prop · GB03156 · 1987-12-31 00:00:00 — 1 klarhetensintresse vill jag nämna atl dessa certifikat över inskrivning i skuldbok inleskall förväxlas med sådana certifikat som enligt vad ovan sagts utgörräntebärande löpande skuldebrev. Vid sidanav löpande skuldebrev förekommer enkla skuldebrev. Dessa är ställda till vissman. Belräffande de enkla skuldebreven gäller sådana regler i fråga omöverlåtelse, legitimation och betalning all de som regel är mindre lämpade fören allmän omsättning. Den som i andra hand förvärvar ell enkelt skuldebrevskall underrätta (denuntiera) låntagaren om överlåtelsen för all denna skallvara giltig mol överlålarens borgenärer. dokumenteras,exempelvis genom påskrift på skuldebrevet av överlåtaren. Vissaenkla skuldebrev har en mellanställning mellan löpande och enkla skuldebrev.Hit hör de s.k. masspapperen, dvs. värdepapper som ges ul i slor omfattning föratl överlåtas till allmänheten. Det är här fråga om sådana enkla skuldebrev somavses i 32 S tredje stycket lagen (1936:81) om skuldebrev (skuldebrevslagen).Dessa skuldebrev är negotiabla liksom de löpande skuldebreven. Hit räknas bl.a.föriagsbevis, marknadsbevis, finansbevis, finansväxlar, finansreverser m.fl. marknadsanpassadefinansbolagspapper samt räntekuponger till masspapper. Tillobligationsmarknaden hänför jag också svenska statens premieobligationer.Dessa värdepapper är inte att anse som räntebärande utan berättigar i ställetinnehavaren att delta i utlotlningar av penningvinster. Även med premieobligationerförekommer en omfattande handel. Sammanfattningsvisanser jag atl en breddning av skattebasen lämpligen kan ske genom att skatt tasut på omsättning av räntebärande löpande skuldebrev, sådana räntebärande enklaskuldebrev som avses i 32 S tredje stycket skuldebrevslagen och svenska statenspremieobligationer. Lagrådethar ifrågasatt (s. 70) om inte de allmänna överväganden, som ligger till gmndför att införa den breddade beskattningen av handeln med värdepapper, bordeleda till atl löpande skuldebrev, som inte är avsedda för allmän omsättning, undantasfrån lagförslaget. Utgångspunkten för mitt förslag i denna fråga är att lagenbör omfatta sådana värdepapper som är lämpade för omsättning. Som jag harnämnt är de löpande skuldebreven - till skillnad från sådana enkla skuldebrevsom inle år rnasspapper - av denna karaktär. Mot denna bakgrund och med hänsyntill de avgränsningsproblem som skulle bli följden om endasl vissa löpandeskuldebrev skulle omfattas av omsättningsskatten, finner jag det inte motiveratalt ändra skattebasens omfattning i detta avseende. Medräntebärande värdepapper avser jag dels sådana värdepapper där avkastningenutgörs av den nominella räntan (den ränta som finns angiven på vårdepapperet),dels diskonteringspapper, dvs. sådana värdepapper där avkastningen framkommersåsom skillnaden mellan värdepapperets emissionskurs alternativt köpkurs ochdess säljkurs alternativt kurs vid inlösen. En bestämmelse härom har tagits ini 2 S i lagförslaget. Paragrafen har utformats i enlighet med vad lagrådetföreslagit (s. 71). Omskattebasen utvidgas lill atlavse omsättning av sådana skuldebrev som nämntsanser jag atl även överlåtelser av s.k. derivatinslrumenl skall beskattas, dvs.att skatt skall tas ul åven vid omsättning av köp- och säljoptioner och terminskontraktsom avser dessa skuldebrev. Ettoplionskonlrakt är ett avtal mellan två parter, optionsinnehavaren och optionsutfärdaren,som ger innehavaren en ovillkorlig rätt alt köpa (köpoption) eller sälja (säljoption)viss egendom under en viss bestämd tid eller på en i förväg bestämd dag tillvisst bestämt pris. Utfärdaren förbinder sig alltså alt sälja (köpoption) ellerköpa (säljoption) den egendom som optionen avser, om optionsinnehavaren begärdetta. Om den egendom somoptionen avser utgörs av aktier används beteck ningen aktieoption. Består den underliggande egendomen i slället av riksobligationer brukar beteckningen ränteoption användas. optioner som grundas på aktieindex används beleckningen indexoplion.Den