prop · GB0380 · 1987-12-31 00:00:00 — Promemoriansförslag: I promemorian föreslås att den nya lagen skall träda i kraft den Ijanuari 1988. Remissinstanserna:Några remissinstanser, däribland , är tveksamma tilltidpunkten för införandet av stödsystemet och anser att en samlad översyn avmottagandet av asylsökande bör göras genom att utredningen för översyn avutlänningslagen och asylärendeutredningen samordnas. Skälenför mitt förslag: Det är viktigt att förbättra möjligheterna att uppnåmålen för flyktingpolitiken. För detta krävs ett planerat mottagande avasylsökande. Det nya stödsystemet bör därför införas så snart som möjligt.Sambandet mellan detta och de två pågående utredningarna är enligt min meninginte sådant att en samordning i tiden är nödvändig, Imotsats till länsrätten i anser jag att lagen inte bör försesmed övergångsbestämmelser. När den trätt i kraft skall den i stället gälla allautlänningar som söker uppehållstillstånd, oavsett om ansökan skett före lagensikraftträdande. Genom en sådan ordning främjas enhetligheten ibiståndssystemet. Enligt min mening bör det inte medföra svårigheter attövergå frän att ge stöd enligt socialtjänstlagen eller invandrarverkets internaföreskrifter till att ge bistånd enligt den nya lagen. 3 Upprättade lagförslag Prop. I enlighet med vad jag nu anfört har inomarbetsmarknadsdepartementet upprättats förslag till 1, lagom biståndät asylsökande m,fl,, 2, lag om ändringi sekretesslagen (1980:100), 3, lag om ändringi lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Förslagen under 2 och 3har upprättats i samråd med chefen för . Lagrådet har granskat lagförslagen. 4.1Förslaget till lag om bistånd åt asylsökande m. fl. Ett nytt enhetligt stödsystem bör införas för asylsökandeoch andra utlänningar som får vistas här i landet i väntan på ett avgörande omrätten att fä stanna. Jag föreslär att de grundläggande bestämmelserna sombehövs för det nya systemet tas in i en särskild lag om bistånd åt asylsökande m,fl. Några remissinstanser, bland dem , anseratt begreppet bistånd inte bör användas i den nya lagen. Jag delar inte dennauppfattning. Farhågorna för en sammanblandning med socialtjänstlagens biständssystemär enligt min mening överdrivna. Förslaget till ny lag överensstämmer i huvudsak medlagförslaget i promemorian. Som framgår av den allmänna motiveringen har jagemellertid funnit anledning att i vissa avseenden föreslå andra lösningar ändem som valts i promemorian. Jag kommer i det följande att närmare redogöra förde ändringar i lagtexten som jag vidtagit. Genom att ett speciellt stöd, som skall tillgodose detillståndssökandes behov, införs enligt den nya lagen blir det tydligt attutlänningar som söker uppehållstillstånd i i princip inte har någonrätt till bistånd enligt socialtjänstlagen. Detta följer enligt min mening utannågon ändring i den lagen. Kommunernas rätt till ersättning frän staten för biståndsom lämnas enligt denna lag regleras i själva lagen. Om förslaget ipropositionen genomförs, mäste vissa ändringar göras i förordningen (1984:683)om statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andra utlänningar.Dessa är närmast av redaktionell natur och medför i princip inga sakligaändringar av kommunernas rätt till statlig ersättning. Vidare bör närmare anvisningar rörande tillämpningen avlagen meddelas i föreskrifter från regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer. 4 1987/88. Inledande bestämmelse Prop. Idenna lag ges bestämmelser om rätt till bistånd ät en utlänning som söker uppehållstillståndhär i landet och som vistas här ansökan Idenna inledande bestämmelse slås fast att en utlänning som vistas här i landet en ansökan om uppehällstillstånd prövas har rätt till bistånd enligt den nya lagen, < Stödsystemetär som tidigare framhållits avsett främst för asylsökande (jfr 2 §), Även andrautlänningar, exempelvis nära anhöriga till personer som redan är bosatta här ilandet (jfr 3 §), har rätt till bistånd enligt den nya lagen. Undervissa