prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — I sammanhanget bör ocksä påpekas att måste gesekonomiska resurser för att handläggarna skall kunna delta i de utbildningarsom kommer att ordnas samt att tillsynsbesöken inte hindras på grund av bristpå pengar. Dessutom är det viktigt att kan behålla sin personalför att kunna göra ett effektivt arbete. 2.34 : Utredningen har främstriktat in sig på miljöskyddslagssystemet och det är framför allt bristerna itillsynen som analyseras ingående och pä ett bra sätt. Däremot har prövningenenligt ML inte blivit lika ingående analyserad. Någon analys av hurmiljöskyddslagssystemet i stort lyckats lösa miljöskyddsproblemen i samhällethar inte gjorts. Utredningenhar inte ifrågasatt det ofta tidsödande och resurskrävande systemet medindividuell prövning av ett stort antal verksamheter. Användningen avgenerella normer för rening, utsläpp o.d, borde kunna innebära möjligheter tillrationalisering, speciellt när det gäller att reglera mänga små och likartadeverksamheter. Resursknappheten hos miljömyndigheterna medger dessutom inte attfördelarna med individuell prövning till fullo kan tillvaratas. Denandra stora frågan utredningen tagit sig an, den s.k. kunskapsför söijningen, har behandlats översiktligt och medger endast mycket allmän na slutsatser om de åtgärder som behöver vidtas när det gäller styrmedel och organisation. Att naturvärdsverket i ett kraftigt decentraliserat miljö skyddslagssystem i ökad utsträckning fär rollen av ett sakkunnig- och samordningsorgan är mer eller mindre ofrånkomligt, 381 Enrad tunga områden inom miljövården såsom traditionell naturvård, Prop.1987/88:85 produktkontroll och regleringen av s, k, diffusa utsläpp via trafik,jordbmk Bilaga 10.3 o. d. berörs endast marginellt och dä mest i samband medbehandlingen av s. k. "särskilda frågor". Nägot annat hade inte varitatt begära och innebär ingen kritik från verkets sida. Någon heltäckande bildav miljövård i dess vidare mening är knappast nödvändig för att mofiveraorganisationsförändringar eller effektiviseringar. Utredningensnuddar vid ett antal ytterligare styrmedel som skulle kunna ersätta eller ivarje faU komplettera individuell prövning. Det gäller bl. a. utsläppsavgifter,s, k, mjuka styrmedel (utbildning och information), konsumentval, geografiskariktlinjer (i anslutning fill PBL/NRL), Styrme-delsfrågan kräver kompletterandeutredningar. 2.38Statens energiverk: Betänkandet innehåller en rad ambitiösa förslag för eneffektivare miljövård. tillstyrker de flesta förslagen.Särskilt understryker verket vikten av att ågärder vidtas för en stärkt egenkontrolloch tillsyn. Verket ifriigasätter dock om införandet av miljörevisorer är rättväg att välja. Verket skulle hellre se en ökad myndighetskontroll specielltför stora anläggningar. Verketanser att det är angeläget att utreda förutsättningarna för ett utsläppsrelateratavgiftssystem samt att samverkan mellan universitets-och högskoleinstitutionerrespektive andra organisationer vidareutvecklas. Slutligen ifrågasätter verketbehovet av att införa auktorisation av kontrollorgan för provtagning, mätningoch analys av utsläpp till luft. 2.50Länsstyrelsen i : Utredningen har gjort en bred beskrivning avproblemen inom miljövårdsområdet och gjort en översyn av viktigafrågeställningar. Utredningens arbete är viktigt inte minst mot bakgmndav samhällets ökande krav på miljövården, Länsstyrelseninstämmer i utredningens slutsats att avståndet mellan mål och medel är alltförstort. har också påtalat bristen på resurserför miljövårdsarbete, I detta sammanhang kan tilläggas attarbetsuppgifterna inom miljöskyddssektorn är högprioriterade i länsstyrelsensverksamhetsplanering. 