prop · GB0323 · 1987-12-31 00:00:00 — Skälet till atl resning inle beviljadesvar alt erforderligt samband mellan jävet och målets utgång inle ansågsföreligga. Från olika håll har med utgångspunkt från detta avgörande restskrav på atl lagsfiftningen ändras så alt del blir lättare atl få till stånd enny rättegång i fall där åklagaren har varil jävig. I den tidigare nämndadepartementspromemorian prövades olika möjligheter atl åsladkomma en sädanlösning. Slutsatsen i promemorian blev atl möjligheterna till resning lillförmån för den tilltalade vid bl. a. åklagarjäv borde utökas. Vidremissbehandlingen har man från de fiesta håll vitsordat behovet av en översynav möjligheterna all få en ny prövning av fall där jäv fördegal. Mångaremissinstanser har också godtagit den lösning som föreslagils i promemorian,medan andra förordat en bredare översyn. Från några håll har föreslagits andratekniska lösningar. Detfall som jag redovisat belyser behovet av förbättrade möjligheter attkunna angripa avgöranden där åklagaren varit jävig under förundersökningeneller räliegången. Även om del nuvarande rekvisitet för orsakssambandet mellanjävet och målets utgång, "kan antas ha inverkat", brukar ansesinnebära ell förhållandevis lågt beviskrav, medför gällande ordning ändå att enpositiv sannolikhet för en sådan inverkan måsle befinnas föreligga. I detskriftliga förfarande som brukar tillämpas vid prövningen av bl.a.resningsansökningar erbjuds inte samma möjligheter lill en fullständigutredning i dessa hänseenden som vid en förnyad muntlig handläggning. Detta fårsärskild betydelse om ansökningen avser resning till förmån för den tilltalade.En handläggning i strid med jävsbestämmelserna innebär ju ell myckelallvarligt åsidosättande av de regler som uppställs till skydd för denmisstänktes eller tilltalades intressen. Jagvill också understryka jävsbestämmelsernas betydelse för rättskipningenstrovärdighet. Reglerna skall medverka fill att det inle ens uppslår misstankarom partiskhet. Även från den synpunkten framstår det nuvarande kravel på eltpositivt orsakssamband mellan jävel och målels utgång som väl strängt. Jaginstämmer därför i promemorians slutsats all nuvarande möjligheter all angripa lagakraftvunnaavgöranden när jäv förelegat bör vidgas. Situationer av det slag somaktualiserats i det tidigare nämnda målet måste visserligen betraktas somutpräglade undantagsfall. Inte minst med hänsyn fill viklen av atlrättskipningen omfattas av allmänhetens förtroende är del emellertid nödvändigtmed en snabb ändring av reglerna. Del är därför inle lämpligt alt avvakta någonmer genomgripande översyn av möjligheterna all angripa lagakraftvunnaavgöranden. Enreform bör alltså i första hand gå ul på atl skapa effektiva rättelse- möjligheter i fall där åklagaren varit jävig. Del har såvitt jag har mig bekant inle påståtts all nuvarande ordning i praktiken inle skulle vara tillräcklig när del gäller all angripa lagakraftvunna avgöranden på gmnd av jäv hos någon domare. Denna kategori bör därför uppmärksammas endast om del 11 behövs för alt undvika omofiveradeskillnader i likartade jävssilualioner. 1987/88:23 Jag återkommerstrax till den frägan. Mankan länka sig två olika niöjligheler alt åstadkomma en reform från de nuangivna utgångspunkterna. Etl säll är att mildra förutsättningarna för resning lillförmän för den tilltalade vid jäv för åklagaren. Etl annal är atl öppnamöjligheter till besvär över domvilla i de aktuella situationerna. Jag lar uppdel sistnämnda alternativet först. Medanresning brukar sägas generellt sett utgöra en rällelsemöjlighel i fråga omavgöranden som materiellt sett är oriktiga, brukar besvär över domvilla sägasvara avsett för omständigheter av processuell nalur som inverkar pä avgörandetsgiltighet (m.fl.. Nya , s. 850). Enligt Welamson(Rättegång VI, andra uppl., s. 232) avser domvillo-besvären ålminslonei del väsentliga att utgöra