omständigheter kan bistånd enligt den nya lagen utgå även för tid efterdet att frågan om uppehållstillstånd blivit slutgilfigt avgjord (se 5 §), Omuppehållstillstånd har beviljats, skall dock den enskildes behov av biståndnormalt tillgodoses genom socialbidrag. Biståndlämnas till en utlänning som med stöd av 3, 5 eller 6 § utlänningslagen(1980:376) söker uppehällstillstånd (asylsökande), om den asylsökande 1. vistaspä en statlig förläggning för asylsökande, 2, vistasi en kommun som har träffat överenskommelse med statens invandrarverk om att ta emot asylsökande och där den asylsökande har anvisats plats av invandrarverket, 3. tillfälligtvistas i en kommun i avvaktan pä att anvisas plats på en föriäggning eller i en annan kommun, eller 4, vistasi en kommun som den asylsökande har stark familjeanknytning till eller har andra synnerliga skäl att vistas i. Rätttill bistånd enligt första stycket har också den asylsökandes medföljande barnunder . Denviktigaste gruppen människor för vilka den nya lagen är avsedd är de utlänningarsom här i landet söker uppehållstillstånd med stöd av 3, 5 eller 6 §utlänningslagen, asylsökande, I denna paragraf behandlas deras rätt fill bistånd. Somjag framhållit i avsnitt 2,6 i den allmänna motiveringen är huvudregeln attden asylsökande skall vistas pä en statlig förläggning eller i en kommun, därhan eller hon här anvisats plats av invandrarverket, för att bistånd enligt dennya lagen skall kunna utgå, I 2 § första stycket 1 och 2 har bestämmelser avdenna innebörd tagits in. De kommuner som avses är de som genom särskilda avtalmed invandrarverket medverkar i den organiserade flyktingmottagningen, Ivissa fall är det inte möjligt att bereda en asylsökande plats på en utredningsförläggning eller i en kommun som avses i andra punkten ome delbart när han eller hon sökt asyl. Även i andra fall kan det bli nödvändigt med en tillfällig vistelse i en kommun i avvaktan på att den asylsökande 38 anvisas platspåförläggning eller i en annan kommun. Rätt till bistånd skall Prop.1987/88:80 finnas även i sådana situationer. I 2 § första stycket 3 har därförinförts en . bestämmelse av denna innebörd. Undantagfrån huvudregeln att bistånd endast skall lämnas till den som vistas på enförläggning eller i en anvisad kommun bör kunna göras för asylsökande som harnära anhöriga redan bosatta i en kommun. Med nära anhörig avses i första hand make/maka,barn eller föräldrar. I vissa faU kan även syskon höra hit (jfr.regeringsrättens dom i mål nr 48051985), Även i övrigtbör vissa undantag kunna göras från huvudregeln, om den asylsökande harsynnerliga skäl att vistas i en viss kommun. Jag har närmare redogjort fördetta i avsnitt 2.6 i den allmänna motiveringen. Denna möjlighet att utvidgalagens fillämpningsområde har tagits in i 2 § första stycket 4. Jag vill dockbetona att regeln är avsedd att tillämpas restrikfivt. Medanledning av påpekanden från några remissinstanser vill jag för tydlighetensskull framhålla att det är invandrarverket som beslutar om placering påförläggning eller anvisar plats i en kommun. Om detta inte skett, kan detfinnas rätt fill bistånd enligt bestämmelserna i 2 § 3 eUer 4. Jag vill i dettasammanhang påpeka vikten av att en kommun, innan den . beslutar om bistånd ifall som avses i 2 § 3 och 4, hör efter hos invandrarverket om den asylsökandeanvisats plats på en förläggning eller i en kommun. Avandra stycket framgår att den asylsökandes medföljande barn harrätt till bistånd. Biståndlämnas tiU andra utlänningar som söker uppehållstillstånd i och som avsärskilda skäl fär vistas här medan ansökan prövas. Även deras medföljande barnunder har rätt tiU bistånd. Bistånd lämnas dock inte, om ansökan avserendast en förlängning av ett tidigare tillstånd pä i övrigt oförändradevillkor. Iavsnitt 2,6 har jag närmare redogjort för lagens fillämpningsområde. Det harsåledes konstaterats att det nya stödsystemet bör omfatta, vid sidan avasylsökande, även andra utlänningar och deras