2.52Länsstyrelsen i : Trots>den knappa tid utredningen hafttill sitt förfogande har den gjort en omfattande genomgäng av dethittillsvarande miljövårdsarbetet. En genomgående strävan i utredningensförslag till förbättringar är att utnyttja resurserna för miljöskyddet meraeffektivt och undvika onödigt dubbelarbete. Denna strävan har även präglatlänsstyrelsens hittillsvarande arbete. Betänkandet,särskiU delen Miljösskyddssystemet, innehåller omfattan de reformförslag för miljövårdsarbetet, som till huvudsaklig del tycker är bra. anser dock att utredningen alltför intensivt inriktat sig på kontrollfrågorna och sanktionssystemet i fråga om miljöfar lig verksamhet, medan stora och svårhanterliga delar i miljövårdsarbetet inte tagits upp alls eller endast berörs i ringa omfattning. Utredningen har uppenbarligen saknat tid att göra en samlad bedömning av hela miljövärds- 382 arbetet med koppling tillhälsoskydd, livsmedelstillsyn, arbetsmiljö, vat- Prop. 1987/88:85 ten- och naturvärdslagsfrägor,NRL- och PBL-arbete etc. Det hade varit Bilaga 10.3 önskvärt att det totalaarbetet givits en belysning samt resurs- och samordningsfrågorna på de olikanivåerna bedömts, 2.53Länsstyrelsen i : Miljövården är en av de viktigastesamhällsuppgifterna och kommer sä vara . Den myn-dighetsorganisafionsom har till uppgift att hantera miljöproblemen måste ges erforderligamöjligheter att överblicka miljösituationen och prioritera insatser ochåtgärder. Det är framför allt problem av övergripande och långsikfig karaktärsom måste kunna hanteras. Det innebär ett samordnat arbete pä såvälinternationell och nationell som regional och lokal nivå. Länsstyrelsenanser i likhet med utredningen att nuvarande resurser och organisation harsvårt att tillgodose framtida behov av miljöskyddsarbete. Det behövs totaltsett betydligt ökade resurser. Utredningen föreslår att utövarna av miljöfarligverksamhet ska stå för dessa extra kostnader via avgifter för prövning och fillsyn,miljörevisorer och ökad egenkontroll. stöder principen om förorenarnaskostnadsansvar. 2.55Länsstyrelsen i : delar uppfattningen att måluppfyllelseni samhällets miljövårdsarbete är låg i flera avseenden, t. ex. behovet avsamlad överblick. Det måste dock framhållas att man med nuvarande system ändånätt betydande framsteg, främst genom de krav på skyddsåtgärder sommiljöskyddslagen innehåller. Utredningensdirektiv utgår från att nuvarande organisation inte är fill räckligt effektiv. Detta är sant i sä måtto att myndigheterna ibland lägger ned mycket arbete på saker, som har liten eller ingen betydelse för de miljöproblem som vi anser viktigast. Dettaberor dock ofta på att lagstiftningens krav på generell förprövning, starktbegränsar den enskilda myndighetens möjligheter att prioritera verksamhetenutifrån de övergripande målen. Föratt nå en hög effektivitet i det vidare perspektivet måste de konkreta uppgifter som myndigheten ålägges genom författning balanseras mot de faktiska resurserna för genomförande på ett bättre sätt än . Kort sagt, man mäste rätta munnen efter matsäcken. Länsstyrelsenfinner det anmärkningsvärt att utredningen, trots direktiven, inte behandlatden allmänna naturvärden. Problemen med bristande måluppfyllelse är här minstlika stor som inom miljöskyddet. Hänvisningen till betänkandet (Ds JO 1986:4)Våra naturteservat samt att (PBL) och naturresurslagen (NRL)riksdagsbehandlats är svag. Betänkandet behandlar endast en liten delav naturvårdsarbetet, nämligen vård och förvaltning av naturvårdsobjekt. Detfaktum att planlagstiftningen är ny är i sig ett skäl att se över ansvarsfördelningeninom naturvårdsområdet, vilket också anges i kommittédirektiven (sid. 633 betänkandet).Länsstyrelsen föreslår att organisationen inom den allmänna naturvården utredsskyndsamt. 2.57 iGotlands län: Utredningen har tagit upp och pä ett Prop. 1987/88:85 förtjänstfuUt sätt belyst frågeställningar av stor vikt för miljöskyddsarbe- Bilaga 10.3 tet.Det är egentligen anmärkningsvärt många frågeställningar som gåtts igenom ochdet är ingen tvekan om att ett stort behov av en grundlig genomgäng av samhäUetsmiljöskyddsarbete har förelegat. Framför aUt har utredningen, även omformuleringarna härvidlag är något glidande, visat på avsaknaden av klartavgränsade, identifierbara mål och delmål för miljöskyddsarbetet. Därfillkommer att ledning, och därmed ocksä styrning av verksamheten mot dessa målhar varit svag. Beträffandeangivande av mål föi' verksamheten mäste dock påtalas att bildandet av energi-och medfört en påtaglig förändring härvidlag. Processen attformulera mål för miljöskyddsarbetet har påbörjats. 