prop · GB0377 · 1987-12-31 00:00:00 — om preskription av sjöpanträtt Regeringenföreslår att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet , Iproposifionen föreslås en ändring i sjölagen (1891:35 s, I), Genom ändringen vidgas möjligheterna för en borgenär att erhållakvarstad på ett fartyg i syfte att säkerställa fordringar som är förenade medsjöpanträtt i fartyget. Härigenom skapas bättre förutsättningar än förnärvarande att undvika preskription av sådana fordringar. Ändringen föreslåsträda i kraft , 1 1987/88. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1) Härigenom föreskrivs att 248 § sjölagen (1891:35 s. I)' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sjöpanträtt i fartyg upphör när förflutit från detatt fordringen uppkom, om ej före utgången av kvarstad ellerutmätning, som sedermera åtföljes av exekutiv försäljning av fartyget, blivitsäkerställd. Preskriptionstiden kan icke föriängas eller avbrytas men skalldock ej löpa medan laga hinder möter mot att fartyget belägges med kvarstadeller utmätes för borgenärens fordran. Vad i första stycket sägs om verkan av säkerställdutmätning gäller också när fartyg skall säljas exekutivt under konkurs ellerenligt 10 § andra stycket, om försäljning begärts och fartyget tagits ur drift. För en fordran som är förenad med sjöpanträtt i fartyg fårdomstol förordna om kvarstad på fartyget enligt 15 kap. 1 § ävenom det inte finns risk för att motparten undandrar sig att betala skulden. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1985:176. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande;statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , . , , , ,R. , , , , , , G,, , Proposition om preskription av sjöpanträtt 1 Inledning Enligt244 § sjölagen (1891:35 s. I, omtryckt 1985:176, SjöL) gäller sjöpanträtt ifartyg till säkerhet för vissa fordringar som är hänförliga till fartyget, t,ex. löner m. m, till befälhavare och andra ombordanställda, I248 § SjöL föreskrivs bl, a, att sjöpanträtt i fartyg upphör när har förflutitfrån det att fordringen uppkom, om inte kvarstad eller utmätning som sedermeraåtföljs av exekutiv försäljning av fartyget har blivit säkerställd föreutgången av . Enligt15 kap. 1 § (RB) gäller som förutsättning för att kvarstadskall beviljas bl, a, att det skäligen kan befaras att gäldenären genom attavvika, skaffa undan egendom eller förfara på annat sätt undandrar sig attbetala skulden. Denomständigheten att sjöpanträtten preskriberas inom en sä kort tidsfrist som ettår kan medföra betydande problem för en kärande som vill göra gällande enfordran förenad med en sådan panträtt. Enligt vad högsta domstolen har slagitfast (NJA 1986 s, 450) medger nämligen inte nuvarande lagstiftning att kvarstadsinstitutetanvänds uteslutande som ett medel att bryta den preskription som anges i 248 § SjöL,Att en svarande använder normala rättsliga medel för att försvara sig motkärandens anspråk -t. ex, gör en preskriptionsinvändning eller underlåter attvitsorda betalningsskyldighet - innebär således inte att kvarstadsrekvisiten i15 kap, I § RB kan anses uppfyllda, Isyfte att utröna om lagstiftningen behöver ändras på denna punkt harjustitiedepartementet hållit överiäggningar med företrädare för ,. , , , , , , samtadvokatfirmorna respektive Morssing & Ny-cander. Underlagstiftningsärendets beredning har också samråd ägt rum med företrädare för dedepartement i , och som ansvarar för den sjörättsligalagstiftningen, ti /88. Regeringen beslöt den19 att inhämta lagrådets yttrande i lagstiftningsärendet.Lagrådsremissens lagförslag som hade upprättats inom börfogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1 . Lagrådets yttrande avgavsden . Det bör fogas till protokollet som bilaga 2 . har övertygande skäl anförts i remissprotokollet i fråga om