etl korrektiv mot grova rättegångsfel. Medutgångspunkt från den gränsdragningen kan del hävdas atl en rätldsemöjlighelsom lar sikte på alt jäv för åklagaren förelegat -oavsett vilken inverkan jävethaft för utgången i målet - systematiskt hör hemma under domvillobesvären ochinte under inslilulel resning. Molen sådan lösning talar emellertid flera omständigheter. För del första skulleäven elt införande av en möjlighet till domvillobesvär vid åklagarjäv bryta dennuvarande systematiken, eftersom de gällande domvillobesvärsgrunderna i förstahand är hänföriiga till domstolens handläggning av målet och inte till någonparts förhållningssätt. Domvillobesvärsgrunderna är dessutom generellttillämpliga på alla måltyper och således även på tvistemål. En särskildbestämmelse, som endasl skulle tillämpas pä brottmål och då - som jag straxåterkommer fill - endasl fill förmån för den tilltalade, skulle ytteriigarebryta systematiken. Mot en sådan lösning talar dessutom atl åklagarjäv redanutgör en resningsgrund. Vidare förutsätter domvillobesvär till skillnad frånresning fill förmån för tilltalad alt frågan anhängiggörs inom viss kortaretid. Även hänsynen till den tilltalades rättssäkerhet talar därför till förmånför resningsalterna-livel. Mot den nu angivna bakgrunden anscrjag alt problemetinte bör lösas genom en ändring i reglerna om domvillobesvär. Omjag sedan övergår lill bestämmelserna om resning, ligger det som anförs ipromemorian - närmast till hands att överväga om del nuvarande rekvisitet ifråga om orsakssambandet mellan jävel och utgången i målet är lämpligtutformat. Somjag tidigare redovisat medger 58 kap. 2 § första punkten RB resning bl. a. vidbrott eller Qänsleförsedse av nägon ledamot av rätlen, någon där anställd Qänslemäneller åklagaren samt vid brott av ombud, ställföreträdare eller försvarare.Förutsättningen för all resning skall beviljas är, som tidigare nämnts, all delkan antas atl brottet eller förseelsen har inverkat på utgången av målet. Ullryckel "kanantagas ha inverkat på målels utgång" förekommer inle enbart i anslutning till resningsgrunden Qänsleförsedse. Detta krav upp ställs även i motsvarande fall vid resning i tvistemål (58 kap. 1 § första punkten RB). Rekvisitet kommer också lill användning i fråga om falsk bevisning (58 kap. 1 § andra punkten och 2 § andra punkten RB) och i fråga om andra grova rättegångsfel som kan föranleda bifall till besvär över 12 domvilla(59 kap. 1 § femte punkten RB). Detframgår inle närmare av förarbetena lill de berörda lagrummen hur Prop.1987/88:23 starka indikationer på elt orsakssamband mellan felaktigheten ochutgången i målet som krävs för att saken skall få las upp på nytt. Som jagtidigare nämnt anses ullryckel "kan anlas" i den processrälisligalagstiftningen innebära elt förhållandevis lågt beviskrav. För alt beviskravetskall vara uppfyllt torde emellertid krävas all del i del enskilda fallet kanpåvisas åtminstone någon omständighet som talar för att utgången i målet har påverkals. Somframhålls i promemorian är den nu redovisade ordningen när del gällertillämpningen av resningsbestämmdserna i allmänhet knappast ägnad all ingebetänkligheter. Tvärtom måsle regleringen sägas utgöra en rimlig avvägningmellan de intressen som ligger fill grund för reglerna om domars rättskraft ochde intressen som motiverar de särskilda rättsmedlen. Resningsinstilulel är ensäkerhetsventil på del materiella planet och är avsett all komma lillanvändning om avgörandet med viss grad av sannolikhet framslår som orikligt ibelysning av förhållanden om vilka man först i efterhand fått kännedom. Det ärmot denna bakgrund som beviskravet skall ses. Härtill kommer all de nämndaresningsgrundande omständigheterna inle är sådana all de automatiskt, rent definitionsmässigt,kan anlas ha medförl atl avgörandet blivit oriktigt. Del är därför nödvändigtmed den begränsning i resningsmöjlighelerna som ligger