medföljande barn somsöker uppehållstillstånd vid eller efter inresan och här i landet får vänta påbeslut. I 3 § har därför tagits in en bestämmelse som i biståndshänseendejämställer dessa personer med asylsökande. Som tidigare framhållits är det härfrämst fråga om dels nära anhöriga, dvs. make/maka, barn eller i vissa fallföräldrar fill personer som redan är bosatta här i landet, dels personer som pågrund av sjukdom eller andra humanitära skäl fått tillåtelse att vistas här ilandet i avvaktan pä att frågan om uppehållstillstånd avgörs. Undantageti andra meningen innebär att bistånd inte skall lämnas till ufiänningar somredan har uppehållstillstånd och ansöker om förlängt sådant på samma viUkor somgällt för den tidigare ansökan. Tidsbegränsadeuppehållstillstånd utfärdas då s,k, uppskjuten invand ringsprövning tillämpas och vid vistelse för exempelvis gäststudier. Dessa ' utlänningar skall inte omfattas av lagen, om de tiU stöd för sin ansökan om '" förlängt uppehåUstillståndåberopar samma skäl som för sin tidigare ansö- Prop. 1987/88:80 kan. Omskälet däremot är ett annat, t. ex. om en sådan utlänning begär att få stannasom flykfing, kommer lagen att gälla. Förufiänningar som vistas på en statlig förläggning, skall biståndet beslutas ochlämnas av invandrarverket. För andra ufiänningar skall biståndet beslutas ochlämnas av socialnämnden i den kommun där han eUer hon vistas. Underden tid en utlänning vistas på en statlig förläggning skall bistånd enligt dennya lagen alltid beslutas och lämnas av invandrarverket. Detta framgår av 4 §första meningen. Administrativt innebär den föreslagna ordningen inte någonändring i förhällande till vad som gäller enligt de föreskrifter omförläggningsverksamheten som har utfärdats av invandrarverket. Biständsgivningenskall, liksom , skötas av personal pä de statliga eller stafiigtdisponerade förläggningarna. Avandra meningen framgår att bistånd i andra fall skall beslutas och lämnas avsocialnämnden i den kommun där utlänningen vistas. Därigenom kan ensamordning'av de administrativa rutinerna ske av biständsgivningen enligt dennya lagen och socialtjänstlagen. 1, om utlänningen, innan besluthar meddelats i frågan om uppehållstillstånd, inte längre vistas så som sägs i2 §, 2, när uppehållstillstånd ges, 3, när en ansökan omuppehållstillstånd har avslagits och ett beslut om avvisning eller utvisningskall verkställas; dock kvarstår rätten till bistånd även för den tid som skäligenbehövs för verkställigheten, eller 4, när utlänningen lämnar landet. Paragrafenhar i förhållande till lagrådsremissens lagförslag omarbetats på lagrådets inrådan. Lagrådet anför i sitt yttrande bl. a. följande: I 5 § anges två fall då rätten fill bistånd upphör, nämligen 1. när uppehällstillstånd ges och 2, när en ansökan om uppehållstillstånd har avslagits och ett beslut om avvisning eller utvisning skall verkställas. I sistnämnda fall har dock den modifieringen föreskrivits, att utlänningen har rätt till bistånd även för den tid som skäligen behövs för att lämna landet. 6 § innehåller vissa exempli fieringar av situationer då bistånd utgår i samband med verkställighet av ett avvisning- eller utvisningsbeslut, I 8 § stipuleras att rätten till bistånd alltid upphör, när ufiänningen lämnar landet. Förutsättningarna för att bistånd skall lämnas anges i 2 och 3 §§. Av 2 § kan möjligen indirekt utläsas, att biståndet upphör om ufiänningen inte längre vistas på någon av de platser som berättigar till bistånd. Det bör dock sägas klart ut, lämpligen som en första punkt i 5 §. Vidare bör bestämmelsen i 8 § ingå som en sista punkt i 5 §, samtliga fall då beviljat bistånd upphör blir därmed samlade i en paragraf. 