prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Till grund för dettaställningstagande hänvisades till de överväganden, förslag och synpunktersom hade anförts av utredningen angående redogöraransvaret m.m. i betänkandet (SOU 1960:7) Redogöraransvaretoch anmärkningsprocessen och i däröver avgivna yttranden fränremissinstanserna, av vilka flertalet helt eller till väsentliga delar hadetillstyrkt utredningens förslag. Utredningen angående redogöraransvaret m, m,anförde i huvudsak följande skälför att bibehålla en anmärkningsprocess. Processen har ett värde från prejudikatsynpunkt och som medel att erhållaauktoritativa uttalanden om revisionsanmärkningars berättigande. Enbartbehovet av.en enhetlig praxis torde motivera fullföljdsrätt motrevisionsmyndighets beslut. Vidare måste det vara värdefullt inte endast försakägaren utan även för det allmännaatt kunna få ett uttalande av högre instans innan sluUig ställning läges till frågan om goltgörelse i anledning av det påstådda felet. Ettytterligare skäl för bibehållande var att redogöraren kan ha intresse av att .revisionsmyndighets beslut över anmärkningen omprövas, I de fall dåskadeståndskrav inte riktas mot redogöraren, vilka är de flesta, fär redogöraren inte annars möjlighet att få till ståndomprövning av ett anmärkningsärendeavseende en åtgärd som redogöraren anser vara riktig. De anförda skälen för bibehållande av enanmärkningsprocess har förloratavsevärt i styrka genom senare förändringar i de staUiga tjänstemännens ställning i anställningshänseende sarntstraff- och skadeståndsansvar och i tillkomsten av nya former för revisionensbedrivande liksom för redovisning och behandling av vad som har uppmärksammatsi revisionsarbetet. Behovet för staten av att kunna lägga avgöranden ianmärkningsmål grund för att i eljest gällande ordning hävda ersättningsanspråk mot en ansvarig tjänsteman har väsentligen bortfallit. Det är en följd dels av att det särskilda ämbetsmannaansvarel har begränsats till att endast avse sådana 110 tjänstefel som oriktigmyndighetsutövning, mutbrott och brott mot tyst- Prop. 1987/88:100nadsplikt, vilka i regel inte berörs i anmärkningsprocessen, dels av att Bil. 15 arbetstagares skadeståndsskyldighet har inskränkts i väsentliga avseenden,liksom av att arbetsgivares kvittningsrätt har reglerats i begränsanderiktning. När det gäller sakägares motsvarande behov avavgöranden i anmärkningsmål tordedet även fä anses ha väsentligen bortfallit genom att ett vidgatskadeståndsansvar för staten har fastslagits i lag. Denredovisningsrevision, eller räkenskapsgranskning, som bedrevs ännu när den nu gällande anmärkningsförordningenträdde i kraft är 1962, varväsentligen inriktad pä en efterhandsgranskning av till beloppen bestämdaenskilda transaktioner i myndigheternas utbetalningar och uppbörd i syfte attfastställa förekommande felaktigheter och fä till stånd rättelserhärvidlag. Revisionens tyngdpunkt har därefter försjuUts mot att främst i förebyggande syfte granska och främjatillförlitligheten och ändamålsenligheteni myndigheternas interna kontroll och redovisning. Området för Ullämpning avanmärkningsförfarandet har hörigenom minskat avsevärt. Vid tillkomstenav den nuvarande anmärkningsförordningen utgjorde det däri föreskrivna förfarandet den enda formen för att formelltbehandla och fastställa vad som hadeuppmärksammats i det redovisningsrevisionel-la arbetet. Därefter har tillkommit andra former för redovisning av revisioneni revisionsberättelser och deras behandling hos berörda granskade myndigheteroch . När det sluUigen gäller den faktiska användningenav anmärkningsförfa-raiidet kankonstateras att det praktiskt taget har upphört att tillämpas. Vi finner mot bakgrund av angivna förhållanden,att något behov av den särskildaanmärkningsprocessen inte föreligger numera. Vi föreslår därför att den avskaffas genom att förordningen(1961:313) om förfarandet i anmärkningsmålupphävs och att föreskrifterna om handläggningen av anmärkningsmål utgår urförordningarna