomhusluften. är detväsentligt atl energihushållningsålgärder vidtas på ett sådant sätt atlluftkvaliteten inte försämras. Enligtmin mening är det av största vikt att energihushållningsarbetet drivs vidare.De åtgärder som jag strax kommer att föreslå för att stimulera till en effektivelanvändning bör även kunna ha en gynnsam inverkan när det gäller hushållningmed andra energislag. har betydande erfarenheter och kun skaper inom energianvändningsområdet byggts upp såväl inom organisa tioner och myndigheter som bland fastighetsförvaltare och industriföretag. måste motsvarandekunskaper och kompetens byggas upp inom elan- Prop. vähdningsområdet.Den kompetens och de organisationer som har byggts upp inomenergihushållningsområdel bör i betydande utsträckning kunna utnyttjas även i arbetetmed att åstadkomma en effektiv elanvändning. villockså betona att det arbete för att effektivisera elanvändningen som nu intensifierasinte får innebära att hushållningsverksamheten vad avser Underlagför utformning av ett utvecklingsprogram för effektiv elanvändning Berördautredningar och myndigheter har redovisat sina bedömningar av elanvändningensframtida utveckling och möjligheterna till elhushållning och elersättning.Dessa utredningar utgör underlag till det program för effektivare användningoch ersättning av el som jag strax kommer att föreslå. Utredningenom el och. inhemska bränslen () År1984 uppdrog regeringen åt utredningen om el och inhemska bränslen () attanalysera utvecklingen inom elanvändningsområdet. I betänkandet (SOU 1986:16)Vägar till effektivare energianvändning redovisar sina förslag (utredareriksdagsman ). Tyngdpunkten i utredningen ligger i förslagtill åtgärder som kan få genomslag . Inom elvärmeområdetsyftar förslagen framför allt till att genom kostnadsriktiga priser åstadkommaen allt effektivare elanvändning i bebyggelsen. Åtgärder för att påbörja denandra fasen i den strategi för elanvändningen som redovisas i prop.1984/85:120, dvs. ersättning av nu existerande elvärme, diskuteras endastöversiktligt. En förteckning över remissinstanserna och ensammanfattning av betänkandet samt remissyttrandena bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga 3. Densnabba tillväxten av elanvändningen milt samt elvärmens ökadebetydelse för effeklsituationen i kraftsystemet medförde att genomUlläggsdirektiv (dir. 1986:9) fick i uppdrag att bl. a. klarlägga och analyseraden senaste lidens utveckling inom elanvändningsområdet. Med hänvisning tillhändelserna i Tjernobyl och den omfattande utredningsverksamhet som följdedärav har utredaren i en särskild skrivelse anmält att utredningsarbetetbegränsats till att gå igenom och analysera frågor om staUstik och prognoser påenergiområdet. överiämnade siu slutbetänkande (SOU1987:65) Statistik och prognoser på energiområdet till regeringen. Ibetänkandet presenteras en analys av de problem som behöver åtgär das för att förbättra kunskapsförsörjningen vad gäller statistik och progno ser inom energiområdet. Utredningen lämnar förslag till förbättringar av framför allt elanvändningsstatisliken. Bland de förändringar som utred ningen förordar märks bl. a. en mer detaljerad abonnentklassificering och 30 Utredningen föreslår också en förstärk- Prop.1987/88:90 ning av den forskning som bedrivs inom elanvändningsområdel. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstansernaoch en sammanfattning av betänkandet saml remissyttrandena bör fogas Ullprotokollet i detta ärende som bilaga 4. Iregeringens proposition (1986/87:159) om vissa utgångspunkter för energisystemetsomställning betonas att ökade krav på effekUvare utnyttjande avenergiresurserna måste ställas inför kärnkraftsavvecklingen. Detta gällersärskilt möjligheterna att effektivisera elanvändningen och utveckla nymiljövänlig uppvärmningsteknik som kan ersätta den befintliga elvärmen.Elanvändningsdelegationen har haft i uppdrag att klargöra vilka åtgärder sombehövs för att åstadkomma den nödvändiga effektiviseringen av elanvändningen. Elanvändningsdelegationenhar redovisat sina bedömningar och förslag i betänkandet (SOU 1987:68)Elhushållning på 1990-talel. Delegationen har samlat sina förslag efter femhuvudlinjer. I del följande redovisas en sammanfattning av förslagen. Incitament och resurser förelhushållning bör stärkas hos elanvändarna. Det