6 § saknar självständig betydelse. Den bör därför utgå. Den exemplifiering som paragrafen innehåller kan i stället upptas i specialmo tiveringen till 5 §. Jag härför egen del ingetatt erinra mot vad som sålunda har uttalats och Prop. 1987/88:80 godtar denav lagrådet föreslagna utformningen av 5 §. Det innebär att p. 2-4 motsvaras av5, 6 och 8 §§ i det remitterade lagförslaget medan p, 1 är ny. Föratt rätt fill bistånd skall föreligga skall den asylsökande enligt 2 § p. 1 eller2 vistas på en statlig förläggning eller i en kommun där han eller hon anvisatsplats av invandrarverket. Bistånd kan enligt p, 3 och 4 utgå också vidtillfällig vistelse i en annan kommun eller vid vistelse i en kommun som denasylsökande har stark familjeanknytning till eller har andra synnerliga skälatt vistas i. I 5§ 1 görs det klart att rätten till bistånd upphör om utlänningeninte längre vistas så som sägs i 2 §. RättentiU bistånd enligt den nya lagen skall allfid upphöra då utlänningen fått uppehåUstUlstånd(5 §2). Enligt promemorieförslaget skulle bistånd därutöver kunna lämnas underen övergångsperiod då utlänningen fortfarande vistades på en förläggning. Moten sådan ordning talar att biståndssystemet bör vara enkelt att tillämpa ochatt en klar gräns i tiden bör gälla för rätten tUl bistånd. Den avgörandetidpunkten bör vara den dä uppehällstillstånd beviljas. Om utlänningendärefter är kvar på förläggning får hans eller hennes behov av biståndtillgodoses genom invandrarverkets interna regler. Det kan sålunda bli fråga omatt tillämpa olika regler för bistånd åt utlänningar pä förläggning beroende påom de fått uppehållsfillstånd eller inte. De praktiska svårigheter som kanuppstå till följd av detta kan lösas genom förändringar av invandrarverketsinterna rutiner och föreskrifter. Bestämmelseni 5§3 innebär att en utlänning har rätt till bistånd enligt den nya lagen ävenför skälig fid efter det en ansökan om uppehållstillstånd har avslagits och ettbeslut om avvisning eller utvisning skall verkställas. En utlänning skaU ocksåha rätt till bistånd under behandlingen av ett verkställighetsärende som enligt85-89 §§ eller 89a § utlänningslagen överlämnats eller övertagits avinvandrarverket eller regeringen, och efter det att beslutetom avvisning eller utvisning i verkställighetsärendet har vunnit laga kraft. Medskälig tid avses den förberedelsetid som ufiänningen eller i förekommande fallpolismyndigheten behöver för att ordna med utresan. Själv-faUet fär behovetbedömas från faU fill fall, men rätten till bistånd bör normalt upphöra senastett par veckor efter det att avvisnings- eller utvisningsbeslutet eUerbeslutet i verkställighetsärendet vann laga kraft. Endast i undantagsfall,såsom då verkställigheten måste anstå med hänsyn tUl utlänningens hälsofillstånd,bör bistånd kunna beviljas . Beträffande undanhållande finnsbestämmelser i 6 §. I5§4 slås fast att rätten till bistånd under alla omständigheter upphör närutlänningen lämnar landet. Densom håller sig undan så att ett beslut om avvisning eller utvisning inte kanverkställas har inte rätt till bistånd. Föratt undvika att bidrag betalas ut till någon som håller sig undan delgivningeller verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut har i 6 § tagitsin en regel som innebär att rätten till bidrag då förfaller. Bistånd enligt denna laglämnas i form av kostnadsfri bostad, dagbidrag eller särskilt bidrag. Destödformer som regleras i den nya lagen är kostnadsfri bostad, dagbidrag ochsärskilt bidrag. Något annat bistånd kan således inte utgå med stöd av lagen.Beträffande innebörden av de olika stödformerna får jag hänvisa till vad jaganfört i avsnitt 2.7 och i specialmotiveringen till 8 10§§. Medanledning av påpekanden från länsrätten i vill jag betona attnågon individuell prövning i egentlig mening av behovet av dagbidrag och särskiltbidrag inte skall ske, utan det biståndet skall utgå enligt schablonmässigagrunder. Självfallet kan det dock bli aktuellt att avslå en ansökan om sådantbistånd till en utlänning som uppenbart har egna medel i en omfattning attbiståndet inte behövs. Samma sak skall då gälla bistånd fill utlänningens barnunder . Återbetalningsskyldighetför uppburet bistånd skall inte kunna komma i fråga annat än i de fall dåbrottsligt förfarande