prop · GB0350 · 1987-12-31 00:00:00 — TPR har i samband med utvärderingen av kurserna funnit att de kurser som tillhandahälls av branscherna inte har visat sig vara fullttillfredsställande. Den effektivaste vägen att ästadkommavaraktiga förbättringar inom yrkestrafiken äratt ställa ökade krav pä yrkeskunnande och att förbereda utövarnapä företagandets villkor. Detta innebäratt företagäreutbildningen bör förbättras. Detta bör åstadkommasgenom att kurstiden förlängs sä deltagarna fär bättre möjligheter att tillgodogöra sig de olika kursavsnitten och fär tillfälletill fler praktiska övningar. Detta har även påtalats avbranschorganisationerna. TPR bör ha ett större ansvar förutbildningen. TPR avser att undersökaförutsättningarna för att genoraföra en geraensam kurs för taxi-, buss- och äkeribransch-erna.Som grund för detta ligger de i förslaget angivna centrala proven. Proven bör ske under överinseendeav TPR som ocksä ansvarar för skrivningarna till proven. Härigenom främjasobjektivitet och likformighet i utbildningen. Varje branschorgan bör därutöver anordna egna branschspecifika fortsättningskurser. Mälet för utbildningen är att i en hårdnande konkurrenssituation i branscherna gekursdeltagarna så stor insikt-i företagsekonomi och skattelagstiftning att de själva kan beräknalönsamheten, kapitalbehov och denframtida utvecklingen. Av bokföringsreglernabör deltagarna lära sig sämycket att de.självständigt kan föra kassabok och grundnoteringar. Debör även känna till för- och näck-'delar raed avskrivningar, resultatutjäraningsfond,investeringsreserv och andra resultatpåverkandehändelser. När det gälleravsnitten försäkring och ekonorai skall objektiv information lämnas. Dessutora bördeltagarna fä en grundlig genoragäng av skatternas inverkan pä nettoresultatet sä de kan fä en klar uppfattning om rörelseinkomsten ärtillräckligt stor för att leva pä. TPR anser att en förbättrad obligatorisk utbildning pä yrkestrafikomrädetär ett viktigt instrument medvilket-de blivande tillståndshavarna skall ges beredskap attmöta de vanligaste ekonomiskaproblemen inom yrkestrafi- De blivande tillståndshavarnaerhåller härigenom ett bättreekonomiskt kunnande som myndigheterna torde märka detta genom ett mindre antal restförda tillståndshavareän tidigare. Prövningen av den personliga lämplighet utgörett slags vandelsprövning av sökanden som har till syfte att klargöra om gällandebestämmelser förväntasefterlevas. I 2 kap 16 § YTF preciseras vilka slags bestämmelser som en sökandeskall följa. TPR har även i cikulärskrivelse1982-12-13 preciserat vilka brister i laglydnad som skall beaktas vid bedömningen. Genom praxis har missförhållanden somligger längre än tvä är tillbaka inte beaktats vid prövningen.Viss skärpning av prövningsförfarandethar skett genom en lagändring som trätt i kraft . Själva prövningengär till sä att tillständsmyndigheten() inhämtar yttrande fränen polismyndighet. kontrollerar därvid i sitt belastningsregister (PBR) ora det finnsnägot ofördelaktigt antecknat om sökanden. Ett flertal polismyndigheter gör även enytterligare utredning genom att inhämtareferenser. brukar även inhämtaytterligare underlag genom att lata branschorganisationer yttra sig om sökandens lämplighet.Brister sökanden i nägot väsentligtavseende vägras han tillstånd. Ytterligare prövningär kontroll av sökandens ekonomiska lämplighet. Härvid kontrolleras om sökanden äri konkurs eller har ålagts näringsförbudoch/eller ora han stär i skuld till staten. Sökanden företerdärvid bevis om konkursfrihet frän tingsrättsamt ett intyg frän en kronofogdemyndighet om atthan inte är restförd för skatteroch allmänna avgifter. Kronofogdensuppgifter inhämtas frän dataregistret förexekutionsväsendet (). REX-systemet innehäller ävenuppgifter ora konkurser, näringsförbud, enskilda skulder under indrivning ra ra. Ipraxis tilllärapas även här en regelom prövning tvä är tillbaka itiden. har en viss skärpningav prövningen skett genora att raan även prövarbenägenheten att fullgöra skyldigheter raot det allmänna. Prövningeninnefattar