prop · GB03102 · 1987-12-31 00:00:00 — 3. godkänna vadjag för /89 förordat om ramar för elevplatser i gymnasieskolan(8.3), 4. godkänna vadjag för budgetåren 1989/90 och 1990/91 har förordat om planeringsramar förelevplatser i gymnasieskolan (8.3), 5. godkänna vadjag förordat om pedagogisk ledningsförstärkning för datafrågor (9.2.3), 6. godkänna vad jag förordat om fortbildning avyrkeslärare (10.2), 81 6 1987/88. Rättelse: S. 82 rad 1-3 strykes, rad 13 punkten 11 ändradtill 7, rad 15 summan ändrad, rad 16 "punkterna 1-8 samt 13" ändradtill "1-6 samt 8", sista raden summan ändrad. Mina förslag under avsnitt 11 får effekter på minatidigare medelsberäkningar i årets budgetproposition under följande anslag. Stöd för utveckling av skolväsendet 1988/89 Förslag 51688000 Jag föreslår att medel avseende punkten 9 anvisas underdetta anslag. Forskning och centralt utvecklingsarbete inomskolväsendet 1988/89 Förslag 36755000 Jag föreslår att medel avseende punkten 7 anvisas underdetta anslag. Bidrag till driften av gymnasieskolor 1988/89 Förslag 5 263473 000 Jag föreslår att medel enligt punkterna 1-6 samt 8 anvisasunder detta anslag. Med hänvisning till vad jag anfört hemställer jag attregeringen föreslår att 1. till Stöd förutveckling av skolväsendet för /89 anvisa ett reservationsanslagav , 2. till Forskningoch centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet för /89 anvisaett reservationsanslag av , 3. till Bidragtill driften av gymnasieskolor för /89 anvisa ett förslagsanslagav 5 . Sammanfattningav ÖGY:s slutbetänkande En Prop.1987/88:102 treårigyrkesutbildning, del 1 (SOU 1986: 2) ''8' Gruppens arbetsuppgifter och arbete (kap. 1) Expertgruppen för översyn av den gymnasialayrkesutbildningen (ÖGY), som började sitt arbete , har haft tilluppgift att analysera behovet av utveckling och förnyelse av den gymnasialayrkesinriktade utbildningen. En huvuduppgift har varit att ta fram riktlinjerför ett mer långsiktigt förändringsarbete av den yrkesinriktade utbildningeninom gymnasieskola och och statlig utbildning för vuxna. Yrkesutbildningen efter gymnasiereformen (kap. 2) Utveckling och kvantitativ omfattning Yrkesutbildningens inriktning och struktur förbereddes avyrkesutbildningsberedningen (YB) under mitten och slutet av . Denvalda organisationsformen för utbildningen har därför sina rötter i detpedagogiska tänkande som då var förhärskande samt i de organisationsformer somdå tillämpades inom stora delar av arbetslivet. Besluten vid riksdag innebar attyrkesutbildningen reformerades och integrerades i den nya gymnasieskolan.Reformen innebar att tiden för yrkesämnet minskades kraftigt medan inslaget avallmänna ämnen ökade i jämförelse med tidigare. Den utbildning somgymnasieskolan skall ge var inte avsedd att vara en färdig yrkesutbildning.Gymnasieskolan skulle endast erbjuda en påbörjad, yrkesinriktad utbildning somnormalt följs av en färdigutbildning i arbetslivet. Även inom den kommunala vuxenutbildningen (komvux) bedrivsyrkesutbildning motsvarande gymnasieskolans tvååriga yrkesinriktade linjer ochspecialkurser. Komvux erbjuder dessutom yrkesutbildning på gymnasial nivå somsaknar motsvarighet i gymnasieskolan (s. k. särskild yrkesinriktadutbildning). böljade den första kullen ungdomar sinastudier i den nya gymnasieskolan. Vi har ett nära femtonårigt perspektiv pägymnasieskolans utbildningar. Ambitionen att göra yrkesutbildning fill ettalternativ för elever som tidigare valt teoretiska utbildningsvägar förefallerdärvid att i viss utsträckning ha slagit igenom. /85 gick av gymnasieskolans 104800nybörjare på en yrkesinriktad studieväg.' Samhällets åtagande för utbildning varierar inom olikaområden. För de "stora" yrkesområdena finns som regel entvåårig utbildning i gymnasieskolan ibland följt att ett färdigutbildningsår.För andra områden, främst vissa smala yrken saknas helt adekvat utbildningefter . ' OGY inräknarden treåriga ekonomiska linjen och den fyraåriga tekniska linjen i Allmäntkan konstateras att det inte finns någon operationellt fastställd gräns församhällets åtaganden på utbildningsområdet. Grundläggande för de olikautbildningsformerna i samhällets regi har varit att utbildningen skall ståöppen för alla samt att samhället fastställer kursplaner och har tillsyn öververksamheten. Vidare skall det offentliga utbildningsväsendet i första handsvara för grundläggande utbildning medan företag, myndigheter m. fl. i förstahand svarar för personalutbildning som har karaktär av befattningsutbildning.. 