2.58 Länsstyrelseni : Utredningen konstaterar att de resurser samhället ställer till förfogande för miljövärden är alldeles för knappa. Därför kan inte avsedd ambitionsnivå uppnäs. instämmer i denna bedömning. Denna diskrepans som tenderar att öka från är påverkar också dem som arbetar inom miljövården. Därför är det stor risk att det stora engagemang som finns pä naturvärdsenheterna i landet och pä mattas, att otillfredsställelse med arbetet breder ut sig samt att i takt med den ökande och osakliga kritiken även hopplösheten tränger in på arbetsplatserna. Resultatet blir dä en betydligt sämre arbetsprestation. Genomen kraftfull resursförstärkning till miljövärden skulle problemen sannoliktlätt kunna lösas. Arbetet skulle på nytt kunna övergå från nuvarandeöverhettade och panikartade tillstånd till att bli mer effekfivt och välplanerat.Därmed skulle också arbetsglädjen äter infinna sig. Miljövärden är en relativtny sektor i samhällsstmkturen. Miljödebatten får aUt störte utrymme imassmedia. Miljöfrågorna fillmäts det största intresset bland medborgarnaenligt opinionsundersökningar. Allt detta talar för att vi är beredda attbetala för en bättre miljövård. 2.61Länsstyrelsen i : vill inledningsvis understryka deallmänna slutsatser som anges i utredningen. Sålunda har i många hänseenden dethittillsvarande miljövårdsarbetet varit framgångsrikt även om mångamiljöproblem återstår att lösa och nya problem kommer att uppstå i framtiden.Miljövårdsarbetet är vidare i hög grad en fråga om samverkan meUan olikaparter. Med särskild skärpa vill hävda att de resurser som idagställs till förfogande för miljöskyddsarbetet är otillräckliga. Ytterligareresurser mäste därför sättas in, oberoende av vilka organ som ska handhamiljöskyddsarbetet. Utredningen framhåller ocksä nödvändigheten av attmiljömedvetandet ökas så att optimal hänsyn kan tas till miljön sä tidigt sommöjligt. Ett gott förebyggande miljövårdsarbete är enligt länsstyrelsensmening en fömtsättning för att man ska kunna lösa miljöfrågornainom ramen för bästa ekonomi. Denhittillsvarande tillämpningen av miljöskyddslagen (ML) har funge rat i stort sett bra vad avser prövningen. De villkor m. m. som föreskrivs i 384 tillstånd etc, måste dockpreciseras bättre än vad som sker. 1987/88:85 däremothar inte fungerat tillfredsställande, främst pä grund av ofillräckli- Bilaga 10.3 ga resurser. anser därför, liksom utredningen, attmiljö-värdsarbetet - framförallt samhällets tillsyn mäste förbättrasradikalt. 2.64 Länsstyrelseni : konstaterar att utred ningen genomsyras av förslag som innebär ökad myndighetsutövning, kontroll och skärpt påföljdssystem. I en resursknapp arbetssituation kan en sådan ändrad inriktning kortsiktigt ge ett utåt sett effektivare miljöarbe te. Pä lång sikt torde dock ett arbetssätt baserat på rådgivning och samar bete med företag m.fl. resultera i en bättre miljö. Ett sådant arbetssätt ligger också mera i linje med strävan att på ett smidigt sätt förbättra förhållandena i miljön. Utredningenbetonar vikten av en effektivare tillsyn. delar utredarensuppfattning att tillsynen i mänga fall är eftersatt pä gmnd av bristanderesurser men vill varna för att helt koncentrera miljöarbetet påtillsyn. Summanav alla tillståndsgivna utsläpp till luft och vatten torde nämligen i myckethög grad påverka miljön än vad eventuella mindre överskridanden av villkoradeutsläpp kan göra. 2.65 Länsstyrelseni : Utredningens utgångspunkt är att det finns stora problem inom svensk miljövård och att en stor del av dessa problem beror pä brister i prövning och tillsyn enligt miljöskyddslagen. Utredningen