inte längre bara den som skall ha ansvar för trafikutövningenutan även ansvariga i en juridiskperson. Tillständsmyndigheterna har börjat vägain omständigheter som ägt rum längretillbaka i tiden än tvä är och har även börjat beaktabulvanförhållanden. Om sökanden i något avseende inte har skött sin ekonomi eller har skulder till staten avslås regelmässigtansökan . Vid flera tillfällenhar tagits upp frägor om bankgaranti eller annanekonomisk garanti för att komma tillrätta, med ekonoraisk brottslighet. Skall denekonomiska lämp-lightsprövningen skärpaskan regler i enlighet raed tidigare förslagom bankgaranti eller någon liknande förskottsavgift införas. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 Alternativt kan en finansiell plan krävas. Bankgarantin är avsedd att täcka statens förluster vid insolvens hos tillståndshavaren. Garantin behöver inte vara knuten till tillståndet som sädantutan snarare till anmälan av fordon i trafik. Omfordonsparken - som skall användas pä tillståndet- utökas, kan tillståndshavaren däavkrävas en ny garanti för varje fordon, Genora förfarandet fårraan en automatisk uppföljning av tillståndshavarens ekonomi vad avser enskilda borgenärer. Om banker eller kreditinstitut vägrar utfärdagaranti kan det bl a ifrägasättas ora tillståndshavaren skall fä utöka ellerfortsätta sin verksarahet. Storleken pä garantinkan variera t ex med fordonsstorleken. Beloppmässigt borde garantin ligga i paritet med de restförda skulder till staten som kan ligga tillgrund för en återkallelse av tillständ. För taxirörelsemed en bil skulle dä garantibeloppet ligga vid ca . När det gäller en äkerirörelse eller en bussrörelse med ett fordon skulle garantibeloppet vara ca . Årskostnaderna förbankgarantin är c av kapitalbeloppet. Det är vidare angeläget att peka päatt även taxibranschen nu erhåller ett eget yrkestrafikmärke som bygger pätillvägagångssättet inom gods- och bussbranscherna.De synpunkter som vid tidigare tillfällenanförts beträffande de övrigamärkena gör sig verkligen gällandei en avreglerad taxinäring. TPR delar uppfattningen i promemorian att en förutsättning för konkurrensen inom näringen skall kunna ske pä likavillkor är att det finns kvittoskrivande ochregistrerande taxametrar. I det föreslagnasystemet kan den enskilde taxiutövaren själv bestämraataxan för det egna fordonet. Det förväntas dockatt alla som tillhör en och samraa beställningscentral tillärapar sararaa taxa. Kunden kan därraedfä besked om taxan vid en beställning. I fall därtaxiutövaren inte tillhör nägon beställningscentral kan däremot konsekvenserna av det föreslagnasystemet behöva diskuteras . TPR anser att ett grundkrav i det nya systemet är att taxan skall vara känd i förväg för kunden ochanslagen i alla taxbilar. Till detta börfogas kravet pä att taxan inte får vara svårförståelig ellervilseledande. dä TPR enligtförslaget ärligen skall rapportera till regeringen om taxinäringens utveckling kan det därför varabefogat att TPR ges rättighet att ta del av de lokalataxiorganisationernas "normaltaxor" e.d, hänvisartill uppgiften från Kommissionen mot ekonomiskbrottslighet i betänkandet "Näringstillstånd"(SOU 1984:8) att bl a åkeri- och taxiverksamhet är bland de branscher som varit mest utsatta Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 för ekonomisk brottslighet och angeratt ett vanligt sätt för skatteundandragande är att krympainkoraster genom t ex oredovisade körpassmed manipulerad taxameter eller en extra "svart" taxameter. Vidareanger RSV att inkoraster undanhållitsbeskattning genora att s k kon-tantkörningarkörts till fast pris utan atttaxameter slagits pä samt att kvaliteten pä körrapporternavarit mycket skiftande. RSV anser därför krav päkvittoskrivande taxametrar väl grundat. Det är vidare enligt RSVs mening viktigtatt det i lagtexten klart utsägs atttrafiktillstånd skall återkallas om innehavaren har skatteskulder, harertappats med brutna plomber pä taxameterneller andra olagligheter. Enligt RSVs mening krävs dessutom en noggrannare uppföljningav