1987/88:102 Bilaga1 Iskola och på arbetsplats ÖGYhar enligt sina direktiv prövat möjligheterna att utöka den arbetsplatsförlagdautbildningen. Den arbetsplatsförlagda utbildningen omfattade /84 totah889204 elev veckor. Detta motsvarar ca 22320 ärselevplatser eller avtotala antalet elev veckor. Förvissa studievägar i gymnasieskolan föreskriver läroplanen att undervisningen iarbetsteknik och annan undervisning med samma syfte helt eller delvis skallförläggas till arbetsställe utanför gymnasieskolan. Detta innebär attundervisningen förläggs till företag eller institution utanför gymnasieskolanoch att företaget eller institutionen tillhandahäller lärare, lokaler ochutrustning som behövs för undervisningen. Statsbidrag utgår till företagen. inbyggda utbildningen tillhandahäller företaget lärare. I andra typer av arbetsplatsförlagdautbildningar sker undervisningen under ordinarie lärares ledning, exempelvis päbygg- och anläggningsteknisk linje. Karaktäristiskt föryrkesutbildningen är att det i många fall förutom den sedvanliga författningsregleringenockså existerar en avtalsreglering. Genom vissa markeringar i avtalen hararbetsmarknadsparterna försäkrat sig om att de elever som skall utbildas päarbetsplatsen genomgår en utbildning som parterna godtagit som lämplig föryrket. Här finns således en oklarhet i dagens konstruktion; såväl staten som deavtalsslutande parterna reglerar samma sak. ÖGY har i rapporten om arbetsplatsförlagdutbildning (Ds U 1985:9) kartlagt dessa avtal. YB:sförslag om breda utbildningsblock kom i huvudsak att genomföras vidgymnasieskolreformen 1970 i form av linjer. Dessa uppgår i gymnasieskolan förnärvarande till 27. Av de 16 yrkesinriktade linjerna är 14 grendelade. Specialkurserär yrkesinriktade studievägar som av olika skäl inte placerats in ilinjeorganisationen. Ett antal tvåårigagrundskoleanknutna specialkurser har fillkommit inom ramen för Lgy 70. Dessahar liksom linjerna fått allmänna ämnen och en konstruktion av yrkesämnet sommotsvarar linjernas. Igymnasieskolan finns dessutom ett antal kortare grundskoleanknutna studievägar.Kurslängden kan variera frän någon vecka upp till . Flertalet ejgrundskoleanknutna specialkurser har relativt begränsad längd och många utgörgrundutbildning för redan yrkesverksamma. Påbyggnadsutbildningens grundläggande syfte är att ge demsom ge- Prop. 1987/88:102 nomgätt en flerårig gymnasieskolutbildning enfördjupad kompetens och Bilaga 1 ytterligare specialisering. Det finns även ett antal andra utbildningsaktviteter somingår i eller anknyter till gymnasieskolan. Gymnasial lärlingsutbildning ingår fr.o.m. /85 i det reguljära gymnasiala utbildningsutbudet. Ungdomsplatserär en typ av arbetslivsplacering som syftar till hjälp för att kunna gå vidaretill reguljär utbildning eller stadigvarande arbete. De bygger på avtal mellanarbetsmarknadens parter och är avsedd för ungdomar som är högst och intebefinner sig i reguljär utbildning. Yrkesutbildningens struktur i och statligutbildning för vuxna Det finns en särskild läroplan för komvux,Lvux 82. Utbildningen skall ha samma kvalitet som motsvarande ungdomsutbildningmen innehållet behöver inte vara identiskt. För yrkesämnena har hittillskursplanerna i Lgy 70 tillämpats, uppdelade pä delmoment i komvuxtimplanerna. För särskilda yrkesinriktade kurser fastställer SÖkursplan efter samråd med arbetsmarknadens parter (s. k. centralt samråd). m. kan