med instruktioner för , försvarets civilförvaltning och affärsverken. Bilaga 15.2 Prop. 1987/88:100Bil. 15 Remissinstanserna och en sammanfattningav remissyttrandena Närdet gäller anmärkningsprocessen bekräftar domstolen att mål av denna art inte längre förekommer här. Detta tyder påalt institutet kan avvaras. Det är ioch för sig tänkbart att hotet om en process kan tjäna som påtryckningsmedelmot försumliga (betänkandet s 40 ö). Det förhållandet kan i sä fall knappastvara motiv nog för att belasta vårt invecklade rättegängssystem med enprocessform, som inte kommer till praktisk användning. Kammarrätten tillstyrker att anmärkningsprocessen avskaffas. Anmärkningsförfarandet,enligt förordningen 1961:313, har praktiskt taget upphört att tillämpas. Under de gångna årUondena har inriktningen på revisionsverksamheten förskjuUts från att ha varit väsentligen inriktad på efterhandsgranskning mot att främst i förebyggande syfte granska och 112 främja tillförlitligheten ochändamålsenligheten i myndigheternas interna Prop. 1987/88:100 kontroll och redovisning. Det viktiga ur rättssäkerhetssynpunkt är attsakägaren blir tillgodosedd. Medhänsyn till att del verkar oklart ivilken utslräckning utslag i anmärkningsmålhaft betydelse vid bedömning av skadestånds- och ersättningsskyldighet och det faktum att skadeståndslagenreglerar skadeståndsskyldighet vid myndighetsutövning för verksamhetsom stat och kommun svarar för harriksförsäkringsverket inget att erinra mot utredningens förslag. Möjligheten atl tillgodose samhällsmedlemmarnasintresse av att offentliga funktioner fullgörs på ett riktigt sätt utanovidkommande hänsyn liksom att skyddaenskilda personers intressen mot övergrepp från myn-dighelsutövarnafinns ju i . påpekar är förhållandena i statsförvaltningen numera väsentligtannorlunda än när det särskilda förfarandet med anmärkningsprocesseninfördes och senast ändrades. Redogöraransvaret har avskaffats, lönevillkor m. m. för statsanställdaregleras i kollektivavtal och tvister prövas i den ordning som gäller försädana avtal, revisionsorganisationen i staten har ändrats och nya former föravrapportering av revisionens iakttagelserhar tillkommit. Revisionen av de statliga myndigheterna ligger praktiskt taget helt på RRV, som samUdigt är denmyndighet som enligt anmärkningsförordningenskall pröva framförda anmärkningar. Systemet med anmärkningsprocessen har ocksåanvänts endast i ett fåtal fall under senare är, RRV anser att systemet med anmärkningsprocesseninte är en effektiv form för revisionen alt uppnå rättelser av felaktigautbetalningar och -vilket inte är minstviktigt - all få till stånd bättre rutiner och bätlre intern kontrollhos de utbetalande myndigheterna. Mot bakgrund av vad nu sagts tillstyrker RRVförslaget om att anmärkningsprocessen avskaffas. Utredningenanför att den redovisningsrevision som bedrevs dä nu gällande anmärkningsförordning trädde i kraft är 1962var väsentligen inriktad på enefterhandsgranskning av riktigheten i räkenskaperna. Revisionens tyngdpunkt har därefter förskjutits mot attfrämst i förebyggande syfte granskaoch främja tillförlitligheten och ändamålsenligheten i myndigheternas interna kontroll och redovisning. Området förtillämpning av anmärkningsförfarandet har således minskat avsevärt, varförutredningen föreslår att förfarandet skall avskaffas. har inte någon erinrangentemot utredningens för slag att avskaffaanmärkningsprocessen. /SR() Prop. Närdet gäller förslaget om anmärknirigsprocessens avskaffande ställer sig bakom detta, eftersom föifarandet ipraktiken redan upphört att tillämpas. Anmärkningsprocessenhar förlorat i styrka och används inte i praktiken. Det beror pä att statsanställdas ställning ianställningshänseende ändrats och också straff- och skadeståndsansvaret.Utredningen anser därför att anmärkningsprocessenkan avskaffas, LO instämmer och tillstyrker utredningens förslag. Utredningenföreslår att anmärkningsprocessen avskaffas eftersom den föriorat i styrka ochi praktiken inte används pga att statsanställdas ställning ianställningshänseende samt straff- och skadeståndsansvar förändrats. TCOinstämmer och tillstyrker utredningens förslag. Försvarets civilförvaltning (FCF), statensjärnvägar (SJ), (), domänverket. och Föreningen tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran, utansärskilda komentarer. Bilaga15.3 Prop, 1987/88:100 Bil. Lag omupphävande av förordningen (1961: 313) om förfarandeti anmärkningsmål Härigenom föreskrivs att förordningen (1961:313)om förfarandet märkningsmäl skallupphöra att gälla vid utgången av . 