behovet avlagändring, och lagrådet framhåller att den föreslagna regleringens innebörd ocksåi sak synes vara lämplig. Lagrådet har dock beträffande den lagtekniskalösningen en mening som avviker från remissprotokollets. Denna fråga kommer jagatt ta upp i specialmotiveringen till lagförslaget (avsnitt 4). Mittförslag: Kvarstad på ett fartyg skall kunna beviljas, om det yrkas av enborgenär som har en fordran som är förenad med sjöpanträtt i fartyget enligt244 § SjöL. En förutsättning är att borgenären har visat sannolika skäl för sintalan. Däremot skall det inte krävas att övriga förutsättningar för kvarstadenligt 15 kap, 1 § RB är uppfyllda. Skälenför mitt förslag: Som jag redan inledningsvis har anfört följer det av 248 § SjöLatt sjöpanträtt i fartyg preskriberas efter det att fordringen uppkom.Preskriptionen kan bara brytas genom kvarstad eller utmätning som sedermeraåtföljs av exekutiv försäljning av fartyget. Sjöpanträttenhar medvetet getts en så kort preskriptionstid som på grund avkreditförhållandena inom sjöfartsnäringen, närmast hänsynen till fartygets kreditsäkerhetsvärde.Panträtten kan göras gällande av borgenären endast genom att pantobjektetsäljs exekutivt efter beslut om kvarstad eller utmätning. Det är således intetillräckligt att borgenären väcker talan mot fartygsägaren. Inte heller bryterfordringserkännande eller krav panträttens preskription. Deproblem som uppkommer genom den nu beskrivna ordningen har fokuserats genom detnämnda avgörandet av högsta domstolen . I det fallet gällde det statensfordran enligt lagen (1970:741) om statlig lönegaranti i konkurs vilken, tillviss del var förenad med sjöpanträtt i ett fartyg som hade överlåtits av konkursgäldenären.Denna situation kan givetvis sägas vara något speciell. framhållits att problemet har en generell räckvidd. Detta hängersamman med den korta tidsfrist som står borgenären dll buds för att få sinfordran realiserad (jfr i SvJT 1986 s, 376 f,). En tvist i sakenhinner sannolikt sällan avgöras före preskriptionstidens utgång. Enligtmin mening har gäldenären i nuvarande rätt ett alltför stort utrymme att påborgenärens bekostnad undandra sig att infria dennes fordran. Det räcker nogataget med att gäldenären på någon inte uppenbart obefo- gad grund bestriderkäromålet och i övrigt förhåller sig passiv för att Prop. 1987/88:77 sjöpanträttsfordringenskall hinna preskriberas och gäldenären undgå att betala fordran med fartyget.Om kvarstad inte kan utverkas eller preskriptionen avbrytas på annat sätt,riskerar SjöL:s regler om sjöpanträtt att bli verkningslösa. Detta ärsjälvfallet inte en acceptabel ordning. Sverigeär anslutet till internationella konvention om sjöpanträtt och fartygshypotek(prop. 1973:42, LU 22, rskr. 272, SFS 1973; 1064), och SjöL:s regler i 11 kap,bygger på konventionens bestämmelser. Av de nordiska länderna har även Danmarkoch tillträtt konvention. har valt att stå utanförkonventionen men har i likhet med de övriga nordiska länderna genomförtlagstiftning som motsvarar konventionsregleringen. Medhänsyn till anslutning till konvention går det inte att ändraförutsättningarna för preskription i 248 § SjöL utan att kommer ikonflikt med sina folkrättsliga åtaganden. Däremot synes det vara fullt möjligtatt ändra förutsättningarna för att erhålla kvarstad. Som jag redan har nämntgäller enligt 15 kap, 1 § RB att kvarstad kan beviljas om det skäligenkan befaras att gäldenären genom att avvika, skaffa undan egendom eller förfarapå annat sätt undandrar sig att betala skulden. Jagförordar därför att möjligheterna att erhålla kvarstad utvidgas i förhållandetill vad som gäller , när ändarhålet med åtgärden är att säkerställa ensjöpanträtt. Kvarstad bör således kunna beviljas utan annan kvarstadsgrund änatt åtgärden begärs av en fordringshavare som till