är nämligen användarna av elsom beslutar och genomför åtgärder. En del av effektiviseringen torde därförkunna komma till stånd utan andra styrmedel än priset. Regering och riksdag börsom ej ingripa direkt i prissättningen på el. Prisfrågan bör överlåtastill förhandlingar mellan kraftproducenter, eldistributörer och förbrukare.Vattenfall har genom sin storlek en prisledande roll på elmarknaden. Delegationenföreslår att regeringen i instruktionen för föreskriver att kundernaskall erbjudas avtal som anpassas till kundens behov inom ramen förkostnadsanpassade taxor. Vidare föreslår delegationen att får iuppdrag att ta fram information till hushållen om den hushållsekonomiskabetydelsen av en effektiv elanvändning samt att vidareutveckla systemet medenergideklaraUoner för hushållsapparater. Likaså bör informationsinsatserriktas mot fastighetsförvaltare, industri och jordbruk. Energideklarationer vidförsäljning av hus bör utredas. Utbildningen i elanvändningsfrågor bör öka.Villkoren för direktelvärme i nyproducerade en- och tvåfamiljshus bör skärpas.Delegationen menar att förväntningarna har stor betydelse för incitamenten atthushålla. Därför bör statsmakterna ge en tydlig deklaration om starttidpunktoch takt i kärnkraftsavvecklingen samt ge en precisering av förutsättningarnaför ny elproduktion. bör marknaden förenergitjänster breddas. Aktörerna på elmarknaden bör därför i ökad utsträckningvara marknadsorienterade. Delegationen anser atl energitjänster kan bli ettintressant affärsområde framför allt för eldistributörerna. Då rättsliga hinderi vissa fall kan föreligga för kommunalt ägda el- och energidistributörer attagera affärsmässigt som energitjänstföretag, föreslår delegationen en prövningav förutsättningarna alt i lagen (1902:71 s.l) innefattande vissa bestämmel- 31 serom elektriska anläggningar (ellagen) föra in föreskrifter som upphä- Prop.1987/88:90 ver tillämpningen av de kommunala likställighets- ochsjälvkostnadsprinciperna i energidistribulionen. börförutsättningarna prövas att i ellagen föreskriva att ett krav för att fåkoncession för eldistribution skall vara att man har förutsättningar alt verkaför en rationell energianvändning och elhushållning. S. k. abonnentråd börskapas för att la vara gemensamma intressen hos el-, gas- och fjärtvärmeabonnenter. Delegationen föreslår att skyldighet införs för leverantörerav lednings-bunden energi att förhandla med abonnentråd. Statligt stöd bör införas förbl. a. teknikupphandling av elsnåla och elersättande produkter, processer ochsyslem och gälla under en lid av . 500 milj. kr. bör avsättas i ettinledande skede. bör få iuppdrag aU genomföra ett program för eleffektivisering i de statligaförvallningsbyggnaderna. bör få iuppdrag alt svara för samordning och uppföljning av elhushållningsåtgärderna. Betänkandethar som jag tidigare nämnt remissbehandlats. En förteckning överremissinstanserna samt en sammanfattning av betänkandet och remissyttrandenabör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2. Byggforskningsrådethar på regeringens uppdrag utarbetat förslag till framtida forsknings- ochutvecklingsinsatser inom området effektiv elanvändning - eleffektivabyggnader. En delredovisning av uppdraget överlämnades ,Ett slutligt förslag, som utformats efter samråd med elanvändningsdelegationen,överlämnades till regeringen. Måletför det föreslagna programmet är att genom forskning, utveckling ochforskningsinriktat experimenlbyggande främja energihushållning, utveckling avny teknik och tekniska system för ersättning och effektivisering avelanvändningen. Därutöver skall programmet bidra till den långsiktigakunskapsuppbyggnaden inom området samt alt, genom demonstration ochmålgmppsanpassad information, öka kunskapen om tekniska lösningar ochgenomförandefrågor. Rådet planerar att genomföra programmet i samarbete med bl,a, statens energiverk, styrelsen för teknisk utveckling, kraftindustrin ochbyggbranschen. Föratt genomföra det föreslagna programmet bedömer rådet medelsbehovet under entreårsperiod 25 milj, kr. i form av bidrag och en låneram om 19 milj. kr.Genom omfördelning inom rådet kan knappt 3 milj. kr, utnyttjas för detföreslagna programmet. Rådet gör bedömningen alt behovet av lånemedel kanrymmas inom de ramar som rådet angett i sin treårsplan. Ijuni 1986 uppdrog