underliggande egendomen utgörs här av andelar i aktiefonder. Föroptionen betalar förvärvaren en ersättning till ulfärdaren. Denna ersättningkallas premium. Enoptionsaffär kan avslutas genom kvittning med åtföljande kontantavräkning,lösen eller förfall. Kvittning går till så alt innehavaren återförsäljer och ulfärdarenåterköper optionen. Lösen, som bara kan skepä innehavarens initiativ, innebär att denne utnyttjar sin option, dvs.påfordrar alt få köpa eller sälja den egendom som optionen avser. Enoptionsaffär kan också avslutas genom att optionen löper ut utan atl dennautnyttjas. Man talar i delta fall om alt optionen förfaller. Ettterminskontrakt skiljer sig från ett oplionskonlrakt så till vida att bådaparterna har en ovillkorlig skyldighet att vid en viss framtida lidpunktgenomföra affären till del överenskomna priset. Terminskontraktenkan också vara utformade så atl leverans av den egendom som kontraktet avser,exempelvis aktier, andelar i aktiefonder eller statsobligationer inle skallske. Dessa terminskontrakt regleras senast på viss s.k. slutdag genom attparterna genomför en kvittning och en kontantavräkning. Kviltningen innebäralt parterna bestämmer del ekonomiska resultatet av sill avtalsförhållandegenom alt senast på kontraktets slutdag göra en s.k. motaffär, dys. ingå eltmotsatt terminskontrakt avseende samma objekt och med samma slutdag som delförsta kontraktets. Även vid kvittningstransak-tionen avtalas att leverans inleskall ske. Har en motaffär inte gjors före slutdagen genomförs på slutdagen en motaffärtill del marknadspris som då gäller. Sättet atl fastställa marknadspris kanvariera någol på olika terminsmarknader. Den hår tekniken alt genomföraterminsaffärer leder till atl köpare och säljare skiljer sig frånterminskontrakten genom alt utväxla en summa pengar sinsemellan, motsvarandenettovärdet av kontrt och molkontrakt, i stället för att leverera den egendomsom kontrakten avser. 2.4 Transaktioner som beskattas Mittförslag: Omsältningsbegreppet skall ha samma innebörd på penning- ochobligationsmarknaden som enligl gällande regler på aktiemarknaden. Somomsättning anses alltså köp och byte. Nyemission eller inlösen av värdepapperutgör inte skattepliktiga transaktioner. När del gäller derivalhandeln skallsom köp även anses utställande av optioner, ingående av terminskontrakt samt återköpoch äterförsäljning (kvittning) av dessa instrument. Vad nu sagts skall gällasåväl på penning- och obligationsmarknaden som på aktiemarknaden. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt såvitt avser avistahan-deln med penning- och obligalionsmarknadsinstrumenten.Med avistamark-nad avses marknaden för värdepapper med i princip omedelbarbetalning och leverans. Vad gäller derivathandeln överensstämmer promemoriansförslag med mitt utom i det avseendet att ingående av sådana terminskontrakt rörandeaktier som inte innefattar leverans av del underliggande värdepap- Prop.1987/88:156 peret ansågs inte utgöra köp enligl förslaget i promemorian. Remissinstanserna:Flera remissinstanser, bl.a. de som bedriver upplåningsverksamhet, anser attdet är angeläget alt olika Iransaklioner som i realiteten innebär en renemission eller en slutgiltig ålerlösen av egna utelöpande värdepapperuttryckligen undantas från beskattning. Vidare har flera remissinstanser hävdatalt det är principiellt oriktigt all beskatta utställande av optioner.Stockholms Optionsmarknad OM Fondkommission AB anser att den kraftiga skatleskärpningpå oplionshandeln som föreslås i promemorian kommer att få påtagligt negativaeffekter för marknadens funktionssätt. Några remissinstanser har också ansettdet omotiverat atl beskatta ingåendet av ett terminskontrakt där någon leveransav den egendom som terminskontraktet avser inle sker. Skälenför mitt förslag: Med skattepliktig omsättning avses enligt nuvarande reglerköp och byte samt, i fråga om optioner och terminskontrakt avseendeaktiemarknaden, även kviitnings- och avräkningsförfaranden samt överlåtelse tilltredje man. 1 