i kravet på vissutredning om att fdakfigheten kan ha påverkat målels utgång. Avvad jag nu redovisat framgår alt det knappast är önskvärt eller ens möjligl altgenerellt mildra beviskravet beträffande de nyssnämnda resningsgrundandeomständigheterna. För alt öka möjligheterna till resning vid jäv vore detemellertid i och för sig länkbart alt bryta ut resningsgmn-den Qänsleförsedse lillsärskild reglering med ell lägre beviskrav. skulle dock innebära blandannat atl resning blev möjlig i större utsträckning vid Qänsleförsedser än vadsom är fallet i fråga om brottsligt förfarande. Till denna mera principiellainvändning kan läggas det förhållandet alt begreppet Qänsleförsedse är myckelvidsträckt och täcker, såsom jag redovisat i det föregäende, även de minslafelen. Del är därför inle lämpligt atl tillåta resning vid tjänsteförseelseutan viss utredning om alt förseelsen i det aktudla fallet haft betydelse fördomslutet. , av skäl som jag angett i del föregående, öka möjligheterna fill resning ide fall där åklagaren varil jävig återstår i denna situation den lösning somanvisas i promemorian. Den innebär alt man bryter ul de förfaranden som beslåri ell åsidosättande av jävsbestämmelserna till en särskild reglering och lämnarresningsgrunden Qänsleförsedse i övrigt intakt. När det gäller den närmareutformningen av en sådan särskild resnings grund har i promemorian hävdals att det inle är rimligt atl generellt medge resning om jävsbestämmelserna åsidosatts. En viss begränsning är enligl promemorian nödvändig, och del föreslås därför atl undantag från rätten lill resning görs i de fall där del är uppenbart all jävel har saknat belydelse för målels utgång. Under remissbehandlingen har antytts atl en sådan begränsning inle skulle vara tillräcklig för all resning skall beviljas i allafall där del från de tidigare angivna synpunkterna ler sig befogal. Jag kan inle 13 En avgörande skillnad gentemot den nuvarande Prop.1987/88:23 regleringen är all man med den föreslagna ordningen inle behöverförebringa någon positiv indikafion på att jävet påverkat målets utgång. Samlidiglerbjuder den i promemorian föreslagna regeln enligl min mening förhållandevisgoda garantier för all inte resning beviljas då det inle föreligger någrasakliga skäl för en ny rättegång. Moten lösning av det slag som förespråkals här skulle möjligen kunna anföras attdet från systematiska utgångspunkter är mindre lämpligt atl i en resningsbeslämmelseinföra en i det närmaste automatiskt verkande resningsgrund som alltsä tillsin lyp avviker från övriga resningsgrunder. Del skulle också kunna hävdas attdel är mindre tillfredsslällande all etl åsidosättande av jävsbestämmelsernalättare skall medföra resning än etl brottsligt förfarande begånget av sammaperson. Att överträdelser av jävsbeslämmdserna sålunda får inta en i viss månprioriterad ställning bör emellertid godtas med hänsyn till de särskilda kravpå yttre garantier för rättskipningens säkerhet som jävsreglerna är elt uttryckför. Förutsättningarnaför resning på gmnd av jäv är desamma för åklagare som för lagfarnadomare. Det finns - som framhålls i promemorian - inle heller i fortsättningennågon anledning att ha skilda regler för dessa båda kategorier. En särskildbestämmelse enligl vilken ell åsidosättande av jävsreglerna i princip ger rätlför den tilltalade all få resning bör därför vara tillämplig vid jäv hos såvälåklagare som lagfarna domare. Detkan hävdas alt en sådan vidgning av möjligheterna till resning vid domaijävmedför en överlappning av. tillämpningsområdena för de båda särskildarättsmedlen resning och besvär över domvilla såvitt avser jäv hos lagfarnadomare. Denna överlappning finns emellertid , om än inte likaiögonfallande. Några sakliga ölägenheter med all låta tillämpningsområdena i någolstörre utsträckning än nu läcka varandra torde knappast föreligga. Som jagtidigare redovisat är också fömlsältningarna