regeringen åt statens energiverk att utreda vissa frågor omanvändning av el m, m. har i ett antal delredovis- ningar redogjort för delarav detta arbete. Bl.a, följande delredovisningar Prop. 1987/88:90 haröverlämnats till regeringen: - Energi-och elanvändning1985-1997-2010. - Information, rådgivning ochutbildning - statliga åtgärder inför kärnkraftsavvecklingen. - Elvärme ochkärnkraftsavveckling - om behov av styrning. Delrapporten ochelanvändning 198519972010 innehåller en analysav hittillsvarande utveckling och nuläget samt prognoser. Underlaget harredovisats översiktligt i det föregående (avsnitt 2.2). Irapporten , rådgivning och utbildning statliga åtgärder införkärnkraftsavvecklingen presenterar statens energiverk sina slutsatser vadbeträffar behovet av statliga insatser inom detta område. Under kårnkraftsavvecklingensinledningsskede bör enligt verket åtgärderna avse dels utåtriktadinformationsverksamhet dels förberedelser för nästa skede. Informationen,framhåller verket, bör både föras ut i mer allmän form och skräddarsys förolika målgmpper. Avsikten med denna typ av information är att ge konsumenternaunderlag för beslut vad avser såväl utnyttjande av befinUig utrustning som valav utmstning vid nyinvesteringar. Blandde förberedelser för nästa skede som verket föreslår märks bl. a. insatser föratt bygga upp informaUonskanaler samt viss försöksverksamhet med nya typer avinformations- och utbildningsåtgärder. Resursbehovet beräknar verket till 1-2milj. för perioden fram . Irapporten och kärnkraftsavveckling om behovet av styrning diskuterashuvudsakligen vilka förändringar som kommer att ske med elvärmeanvändningen iden befintliga stocken av småhus. För att underlätta en anpassning avsmåhusens uppvärmning till de förhållanden som kommer att råda påenergimarknaden föreslår verket följande åtgärder: - Staten bör även i fortsättningeni sin styrning av och på andra sätt främja effektiva priser iproducentledet, dvs. - Staten bör bevaka attUdsdifferenlierade taxor införs där del är samhällsekonomiskt moUverat samtbevaka att information om anpassningsmöjligheter når ut till konsumenterna. - Staten bör närmare studeraförutsättningarna för en effektiv prissättning av lågspänd el. - Staten bör bistå marknaden medinformation i syfte att ge underlag för långsikUga investeringar. - Staten bör stödja allmänforskning om uppvärmningsteknik, initiera och stödja projekt där nyenergiteknik kan utvecklas och stödja utveckling av miljövänlig teknik. Verkettar också upp de fördelningspolitiska effekter som kan uppstå till följd av framUda elprishöjningar och påpekar att det kan finnas skäl att överväga om åtgärder för alt motverka sådana effekter bör vidtas. Verket framhåller dock att de ganska måttliga prishöjningar som förväntas fram till 1990-lalets mitt inte gör frågan om kompensation till vissa elvärme användare akut. avser att utreda frågan vidare. Vidsidan av delta utredningsmaterial har också ett betydelsefullt arbete medinriktning mot effektivare elanvändning bedrivits inom projekt förrationell energianvändning - Uppdrag 2000. Projektets mål är alt uppskatta depå ekonomiska gmnder motiverade verkliga möjligheterna att begränsa landetselanvändning . Projektet är uppdelat i två etapper. Under etapp ettsom pågått har arbetet varit inriktat på att delsbygga upp en kunskap inom området som gör det möjligt att prioritera insatsernai form av fullskaleprojekt under etapp två, dels genomföra vissa pilotprojekt.Etapp två beräknas pågå fram . Avsikten med projektet är att skapasådana kunskaper om elhushåll-ningsmöjligheterna att utbyggnad avelproduktionsresurser och insatser för hushållning kan kombineras på ettändamålsenligt sätt . Vidsidan av de här redovisade utredningarna har ett stort antal förslag angåendemöjligheterna att effektivisera elanvändningen och ersätta el med andraenergislag, framför allt inom uppvärmningsområdet, inkommit till regeringen. Jaganser att många av dessa förslag bör kunna prövas inom ramen för det stöd tillteknikupphandling som jag strax kommer att föreslå. Åtgärder som syftar till enförbättrad information, utbildning eller rådgivning inom elanvändningsområdetbör enlig min mening övervägas inom det elanvändningsråd som jag anser börknytas statens energiverk. Jag återkommer strax till detta. AvSveriges