inbyggd utbildning förekomma också i komvux inomsamma områden som i gymnasieskolan. Yrkesutbildningen inför 1990-talet (kap. 3) De yrkeskategorier som har ökat sinaandelar är i första hand "utbildningsintensiva" yrken. Ekonom- ochingenjörstätheten har ökat inom industrin. Motsvarande utveckling återfinnsockså inom andra näringsgrenar. Kopplingen mellan utbildningsbakgrund och yrkesinriktningpä arbetsmarknaden är förhållandevis svag. finns tendenser tillbreddning av befattningsinnehåll och uppluckring av de yrkesroller som finns ien traditionell arbetsorganisation. Befattningsprofilerna växlar mellan företag, liksomrekryteringsbasen i utbildningsväsendet. Denna utveckling ställer stora krav påföretagens egen interna personalutbildning, och ett närmare samarbete med detallmänna utbildningsväsendet. Industrin är ett ur sysselsättningssynpunktoförändrat viktigt område. En omstrukturering av kvalifikationskraven för industrianställdaär däremot med stor sannolikhet att förutse. Rekryteringen till gymnasieskolan närmar sig avårskullen sextonåringar. Att inte ha gått igenom gymnasieskolan blir enbelastning ur arbetsmarknadssynpunkt oavsett vad man skall ha sin utbildningtill. har för utbildningsväsendets del inneburit ettkraftigt ökat tryck på yrkesutbildningen. har intresset för de allmänna utbild ningsvägarna på gymnasial nivå stagnerat efter en kontinuerlig uppgång . I takt med att ungdomskullarna minskar kom mer det att finnas möjlighet att bereda en större andel av kullen plats i yrkesinriktad utbildning. Atten ökad andel väljer en yrkesinriktad grundutbildning i stället för en Prop.1987/88:102 allmänteoretisk skapar förutsättningar för en ökad efterfrågan påfortsatta Bilaga 1 studier jämfört med vad som gällt föryrkesutbildningseleverna . Här kan man alltså förutse en efterfrågan påbehörighetsgivande ämnen redan i de grundläggande yrkesstudierna. En breddadrekryteringsbas till högskoleutbildning är också en förutsättning för atttillräckligt många skall skaffa sig utbildning på denna nivå. En högutbildningsnivå är viktigare än någonsin . Internationella trender (kap. 4) Yrkesutbildningensinriktning och omfattning varierar starkt mellan olika länder, beroende påförhållandena i resp. land. Huvuddelen av den praktiska yrkesutbildningen ivår omvärld bedrivs i företag. Europeiskyrkesutbildning bygger pä lärlingstraditionen, vilken innebär att lärlingen päarbetsplatsen lär yrket av någon yrkeskunnig. När industrin började ersättadelar av hantverket minskade behovet av flerårig yrkesutbildning för mångaenskilda arbetsuppgifter. Kraven på kunskaper inom kvalificerade befattningarökar successivt. 1 , och meddelas liksom i del av den grundläggande praktiska undervisningen i skola - ökadetendenser i denna riktning kan vi se också i , , ochBelgien. Dagens yrkesutbildning i genomförs huvudsakligen isamverkan mellan företag och skola med praktisk undervisning förlagd tillföretag och teoretisk undervisning till "yrkesskola". Äveni "lärlingsländer" som , och bedriverde större företagen grundutbildning i egna skolverkstäder. Dennagrundutbildning sker i växling med tillämpningsperioder i företagensproduktionsavdelningar. och är exempel på länder, som helt ellerdelvis ordnat institutionell praktisk undervisning under det förstautbildningsåret. Vi kan allmänt konstatera en viss tendens till ökad samverkanmellan skola och företag. I vissa länder ökar skolförläggningen av praktiskutbildning. I andra pågår diskussioner om ökad andel företags-förlagdutbildning. , Utbildningens uppläggning och längd varierar starkt mellan olikaländer. Detta gäller också ansvaret för yrkesutbildningen. Den finansierasantingen direkt av produktionen genom att företagen står för utbildningskostnadernaeller indirekt via kostnadsdelningssystem eller skattefinansiering. Vidindirekt finansiering utgår bidrag i någon form till de företag som utbildar. Iflertalet länder utgår vanligtvis ingen skattefinansierad ersättning