1987/88:100 Bil. REMISSYTTRANDENÖVER "FÖRNYELSE AV FONDFÖRVALTNINGEN I STATEN" (DsC 1987:3) Efter remiss har yttranden avgivits av:riksbanken, , . Allmännapensionsfonderna, bankinspektionen, kammarkollegiet,, statskontoret, i , i , iGöteborg, , statens konstmuseer, länsstyrelseni , aktiefrämjandet,Djurgärdsfonden, Handelsflottans pensionsanstalt, kyrkofonden, ,stiftelsen , styrelsen för , svenskabankföreningen, och svenskasparbanksföreningen. Antal inkomna svar 25, varav 4 avstår. Samtligaremissinstanser, utom en, har tillstyrkt utredarens förslag i stort. Nedanredovisas de synpunkter i övrigt som remissinstanserna lämnat pä utredarensförslag. anför att verket för sin delönskar att motsvarande reglerinförs för RFV:s fondförvaltning, vilket skulle ge en besparing pä 400000kronor. a. vikten av att taxesättningen är jämförbar med marknaden i övrigt och att resultatet avverksamheten är möjlig att jämföra. föreslår att taxan sättsutifrån kostnadstäckningsprincipen. Statskontoretavstyrker förslaget och anser att självkostnadsprincipen bör gälla och attsystemet utvärderas. Sverigesriksbank ifrågasätter den föreslagna höjningen av gränsen för akUeplacering till 70 alt, och anför att isamband med att fondöversynsutredningensbelänkande slutbehandlas bör denna gräns justeras. Kammarkollegietframställer att om samtliga rationaliseringsvinster skall kunna göras bör reglerna omfattasamtliga fonder som fondbyrän förvaltar. Kollegiet anser vidare att begränsningen till högst vad 116 gäller placering i aktier inte ärmotiverad och jämför med reglerna för Prop. 1987/88:100 . Juridiskafakulteten i ifrågasätter varför placeringar i utländska objekt intetillåts. Sverigeslantbruksuniversitet ifrågasätter behovet av en övre gräns för placering iaktier. StiftelsenSveriges sjömanshus vill att ansvarsfrågan om placeringar klarläggs och attuUändska placeringar möjliggörs. Statskontoret ifrågasätter den ökade gränsen föraktieplacering, sä även de ökade befogenheterna för fondbyrån. Riksgäldskontorethar inget att erinra om att en rörlig kredit införs. Kammarkollegietföreslår att fondbyrån redovisas över 1000-kronorsanslag och att en rörlig kredit ges. Någon reservfond erfordras ej. Statskontoretavstyrker förslagen om rörlig kredit och reservfond. Statskontoretavstyrker nyrekrytering och nyinvesteringar. 21 A. m.m. 21 Utredningar m. m. Prop.1987/88:100 Bil. 24 B.Statlig rationalisering och revision, statistikm.m. 24Anskaffning av ADB-utrustning *372500000 35 Viss rationaliserings-och utvecklingsverksamhet 1000000 : 36 StaUsUk,register och prognoser 323 773000 40 Bidrag till ring 720000 40Statens person-och adressregistemämnd 580000 Statlig personalpolitik m. m. 41 Statens löne-och pensionsverk 42535000 42 Statlig personaladministralivinformationsbehandling 1 000 47 Lönekostnader vid viss omskolningoch omplacering 28000000 48 Vissa trygghetsåtgärder för lärare 4 000 000 : 48 Bidrag myndighetsuppgifter 7312000 50 Bidrag tillvissa utvecklingsåtgärder 15000000 51 Kostnaderför vissa nämnder m.m. 210000 52 Viss förslagsverksamhet m. m, 1 000 53 Vissa skadeersättningar m. m. 100000 53 Statligkreditgaranti för bosladsanskaffningslån 30 000 54 Bidrag till förnyelsefonderpå det statligt reglerade området 55 AdministraUon av statenspersonskadeförsäkring, m.m. Prop.1987/88:100 50000000 Bil. 56 D. Länsstyrelsernam. 