prop · GB03150 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:150 med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten /89, m. m. Regeringenförelägger vad som upptagits i bifogade utdrag ur regeringsprotokolletden för de åtgärder och de ändamål som framgår av föredragandenashemställan. Detförslag till statsbudget för /89 som lades fram i åretsbudgetproposition kompletteras med hänsyn till senare inträffade förändringarrörande såväl inkomst- som utgiftssidan av budgeten. I samband därmed redovisasen förnyad beräkning av budgelulfallel för innevarande budgetår. Denna ger vidhanden att budgetunderskottet för /88 blir ca 8,9 miljarder kr.lägre än vad som beräknades i årets budgetproposition. Sålunda förutses nu ellunderskott om ca . Förbudgetåret 1988189 beräknades i budgetpropositionen ett underskott om ca 11,9miljarder kr. De nya beräkningarna visar ell underskott om ca . Ipropositionen redovisar regeringen i en reviderad finansplan sin bedömning avhur den ekonomiska politiken bör utformas. I särskilda bilagor till dennaredovisas bl. a. en reviderad nationalbudget för och kalkyler för densvenska ekonomin 1989-1991 samt en långtidsbudget för budgetåren1988/89-1992/93. Vidare föreslås ändrade principer för stöd lill näringslivet(bl. a. en ökad avgiftsbeläggning för vissa statliga garantier). Propositionen innehåller även förslag om förlängning lill utgången avår 1989 av lagen mol skatteflykt (den s. k. generalklausulen) och vissa andraändringar i skatldagsfiftningen saml förslag och inrättande av en ny sparform,ungdomsbosparandet. Vidare föreslås vissa åtgärder för all förslärka skyddetmot främmande undervaltenskränkningar samt vissa arbetsmarknads-, invandrar-och flyklingpoliliska åtgärder. I propositionen tas också upp vissa anslags-och bidragsfrågor inom verksamhetsområde. Slutligenlämnas redogörelser rörande uppföljning och utvärdering av offentligverksamhet saml restaureringen av . I 1987/88. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Prop.1987/88: 150 Feldl, ordförande, och statsråden , , , , , , , , , ,, G. , , Föredragande:statsråden , , , , , G. ,, , Hulterström Proposition med förslag till slutlig reglering avstatsbudgeten för /89, m. m. StatsrådetFeldt anför: Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1987/88: 100)förelagt ett förslag fill statsbudget för /89. Pä depunkter där förslaget upptog endast beräknade belopp har regeringens förslagdärefter redovisats i särskilda propositioner. Enligtbestämmelserna i 3 kap. 2 § riksdagsordningen skall regeringen -förutomförslaget lill statsbudget i budgetpropositionen - avge etl särskilt förslagtill slutlig reglering av slaisbudgeten för del kommande budgelåret i den s. k.komplelleringspropositionen. Detta förslag bör nu lämnas lill . 1samband därmed bör regeringen redovisa sin bedömning av den ekonomiskapolitiken i en reviderad finansplan. Likaså bör en reviderad nationalbudgettillställas . I komplelleringspropositionen bör ocksä las med vissaandra frägor som har samband med den ekonomiska politiken och budgetpolitikenm. m. och som bör behandlas av under innevarande . StatsrådetFeldt föredrar den reviderade finansplanen samt redogör för statsbudgetens utgifteroch beräknade inkomster under nästa budgetär, m.m. Statsråden , ,, , , G. , , och de ifrågavarande förslagen under social-, finans-', utbildnings-,arbetsmarknads-, civil-, miljö- och energi- samt försvarsdepartementensverksamhetsområden. Anförandena redovisas i underprotokollen för resp.departement. StatsrådetFeldt hemställer atl regeringen i en gemensam proposition förelägger riksdagenvad föredragandena har anfört för de åtgärder och de ändamål som de harhemställt om. Förslagenbör behandlas under innevarande . Regeringen ansluter siglill föredragandenas överväganden och beslutar atl Prop. 1987/88:150 genomproposition förelägga vad föredragandena har anfört för de åtgärderoch de ändamål som föredragandena har hemställt om. Regeringenbeslutas vidare att de anföranden som redovisas i underprotokollen skallbifogas propositionen enligl följande: Revideradfinansplan m. m. Regeringens proposition 1987/88:150 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Feldl Anmälan till proposition med förslag till slutligreglering av statsbudgeten för /89, m.m.