föreligger. Enasylsökande som har fått plats på en statlig förläggning har rätt att få tillfälligtlogi där. Om den asylsökande har anvisats plats i en kommun, har han eller honrätt till tillfälligt logi i en genomgängsbostad i kommunen. Om det finns synneriigaskäl, har den asylsökande rätt till annat tillfälligt logi. Den som har rätt tiUbistånd enligt 3 § har rätt att få tillfälligt logi, om han eller hon behöverdet. Utlänningenskall normalt inkvarteras på en utredningssluss eller en utredningsförläggningunder den tid polisens asylutredning genomförs och sedan anvisas plats på enannan föiiäggning. Plats kan också anvisas i en kommun i väntan på beslut.Inkvarteringen skall vara kostnadsfri. Inkvarteringeni en kommun skall normalt ske i en genomgångsbostad som disponeras av kommunensåvida inte den asylsökande kan få bostad hos någon nära anhörig eller någonannan. I avsnitt 2.7 har jag närmare redogjort för hur en genomgångsbostadskall vara utrustad. Det bör dock här särskilt framhållas att utlänningen inte,som hUtills, skall ha rätt att erhålla möbler och annan utrustning medäganderätt. Enasylsökande som har fått en genomgångsbostad och där efter beviljas uppehåUsfillstånd skall ha rätt att disponera bostaden till dess han eller hon kan erbjudas en annan mera permanent bostad. Det bör , 42 emellertidendast i undantagsfall tillåtas att en genomgångsbostad upplåts för permanent boende. Somtidigare framhållits medför ett konsekvent Prop. 1987/88:80 utnyttjande avmöblerade genomgångsbostäder en klar begränsning av kostnaderna förflyktingmottagningen, allmänna motiveringen har jag konstaterat att det under vissa förhållandenkan vara nödvändigt att inkvartera en asylsökande pä annat sätt än i enförläggning eller genomgängsbostad. Det kan vara fråga om en tillfälliginkvartering på hotell eller liknande i samband med en kraftig tillströmning avasylsökande. I första stycket har tagits in en bestämmelse som innebär att ensådan boendeform fär utnyttjas endast om det finns synnerliga skäl. Vidsidan av asylsökande har även andra utlänningar som vistas här i landet underden tid ansökan om uppehållstillstånd prövas rätt till bistånd enligt den nyalagen (se 3 §), Det är främst fråga om nära anhöriga till personer som redan ärbosatta i landet. Som tidigare nämnts har de normalt inte behov avförläggningsplats eller annan kostnadsfri bostad. I andra stycket slås dockfast att de vid behov har rätt att få tillfälligt logi, mån en utlänning som avses i 2 eller 3 § behöver det, har han eller honrätt till bistånd för sin dagliga livsföring som tillförsäkrar honom eller henneen skälig levnadsnivå (dagbidrag), I9 § föreskrivs att en utlänning som behöver det, skall ha rätt till ekonomisktbistånd till sin dagliga livsföring i form av dagbidrag. Dagbidraget bör vara iprincip lika stort oavsett om det ges ut av en kommun eller en statligförläggning. I den män förnödenheter tillhandahålls direkt; t. ex. på förläggningen,bör dock bidraget sättas ned. Utlänningen skall alltid tillförsäkras en skäliglevnadsnivå. Tillskillnad från vad som föreslagits i promemorian skall dagbidraget som jagnärmare redogjort för i avsnitt 2,7 i den allmänna motiveringen relateras tillbasbeloppet och inte till existensminimum. Medhänsyn till att någon individuell behovsprövning inte bör komma i fråga när detgäller biståndet till de utlänningar som omfattas av den nya lagen, kandagbidraget fastställas enligt vissa schabloner. Dagbidrag till utlänningar påförläggning fastställs enligt invandrarverkets föreskrifter i procent avbasbeloppet, Samma princip tillämpas av de flesta kommuner då socialbidragbestäms. Principenkan också användas för dagbidrag enligt denna lag, ' Dendifferentiering av dagbidraget som bör ske, bör begränsas till klart urskiljbaraomständigheter. Som exempel härpå kan jag nämna att det pä vissa föriäggningari dag förekommer gemensam utspisning, I sådana fall fär dagbidraget, på så sättsom sker , reduceras med ett belopp motsvarande matkostnaderna.Hänsyn bör också tas till om utlänningen är ensamstående eller sammanboendesamt till utlänningens älder. Samma belopp bör alltså inte utgå för barn somför vuxen. Även i andra fall kan det vara nödvändigt att differentieradagbidragen. Närmare bestämmelser i denna fråga kan meddelas i föreskrifter avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (jfr 11 §) Omdelegation till myndighet beslutas bör denna lämpligen ges ät statens invandrarverk. 