för bifall hell olika utformadeför de båda rättsmedlen. Domvillobesvären träffar dessutom en vidare krets än resningsbestämmdsernaeftersom de avser "rätten" dvs. både de lagfarna domarna och nämndemännen.Den föreslagna ändringen i resningsbestämmelserna bör därför inte föranleda någraändringar i domvillobesvärsreglerna. Somjag nämnde kan resning inte beviljas på gmnd av jäv hos exempelvis ennämndeman medan däremot reglerna om besvär över domvilla är tillämpliga isådana fall. Några remissinstanser har ansett all den ställning som ennämndeman numera intar, bl.a. med individuell rösträll, bör medföra all jäv förnämndemän bör betraktas på samma säll som för andra domare och alt en ändringdärför bör omfatta även nämndemän. Självfalletkan det finnas skäl att få till stånd en omprövning av etl mål också när en nämndeman eller t. ex. en teknisk ledamot har varil jävig. Det har emellertid såvitt jag vet inte päställs alt de nuvarande reglerna om domvillobesvär inle skulle erbjuda tillfredsställande rätldsemöjligheler i de avsedda fallen. En utvidgning av resningsinslitulet till all omfalla även dessa kategorier av domare skulle vidare kräva en mer ingående analys av resningsfömtsättningarna än vad som lämpligen bör ske inom ramen för 14 della lagsfiftningsärende.Jag är mol den bakgrunden inle nu beredd all la Prop. upp frågan om resning vidjäv hos andra kategorier av domare än lagfarna Envidgning av möjligheterna till resning vid jäv är motiverad när det gällerresning i brottmål till den filltalades förmån. När det gäller resning i tvistemål(58 kap. 1 § RB) och resning i brottmål till den tilltalades nackdel (58 kap. 3§ RB) gör sig andra synpunkter gällande. a. med hänsyn lill motpartensintressen finns del i dessa fall starka skäl all behålla det nuvarande kravetpä positiva indikationer mdlan resningsgrunden och domslutet. Beviskravet ärför övrigt , och del på goda skäl, annorlunda utformat vid resning ibrottmål lill nackdel för tilltalad. Enliglmin mening finns del därför inle några avgörande principiella eller systematiskahinder mot all särreglera resningsmöjlighelerna i brottmål lill förmån för Ulltalad.Tvärtom kan en sådan lösning sägas slå i överensstämmelse medresningsbestämmelsernas utformning i övrigt. När del gäller den praktisktviktigaste resningsgmnden, den som hänför sig till nya omständigheter ochbevis (58 kap. 1 § tredje punkten, 2 § tredje punkten och 3 § andra punkten RB),finns det sålunda flera betydelsefulla skillnader mellan just å ena sidanresning i brottmål till den tilltalades förmån och å andra sidan resning itvistemål och resning i brottmål lill den tilltalades nackdel. Molbakgmnd av del anförda förordar jag att det i 58 kap. 2 § RB införs en ny gmndför resning enligt vilken jäv hos en lagfaren domare eller åklagare skallmedföra resning i brottmål till förmån för den tilltalade om del inle äruppenbart all jävet har saknat belydelse för målels utgång. Den nya regelnföreslås intagen som en ny andra punkl i paragrafen. Jag återkommer ispecialmotiveringen till vissa lillämpningsfrägor. Enändring av redaktionell nalur med anledning av del nu nämnda förslaget börgöras i 58 kap. 3 § första punkten RB. Deföreslagna lagändringarna bör träda i kraft . Några särskildaövergångsbestämmelser torde inte behövas. Ienlighet med vad jag nu anfört har inom juslitiedepartementel upprättats förslagtill lagom ändring i . Förslagetbör fogas lill protokollet i delta ärende som bilaga 2'. 'Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydande med det som är fogat till Paragrafenreglerar resning i brottmål lill förmån för den tilltalade. Denföreslagna nya resningsgrunden blir tillämplig på alla typer av jäv. Jävets artkan däremot i praktiken givetvis komma atl inverka på bedömningen av frågan omdel är uppenbart alt jävet har saknat betydelse för målets utgång. Detbör i och för sig inte spela någon roll