(kompletteringsproposition) såvitt avser reviderad finansplan, m.m. 1 Den tredje vägen Denekonomiska politik som bedrivits har kallals den tredje vägen.Beteckningen anger atl regeringen avvisar de förenklade och ensidiga receptför efterfrägeslyrning som ofta ställs mol varandra i den allmänna debatten.En politik baserad enbart på åtstramning eller expansion av efterfrågan förmårinle lösa de uppgifter den ekonomiska politiken står inför. Det krävs en tredjeväg. Undersenare delen av 1970-lalel och början av 1980-lalel var den svenska ekonomininne i en djup kris. Konkurrenskraften försvagades, vilkel ledde till försämradbytesbalans och avstannande ekonomisk lill-växt. Induslriproduklionen sjönk ochinvesleringarna föll. Även arbetsmarknaden försvagades. För en lid kundeproblemen på arbetsmarknaden mildras genom växande budgetunderskott och ökandeupplåning, dock endast till priset av hög inflation och stigande räntor.Budgetunderskottet skapade en betydande likviditet i ekonomin och lade därmedgrunden lill en svällande finansiell sektor. När budgetpolitiken stramades ål1980-1981, framträdde de underiiggande problemen klart: produktionen sjönk, ochmellan 1980 och 1983 fördubblades den öppna arbetslösheten. sådan situation räcker inte de traditionella finans- och penningpolili-skamedlen lill. De förmår inte att ensamma övervinna målkonflikterna. Åtstramningav den inhemska efterfrågan tenderar all öka arbelslösheien, urholka välfärdenoch vidga de sociala klyftorna. Expansion av den inhemska efterfrågan kommer islället till stor del alt läcka ut ur landet i form 1 1987/88. av ökadimport och öka inflationen. Detta riskerar all i föriäng- Prop.1987/88: 150 ningen driva fram en så mycket hårdare åtstramningspolilik. Dessa överväganden gjorde atl den tillträdandesocialdemokratiska regeringen valde all i slället gå en tredjeväg. Den har inneburit en kombination av åtgärder för all stimulera ekonominsutbudssida i syfte att öka produktion och sysselsättning samt en strambudgetpolitik i syfte att hålla tillbaka prisstegringarna och minskaobalanserna i ekonomin. Den huvuduppgift som måste lösas är all skapa ochvidmakthålla en så god konkurrenskraft all efterfrågan på svenska produkter -såväl utomlands som i - kan ge en total expansion av produktion,sysselsättning och investeringar som bytesbalansen förstärks. Syftetmed politiken är därmed all göra del möjligt atl både arbeta och spara sig urkrisen. Som etl första steg i krispolitiken skrevs den svenskakronans värde ned för atl i ell slag förslärka konkurrenskraften och gedel konkur-rensutsatla näringslivet en lillväxlstimulans. Fördelningspolitiken lades om i syfte alt fördela krisensoch krispolitikens bördor efter bärkraft - men också för all möjliggöra endämpad koslnadsstegring. Därmed lades grunden för en snabb industriell expansionoch förbättrad bytesbalans. Regeringen slog också fast, all förutsättningen för altdenna utveckling skulle bli långsiktigt hållbar var all den prisstegring somdevalveringen medförde bara blev tillfällig och atl ekonomin därefter växladein pä en bana som kännetecknas av avsevärt lägre prisstegringar. Samtidigtmåste den konkurrensutsatta sektorns lönsamhet stabiliseras på en hög nivå.Detta förutsätter atl lönekostnadsökningen dämpas - vilkel i sin lur kräver enfördelningspolitik som upplevs som rättvis av breda folkgrupper. Ekonominsfunktionssätt måste förbättras, marknaderna fungera smidigare ochöverflyttningen av resurser från lillbakagäende näringsgrenar lill expanderandeskyndas på. Dessa uppgifter har stått i centrum för den tredje vägenspolitik . En rad ekonomisk-politiska insatser har gjorts påskilda områden. Budgetpolitiken har blivit avsevärt stramare. Deoffentliga