samband med lösen av optioner sker en skattepliktig överlåtelseav del underliggande värdepapperet. Förvärvav aktier vid bolags bildande eller vid fond- och nyemissioner anses inteutgöra förvärv genom köp eller byte. Bortsett från vissa justeringar som gällerterminskontrakten och optionerna, vilka behandlas i det följande, anser jag atldetta omsättningsbegrepp bör gälla även i fråga om instrumenten på penning-och obligationsmarknaden. Utgivande av skuldebrev i samband med alt lånemitteras och återlämnande av skuldebrev med anledning av att skulder reglerasskall alltså inte vara skall:epliktigt. Stadshypotekskassanhar framhållit att utgivningen av skuldebrev i vissa fall kan betecknas som köptrots atl det i realilelen är fråga om en emission. Kassan nämner särskilt densituationen när obligationer med en fast kupong emitteras löpande till dagskursoch obligationens pris alltså varierar från dag till dag. I likhet med Stadshypotekskassananser jag atl en sådan transaktion innebär ett fullföljande av en emission ochdärför inte skall omfattas av beskattning. En obligation kan också, såsom Stadshypotekskassanpåpekat, emitteras i form av ett terminskontrakt. I sak innebär delta ell avtalom en emission till visst fastställt pris. Inte helleri en sådan situation anser jag atl själva terminskontraktet skall utlösabeskattning. Intebara utgivningen av skuldebrev utan även regleringen av skulden kan ges skilda former. Att emittenten löser in etl skuldebrev på en i lånevillkoren angiven förfallodag är bara ett av de möjliga sätl varigenom elt skuldförhål lande kan avslutas. Ett annat sått är att emittenten köper upp egna emitterade värdepapper för att lösa lån . Syftet med sådana uppköp kan vara att få bättre balans mellan amorteringar på utlåning och upplåning. Ett annat syfte med förtida uppköp kan vara att minska behovet av nyuppläning när äldre obligationslån förfaller till betalning. Emittenten har t.ex. ett obligationslån på elt miljardbelopp som förfaller till betalning en bestämd dag . Beloppels storlek och andra omständigheter innebär att det sannolikt är olämpligt att ta upp ell nytt lån av denna storlek på en enda dag. Amortering sker då i stället genom all emittenten på marknaden köper upp ett tillräckligt anlal obligationer (eller certifikat), som. sedan makuleras näramortering skall ske. Dessa uppköp måste ske med Prop. 1987/88:156 framförhållning, varför återköpta obligationer finns i emiltenlens förvar innan obligationsskulden i formell mening sätts ned. Riksgäldskonto ret, Stadshypotekskassan och Statens bostadsfinansieringsaktiebolag har framhållit att sådan slutgiltig ålerlösen av skuldebrev inte skall beskattas. I lagrådsremissen framhöll jag att sådana köp - och motsvarande försäljningar från obligationsinnehavarens sida - skulle vara undantagna från beskattning, om det i sak var fråga om en reglering av skuldförhållandet. Lagrådet har i detta sammanhang uttalat (s. 71) atl uppköp av egna skuldebrev i juridisk mening inte utgör köp utan förtida amortering. Enligt lagrådet bör transak tioner av detta slag inte omfattas av skatteplikt eftersom det inte är fråga om sådan omsättning som avses i 3 § första stycket i lagförslaget. Lagrådet har vidare ansett att skulden upphör att gälla i och med att gäldenären löser inett skuldebrev som man har ställt ut. Om samma skuldebrev ställs ul på nytt innebär det enligt lagrådet atl etl nytt lån emitteras och atl skatteplikt därför inte föreligger. Jagansluter mig till lagrådets uppfattning. vill jag betona viklen avatt de föreskrifter följs som ges i bankinspektionens och försäkringsinspektionensförfattningssamling (BFFS 1987:8) angående redovisningen av återköpta egnaobligationer och förlagsbevis. Enkategori överlåtelseavtal som har kommenterats i promemorian är de s.k.reporna, dvs. avtal om överlåtelse som innefattar återköp. Reporna har i mängafall en funktion som liknar lån mol säkerhet. De utgör bl.a. en viktigfinansieringskälla för ett antal fondkommissionsbolag. Denna