56 Länsstyrelserna m. m. 93 Domkapitlenoch stiftsnämnderna m, m, 96 Vissa ersättningar tillkyrkofonden 97 Bidrag till ekumeniskverksamhet 101 Bidragtill restaurering av äldre domkyrkor 103 F. Övriga ändamål 103 Bidrag kvinnoorganisationernas centralaverksamhet 112 Underbilaga 15.2 115 Underbilaga 15.3 Utdrag ur betänkandet (Ds C 1987:2)Revisionen av försäkringskassorna, m, m. Remissinstansernaoch en sammanfattning av remissyttrandena Förslagtill Lag om upphävande av förordningen(1961:313) om förfarandet i anmärkningsmål Remissyttrandenöver "Förnyelse av fondförvaltningeni staten" (Ds C 1987: 3) Bilaga 16 till budgetpropositionen1988 (Qortonde huvudtiteln) 1987/88:100 Bil.16 Tillmiljö- och hör frågor om: - miljövård, innefattande miljöskydd,naturvärd, kemikaliekontroll, miljövärdsforskning, - vattenlagen och lagen omvatlenförbund, - säkerhet inom kärnenergi- ochelenergiområdena samt - beredskap inom energiområdet. Till departementets ansvarsområde hör också samordningav sådana miljöfrågor som andra departement har huvudansvaret för. Miljöpolitikensyftar till att förebygga miljöstörningar och där sådana uppkommer begränsadem saml atl återställa skadad miljö. Varje samhällssektor har ansvaret föralt förhindra all nya miljöproblem uppstår och för att lösa de problem somredan föreligger. En aktiv miljövård har en avgörande betydelse för värvälfärd, ekonomi och sysselsättning. Miljöfrågorna har därför en självklarställning inom välfärdspolitiken. Rätten till en god miljö som förutsättningför en god hälsa måste kunna garanteras även kommande generationer. Miljöproblemen kan inte bemästras enbart med nationellaålgärder. Många miljöproblem måste lösas genom internationellt samarbete. a, försurningens effekter, nedsmutsningen av haven, nedbrytningenav det skyddande ozonskiktet, risken för klimatförändringar och radioaktivtnedfall. Miljön har utsatts för allvarligaskador. Den snabba tekniska och ekonomiska utvecklingen för ofta med sig atleventuella negativa miljöeffekter upptäcks i efterhand. Omfattande resurser haravsatts för ett förbättrat miljöskydd samt för att vårda och förvalta värdefullnatur. Många av de insatser som har gjorts har varil framgångsrika. Miljöpolitikenmåste emellertid vidareutvecklas. Åtgärder i efterhand blir i regel svårare ochdyrare. 1 1987/88. Mot dennabakgrund planeras en miljöpolitisk proposition Prop. 1987/88:100med en sarnlad redovisning av pågiiende ochplanerade angelägna miljöpo- Bil. 16 litiska ätgärder. Med hänsyn till behovet av insatser inom miljöområdet har det, trots kraven på återhållsamhet på statsbudgeten, varitmöjligt att skapa utrymme för ytterligare resurser. Frågan om förändringar imiljöviirdsorganisationen bereds inom , Isyfte att effektivisera miljöskyddet i avvaktan pä en förändrad miljövårdsorganisation föreslås att naturvärdsverket tillförs5 milj. kr. Vidare föresläs atl länsstyrelserna tillförs 10 milj. kr. för bl,a. en förstärkt Ullsyn enligt miljöskyddslagen. För det pågående arbetet med att minskaanvändningen av bekämpningsmedel föresläs ytteriigare 3 milj, kr. På miljöforskningens område föresläs all ca 13milj, kr, anslås inom ramen för etttreårigt forskningsprogram som samfinansieras av staten och hela perioden avses den statligasatsningen inom programmet uppgå till drygt 40 milj. kr. Miljö- och föreslås få en visspersonalförstärkning. har undantagits frånhuvudförslaget i avvaktan på förslag om förändrad miljövårdsorganisation.Likaså föreslås för kemikalieinspektionen undantag från huvudförslagetoch en viss förstärkning. undantas från huvudförslaget. För deltagande i internationelltmiljösamarbete föreslås också en förstärkning av resurserna. Frågor om åtgärder mot försurning m. m. och omvissa resurser för naturvård avseskomma att behandlas i den miljöpolitiska proposiUonen. Riktlinjerna för energipolitikenhar lagts fast genom beslul vären1985. De innebäratt samhällets och industrins behov av en billig och säkerenergiförsörjning skall tryggas genom ett energisystem som i största möjliga utsträckning är grundat på varaktiga,helst förnybara och inhemska,energikällor. En effektiv