utgifterna växer nu betydligt långsammare än under 1970-lalet.Statens budgetunderskott har minskats kraftigt. Den offentliga sektorn somhelhet uppvisar ånyo ell positivt finansiellt sparande. PenningpoUtiken har lagts om. Del tidigareregleringssystemet har er-salts med etl syslem, som innebär all kanpåverka räntorna på ett smidigare och mer flexibelt sålt, som statenfår sin upplåning tillgodosedd på marknadsmässiga grunder. Deninflationsdrivande effekt som tidigare kom frän budgetunderskottet och dessfinansiering har därmed i hög grad reducerats. har det blivitmöjligt för hushållen atl få sina kreditbehov tillgodosedda till rimligareräntor i och med all all deras beroende av den grå kredilmarknaden minskat. Industripolitiken har förnyats. Den tidigare defensivasubvenlionspoliti- ken har ersatts av offensiva satsningar på ny teknik, småföretagsutveck ling, kommunikationer, forskning och utveckling. Detta skapar förutsätt ningar för en jämnare regional fördelning av tillväxten, som del 2 Arbetsmarknadspolitiken har paral- Prop. 1987/88: 150lelll i allt högre grad inriktats på framålsyftande ätgärder som förmedling. Bilaga 1 yrkesutbildning och fortbildning, medan de kortsiktigasysselsättningsskapande åtgärderna begränsats. Enomläggning av skattesystemet har påbörjats. Inkomslskaltesalserna har sänkts,som skallebasen breddats genom avdragsbegränsningar. Skattesystemethar förenklats kraftigt, inle minst för den enskilde medborgaren. Etl arbetehar inletts som syftar lill en genomgripande reform av skattesystemet, för såvälfysiska som juridiska personers beskattning. Ungefärsamtidigt som den tredje vägens politik inleddes, vände den internationellakonjunkturen uppåt. De sammanlagda resultaten av politikomläggningen och denförbättrade internationella situationen har varit mycket positiva för densvenska ekonomin: BNP-tillväxlen har varit mer än dubbeltså hög som . beräknasbruttonationalprodukten öka med . Särskilt snabbt har den konkurrensutsatta sektornvuxit. Industriproduktionen beräknas öka med ,medan den föll . lönsamhet och soliditet harstabiliserats pä en högre nivä. Industriinvesteringarna, som föll kraftigt framlill 1982, beräknas öka . Bytesbalansen har förstärkts. Handelsbalansenuppvisar etl betydande överskoll. Budgetunderskottet, som växte okontrollerat underkrisåren, har minskal från av BNP 1982 fill . Del offentligasparandet har vänts från ell underskott lill ell överskott. Infialionen har gradvis sjunkit, frän perår lill . Arbetslösheten, som fördubblades mellan 1980 och1983, har därefter minskats radikalt. Den öppna arbetslösheten i Sverigeberäknas ligga 1988, vilket är mindre än en femtedel av genomsninel iVästeuropa. har vi västvärldens högsta sysselsättningsgrad.Sysselsättningen, som föll under krisåren, beräknas öka med över 200000personer . Reallöneutvecklingen har vänt uppåt. Medanreallönen för en genomsnittlig löntagare sjönk med mellan 1976 och 1982och föll med ytterligare etl par procentenheter efter devalveringen 1982, stigit med . Densvenska ekonomin har således gradvis återvunnit sinstyrka och tagit sig ur den akuta krisen. Medborgarna har sett resultaten iform av förbättrade reallöner, ökad köpkraft och fler arbetslillfällen. Genomall underskotlen minskals och investeringarna ökats slår iväsentliga avseenden starkare alt möta de hot och problem som utgör nyautmaningar för den ekonomiska politiken. Denya utmaningarna härrör delvis från den oroliga ekonomiska utveck lingen i vår omvärld, men de hänger också samman med den ekonomiska 3 Det höga eflerfrågetryckel har minskal arbelslöshe- Prop.1987/88: 150 len, men del har också gjort det svårt atl sänka inflationen.Vinstuppgång- Bilaga 1 en har medfört högre investeringar, men har ocksåbidragit till atl minska förelagens motstånd mot höga lönekostnadsökningar.Inflafionen har visserligen dämpats, men inflationstakten i liggerfortfarande över den i våra främsta konkurrentländer. Den höga inflationen beror i stor utsträckning på snabbalönekostnadsstegringar. De