finansieringsformskulle sannolikt fördyras om reporna träffas av omsättningsskatt. Även om delkan antas alt andra finansieringsvägar skulle väljas om en beskattning avreporna gjorde dem mindre attraktiva finns det starka skäl för att inte undantareporna från beskattning. En skattefrihet för transaktioner av detta slagskulle kunna innebära risk för alt värdepappershandeln i syfte all undgå skatt tillstor del utformades som repor. Etl undantag från beskattning skulle också skapabehov av komplicerade regler för bedömning av om en . transaktion ärskattepliktig eller inte. Även kontrollproblemen skulle sannolikl blibetydande. Mot denna bakgrund föreslås i promemorian alt någol undantag frånbeskattning för repor inte görs. Jag delar denna bedömning. Frågan har intekommenterats av remissinstanserna. När det gäller handel medterminskontrakt på penning- och obligations marknaden och på aktiemarknaden anser jag atl följande bör gälla. Ett avtal i form av ett terminskontrakt bör vara alt anse som en skattepliktig omsätt ning, dvs. köp eller försäljning av det värdepapper terminskontraktet avser. Skattskyldigheten inträder när avtalet sluts. Själva leveransen av det värdepapper terminskontraktet avser skall alltså inte beskattas. Däremot bör ingående av nya terminskontrakt avseende samma underliggande objekt, dvs. etl kvittningsförfarande genom en motaffär eller motaffär, som på slutdagen kommer lill stånd för atl generera kontantavräk ning, utlösa beskattning. Varje nytt kontrakt skall anses ge upphov till en ny skattepliktig omsättning. Beskattningsunderlaget bör i samtliga dessa fall ulgöra den avtalade köp- resp. säljkursen på det underliggande värdepappe ret. Härutöver utgör överlåtelse av etl terminskontrakt till tredje man en I" skattepliktig omsättning. Den här föreslagna beskallningstekniken innebär atl en avista-och en Prop. 1987/88:156 terminslransaklion beskattas på samma säll. 1 bådafallen beskallas de bägge transaktionerna köp och därpå följande försäljning.En annan melod atl beskatta terminshandeln vore alt betrakta varje terminsaffärför sig oberoende av om man köpt och sedan sålt samma underliggande egendom.En konsekvens av en sådan regel vore atl om man l.ex. först köpt på termin ochsedan sålt på termin beskattas båda transaktionerna vid affärslillfällel.Därefter beskattas resp. terminsaffär yllerligare en gång när kontrakten"slängs" på slutdagen eftersom varje kontrakt behandlas för sig. Eltsådant förfaringssätt innebär all fyra transaktioner beskattas i stället lörtvå, vilkel skulle vara fallet om man gör motsvarande affär på avislamarknaden.För all bibehålla likformigheten mellan de två delmarknaderna förordar jag denbeskattningsteknik där man tillåter atl terminsaffärer så atl säga upphör i ochmed all man gör en motaffär antingen eller på slutdagen. Genom atl på delta sätt likställa ingåendet av ellterminskontrakt med ell avlal om köp av del underliggande värdepapperetåstadkommer man skatteneutralitet mellan lerminshandeln och handeln på avislamarknaden.En sådan neutralitet är viktig för all skatten inle skall styra över transaktionernalill någon av dessa delmarknader. Den beskatlningssyslematik jag nu har beskrivit innebär enändring av de regler som gäller på aktiemarknaden i fråga om terminskontraktsom inte innefattar leverans av de underliggande aktierna. Som jag anförde i prop.1986/87:150 (bil. 3 s. 15) skulle ingåendet av ett sådant terminskontrakt intevara alt betrakta som en skattepliktig omsättning. 