pekar pä att resursbristen är den viktigaste orsaken tUl detta, men drar också slutsatsen att det behövs stora organisationsförändringar. Videlar uppfattningen att det finns mänga miljöproblem som kvarstår. Dessutomtillkommer ständigt nya. Vi vill dock peka på att det sedan miljöskyddslagenstillkomst uträttats väldigt mycket inom svensk miljövård. Vi anser att det ärfel att påstå att den hittillsvarande miljövårdsorganisationen har misslyckatsmed sin uppgift, speciellt med tanke på de resurser som stått till förfogande.Det är därför vikfigt att inte bara peka på bristerna utan också förtjänsternai nuvarande organisation, I annat fall finns risken att de förändringar somföreslås för att avhjälpa bristerna leder till att förtjänsterna omintetgörs.Som exempel kan tas att med en alltför långtgående formalisering löps riskenatt man får en stelbent handläggning. Därmed riskerar man att omintetgöra det informeUaarbetssätt genom vilket myndigheterna genom diskussioner med företagen harlyckats fä till stånd praktiska och miljömässigt riktiga lösningar. Vimenar att det som misslyckats inom miljövården inte i första hand är prövnings- och tillsynssystemet. Inom de verksamheter som omfattas av detta har miljöstörningarna minskat. Däremot ökar miljöproblemen inom de sektorer som miljömyndigheterna, eller i vart fall länsstyrelserna, haft mycket små möjligheter att påverka. Som exempel kan tas luftutsläppen där utsläppen av svaveldioxid från skogsindustri och energiproduktion kraftigt minskat medan utsläppen av kväveoxider och kolväten från trafik stadigt ökat. Utsläppen av fosfor från reningsverken har dramatiskt skurits ned medan utsläppen frän jordbruket ökat. Likaså vad gäller kväve har 385 25 1987/88. jordbruketsutsläpp ökat kraftigt. Här har reningsverkens utsläpp inte Prop. 1987/88:85minskat. Det är dock viktigt att notera att detta inte berott pä bristervid Bilaga 10.3 prövning och tillsyn utan snarare på att forskarna inteidentifierat kväve-problemet förrän sent samt att det därefter saknats centralariktlinjer och tekniska lösningar, 2.66 Länsstyrelseni län: Sedan miljöskyddslagens tillkomst 1969 har stora insatser gjorts för att minska miljöstörningarna. Näringslivet och kommunerna har genomfört de miljöskyddsåtgärder som krävts från stats makten. Enligt uppfattning fungerar också miljövårdsarbe tet i stort sett bra. Insatserna bör därför i fortsättningen styras över tillde stora, svårbemästrade miljöproblemen (försurande och hälsofarliga luft utsläpp, klorföreningar, freoner etc) som i mänga fall är globala. Åvenom det ofta klagas på brister i systemet är uppfattning att deallra flesta företag (kommuner, industrier m.fl,) sköter miljövärden på etttillfredsställande sätt och att det endast är i undantagsfall somöverträdelser eller brott mot villkor förekommer. För att även i fortsättningenmiljötillsynen och övervakningen skall fungera och om möjligt även bli bättreär det viktigt att tillsynsmyndigheten har ett nära och förtroendefulltsamarbete med ansvariga hos verksamhetsutövarna och framför allt att fäförståelse för att miljövården är en intregrerad del i verksamheten. Fungerardetta kan man i fid möta problem och diskutera skyddsåtgärder m, m, 2.67 Länsstyrelseni : Säväl i direktiven som i betänkan det framhålls att det nu gäller att se till att de samlade resurserna inom miljövårdsområdet utnyttjas sä effekfivt som möjligt. Utredningen fram håller också att en förutsättning för att ett decentraliserat beslutssystem skall fungera effekfivt är att ansvarsfördelningen mellan myndigheterna är klar och entydig. delar helt dessa synpunkter. Det är dock en brist att utredningen inte behandlar resursbehovet inom den allmänna naturvärden. Utredningenanser att tillsynen är den del av miljöskyddssystemet där de största bristernafinns. Resurserna bedöms som helt otillräckliga för tillständs- ochanmälningspliktiga verksamheter. Tillsynen över verksamheter utanför listornabedöms av utredningen vara obefintliga. Länsstyrelsendelar utredningens uppfattning att resurserna och insatserna behöverförstärkas på vissa områden. Detta gäller bl. a, kontrollen av de miljöfarligaverksamheter som inte är tillständs- eller anmälningspliktiga. Däremot anserlänsstyrelsen att åtminstone vi i genom att prioritera tillsynsarbetetbedrivit tillsyn vid miljöstörande anläggningar pä tillständs- ochanmälningslistorna i tillräcklig omfattning. Branschgenomgängar av vissamiljöstörande verksamheter utanför listorna har ocksä genomförts med längreintervall. 