energianvändning och en intensifierad energihushållning skall främjas. Stränga krav skallställas på säkerhet och omsorg ommiljön vid användning och utveckling av all energiteknik. Kärnkraften skall användas under en övergångsperiod.Senast år 2010 skall den sista reaktorn tas ur drift. Genom beslut (prop,1986/87:159, NU 7, rskr, 56) harriktlinjer i fråga om vissa utgångspunkter för energisystemets omställninglagts fast. Enligt riktlinjerna skall ett utvecklingsprogram genomföras. Målet för detla program skall vara atten första reaktor skall kunna tas urdrift och en andra reaktor underåren 1994-1996. Tillförseln av ny energi och resultaten av hushållningen med energi skall dock varaavgörande för tidpunkterna för reaktorernas urdrifttagning. För att klargöra vilka åtgärdersom behövs för alt åstadkomma den nödvändigaeffektiviseringen av elanvändningen tillkallades en Prop. 1987/88:100särskild delegation för elanvändningsfrägor (elanvändningsdelegationen), I Bil. överlämnade delegationen sill betänkande (SOU 1987:68)Elhushållning till regeringen. Betänkandet är för närvarandeföremål för remissbehandling. Regeringen avser atl under vären 1988 återkomma till med förslag inom detenergipolitiska området. Budgetförslaget avseende energiområdet präglas avåterhållsamhet. För statens energiverk och statens elektriska inspektion, vilkaingår i en försöksverksamhet med treåriga budgetramar, tillämpashuvudförslaget som innebär en real anslagsminskning . Förstatens kärnkraftinspektion och statens kärnbränslenämnd har gjorts undantagfrån regeln om huvudförslag. För kärnkraftinspektionen föresläs särskilda insatserför kompetensbevarande ätgärder. Frågor om verksamheten vid ochom statens vallenfallsverks investeringar avses behandlas i den energipoliliskapropositionen , Anslagsförändringarnatotalt inom miljö- och verksamhetsområde i förhällandetill /88 framgår av följande sammanställning. Medel påtilläggsbudget har inte tagits med. Beloppen anges i milj, kr. 1987/88 1988/89 603,2* -F 40,6* 4515,8* -440,7* A, Miljö-och energi departementet m, m, Totalt för miljö- och 5544,6 5148,7 -395,9 * I sammanställningen ingår vissa anslag där oförändratbelopp beräknas i avvaktan på särskildapropositioner , 1987/88: lOO 16 Utdrag ur protokoll vid regeringssainmanträde den4 Anmälantill budgetpropositionen 1988 INLEDNING Nyahot mot vår miljö gör sig ständigt påminda. Exempel på problem som haraccentuerats under det år som har gått sedan miljö- och påböijade sin verksamhet är utsläppen av s.k. freoner (klorfluor-karboner, CFC), hoten mot havens ekosystem ochförekomsten av giflav-fall i mark och vatten. förs del långsiktigaarbetet mot försurningen av mark och vatten målmedvetet vidare.Regeringen har vidare inlett ett omställningsarbete på för miljön strategisktviktiga områden, bl.a. trafik-, jordbruks- och energiområdena. Jag vill redan nu förutskicka att jag har föravsikt att föreslå regeringen attunder lämna en samlad redovisning av miljöpolitiken till ien miljöpolitisk proposition. Det innebär all flera anslag som normalt tas uppi budgetpropositionen i stället kommer atl las upp i miljöpropositionen. Miljöpolitikensyftar till all förebyggamiljöstörningar och där sådana uppkommerbegränsa dem samt atl återställa skadad miljö. Varje samhällssektor harett ansvar för atl förhindra all nya miljöproblem uppstår och att lösa de problem som redan föreligger. Kostnadernaför atl minska miljöproblemen ochalt åtgärda redan uppkomna skador bör bäras av den som orsakar ellerorsakat skadorna. En aktiv miljövård har en avgörande betydelse förvår välfärd, ekonomi ochsysselsättning. Miljöfrågorna har därför en självklar ställning inom välfärdspolitiken. Rätten till en god miljö som förutsättning för en god hälsamåste kunna garanteras även kommande generationer. Miljövården började byggas upp under 1960-laletgenom bl, a. lagstiftning, myndighelsorganisalion och investeringar ianläggningar för miljövård. Omfattande resurser har avsatls för ell förbättratmiljöskydd saml för att vårda och förvallavärdefull natur. Mänga av de insatser som gjorts har varit framgångsrika. ökande miljömedvetande och insatserfrän folkrörelser och ideella organisationer har också bidragit till att miljövårdenspositioner har kunnal flyttas fram. Ingetenskilt land kan med enbart nationella ätgärder skydda sin miljö. Många miljöproblem måste lösas genom internaUonelltsamarbete. 