1 fråga om sådan handel med terminskontrakt som avseraktieindex utgörs, som jag tidigare nämnt, den underliggande egendomen avandelar i aktiefonder. Det avtalade indexvärdet av sådana andelar- bör utgörabeskattningsunderlaget vid en skattepliktig omsättning. Inlernalionelll förekommer lerminshandel på organiseradebörser i regel i form av s.k. fulureskonlrakt. futureskonlrakl utgör påsamma sätl som ett terminskontrakt en överenskommelse mellan köpare ochsäljare att n genomföra en transaktion . I frågaom fulureskonl-rakten realiseras vinster och förluster i takt med atlmarknadspriserna ändras. Den dagliga avräkningen pågår fram till den dag man"vänder" sin affär, dvs. säljer del man köpt eller köper tillbaka detman sålt. eller tills man låter kontraktet förfalla. Den ackumulerade vinsleneller förlusten på ett futureskonlrakl kommer alllid att sammanfalla medvinsten eller förlusten på motsvarande terminskontrakt. Etl futureskonlrakl fåralltså anses vara en form av terminskontrakt. Beskattning skall därför ske på grundval av del avtaladevärdet på den egendom kontraktet avser och skattskyldighet inträda dels näravtalet ingås, dels når kvittning sker. För attskapa neutralitet även mellan lerminshandeln och den handel som bedrivs med optioner bör beskattningssystematiken för optionerna vara densamma som gäller för terminskontrakten, dvs. såväl utställande som återköp och äterförsäljning (kvittning) av optioner, skall anses som skatte pliktig omsättning. Såväl den ersättning som ulfärdaren erlägger vid ålerköpsavialel som den ersättning som oplionsinnehavaren betalar vid 1 2 1987/88. Vidare bör överlåtelse av optioner till tredje man beskattas.Vid lösen bör överlåtelsen av det värdepapper som optionen avser beskattas. Denbeskattningssystematik som beskrivits bör gälla oavsett om optionshandelnsker på aktiemarknaden eller på penning-och obligationsmarknaden. Som jag redan nämnt harutvecklingen av värdepappershandeln skett snabbi . Inte minsthar detta gällt options- och terminshandeln. Nya instrument har introducerats,ny teknik har tagits i anspråk m.m. Del finns anledning anta att dennautveckling kommer att fortsätta. Detta innebär bl.a. att tillvägagångssätt ochrutiner i samband med handeln kan komma att förändras på olika sätl. Deprinciper jag nu har redogjort för i fråga om beskattningen av handeln bör dockgälla oberoende av om denna av tekniska eller andra skäl organiseras på annat sätlän vad jag har beskrivit i det föregående. Om exempelvis kontantavräkning anseskunna ske utan föregående kvittningstransaktion i någon av de kvittningssituationerjag har behandlat bör alltså skattefrågan bedömas på samma sätt som om kvittningfaktiskt skett. Ilagförslagets 3 § har tagits in en bestämmelse om att även utställande av optioneroch ingående av terminskontrakt samt kvittning av dessa instrument skall ansessom köp. 1 enlighet med vad lagrådet förordat (s. 72) har uttryckligenföreskrivits att kvittning utgör en skattepliktig transaktion. Syftet medändringen är att inte bara ingående av sådana molkontrakt avseende terminer ochoptioner som utgör den vanliga formen för att åstadkomma en kvittningskall anses som skattepliktig omsättning utan också den situationen attkontantavräkning sker utan föregående avtal om motaffär. Vidhandel på penning- och obligationsmarknaden mellan bl.a. fondkommissionärerförekommer s.k. nettning. Detta innebär att samtliga transaktioner som skettmellan två parter under en och vid dagens slut sammanräknas så atlett nettoresultat av handeln framkommer. Givetvis skall skatt utgå på varjeomsättning och inte på detta nettobelopp. Mittförslag: Samma krets som är skattskyldig enligl gällande regler skall varaskattskyldig vid omsättning av penning- och obligations-marknadsinstrumenlen.För fondkommissionärers led skall dock skatt utgå endast med halvt skattebeloppvid handel för egen räkning. En sådan reducerad skatt bör även las ut på fondkommissionärersegenhandel på aktiemarknaden. Detta innebär en ändring av nuvarande reglerenligt vilka skatt inte tas ut i fondkommissionärens led, då han handlar föregen räkning. Vid överiåtelser där eller äravtalspart skall inte utgå skatt. Promemoriansförslag: Det innehåller ingen reducering av skattesatsen för fondkommissionäresled vid handel på penning- och obligationsmarknaden. I promemorian föreslåsinte heller någon ändring av den nuvarande skattebefrielsenför fondkommissionärens egenhandel på aktiemarknaden. 