2.68 Länsstyrelseni : Utredningen ger en fyllig exposé av svensk miljövård med tonvikt pä miljövärdens organisafion. utförligtmiljövårdsarbetet hos såväl myndigheter på olika nivåer som hos 386 På föredömligtsätt penetreras lagstiftningskomplexet, Forsk- Prop, 1987/88:85 ningen inommiljöområdet ges en översiktlig behandling och de enskilda Bilaga 10.3medborgarnas och ideella organisationers ställning och medverkan i miljöskyddsarbetetblir belyst. Betänkandetborde därför kunna bli ett ändamålsenligt instrument och en kunskapskälla i denomfattande och ambifiöst upplagda utbildningsverksamhet som enligt utredningmåste genomföras för att höja ambitionsnivån i miljöskyddsarbetet och för attuppnå en effektivare miljöskyddsorganisation, 2.70Länsstyrelsen i : vill inledningsvis starktunderstryka miljöfrågornas allt större betydelse i samhället. Ett ökat ansvarför vär miljö måste därtor ställas på alla beslutsfattare och aktörer inomsamhällsorgan och näringsliv. Miljöfrågornaslösning kräver sålunda ett engagemang frän alla sektorer. mäste enrationell rollfördelning skapas mellan berörda miljö-värdsorgan. Detta gällerbl, a, samspelet länsstyrelse-kommuner och samspeletlänsstyrelsen-naturvårdsverk. En öppen och förtroendefull dialog mellan dessainbördes och mellan dem och företagen är angelägen. Också ett omfattandekunskapsutbyte dem emellan är vidare nödvändigt. Länsstyrelsenvill också tidigt och starkt framhäva vikten av att man med teknisk utvecklingså långt möjligt löser miljöfrågorna. Det måste sä arrangeras att det,förenklat uttryckt, alltid skall vara lönsamt för företag m.fl. att satsa pägod miljö. En teknikutveckling på miljöskyddsområdet bör nu ses som likaangelägen som pä varje annat område. 2.73Nacka kommun: Utredningen har redovisat ett välkänt faktum nämligen attmiljökontrollen är alldeles otillräcklig. Detta gäller i särskilt hög grad justmiljötillsynen, Alla åtgärder som föresläs bör därför i första hand medföra atttillsynen förstärks. Förstärkningen bör ske pä flera olika plan; störreomfattning när det gäller antalet tillsynsbesök, bättre kunskapsförsörjning,bättre underlag frän den centrala myndigheten, naturvärdsverket, när detgäller allmänna råd, normer regler och andra "mallar". Miljöfråganär den enskilda politiska fråga som allmänheten anser vara angelägnast. Jämförtmed t, ex, är miljökontrollen oerhört eftersatt. Om vi menarallvar med att miljöfrågorna ska prioriteras måste vi vara beredda att satsamycket mer på tillsynen, också om det innebär att resurstilldelningen förmiljötillsynen måste öka utöver nuvarande tilldelning och ocksä utöver vadutredningen föreslär. Ingenär betjänt av att tillsynsbehovet underskattas. Vi mäste förutse en betydanderesursförstärkning om tillsynen skall klara de nu uppställda politiskamålsättningarna, 2.75Södertälje kommun: Utredningen konstaterar att miljösituationen i många avseenden är otillfredsställande och att kraven på kraftfulla miljövårdsåtgärder följer av den ökade kunskapen och den alltmer upplys ta opinionen. Det som bekymrar mest är de stora och livsavgörande frågorna såsom försurningen av mark och vatten, spridningen av svärned- 387 brytbaragifter i naturen och hotet mot det skyddande ozonskiktet. I det kommunalamiljövårdsarbetet måste det finnas en beredskap Prop. 1987/88:85 ochett kunnande att möta alla de kiav som allmänheten och våra kommu- Bilaga10.3 nalpolitiska företräder ställer. Frånmiljö- och