till företagsom utbildar. I några länder förekommer emellertid utjämning av yrkesutbildningskostnadernamellan företag som utbildar och företag som inte utbildar. Här finns olikasystem av vilka ÖGY kortfattat redogör för sådana i , ochHolland. Utbildning och arbetsorganisation (kap. 5) Prop. ÖGYuppmärksammar i detta kapitel den ömsesidiga påverkan som ° finnsmellan yrkesinriktad utbildning och organisationsformerna i arbetslivet. Dennainnebär att nya organisationsformer i arbetslivet väcker behov av förändringari yrkesutbildningens organisation. Valet av organisationsform inomyrkesutbildningen kan också bidra till att konservera eller utvecklaorganisationsformer i arbetslivet. Inomvissa delar av arbetslivet börjar den enskilde individen allt oftare uppfattassom alltför begränsad organisationsenhet. I stället används produktions- ochtjänsteenheter, bestående av flera individer, vilka tillsammans bildararbetsgrupper. Det är gruppens samlade kompetens som gäller och gruppen gesgemensamt ansvar. Päsenare år har alternativa organisationsformer börjat användas. De bygger pätanken att produktens genomloppstid skall göras sä kort som möjligt. Målet äratt minimera de kapitalkostnader som ligger i själva produkten. För att dettaskall fungera måste arbetsstyrkan bestå av personer som kan klara av flera avde olika arbetsmomenten. beskrivna organisationsformerna efterfrågas alltså bredare kompetenser änvad som yrkesinriktad utbildning normalt ger . Ofta bryts ocksåbranschgränserna. Datateknikenhar snabbt trängt in på många områden och har stor genomslagskraft påarbetsorganisationen. En konsekvens är automatise-ring och processtyrning.Datatekniken respekterar inga snäva branschgränser. Olika automatiseringsfunktioneroch metoder för felsökning är generella för många branscher. Sannolikt kommerutvecklingstakten inte att avta. beskrivna utvecklingen är det inte självklart att de traditionella yrkesrollernabibehålls. De nya produktionsmetoderna påverkar med nödvändighet ocksåarbetsorganisationen. Arbetsorganisatoriska förändringar har i princip alltidsom mål att effektivisera och rationalisera produktionen, oavsett om det avservaror eller tjänster. Vilketresultat som blir följden av framtida arbetsorganisatoriska förändringar ärbl. a. beroende av arbetstagarnas kunskaper och förmåga och möjligheter attkunna medverka i förändringsprocesserna. Yrkesutbildningens innehåll,organisation och arbetssätt spelar därvid en betydande roll. Ettgott självförtroende är en förutsättning för att eleverna ska känna lust tilloch mening med sina studier. Bristande självförtroende kan bl. a. bero påständiga misslyckanden i grundskolestudierna. Yrkesutbildningen igymnasieskolan bör därför erbjuda en studiestart som klart domineras av prakfisktinriktade yrkesstudier, gärna genom en tidigt inlagd period av arbetsplatsförlagdutbildning. De allmänteoretiska studierna bör däremot förskjutas mot högreårskurser. Föratt vara säker på att få en allsidig utbildning där eleverna får del av både utvecklignspositivavärderingar och yrkestraditioner bör de få möta olikavärderingar, genom en balans mellan arbetsplatsförlagd och skolförlagdutbildning. Skolan måste därvid ta ansvaret för att utbildningen som helhetfår en lämplig utformning. Elevenmåste ha en realistisk uppfattning om vad som förväntas i arbets- Prop.1987/88:102 livet. Detta kan i viss mån tillgodoses via arbetsplatsförlagdutbildning. Bilaga 1 men också läraren måste kunna förbereda eleverna förarbetslivet. ÖGY bör skol- och arbetsplatsförlagd utbildning iframtiden bättre komplettera varandra. Detta kan endast åstadkommas genomregelbundet samarbete mellan lärare och dem som verkar i arbetslivet. Riktlinjer för yrkesutbildningen i skola och påarbetsplats (kap. 6) Kap. 6 och de närmast följande innehåller ÖGY:s förslagtill nya riktlinjer för yrkesutbildningen. Det gäller avvägningen mellan skolförlagdoch arbetsplatsförlagd utbildning, kursplanernas