10 § Prop. 1987/88:80 Utöver kostnadsfri bostad och dagbidrag.har utlänningen rätt fill bistånd för särskilda behov (särskilt bidrag). Sådant bidrag skalllämnas endast om det är nödvändigt för utlänningens livsföring. Särskilt bidrag kan också lämnas för att täckautlänningens kostnader för resor i vissa fall. Den utlänning som omfattas av lagen har utöver dagbidragrätt till bidrag för särskilda behov, om han saknar egna medel. Det kan t, ex,gälla bidrag till vinterkläder, glasögon, kosttillskott eller medicin. Bidragskall också kunna lämnas till akut tandvård. Akut sjukvård bör liksom förnärvarande vara kostnadsfri för utlänningen. Vidare skall särskilt bidrag kunna utgå för att bekostahandikapputrustning, spädbarnsutrustning och andra för en dräglig livsföringnödvändiga hjälpmedel. Enligt promemorieförslaget skulle det särskilda bidragetendast kunna lämnas om det bedömdes vara av synnerlig vikt för utlänningenslivsföring. Som jag närmare redogjort för i avsnitt 2,7 i den allmännamotiveringen bör uttrycket synnerlig vikt undvikas eftersom det kan ge intryckav en mycket restriktiv tillämpning, I första stycket slås i stället fast attdet särskilda bidraget endast skall lämnas om det är nödvändigt för utlänningenslivsföring. Jag vill för tydligheiens skull betona att bidraget endast äravsett för sådana fall där utlänningen har ett reellt behov av särskilt stödför att kunna hälla sin livsföring på en skälig nivå. Förutom för de ändamål som angetts i promemorieförslagetskall det särskilda bidraget kunna lämnas för att täcka en asylsökandeskostnader för resor i samband med besök hos hans eller hennes offentligabiträde i asylärendet under förutsättning att biträdet har sitt kontor på annanort än förläggningsorten eller den ort i en kommun där den asylsökande vistas.Endast resor som är nödvändiga för utredningen i asylärendet skall täckas avdet särskilda bidraget. En bestämmelse av denna innebörd har tagits in i andrastycket. Även beträffande särskilda bidrag bör närmare anvisningarmeddelas i föreskrifter frän regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer (jfr 11 §). Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmerfastställer grunder för de belopp som dagbidrag och särskilda bidrag utgär med. Paragrafen har tillkommit på förslag av lagrådet. Dagbidrag och särskilda bidrag skall enligt förslagetkunna utgå enligt schablonmässiga grunder. Närmare föreskrifter härom avsesmeddelas i förordning. Enligt lagrådets mening bör direkt av lagen framgå attregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fastställer grunder för debelopp med vilka dagbidrag och särskilda bidrag utgår. Jag ansluter mig till lagrådets uppfattning. statlig ersättning Prop. En kommun som har lämnatbistånd enligt denna lag har rätt till ersättning frän staten för biståndet, I12 § slås fast att en kommun som lämnat bistånd enligt den nya lagen har rätttill ersättning av staten för biståndet. Ersättningen bör, i enlighet med vadsom nu gäller beträffande bistånd som har getts ut till asylsökande och vissaandra utlänningar enligt socialtjänstlagen (jfr 8-9 och 18 §§ förordningen /1984;683/ om statlig ersättning för mottagande av flyktingar och vissa andrautlänningar), betalas ut i efterskott. Närmare bestämmelser i dessa ochnärliggande frågor får meddelas av regeringen. Detnya stödsystemet är avsett att tillgodose behovet av bistånd för de ufiänningarsom omfattas av lagen. Något behov av bidrag enligt socialtjänstlagen skalldärför inte föreligga för denna grupp.