totala energianvändning, som för preliminärt beräknas uppgåtill ca utgjordes knappt en tredjedel, eller , av el. Den primaelanvändningen uppgick efter temperaturkortige-ring till 129,5TWh. Elanvändningens ungefärliga fördelning på olika användningssektoreråskådliggörs i tabell 4.1. Tabell4.1 Elanvändningens fördelning på olika användningssektorer , %. Fjärrvärme m. m. Elvärme inom sektorn bostäder, service, m. m. sektorn bostäder, service m. m. första hälft ökade den prima elanvändningen med i Prop. 1987/88:90genomsnitt . I början av perioden låg den årliga ökningstakten på 2 ä3 %. Ökningstakten accelererade därefter och uppgick i genomsnitt 8,omåret . Ökningstakten var högst och har efter år1985 sjunkit markant. ökade den temperalurkorrigerade primaelförbmkningen med endast . Enligt preliminär stati-sUk uppgår 1987 årsprima elförbrukning efter lemperaturkorrigering till , vilket innebären ökningstakt på 2,. Dessakraftiga svängningar i ökningstakten kan i huvudsak förklaras av de omfattandeelvärmekonverteringar som genomfördes . Den temperaturkortigeradeelvärmeanvändningen i bostäder och lokaler (exkl. avkopplingsbara pannor) harsedan år 1980 ökat från knappt till ca . Därefter har docktakten i övergången till elvärme i bebyggelsen dämpats. Mellan åren 1985 och 1986ökade den temperalurkorrigerade elvärmeanvändningen med ca . PreliminärStaUstik för tyder på att den temperalurkorrigerade elvärmeanvändningenunder året ökade med endast . Elvärmenskraftiga expansion har huvudsakligen skett i småhusen, framför allt genom ettökat utnyttjande av olika typer av kombipannor. Även användningen av renaelpannor har ökat kraftigt men har trots detta en relativt liten andel avmarknaden. Installation av direktverkande elvärme i nyproducerade bostäder ökadeframför allt före och strax . Av småhusbestånd, somtotalt uppgick ca 1 700000 hus, är uppskattningsvis 514000 utmstade meddirektverkande elvärme. Kombipannor för el finns i 427000 småhus och renaelpannor i 108000. I flerbostadshus och lokaler består elvärmen främst avdirektverkande el. Andelen elvärmda flerbostadshus uppskattas till knappt 4%och andelen elvärmda lokaler av den uppvärmda ytan. bedömning av elvärmens fördelning på olika byggnadskategorier ocholika typer av uppvärmningssystem åskådliggörs i tabell 4.2. Tabell4.2 Temperaturkorrigerad elvärmeanvändning , 1980 och 1985, TWh. 1,0* 1,9* *Elanvändningsdelegationen har uppskattat användningen av elvärme i flerbostadshusoch lokaler till 2 resp. . Denna uppskattning inkluderar en bedömning avden s. k.dolda elvärmen. övrigelanvändning inom sektorn bostäder, service m.m. har under Prop. 1987/88:901980-talet ökat från ca ca . Störte delen avdenna ökning kan enligt statens energiverk hänföras den ökade användningenav fastighetsel och driftel i lokaler. Elanvändningsdelegationens expertgruppför professionell fastighetsförvaltning gör bedömningen alt av dennaökning utgörs av s. k. dold elvärme i form av t. ex. värmepumpar ochluftvärmesystem, vilket innebär att den ökade användningen av driftel ilokaler skulle begränsas till . Elanvändningen inom jordbmket har under1980-talet ökat från 1,1 . Användningen av hushållsel liksom övrigelanvändning inom sektorn - dvs. gatubelysning, el- och vattenverk m. m. - hartillsammans ökat med endast ca . Industrinselförbrukning har i stort sett legat på en nivå från minen av1970-talet . och ökade däremot elanvändningenmed 6 resp. . Därefter dämpades återigen ökningstak-len till mellan 1 och 2%under åren 1985 och 1986, för att återigen öka till . Avindustrins elanvändning svarar den elintensiva industrin för . Tillelintensiv industri räknas i allmänhet skogsindustri, järn- och stålverk (exkl.gjuterier), gruvindustri, icke järnmelallverk (exkl. gjuterier) samt kemiskbasindustri. Skogsindustri svarar i sin tur för av den elintensivaindustrins elanvändning. Avde elintensiva branscherna uppvisar massa- och pappersindustrin den störstaökningen i elanvändningen. Ökningen, som för perioden 1980- 1985 uppgårtill , beror till stor del på en ökad satsning på vedsnåla men elkrävande mekaniska processer. Inom de övriga elintensiva bran scherna har ökningstakten varit måttlig. Inom dessa branscher minskade elanvändningen något 1983 åter vara uppe nivå. Därefter har én ökning av elanvändningen skett med 6 resp. .