svenska nominella lönekostnaderna har de senasteåren stigit betydligt snabbare än i konkurrentländerna, bl.a lill följd av delstarka eflerfrågetryckel pä arbetsmarknaden, men också som ett resultat av detsplittrade sätt på vilket förhandlingarna genomförts. Etl annat problem i den svenska ekonomin är en starkuppgång av den privata konsumtionen och elt alltför svagt hushållssparande.Konsumtionsstegringen, framför allt av varaktiga konsumtionsvaror, har medförtatl importen ökat, vilket belastar bytesbalansen. En faktor bakomkon-sumlionsuppgången är den starka kredilexpansionen, vilken har bidragit tillatt hushållen kunnat låna stora summor till konsumfion. Det har visserligengynnat hushållens materiella standard, men har inneburit aU sparandetminskat. Etl tredje problem är den otillräckligaproduktionskapaciteten inom främst industrin. råder brist påarbetskraft i flera sektorer och regioner. är den konkurrensutsattasektorn fortfarande, trots den starka investeringsuppgången, för liten för altgenom ökad export kunna möta den nuvarande starka eflerfrägeökningen.Tillsammans med den alltför höga inflationen medför dessa faktorer allbytesbalansen gradvis försämras igen. kommer del ekonomiska lägel, såvitt nu kanbedömas, atl vara gott, men risken finns alt den inlernationella konjunkturenförsämras , om inle obalanserna mellan . och FörbundsrepublikenTyskland reduceras. Fortsätter den starka konsumtions-tillväxten och den högainhemska inflationen finns risk för en yllerligare försvagning av bytesbalansennästa är. Därmed kan en åtstramning, som slår mot tillväxt och sysselsättning,komma atl tvingas fram. Atl råda bot på dessa problem - och slå vakl omden fulla sysselsättningen är nu den ekonomiska politikens viktigasteuppgift. För alt klara de tre problemen krävs en bättre fungerandelönebildning, en stram politik för att hålla tillbaka konsumtionen och ökasparandet i ekonomin saml insatser för all öka tillväxten och förbättraekonomins flexibilitet. Det är detta som vägleder utformningen av regeringensekonomiska politik inför . Mot denna bakgrund föresläs därför i del följande åtgärderför atl dämpa konsumlionsuppgången, öka sparandel och begränsa likviditeten iekonomin. Vidare aviseras finansierade inkomstskaltesänkningar för all möjliggöralåga nominella lönekoslnadsökningar 1989. Härutöver anges riktlinjer för enlångsiktig politik i syfte all förbättra ekonomins funktionssätt. 2 Deninternationella utvecklingen ':°p- 'f" ' Utsikternaför den internationella ekonomin har förbällrats i förhållande lill denbedömning som redovisades i årets finansplan. I elt par viktiga hänseenden harulvecklingen varil positiv . Dels blev den ekonomiskatillväxten i industriländerna - särskilt före börsnedgången -betydligt starkare än väntat. Dels har del relativa lugn som återställdes påfinansmarknaderna efter händelserna beställ. Den förlroendekollaps inäringsliv och hushåll som kunde befaras direkt efter börsfallel inträffadeinte. Världsekonomingick sålunda in i 1988 på en relativt hög aktivitetsnivå och utsikterna för detnärmaste året ter sig relativt gynnsamma, även om en viss uppbromsning kanväntas. Del råder emellertid alltjämt betydande osäkerhet om den framtidaulvecklingen. Några nya initiativ har inle tagits i den ekonomiska politiken ide stora länderna för atl påskynda utjämningen av de externa obalansernamellan de största ekonomierna. Obalanserna tycks därför kvarstå, ålminsloneunder 1988. Tröghelen i anpassningen -vilken sannolikt var en viktig faktorbakom oron på finansmarknaderna - kvarstår därmed som elt problem. Denriskerar att negativt påverka tillväxten framöver och kanske utlösa nyafinansiella kriser. Denstarka utvecklingen i väridsekonomin i Qol förde uppBNP-tillväxlen i OECD-omrädet 1987 fill . preliminära siffror harreviderats upp för nästan samtliga större länder, särskilt ochStorbritannien. Orsaken är en snabbare tillväxt av den inhemska efterfrågan,såväl privat konsumtion som näringslivets investeringar. En