uppbyggnad, möjligheten attvariera studietiden för olika elever och därigenom också möjligheten att iframtiden avveckla en relativ betygsättning till förmän för bestämda kompetenskrav,konsekvenserna för yrkesutbildningen av ambitionen att skapa en gymnasieskolaför alla, utökade inslag av allmänna ämnen under en i de flesta fall treårigstudietid och slutligen väsentligt utökade fortbildningsmöjligheter förlärarna. Skol- och arbetsplatsförlagd utbildning Även om grundmodellen för svensk yrkesutbildning desenaste decennierna har byggt på skolförlagd utbildning har viss utbildningalltid varit arbetsplatsföriagd. En betydande del av den nuvarande arbetsplatsförlagdautbildningen är inte en följd av bestämmelser i timplanerna utan bygger pälokala initiativ i olika skolor och omfattar totalt ca 234 000 elev veckor. Delokala initiativen tyder på ett tilltagande intresse för ytterligarearbetsplatsförläggning. ÖGY anser att de flesta yrkesutbildningar i störreutsträckning än bör arbetsplatsförläggas. För andra - t. ex. degymnasiala lärlingsutbildningarna bör däremot större inslag av skolförlagdamoment tillkomma. Grundprincipen bör vara att olika utbildningsmoment äger rumdär de bästa kvalitativa resultaten kan uppnås med hänsyn till utbildningarnashela mål. Samtliga yrkesutbildningar bör innehålla någon del arbetsplatsförlagdutbildning. ÖGY föreslär att av utbildningen i gymnasieskolansnuvarande tvååriga yrkesinriktade studievägar blir arbetsplatsförlagd. Föryrkesutbildningar inom komvux bör i princip motsvarande gälla. ÖGY utgår vidareifrån att andelen arbetsplatsföriagd utbildning inom i princip allayrkesutbildningar ligger i intervallet . Denföreslagna tiden innebär under två läsår. Det är lämpligt med enviss koncentration av arbetsplatsförläggningen till årskurs 2. ÖGY:s förslag innebär - nyinlärning såväl i skola som påarbetsplats. Det är väsenfiigt att vissa avgränsade moment i kursplanerna kan flyttasfrän skolan till arbetslivet, nämligen just de moment som arbetslivet kan klarabäst. Den viktigaste åtgärd, som kan vidtas för att höjayrkesutbildningens 88 kvalitet, är enligt ÖGYatt fä till stånd en god färdigutbildning. Detta bör Prop. ske genom att tillföra ytteriigareett utbildningsår. Därigenom kan det av Bilaga 1 YB föreslagna färdigutbildningsäretingå som en del av grundutbildningen. I de allra flesta fall börden föreslagna förlängningen kunna genomföras på en eller fleraarbetsplatser i kombination med en skolförlagd del. fall bör dock det tredjeåret i huvudsak vara skolförlagt eller ersättas av Dendistinkta skillnad som finns rnellan en kursplanestyrd utbildning undertvå är och en avtalsreglerad eller obefintlig utbildning därefter kommersåledes med ÖGY:s förslag att upphöra. Både utbildningstidens längd ochinnehåll bestäms av sammanhängande kursplaner. ÖGY räknar med variationer itiden, dels för vissa utbildningar, dels för elever med olika förutsättningar. Yrkesutbildningeni gymnasieskolan bör bedrivas inom tidsramen tre läs år. För studievägaromfattande tre läsår, vilket förutsätts gälla för flertalet elever, bör deförsta två åren vara i huvudsak skolförlagda. Denarbetsplatsförlagda delen av utbildningen under årskurserna 1 och 2 omfattarenligt våra förslag av den totala studietiden med huvuddelen av tideni årskurs 2. Under det tredje året är andelen arbetsplatsförlagd utbildning ca60% av läsårstiden (i princip /vecka i arbetslivet). Som alternativ tillen arbetsplatsförlagd utbildning i årskurs 3 bör i vissa fall skolförlagdutbildning i form av kurser som ger yrkesspecialisering eller teoretiskkomplettering erbjudas. ÖGY benämner dem alternativkurser. Denarbetsplatsförlagda delen av tredje året bör utgöra en successiv övergång tillförvärvsarbete. En sådan övergång måste påverka uppläggningen av det tredjeåret sä att eleverna känner sig delaktiga i verksamheten med de regler sområder på en arbetsplats. ÖGYräknar med att grundmodellen måste kompletteras med främst två