säkerhet för sin fordran kanåberopa en sjöpanträtt och att borgenären visat sannolika skäl för sin talan.Däremot bör inte krävas att de övriga kvarstadsgrunderna i 15 kap. 1 § RB äruppfyllda. Käranden skall alhså inte behöva göra antagligt att det föreliggerviss risk att svaranden avviker, skaffar undan egendom eller på annat aktivtsätt undandrar sig att betala skulden. Enregel motsvarande den som jag här förordar finns redan i . I Tvangsfullbyrdelsesloven14 kap, 245 § andra stycket stadgas således att "arrest i skib kanbesluttes uten saerlig artestgrund, naar det begjaeres av en fordningshavaresom harpanteret i skibet, og hans fordring er forfaldt", I finskrättspraxis medges kvarstad regelmässigt under samma förutsättningar. Ocksåenligt den danska retsplejeloven kan kvarstad ("arrest") meddelasutan någon särskild "arrestgrund" under förutsättning att fordringenär förfallen. Denna regel gäller generellt och är alltså inte begränsad till sådanafordringar som är förenade med sjöpanträtt i fartyg. Vidde överläggningar som har hållits i lagstiftningsärendet har det förelegatenighet om att de åtgärder som jag nu har förordat är angelägna ochändamålsenliga. Sammantaget finner jag det således väl mofiverat att genomföraen reglering av angivet slag. De nya bestämmelserna bör i enlighet med vadlagrådet har förordat tas in i 248 § SjöL, Jag återkommer till denna fråga ispecialmotiveringen (avsnitt 4), Lagändringenbör träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser tordeinte behövas. 3 Upprättat lagförslag Prop, 1987/88:77 I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring i sjölagen(1891:35 s, 1), I lagrådsremissen anförde jag att en reglering irättegångsbalken skulle medföra vissa lagtekniska fördelar. Genom att ta in denya bestämmelserna i 15 kap, 1 § skulle det vara ställt utom aUt tvivel attövriga bestämmelser i kapitlet, dvs. även de som talar om en åtgärd som harbeviljats enligt 1, 2 eller 3 § (se 8 §), ocksä gäller beträffande det slagskvarstad det här är fråga om. Det är givetvis i och för sig också en fördel med att haalla bestämmelser som reglerar kvarstadsinsfitutet samlade på ett ställe. Ävenintresset av att bibehålla den nordiska rättslikheten i den sjörättsligalagstiftningen skulle kunna tala för att de nya bestämmel.ierna tas in i RB. Som jag framhöll i remissprotokollet kan det emellertidsamtidigt sägas att en bestämmelse som endast gäller en viss typ av mål passarmindre väl in i RB eftersom balken i princip inte bör belastas med regler somhar mer begränsad räckvidd. Jag har således förståelse för lagrådetsinställning att den nya regeln bör tas in i SjöL och vill därför inte motsättamig den lösning lagrådet har förordat. Bestämmelsen bör dock utformas något annoriundaän vad lagrådet har föreslagit. Sjöpanträtt i fartyg upphör när förflutit från detatt fordringen uppkom, om ej före utgången av denna fid kvarstad ellerutmätning, som sedermera åtföljes av exekufiv försäljning av fartyget, blivitsäkerställd. Preskriptionstiden kan icke förlängas eller avbrytas men skalldock ej löpa medan laga hinder möter mot att fartyget belägges med kvarstadeller utmätes för borgenärens fordran. Vad i första stycket sägs om verkan av säkerställdutmätning gäller också när fartyg skall säljas exekutivt under konkurs ellerenligt 10 § andra stycket, om försäljning begärts och fartyget tagits ur drift. För en fordran som är förenad med sjöpanträtt i fartyg fårdomstol förordna om kvarstad på fartyget enhgt 15 kap. 1 § rättegångsbalkenäven om det inte finns risk för att motparten undandrar sig att betala skulden. Genom bestämmelserna i det nya tredje stycket görs detklart att kvarstad för säkerställande av en fordran som är förenad medsjöpanträtt kan beviljas utan att det föreligger någon sådan risk förundandragande