förklaring tillden starka utvecklingen har i flera länder varil en aktivitetsslödjan-de,expansiv penningpolitik. Vidare har finanspolitiken varit något mindrerestriktiv än vad som tidigare förutsetts. Genomden starka efterfrågeulvecklingen i industriländerna växte världshandeln meddrygt i volym 1987; uppskattas expansionen ha uppgått tillöver i årstakt. OECD-omrädets import ökade snabbare än dess export. Detinnebär att omvärlden fick extra draghjälp i sin ekonomiska utveckling frånindustriländerna. Denrelativt goda tillväxten i OECD-omrädet 1987 ledde till en viss nedgång iarbetslösheten, men med stora skillnader mellan länderna. Störst blev nedgångeni , och . I de övriga europeiska ländernadäremot förblev arbetslöshetssiffrorna i stort oförändrade. Sammantaget liggerarbetslösheten alltjämt pä en mycket hög nivå, och uppgick för tilli genomsnitt av arbetskraften . I är väntas dessutom delsenaste årets förbättring på arbetsmarknaden i OECD-omrädet vända ocharbetslösheten börja öka igen i flera länder. Massarbetslösheten framstårdärmed alltjämt som det dominerande problemet i . Denprognos för den internationella ekonomiska ulvecklingen 1988 som ladesfram i finansplanen är alltjämt i huvudsak giltig. Sammanlaget förut- Prop.1987/88: 150 ses sålunda för flertalet länder en dämpning av expansionen frånoch med Bilaga 1 innevarande halvår. Del viktigaste undantaget är den japanskaekonomin, för vilken en klar upprevidering av tidigare prognoser gjorts.Totalproduktionen väntas nu växa med i i är, eller i ungefärsamma takt som 1987. Tillväxten bärs upp av en myckel expansiv inhemskefterfrågan, understödd av en aktiv ekonomisk politik. FörOECD-området sammanlaget väntas en BNP-tillväxl 1988 på 2 3/, vilket är ennågot starkare tillväxt än vad som angavs i finansplanen. Delta är främst enföljd av atl blev starkare än tidigare beräknat.Tillväxten under loppet av 1988 är i stort sett oförändrad jämfört med tidigareprognos. Världshandeln förutses växa med i volym . IFörenta staterna väntas en dämpning av den privata konsumtionen, vilkel bl.a.hänger samman med en viss normalisering av ijolårels mycket lågahushållssparande. Konsumtionsdämpningen kompenseras till en del av en fortsattmycket expansiv utveckling av exporten och en investerings-uppgång i anslutningtill denna industriella expansion. Av en BNP-lillväxt på ca 21/1988 väntasungefär hälften motsvaras av en, förbättrad exlernbalans realt, dvs. ökadproduktion dels för förbrukning utanför landet, dels för atl ersätta tidigareimport. BNP-tillväxleni kan visserligen i genomsnitt väntas översliga , men denunderiiggande trenden är betydligt svagare. För mänga västeuropeiska länder ären avmattning av exporten och en starkare import - dvs. spegelbilden av vad somväntas ske i - elt viktigt inslag i denna fortsatt dämpadeutveckling. I den västtyska ekonomin är också den ogynnsamma utvecklingen avnäringslivets investeringar något som är nära kopplat till svagaexporlutsikter och osäkerhet beträffande D-markens utveckling - en viktigfaktor för de fortsall svaga lill-växtutsikterna. Bestående höga realräntor kanförväntas hålla tillbaka investeringarna i elt flertal länder. Deexterna obalanserna mellan de tre största länderna väntas förbli betydande.Det amerikanska bylesbalansunderskottet väntas sålunda uppgå till . 140miljarder dollar , medan överskotten i och FörbundsrepublikenTyskland beräknas uppgå lill 85 resp. . Samfidigt riskerarflera västeuropeiska länder atl få en försvagning av bytesbalansen, särskilt omde skulle höja ambitionsnivån vad gäller den egna tillväxten. Behovetav åtgärder mot obalanserna Tillräckligajusteringar av den ekonomiska politiken har ännu inle kommit till stånd i detre största ekonomierna för alt de externa obalanserna skall reduceras iönskvärd omfattning. Etl fasthällande vid nuvarande ekonomiska politik i de storaländerna innebär därmed en risk för att förtroendet pä de finansiellamarknaderna viker och atl världsekonomin återigen kommer in i en akut