givna tillständ och ett rapporteringssystemmellan , polisen, skatteförvaltningenoch tillständsenhet. Vidare borde de företag som har godkänts av för plomberingav taxametrar övervakas och godkännandet återkallasvid upptäckt missbruk, NO tillstyrker förslagetom bibehållen lämplighetsprövningoch om skärpning av den art som promemorian föreslär samt uppföljning av lämplighetsprövningen. Allt förhögt ställda krav i ekonoraiskt hänseendekan dock bli onödigt fördyrande. Ett system med bankgaranti, sora övervägs ipromemorian (s 240Ö), kan minska konkurrenstrycket ioch med att nyetablering hämraas, Därraed uppkommer ocksä risker för högre priser och försämrad effektivitetsutveckling. Kravet pä säväl kvittoskrivande som registrerande taxametrar eller motsvarandeutrustning är välgrundat. Det bör dock framgå att nären konsument anlitar en taxi utrustad med taxameter bör hon kunna väljaatt antingen betala enligt taxametern eller avtala med taxiutövaren om ett fast pris för resan. Det är som framhålls i promemorian (s 210m) viktigt att en frietablering kombineras med vissa ätgärder sora främjarkonkurrens pä lika villkor. Förutsättningarna för konkurrens pälika villkor inom taxibranschen skulle enligt NOs mening förbättras genoraatt det föreskrivs att fordon som går i taxitrafik mästevara försedda med väl synligt yrkestrafiktillständsraärke.Konkurrensen frän olaglig yrkestrafik med lättare personfordon kan pä detta sättytterligare motverkas. tillstyrker förslaget att den personliga lämplighetsprövningen,dvs krav pä yrkeskunnande och ekonomisk -respektive personlig lämplighet, behälls och skärpssamt åtföljs av en fortlöpande kontroll. Verket betonarvikten av att taxifordonen har kvittoskrivande och registrerande taxametrarDet är angeläget att dessa avger för konsumenten lättlästa kvitton, som -förutomuppgift ora bilens reg nr - innehälleren specificering av debiteringen som gördet möjligt för passa- Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 geraren att i efterhand kontrollera färdkostnaden och eventuellt framställa reklamation.' För detta ändamäl erfordrasenligt verket uppdelning av totalbeloppet pägrundavgift och delbelopp enligt de olika tariffer för respektive framkörning, väntetid och transport som ingär i kostnaden förfärden. Även uppgifter ora tidpunkter och antal körda kilometer ärviktiga uppgifter för konsumenten. Den friare prissättningentorde komma att leda till att det blir svårtatt överblicka priserna pä taximarknaden och göra rättvisande prisjäraförelsr..Ordentligprisinformation till konsumenterna blir därför synnerligen viktig. Varje fordon bör vara utrustat raed prislista sora tydligt visaraktuell taxa sä att kunden är informerad om den innan taxiresan påbörjas, . I glesbygdsområdensvarar de samhällsbeta,lda resorna för praktiskt taget hela taxis inkomst och utgör därmed ocksä en förutsättnig föratt taxiservice kan erbjudas konsumenterna inom dessa områden. Verket delar uppfattningen att en villkorslös avreglering av taxi i dessa om--räden skulle fäklart negativa konsekvenser för konsumenterna. Enligt utredningen har kommuner och landsting att ställa krav päatt taxiservice upprätthälls i områden med svagt trafikunderlag isamband med upphandling av de samhällsbetaldaresorna. För att säkerställa detta krävs enligt verkets uppfattning att det inom ramen för den lokala och regionala trafikplaneringen ställs upp mälför tillgänglighet till taxiservice till en rimlig kostnad även för de boendei glesbygden. De uppställda mälen mäste vara vägledande förde krav pä taxiservice som ställs upp i samband raed upphandling av samhällsbetalda resor. Statskontoret konstaterar att lämplighetsprövningenuteslutande är ett preventivt verktyg, avsettatt dels förhindra att helt okunniga personerger sig in i åkeri-näringen med stor risk att misslyckas rent företagseko-noraiskt, dels ge raöjligheter att kunna avvisa personer som genoratidigare bristande lag- och regelefterlevnad kan bedömas utgöraen risk för den sunda konkurrensen inombranschen. Vi delar utredarens synpunkt att marknaden behöver denna prövningsom en etableringströskel, men finner ingen anledningatt förorda att prövningen skall byggas ut. LO hänvisar till att i promemorian föresläs att lämplighetsprövningenbibehålls, förs-tärks ochfortlöpande prövas. LO instämmeri detta och finner att inom taxiverksamheten kan kraven pä kunskaper om den speciella branschens villkorytterligare utvecklas som en del av lämplighetsprövningen. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 För att klara de raycket omfattande åtaganden som landstingen, kommunerna och försäkringskassornahar mäste, sora utredningen slär fast, vissa grundläggande krav pätaxinäringen finnas.-Saratliga de krav som redovisas mäste gälla:lämplighetsprövningen skärpasoch följas upp, kvittoskrivande ochregistrerande taxametrar finnas, näringspolitiskoch konsumentpolitisk övervakning skall ske och beställningsfunktionen både för allmänhetens och samhälletsbeställningar säkerställas. Med dessa krav i botten och raed det allmänna samhällsansvarsora landstingen och koraraunerna har anser förbundet att de sarahällsbetaldaresorna även kan garanteras ochutvecklas. Självklart skärps kraven pätaxi om de stora samhällsuppköparna samordnar sina krav. Framför allt gällerdetta samäkande i bilarna vare sig det gäller en färdtjänstresa, sjukresa eller nägon annan samhällsbetaldresa. Ett uppenbart samhällskravmåste vara att inga monopol pä taxisidan tillätsväxa fram som omöjliggör att olikaanbud ställs emot varandra. Det soranaturligtvis kan oroa är hur reaktionen i den "överreglerade" taxinäringen kan bli och vilka effekter det kan fä pä huvudmännens kostnader. Förbundsstyrelsen kan för sin deldock inte finna att den skisserade hotbilden med de negativa konsekvenserna (ökade kostnader, monopolbildning) är särskilttrolig. Uppgörelser mellan taxi och huvudmännen måstebygga pä överenskommelser om köp av tjänster i konkurrens. Enligt säväl den nuvarande lagen som det nu framlagda förslaget till yrkestrafiklag skall den som drivertaxitrafik vara ansluten till en beställningscentral.Det framgär inte ora detta ocksä innebärmöjlighet för tillståndshavareatt tillhöra flera beställningscentraler eller om bestämmelsen skall tolkas pä det sättet att man bara får tillhöraen beställningscentral. I denna fråga om konkurrerande eller kompletterande beställningscentraler har gjorts skilda tolkningar iolika sammanhang. har för sin del hävdatden sistnämnda uppfattningen, vilket kommittill uttryck bl a i ett beslut . meddelade därvid- sökandena(och Top Cab) den föreskriftenatt de tills vidare inte fick tillhöraannan beställningscentral än den gemensamma Taxi 80, Genom regeringens beslutden 4 deceraber 1986 fick emellertid sökandenarätt att driva egna beställningscentraler. Regeringens beslut behöverinte tolkas sä att taxiföretag i i fortsättningen skall fä ha egna beställningscentralerutan bifallet till fraraställ-ningarna frän och Top Cab raotiverades raed Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 konkurrens- och effektivitetssynpunkter, vilka i enskildafall kunde föranleda avsteg frän de principer som gällde för anslutning till beställningscentraler. , transporträdetsoch regeringens överväganden i frägan ora konkurrerande ellerkorapletterande beställningscentraler har refererats idepartementspromemorian men har inte närmarepenetrerats - där och nägra slutsatser har inte dragits. Frägan fär därför ansesfortfarande vara oklar. Systemet med anslutning till flera beställningscentraler ärredan nu en realitet i och fränmyndigheternas sida finns det smämöjligheter att kontrollera ochingripa häremot. konstaterar därför attutvecklingen pä omrädet nu gätt så längt att det inte är meningsfullt att meddela föreskrifter om förbudmot anslutning till flera beställningscentraler. I en situation raed flera beställningscentraler inora samtrafikområdet är det värdefullt om möjlighetentill vidarekoppling av samtal mellan växlarnaprövas. En viktig komponent i avregleringen är att taxibilarna utrustas med kvittoskrivandetaxametrar. Promemorian