1987/88:100 gäller bl.a, försurningens effekter,nedbrytningen av det skyddande ozon- Bil. 16 skiktet, nedsmutsningen avhaven, risken för klimatförändringar och radioaktivtnedfall. Även miljöproblem, bl. a. avseende ökenutbredningenoch jorderosion, kräver internationell samverkan. Miljöpolitiken måste drivas målmedvetet i de olikainternaUonella organ som Sverigemedverkar i och gä hand i hand med det nationella arbetet, måste se somsin uppgift att pä de områden där vi har särskild kompetens vara pådrivande i det internationellamiljöarbetet. Regeringen arbetar efter dessa riktlinjer, Vär ambition är attgenom en stärkt samordning avSveriges agerande i FN och dess fackorgan saml i andra internationella organisaUoner, bl,a. , aktivt arbeta föratt få lill stånd instrument för att bemästra globala och regionalamiljöproblem, även sädana som förnärvarande inte bedöms påverka miljötillståndet i vårt land, Sverigehar också föreslagit en andra 1992 och förklarat sigberett att slå som värd för en sådan konferens, och andra i-länder måste vara beredda attavsätta resurser för all långsiktigtbidra till att skapa förutsättningarför att åtgärda miljöproblemen ivärlden. Det är mot denna bakgrund som regeringen har aviserat ett förslag om atl ett internationelltmiljöteknikinstitul skall inrättas i . Till denna fråga återkommer jag i den miljöpolitiska propositionen. för miljö och utveckling, dens. k. Brundtlandkom-missionen, harlagt fram förslag om hur en hållbar och bärkraftig utveckling skall kunnaåstadkommas genom hushållning med naturresurser och förebyggande avmiljöproblem. stöder i allt väsentligt dessa förslag. har i en resolutiongodtagit Brundtland-rapportenshuvudbudskap och anvisat en process för rapportens uppföljning, nationelltoch internationellt. och de andra nordiska länderna kommer på grundval av rapporten alt aktivt verkaför alt miljöhänsynen genomsyrar alla delar av FN-systemet, I syfte att bl, a.följa upp kommissionens rapport har inom nordiska ministerrådetsämbetsmannakommilté för energipolitik bildats en arbetsgrupp benämnd Energi ochmiljö. Miljöproblemen måste angripas frän grunden ochpraktiska lösningar måste anvisas oavsett rådande seklorsgränser ochorganisationsstrukrur. En fortsatt positivutveckling av välfärden förutsätter i ell långsiktigt perspektiv bl, a, god miljö. Skärpta miljökrav kansåledes i detla perspektiv väl förenas med krav på arbete och socialvälfärd. Tekniken skall utvecklas för att tillgodosekraven på god miljö öch . Jag vill i detta sammanhang erinra om all regeringen beslutat att deallmänna investeringsfonderna i fortsättningen kan användas för insatserför att förbättra miljön. Utanför desärskilda stödområdena skall investeringsfonderna bara få användas lill miljöförbättrandeinvesteringar och insatser. Miljö- och har en pådrivandeoch samordnande roll i regeringens miljöpolitik. I dettaarbele deltar miljövårdsberedningen, som är regeringens samråds-ochkontaktorgan i miljöfrågor. tar sitt arbete på obearbetadeoch seklorövergripande miljöfrågor, I miljövårdsberedningen ingår.bl, a, miljö-och energiministern samt kom- 5 munikaUons-, jordbruks,- arbetsmarknads-, bostads- ochindustriminist- Prop. 1987/88:100 rårna. budgetproposition framhöll jag att detför samhällssektorer med stormiljöpåverkan kan behöva övervägas system med fortlöpande redogörelser för sektoms resursanvändning ochinverkan pä miljön. En sådan ansats är ett sätt att mer konkret finnaformer för att väga in ekologiska hänsyn ibeslutsprocessen. Enligt väglagen är numera skyldigt att göra enmiljökonsekvensbeskrivning i samband med upprättande av arbetsplan.