hälsoskyddsförvaltningens horisont har trenden under de senaste årenblivit allt tydligare. En förskjutning har skett i förvaltningens och nämndensarbete mot mer komplicerade, övergripande och strategiska frågeställningar.Våra politiker och den upplysta allmänheten kräver handling och effektivitetnär det gäller att komma till rätta med olika problem. Men den nuvarande miljövårdsorganisafionenhar haft svårigheter att klara av sina uppgifter pä ett effektivt sätt. Detgäller dock att ta vara på det engagemang och den vilja till ökat ansvar förmiljövården som allt fler kommuner gett uttryck för . Visserligenkrävs även här resursförstärkningar för att klara dessa uppgifter, men påväldigt många håll i landet finns dock uttalade ambitioner att ställa denödvändiga resurserna till förfogande. 2.82Marks kommun: Oklarheten om arbets- och ansvarsfördelning gentemot andramyndigheter har varit påtaglig på nivå. I och med nya HL:s tillkomst1982 förstärktes miljö- och hälsoskyddsnämndens skyldigheter vad gällerförebyggande miljövårdsarbete och miljövårdsplanering, Samfidigt försvagadesdock myndighetsfunktionen vad gällde miljötillsynen. Detta gällde främstobjekt utanför fillstånds- och tillsyningslis-torna, som tidigare handlades medstöd av hälsovårdsstadgan (HS §§ 38, 71, 72), I och med HL:s införande försvanndenna möjlighet. Sädana ärenden skulle i fortsättningen handläggas med stöd avML, med som fillsyningsmyndighet. I prakfiken innebar det attarbetet med dessa ärenden fortfarande låg kvar pä kommunen, men vid myndighetsutövningfick ärendet gå upp till . Detta blev tungarbetat och ineffektivt. Ävenhandläggningen i samband med enklare tillståndsprövningar har upplevts somtillkrånglad och tungrodd, 2.86Nordanstigs kommun: kommun instämmer i utredningens analys avnuvarande brister i miljövårdsorganisationen. Det är i första handmiljötillsynen, som har otillräckliga resurser. Den oklarhet beträffande kommunernasroll i tillsynsarbetet, som råder, är inte fillfredsställande.Ej heller är det tillfredsställande att myndigheterna inte kan samordnatillsynen för angränsande lagstiftningar (Lagen om kemiska produkter,djurskyddslagen m.fl,). Utredningensförslag ger en klarare gränsdragning mellan myndigheternas roller pä central,regional och lokal nivå. Kommunernaslokalkännedom är värdefull och det bör kunna åstadkommas vissasamordningsvinster i tillsynsarbetet genom utredningens förslag. Genomden föreslagna förstärkningen av miljövårdsorganisationen kommer emellertidytterligare resurser att krävas i kommunerna, särskilt i de små kommunerna.Finansieringsfrågorna är därför mycket viktiga. 2.87Örnsköldsviks kommun: Utredningen tar mycket lite hänsyn tUl den Prop.1987/88:85 posUiva utveckling som skett efter 1984 i de kommuner som tagit överBilaga 10.3 tillsyn enligt miljöskyddslagen. Vår bedömning av utvecklingen iÖrnsköldsvik är att miljötillsynen förbättrats avsevärt som kommunenskunskap om miljösituationen ökats vilket bl. a. medför att det nu finns bättre fömtsättningarän fidigare att kunna väga in miljöaspekterna i den kommunala planeringen. Utredningenhar en väl "akademisk" syn pä vad miljötillsynsarbete i prakfiken är.Enligt våra erfarenheter är miljötillsyn att vara nära sina objekt, att ha hög tUlgänglighetoch kort "marschberedskap" och att ha stor kontaktyta både medobjekten och med de människor som bor och vistas i objektens närhet. Miljötillsynär, enligt vår erfarenhet, således nägot som med fördel kan decentraliseraslångt ner i samhällskroppen under fömtsättning att industrikunskapen finns ochatt de ekonomiska villkoren görs godtagbara för den lokala tillsynsmyndigheten. Ettav utredningsdirektiven är att miljöskyddet skall organiseras sä att densamlade resursen kan utnyttjas så optimalt som möjligt, I detta faU gårsamhällsekonomi och effektivitets- och miljökrav hand i hand. Enligt vår synbör därför de lokala organen ges en roll där deras närhet, lokalkunskaper ochresurser utnyttjas maximalt.