anför mänga vägande skäl för detta. , som helt delar denna uppfattning, villdock påpeka de svärigheter som förelegati att fä till ständen frivillig uppgörelse i frägan. Det krävsenligt mening en tvingande,central föreskrift. Det mäste dock beaktas att det kan komma att ta läng tid att faktiskt utrusta alla taxibilar medkvittoskrivande taxametrar, Frägan araäste därför behandlas säsnart ev beslut om avreglering fattats. LSnsstyrelsen i ländelar uppfattningen i promemorian att det ärangeläget att ett säkerställande avbeställningsfun'ktionen kan ske vid enavreglering. LSnsstyrelsen i anför: Beställningsmottagningen och uppdragsförraedlingen/tra-fikdirigeringen är centrala moment i taxis verksamhet. I länet finns sedan nägraär tillbaka en geraensam beställningscentral i varje trafikområde (=koramun). Enl-igt mening har tillkomsten av de gemensammabeställningscentralerna medfört flera stora fördelarför taxinäringen och dess kunder. Utbudet av tjänster har blivit större liksom viljan att prövanya marknader och företagsformer. Möjligheten att samordna resor har ökat, i viss mänkunnat utnyttjas och kan utvecklas vidare. Nägratecken pä att den nya taxiorganisationendessutom kan medföra lägre priser har dock knappast märkts, LSnsstyrelsen i län anför: Eftersom allmänhetenmäste kunna förlita sig pädem som utövar yrkesmässig trafik mästedet ställas särskilda Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 krav pä trafikutövarna. Fränberörda branschers sida har det vidarebetonats att konkurrensen mellan trafikföretagenmäste ske pä lika villkor vilket inte blir fallet om man godtaroseriösa trafikutövare som åsidosätter gällandebestämmelser om trafiksäkerhet och arbetstider och som inte fullgör sina ekonomiska förpliktelser raot samhället. Motbakgrund härav föresläs nu i promemorian att lämplighetsprövningenbeträffande trafikutövare skarpes i samband med att behovsprövningen slopas. Därvidanser sig böra särskilt pekapä de problem som hänger samraan med användningen av bulvaner. I promemorian uttalas visserligen att utvidgademöjligheter bör tillskapas att ingripa i bulvanfall men någon författningsmässig täckningför detta föresläs icke. Tidigareansåg man sig ofta kunna komma till rätta med bulvanfall i rättspraxis, tom straffrättsligt (sä ådömdes t ex enutlännning sora bedrivit handel i vederbörligen registrerade bolags namn, likväl straff dåhan i verltligheten ansågs ha bedrivit handel för egen räkning,NJA 1928 s 427). Med den störreformalism som kommit att präglavissa centrala instanser finns det emellertid anledning att kräva författningsstöd för bedömningen av bulvanfall. Därvid börgrund för att vägra trafiktillståndföreligga sä snart yttre omständighetertyder pä en bulvansituation, exempelvis dä närstående till personer med stark ekonomisk belastninganges som ansvariga fÖr eller innehavare av en trafikrörelse. Enligt promemorian undersöks f n förutsättningarna att genomföra engemensara kurs för taxi-, buss- och äkerisidan och därmedmöjligheten att införa ett gemensamt yrkestrafiktillstånd för dessa tretrafikgrenar. Detta synes länsstyrelsenmindre realistiskt. Kraven i fräga omyrkeskunnande skiftar mellan de olika trafikgrenarna och kursernas utformningraäste - även om en del stoff är gemensamt - vara anpassad till vad som är specifikt förvarje trafikgren. En ambition att täckaför mycket raed en kurs kan leda tillytligare kunskaper och tanken pä en gemensamkurs med centrala prov avstyrkes bestämt. i delar inställningen att lämplighetsprövningen mästevara särskilt rigorös när det gäller tillständtill persontransporter av olika slag. ökadekrav pä de kurser tillständssökandenagenomgår bör också ställas. använder raycket tid till att bedöma vilka kunskapskrav som bör gällaexempelvis i de fall en tillståndshavare villkoraplettera sin taxirörelse med godstillständ och dylika frägor.Berörda myndigheter (och även sökandena)skulle troligen besparas mycket arbete om en gemensam yrkes-trafikkurstillskapades med raöjlighet att därefter eventuellt komplettera med frivilliga tilläggskurser inom respektive område. Tanken att ocksä förarna bör utbildas finner även tilltalande. I promemorian (s 239) talas om en strängare lämplighetsprövning änden som tillämpas. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 relsen menar sig i huvudsak ställa de krav som skisseras; ocksä när det gäller uppföljningenav redan meddelade tillständ. Tanken pä att krävanägon form av bankgaranti har , stöddav säväl äkeri-föreningen i länetsom , framfört . Det vore naturligtvis bra om raan, som sägs i promemorian, kunde vidga möjligheterna att ingripa i bulvanförhållanden. Frägan är dock hurdetta raed oförändrade krav pä rättsäkerhet låter sig göra. i anser att en skärptlämplighetsprövning i form av förlängda utbildningskurser och skärpt kontroll torde göra att mindre seriösa personerinte lockas till branschen. En gemensam kurs för säväl taxi-, buss- som äkerisidan är ocksäatt föredra . vill även framhällaatt det är av, stor vikt att uppföljning och övervakningav näringen sker. I taxifrägor bör särskilt kommuner och trafikhuvudmän-samt taxibranschen själv engagera sig. Ävenen närings- och konsumentpolitisk övervakning ärnödvändig om en tillfredsställandetaxiservice skall kunna erhållas. Utredningen har inte redovisat hur den konflikt skall lösas som uppstårvid tillståndsprövningen i storstadsomrädena. Ä ena sidan krå'verlagen att sökanden tillhör beställningscentralmedan ä andra sidan beställningscentralen enligt förslaget kan vägraatt ta in fler delägare. Bäde ur rättssäkerhets- och konkurrenssynpunkt är det tveksamt om det bör läggas pä beställningscentralenatt indirekt avgöra vilka och hur mänga som börbeviljas taxitillständ. Vidare är inte övertygadom att utbudet av taxibilar i storstädernaefter avregleringen kommer att vara tillräckligtdygnet runt och dä särskilt i områden utanför de centrala delarna. Det är vidare svårt att säkertbedöraa vilka konsekvenser förslaget färför landsbygden. Avregleringen fär inte leda till en splittring av branschen i mindreeffektiva enheter. Med en gles befolkning och stora avständ är det viktigtraed en samlad och effektiv trafikledning säatt resorna samordnas och "toraresorna" kan minskas. Nägot underlag förkonkurrens finns ofta inte pälandsbygden. i tillstyrker att reglerna för lämplighetsprövningen skärpsliksom en förlängning av nuvarande kurser föratt fä trafiktillstånd och menar att det borde vara en fördel att införa,gemensamkurs för buss-, lastbils- ochtaxibranschen. Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 Stora delar av länetutgör glesbygd. För de raänniskorsora bor där är tillgängen till taxi till rimliga priseren betydelsefull servicefaktor. Det ärviktigt att taxiverksaraheten fär sädana regler och sädanutforraning att denna taxiservice i glesbygden inte försäraras. Vidett slopande av körplikt och maxiraitaxa finns riskeratt gjorda beställningar inte accepteras av taxiägarna, särskiltpä obekväma tider, eller att prisnivån drivs upp. I betänkandet menas att man kan koraraa till rätta raed sädana problem genom att de storataxikunderna - komrauner och landsting - i avtal med taxiägarna överenskommerom vagnutehällning i glesbygd och priser därvid. Förtaxiägaren kommer en sädan utehällningsskyIdighetgentemot allmänheten till låga priser att framstå som en belastning. Även om bestämraelsr ora vagnutehällning i glesbygd finns i avtal, kan det finnas en risk för att privatkunders beställningar i praktiken inte effektueras pä för taxiägaren obekvämatider eller låga ersättningar. I utredningen görsden bedömningen att det är angelägetatt beställningsfunktionen säkerställs vid enavreglering. delar denna bedömning. Beställningsfunktionenär viktig inte bara för tillgänglighetentill taxi utan även för saraordning av körningar ochmöjligheten för taxi att gäin i nya verksamhetsoraräden. Enligt mening bör den nya ordningen garantera en god beställningsfunktion. I länet har, som tidigare beskrivits,tillskapats moderna välutrustade beställningscentraler, sora har förutsättningar attfungera effektivt.