kris.Osäkerheten i prognoserna för tillväxt och handel, liksom för räntor ochväxelkurser, är därför stor. Delär således önskvärt alt ytterligare åtgärder vidtas i den inhemska 6 ekonomiska politiken i de större ekonomierna för attsäkerställa en läng- Prop. 1987/88: 150 siktig utjämning av obalanserna. Härhar självfallet ell Bilaga 1 stort ansvar när det gällerbudgetsaneringen och andra åtgärder ägnade atl förbättra sparandel i ekonomin.Samtidigt är del av vikt all överskollslän-, derna bidrar lill anpassningengenom en högre lillväxl av den inhemska efterfrågan. Annars finns en risk att enstramare politik i dämpar hela världsekonomins tillväxt. Japanhar aktiverat finans- och penningpolitiken och medverkar därmed i anpassningengenom en ökad inhemsk eflerfrågelillväxt. En motsvarande handlingsberedskap haremellertid ännu inle demonstrerats i de västeuropeiska överskotlsländerna. En justering av politiken bör göras så atl den önskadeutjämningen av obalanserna sker i former som innebär en god ekonomisk lillväxloch därmed en positiv sysselsättningsutveckling. Om däremot den fortsattaanpassningen främst skulle ske via snabba och okontrollerade,växelkurs-justeringar, skulle delta riskera all leda till en internafionellrecession, stigande inflation och ell växande protektionistiskt tryck. Även om riskerna för ell akut bakslag i den inlernaliondlaekonomiska ulvecklingen inle realiseras, är sysselsältningsutsiklerna förframför allt dystra. Den redan myckel höga arbetslösheten hotar nuäter alt stiga. För all undvika en sådan utveckling krävs en högre tillväxt, vilketi sin lur förutsätter all de hinder som finns för delta undanröjs. Förutsällningarnaskiljer sig därvid mellan olika länder, men gemensamt är att det oftast krävsen kombination av stabiliseringspoliliska ingrepp och åtgärder för allförbättra ekonomiernas funktionssätt. Av central belydelse är alt en sädanpolitik - särskilt på del makroekonomiska området - vidtas i samarbete mellanländerna. Del synes dock inle finnas några förutsättningar alluppnå enighet om behovet av samordnade, makroekonomiska stimulansåtgärder iVästeuropa. Situationen förblir allvarlig för flertalet skuldsattautvecklingsländer. För dessa länder sammantagna minskade visserligen skulden iförhållande lill exporten , men skuldnivån är likväl betydligt övervad den var 1982, del år dä skuldproblemen blev akuta. En tung skuldtjänslbördakommer att försvåra möjligheterna att åstadkomma en stabil lillväxl ochutveckling i många av dessa länder. Utvecklingsländernas ekonomiska situation understrykersålunda ytterligare betydelsen av god tillväxt och finansiell stabilitet ivärldsekonomin. Det är vidare av stor vikt atl utvecklingsländerna hartillträde lill industriländernas marknader. Etl fortsalt betydandenetlolillskoll av resurser utifrån är också en viktig förutsällning förekonomisk återhämtning i utvecklingsländerna, särskilt i de allra fattigaste. fortsätter atl aktivt verka för skuldlältnader förde faltiga länderna i samband med skuldomförhandlingar i . Del ärvidare med tillfredsställelse vi kan konstatera all en utvidgning av den s.k.stmkluran-passningsfacilitelen i Internationella valutafondens regi nupraktiskt taget förts i hamn. har för denna utvidgning gjort enutfästelse om elt bidrag på sammanlagt 600milj. till räntesubventioner, atl betalas ut Prop. 1987/88: 150 med150 milj. kr. med början i Bilaga 1 Idiskussionen om de globala ekonomiska problemen har sedan en lid också en gruppav nyindustrialiserade ekonomier i kommit att stå i fokus. Till dennagrupp räknas i första hand , , och . Efter enoavbrutet hög lillväxl har dessa ekonomier nätt enansenlig ekonomisk styrka, framför allt genom en stark satsning påexportindustrin. En konsekvens av denna utveckling är att några av dem nu harmyckel betydande bytesbalansöver-skolt, och har byggt upp en myckel storvalutareserv. Detta är till bekymmer i etl läge där de stora externaobalanserna utgör den kanske viktigaste hämskon för en balanserad globaltillväxt.