varianter. Inomramen för detta alternativ kan samtliga elever på en studieväg få helt skolförlagdutbildning hela det tredje året. ÖGY föreslår att detta alternafiv skalltillämpas för vissa grenar pä el-teleteknisk linje. Den andra varianten visarexempel på studievägar med totalt utbildning, vilket enligt ÖGY bör varadet minimum som skall erbjudas elever som kommer direkt från . I detfall det kommande kursplanearbetet ger vid handen att utbildningen kanfullgöras än kan således studievägarnas längd variera i intervallet2-3 år. Även i detta fall bör den skolförlagda delen av undervisningen domineraunder den första delen av utbildningstiden och de arbetsplatsförlagda delarnasuccessivt öka under studiernas gäng. Proportionernamellan arbetsplatsförlagd och skolförlagd utbildning bör vara desamma som förtreårig utbildning. Lärlingsutbildningenblir ett alternativ som innebär att en gymnasial linje studeras i huvudsak enskilt och med en stor andel utbildning förlagd till 89 En sådanlärlingsutbildning kan därmed utan svårighet ingå Prop. 1987/88:102 som ett alternativ i ÖGY:s grundmodell. EnligtÖGY:s mening bör studiereformen anordnas i följande situationer för små ochudda yrken då eleven är bosatt pä stort avstånd ifrån den gymnasieskola eller komvuxenhetsom anordnar utbildningen då eleven önskar använda studieformen av socialaskäl. Fördelning av ansvar mellan skola och arbetsplats ÖGY:sgrundsyn är att skola och arbetsliv har ett gemensamt ansvar för denyrkesinriktade utbildningen. Staten skall ha det övergripande ansvaret för attalla elever får en god yrkesutbildning. Staten och skolhuvudmännen skall svaraför tillsyn och ledning av all gymnasial utbildning, vare sig den sker i skolaeller på arbetsplats. Arbetslivetsansvar är att bl. a. medverka i successiv uppdelning av utbildningens innehålloch dimensionering samt tillse att tillräckligt antal arbetsplatser föreleverna finns. På både skolans och arbetsplatsens anställda ställs kraven päintimt samarbete. Elevernas studieprogram pä arbetsplatsen skall läggas upp isamråd mellan skolans lärare i arbetsteknik och arbetsplatsernas instruktörer. Fördelar av den nuvarande arbetsplatsförlagda utbildningen i gymnasieskolan utgårstatsbidrag /86 med totalt 206 milj. kr. Kostnadenför den färdigutbildning eller färdighetsträning som följer pä den nuvarandegrundutbildningen i gymnasieskolan eller komvux faller helt på de företag ellerbranscher i vilken eleverna erhåller anställning. ÖGY föreslår att samhälletfår bära kostnaderna för den skolförlagda delen av utbildningen inkl. dettidigare redovisade tillsynsansvaret. Arbetslivet får å andra sidan bärakostnaden för den arbetsplatsförlagda delen. Syftet med ÖGY:s förslag är attåstadkomma en kvalitetshöjning av yrkesutbildningens såväl skol- som arbetsplatsförlagdadelar. Detta medför en förändrad kostnadsbild för både samhälle och arbetsliv.På grund av det statsfinansiella läget måste kvalitetshöjningen för samhälletsdel uppnås genom omdisponering av befintliga medel. När arbetslivet ifortsättningen bär kostnaden för den arbetsplatsförlagda utbildningen, kan nuutgående statsbidrag för inbyggd utbildning m. m. användas till kvalitetshöjandeåtgärder. Attarbetslivet enligt ÖGY:s förslag skall svara för den arbetsplatsförlagda delenbåde och ett följande tredje år betyder inte attkostnaderna för detta i sin helhet eller ens i huvuddelen är en ny kostnad.Dels bedrivs redan nu en omfattande arbetsplatsförlagd utbildning utanstatsbidrag, dels har arbetsgivarna redan betydande kostnader för inskolning avnyanställd personal. Uppläggningen av det tredje året gör att dessa kostnader stor del bortfaller och arbetskraftens produktivitet ökar i förhållande tilllönekostnaderna. Man får alltså inte förväxla bruttokostnaderna medtillkommande nettokostnader. Vidareär det väsentligt - vilket med kraft framhållits av arbetslivets representanter att utbildning ses som en av arbetsplatsernas viktigaste investeringar.