1987/88:156 övrigtöverensstämmer förslaget med mitt. Remissinstanserna:I stort sett samtliga remissinstanser har avstyrkt att interbankhandeln, dvs.handeln mellan banker och fondkommissionärer och den därmed sammanhängandemärket makerverksamhelen skall bli föremål för beskattning. Stadshypotekskassanoch har framhållit att de märket makerssom vid nyemissioner deltar som mellanhand vid försäljning av värdepapper från emittententill placeraren bör vara skattebefriade för sin medverkan vid denna förstaöverlåtelse. Vidare har , () och optionsutredningen (Fi 1987:01), beträffande derivalhandelnifrågasatt om inle s.k. clearingcentra-ler och till dem knutna märket makersbör undantas från skyldighet att betala omsättningsskatt. Även Näringslivets Skaltedelegationhar påpekat att skatt inte bör las ut på sådan verksamhel som har en ren clearingfunktioni handeln. Bakgrundentill mitt förslag: Jag kommer i det följande att först uppehålla mig vidpenningmarknadens funktion såsom denna har beskrivits av bl.a. ochriksgäldskontoret. Därefter lämnar jag en redogörelse för promemoriansställningstagande till frågan om en beskattning av märket makerfunktionen.Efter en sammanfattning av remissutfallet i denna del kommer jag att redogöraför mina egna överväganden i frågan. Institutionelltbygger penning- och obligationsmarknadshandeln på att banker och fondkommissionsbolagfungerar som länkar mellan låntagare och långivare. I denna funktion förbindersig bankerna och fondkommissionsbolagen att upprätthålla en marknad förlåntagarens värdepapper. Rollen som märket maker innebär att fondkommissionärernaåtar sig att till ett visst pris köpa eller sälja begränsade volymer av vissavärdepapper. Märket maker-handeln anses ha två fördelar. För det första innebärden att tillförlitlig information om aktuella priser alltid finns tillgänglig.För det andra medför [ den att de som handlar med värdepapper kan vara relativtsäkra på att få köpa eller sälja till de angivna priserna. En viktigbegränsning är emellertid alt prisuppgifterna i de flesta fall endast gällertransaktioner upp till några tiotal miljoner kr. Vid större affärer skerförhandlingar om priset. En annan begränsning är att de angivna priserna är "indikativa"och inte formellt bindande. För att kunna upprätthålla goda affärsrelationerser sig fondkommissionärerna emellertid för det mesta tvungna alt göra affärertill de angivna priserna. Effekterna av alt det existerar märket makers är atttransaktionerna på marknaden underlättas och att prisbildningeneffektiviseras. Den som åtar sig att varamärket maker påtar sig en ränterisk eftersom marknadsräntorna, och därmed priserna i räntebärande värdepapper stän digt fluktuerar. Utfästelser att köpa eller sälja värdepapper lill angivnapriser kan därför resultera i förlustaffärer. Risken härför ökar å ena sidan ju mindre skillnaden är mellan köp- och säljpris. Risken reduceras å andra sidan om märket makers kan förlita sig på en omfattande inbördes handel så att innehav av ett visst värdepapper omgående kan avvecklas. Likaså reduceras , risken om aktörerna kan teckna balanserande termins- eller oplionskonl rakt. Utvecklingen av såväl den s.k. interbankhandeln iräntebärande värdepap- Prop. 1987/88:156 per som termins- och oplionshandelnhar varil mycket snabb och har utgjort en förutsättning för den krympandemarginalen mellan köp- och säljpriser på avislamarknaden. Interbankhandeln ägerrum mellan banker och fondkommissionsbolag oavsett om dessa har ingått märket makeravtalmed kunder eller ej. I interbankhandeln föreligger ofta endasl en liten skillnadmellan köp- och säljpriser vilket innebär alt värdepapper kan köpas och säljasmed låga transaktionskostnader. Interbankhandeln medför all marknadens förmågaall absorbera slora värdepappersvolymer utan avsevärda räntereaktioner ökar.En överskådlig och homogen prisslruktur bildas också för olika värdepapper. Systemet med märket makers har tagits i anspråk av riksgäldskonloretför att främja statsupplåningen. Elt antal banker och fondkommissionsbolag harutsetts till s.k. auktoriserade återförsäljare av statspapper.