under vilket stadium av brottmåletshandläggning en jävig åklagare uppträtt för all bestämmelsen ska varatillämplig. Om en jävig åklagare lett förundersökningen och fattat åtalsbeslutetbör resning således inle vara utesluten enbart därför all en annan åklagareuppträtt under själva huvudförhandlingen. Å andra sidan kan just detförhållandet all den jävige åklagaren frånlräll målet pä ett tidigt stadiummedföra all del är uppenbart atl jävel inte haft någon som helst betydelse förutgången i målet. Ifråga om lagfarna domare aktualiseras bestämmelsen i första hand om domaren ifråga deltagit i själva avgörandet av målet. Atl bestämmelsen, åtminstoneteoretiskt sett, även kan bli tillämplig då en jävig lagfaren domare faltal beslulunder rättegången följer av 58 kap. 10 § RB. Iparagrafen föreslås även vissa språkliga moderniseringar. Iparagrafen, som reglerar resning i brottmål lill men för den tilltalade, har, fömtomen formell justering på grund av ändringen av 58 kap. 2 § RB, endast företagitsvissa språkliga moderniseringar. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslaget lill lag om ändring irättegångsbalken. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemslällan. Lagrådet , Prop. Närvarande:f.d. justilierädel , justitierådet , regeringsrådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemslällanav statsrådet beslutat inhämla lagrådels yttrande över förslag tilllag om ändring i . Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 1 oklober 1987 , ordförande, och statsråden , ,, R. Carisson, , , , , ,, G. Proposition om ändring i (resning ibrottmål vid jäv) Föredragandenanmäler lagrådels yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag lill lagom ändring i . Föredraganden anför att lagrådet har lämnatförslaget ulan erinran och hemställer att regeringen föreslår all anladet av lagrådet granskade förslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar alt genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden lagtfram. Yttrandeöver promemorian har avgivits av justitiekanslern, riksåklagaren, ,hovrätten över och , hovrätten för , Stockholmstingrätt, , , lingrätt,ombudsmän, högsta domstolens ledamöter, regeringsrättens ledamöter,, , föreningen föreningen . Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Propositionens lagförslag....................................... .... 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde 1 Inledning.......................................................... 4 2 Nuvarande ordning ............................................ 4 2.1 Jävsbeslämmelsernas syfte m.m....................... 4 2.2 Jävsgrunderna.............................................. 4 2.2.1 Domarjäv ........................................... 5 2.2.2 Åklagarjäv............................................. 5 2.3 Handläggningenav jävsfrågor 6 2.3.1 Domarjäv ........................................... ... 6 2.3.2 Åklagarjäv............................................. ... 6 2.4 Jäv för ombud, biträde ochförsvarare ............. 7 2.5 Jäv som grund för resning och domvillobesvär..... ... 7 2.5.1 Allmänl om de särskildarättsmedlen ........... 7 2.5.2 Jäv såsom grund för resning...................... 7 2.5.3 Jäv såsom grund för domvillobesvär ......... ... 8 3 Föredragandens överväganden ochförslag............. ... 9 4 Ikraftträdande ............................................... .. 10 5 Upprättat lagförslag ......................................... .. 15 6 Specialmotivering ............................................ .. 15 7 Hemställan ...................................................... .. 15 8 Beslul ........................................................... .. 16 Lagrådelsyltrande ............................................ .. 17 Utdragurprotokollvid regeringssammanträde den 1 oklober 1987 .. 18 Bilaga1 Förteckning över remissinstanser.............. .. 19 Tryckeri, 1987 20