som anges i 15 kap, 1 § RB, Av hänvisningen till den bestämmelsenföljer att borgenären emellertid på vanligt sätt måste visa sannolika skäl föratt han har en fordran av angivet slag, vilken är eller kan antas bli föremålför rättegång eller prövning i annan ordning. Att borgenärens fordran normaltmåste vara förfallen till betalning eller kunna förväntas bli dettainnan dom i ett redan anhängigt mål hinner Prop. 1987/88: 77 meddelas,torde även utan uttryckligt stadgande följa av gällande rätt (jfr m.fl,.Rättegångsbalken I, 13:13 f och 15:6 f). Genomutformningen av bestämmelsen görs klart att också denna form av kvarstad ansesgrundad på 15 kap. 1 § RB, låt vara att förutsättningarna för ett förordnandeär annorlunda. Det innebär bl. a. att de bestämmelser i 15 kap. RB som hänvisartill förordnanden enligt 1 § gäller även kvarstad som har meddelats med stöd avförevarande bestämmelser i , Iklargörande syfte har ocksä särskilt angetts att förordnandet om kvarstadendast kan avse det fartyg som sjöpanträtten gäller i. Det är alltså inte möjligtatt under de förutsättningar som anges i förevarande paragraf förordna omkvarstad pä annan egendom än det aktuella fartyget. Ettsärskilt problem som bör uppmärksammas i detta sammanhang och som har berörts idet i avsnitt 1 nämnda avgörandet av högsta domstolen är verkningarna i processuellthänseende av att säkerhet ställs. Enligt 15 kap. 8 § RB skall en åtgärd som harbeviljats enligt bl, a, 1 § hävas, om säkerhet som tillgodoserändamålet med åtgärden ställs eller det annars inte längre finns skäl föråtgärden, Gäldenärenkan alltså genom att ställa säkerhet uppnå att kvarstaden hävs. Eftersom endastkvarstad som följs av exekutiv försäljning medför preskriptionsbrott kan, omsäkerhet ställs och kvarstaden hävs, preskription ändå komma att inträda. Omen svarande, som inte är personligen betalningsansvarig utan såsom pantgäldenärendast svarar med fartyget för sjöpanträttsfordringen, önskar ställa säkerhetsom tillgodoser ändamålet med åtgärden, torde säkerheten få ställas förbetalning av det belopp som skulle ha utgått om sjöpanträtten inte hadepreskriberats. Tvisten kommer då i fortsättningen att avse en annan rättsföljdän betalning ur fartyget. Dennakomplikation bör kunna lösas genom att käranden i dessa fall utformar sin talanså att hans yrkande avser antingen betalning ur fartyget eller, subsidiärt, urden säkerhet som kan komma att ställas. Säkerheten, normalt en banks proprieborgen,kan härvid anknytas till en utfästelse av svaranden att personligen svara fördet belopp som var sjöpantberättigat per kvarstadsdagen. Reglerna om ändring avtalan i 13 kap, RB torde inte heller hindra ett sådant förfarande. Detär för övrigt sannolikt att en domstol - vid tvist härom mellan parterna - inteskulle godta en säkerhet, om den inte täckte även det fallet att sjöpanträttenpreskriberas under rättegången. En sådan säkerhet bör därför inte kunnaåberopas av svaranden för att få ett beslut om kvarstad hävt. Under dessaförutsättningar skulle alltså inte uppkomma något problem av det slag som harberörts. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen att anta förslaget till lag om ändring i sjölagen (1891:35 s, 1), 6 Beslut Prop. 1987/88: 77 Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. Bilagal Prop, 1987/88:77 Lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 15 kap, 1 § rättegångsbalkenskall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 15 kap, 1 §' Om någon visar sannolika skäl för att han haren fordran, som är eller kan antas bli föremål för rättegång eller prövning iannan liknande ordning, och det skäligen kan befaras att motparten genom attavvika, skaffa undan egendom eller förfara på annat sätt undandrar sig attbetala skulden, får domstol förordna om kvarstad på så mycket av motpartensegendom att fordringen kan antas bli täckt vid utmätning. För en fordran som är förenad med sjöpanträtt i fartyg fårdomstol förordna om kvarstad på fartyget även om det inte finns risk för attmotparten undandrar sig att betala skulden. Denna lag träder i kraft , Senaste lydelse 1981:828, Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande;justitierådet Mannerfelt, justitierådet , regeringsrådet , Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande överförslag till lag om ändring i . Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn , Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet. Iremissprotokollet har anförts övertygande skäl för att man lagstiftningsvisbör vidga möjligheterna att utverka kvarstad, när ändamålet är att säkerställaen sjöpanträtt i fartyg i och för undvikande av preskriptionsrisk. Denföreslagna utvidgande regleringens innebörd synes också i sak vara lämplig. Beträffandeden lagtekniska lösningen har lagrådet dock en mening som avviker frånremissprotokollets. I detta medges att det passar mindre väl in i RB att där haen bestämmelse som angår endast en viss typ av mål, eftersom balken i principinte bör belastas med regler som har mer begränsad räckvidd. I detta uttalandekan lagrådet helhjärtat instämma, i all synnerhet som här är fråga om enmålgrupp som utgör en försvinnande liten del i den civilprocessuella helheten. Fortsättningsvisanförs emellertid i remissprotokollet att en reglering i RB skulle ha"sådana fördelar i lagtekniskt hänseende" att den vore att föredraframför en reglering i sjölagen. Lagrådet kan inte dela denna uppfattning. Nären processuell specialreglering behövs för en särskild måltyp - här den singuljärapreskripfionsregleringen i 248 § sjölagen -måste det typiskt sett vara enfördel att parter som blir involverade i en tvist, vari regleringen i en dylikspecialbestämmelse är materiellt utslagsgivande, också i denna bestämmelseupplyses om att för just deras tvist processuellt gäller en undantagsreglering.Även rättssystematiska synpunkter talar för en dylik lösning. Lagrådetförordar därför, att den kvarstadsrättsliga särregleringen beträffande de nuifrågavarande fordringarna intages i 248 § sjölagen. Lämpligen kansärregleringen därvid utformas med ett annat tekniskt grepp än det som använtsi remissförslaget och i stället positivt ange vilket rekvisit som är tillräckligtför kvarstadslörordnande i de i paragrafen aktuella fallen, Ienlighet med det anförda föreslår lagrådet att som ett nytt tredje stycke i 248§ sjölagen införs följande, "Avde i 15 kap, 1 § föreskrivna villkoren för kvarstad skallbeträffande en fordran, som är förenad men sjöpanträtt i fartyg, gälla endastvillkoret att sökanden visar sannolika skäl för att han har en fordran av angivet slag, vilken äreller kan antas bli föremål för rättegång eller Prop. 1987/88:77 prövning iannan liknande ordning," Attden i övrigt i 15 kap, RB ingående regleringen av kvarstadsinstitutet ärtillämplig är att anse som självklart. Innehållsförteckning Prop-1987/88:77 Propositionenshuvudsakliga innehåll ..................... 1 Propositionens lagförslag....................................... 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde , 3 1 Inledning.......................................................... 3 2 Allmän motivering.............................................. 4 3 Upprättat lagförslag ........................................ 6 4 Specialmotivering ............................................ 6 5 Hemställan ...................................................... ... 7 6 Beslut .......................................................... ... 8 Bilaga1 Lagrådsremissens lagförslag .................... ... 9 Bilaga2 Lagrådets yttrande .............................. .. 10 Tryckeri, 1988 12