prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Den syftar också till allföra över resurser från privat ochoffentlig konsumtion till förmån för export och investeringar. För alt nåen stabil balans i de utrikes betalningarna krävs också ett ökat inhemsktsparande. En återställd budgetbalans har alltsedan 1982 varit ett viktigtinslag i en sådan strategi. Den ekonomiska politiken har i detta avseendehittills varit myckel /83 motsvarade det statliga budgetunderskottet av BNP, /88 beräknasunderskottet motsvara endast 1,av BNP, För hela den offentliga sektorn hardet finansiella sparandet förbättrats från ett underskott motsvarande ca6% av BNP /83 till ett överskott motsvarande av BNP /88, Denna snabba förstärkning av denoffentliga sektorns ekonomi är iett internationellt perspektiv unik och medför alt nu slår bättrerustat än tidigare all möta de prövningar som kan tänkas komma,. Förbättringen av de offentliga finanserna har tillungefär lika delar uppnåtts genomen minskning av de offentliga utgifterna som andel av BNP och en ökningav den s. k. skattekvoten, dvs. skaller och avgifter som andel av BNP. En närmare analys av skallekvotensökning med sammanlagt 4procentenheter visar atl ungefär 1/av ökningen har berott på statsmakternasbeslut om höjda skatte- och avgiftssatser.Det är vissa indirekta skatter och uttaget av arbetsgivaravgifter som har höjts. I övrigt har skattekvotensökning berott på att lönerna stigitmer än vad som anlagils vid omläggningar av inkomstskatten, all lönesumman stigit som andel av BNP, att denprivata konsumtionen och därmed inkomsterna av mervärdeskatt ökat mer än BNP(mervärdeskattesatsen har däremotinte höjts) och all företagens skatteinbetalningar ökat utan att några omfattande förändringar avföretagsbeskattningen har genomförts. Innebörden av detta är alt de båda senaste årensnedgång av budgetunderskottet inte enbart är en följd av en strambudgetpolitik. Delvis avspeglar del förbättrade budgetläget en snabbinkomststegring och en snabb , privat konsumtionsökning samt det faktum attskattesystemet fungerar som en s. k. automatisk stabilisator, som drar inköpkraft i lider med snabbi sUgande inkomsler för hushåll och företag. På kort sikt leder en sådan utveckling till ensnabb reducering av budget underskottet och därmed av den offentliga sektorns sparandeunderskott. På kan den snabba nominellainkomstökningen emellertid - via försämrad konkurrenskraft och långsammare tillväxt - återigen leda till växande underskott. Om den dämpas kommer åandra sidan den offentliga sektorns skatteintäkter atl växaväsentligt långsammare. Delta understrykerbehovet av bibehållen finanspolitisk stramhet. 1987/88: 100 snabbanedgången av budgetunderskottet kan således inle las Bil. 1 intäkt för alt det nu skulle vara möjligt atlbedriva en mindre stram finanspolitik.Inte heller kan den höjda skattekvoten i sig las till intäkt för atl det på kort sikt skulle varamöjligt att kraftigt sänka skatterna; en sådan politik skulle ytterligareförslärka konsumtionsutvecklingen och höja efterfrågelryckel i ekonomin. Detär en dyrköpt erfarenhet av 1970-talets kriser att del inle finns något utrymmeför finanspolitiska äventyrligheter i ett efterfrågeläge som det vi hari dag. Den mörkareinternationella ekonomiska bilden ställer också krav på ökad beredskap i denekonomiska politiken i . Effekten av den sämre tillväxten internationellt torde bli en dämpad tillväxt också iSverige. Svårigheterna all upprätta intern och externbalans kan bli störte, i synnerhetom arbetslösheten stiger i omvärlden och detta ytteriigare pressar tillbaka inflationen i de viktigastekonkurtentländerna. Också av deltaskäl måste finanspolitiken utformas med stramhet. bör inte politiken medföra så kraftigabegränsningar av efterfrågan altden hotar möjligheterna att upprätthålla full sysselsättning. Sammantaget innebär delta att finanspolitikenunder del kommande budgetåret bör utformas så att underskottet istatsbudgeten fortsätter alt minskas, trots att statsinkomsternas tillväxtdämpas kraftigt. För att åstadkomma detta har del varit nödvändigtatt bedriva ett stramt budgetarbete.Inom ramen för delta har det ändå varit möjligt all genom omprioriteringar inom totalbudgeten lyfta framvissa särskilt angelägna områden, nämligen den sociala välfärden, utbildningensaml miljöpolitiken. Dessutom harsärskilda satsningar gjorts inom regional- och trafikpolitiken. Senare i årkommer också ett förslag alt läggas fram om en omfattande reform avarbetslöshetsförsäkringen. I ett internaUonellt perspektivframstod den svenska arbetsmarknaden som stabil, med en godförmåga atl lösa problem kring lönebildning och sysselsättning. har dock löne utvecklingen lett tillkostnadsökningar som inle varit förenliga med beva rad internationell konkurrenskraft.De nominella löneökningarna har varit högre än vad utvecklingen i vårakonkurrentländer och den egna produk- ' livilelsökningen har medgivit. Utvecklingen i har följt en pris-och lönespiral, där priser och lönerjagat varandra med en rad ekonomiska svårigheter som följd. har detta delvis berott pådet höga kapacilelsut- nyttjandet i ekonomin. Problemen medlönebildningen sammanhänger emellertid också med den institutionella ram inom vilken förhandlingarna bedrivs. Genom den löneglidning som skett utöver de centrala avtalen saml genom kompensation till de grupper som ej har egen löneglidning har de totala lönehöjningarna kommit attklart överstiga produktivitetstillväx ten i ekonomin. Till delta bidrar oenighet mellanparterna om hur lönerelationerna mel- Prop. 1987/88: 100 lan olikalöntagargrupper skall utvecklas. Kraven på löneökningar har Bil. 1 inte formulerats utifrån vadsamhällsekonomin och sysselsättningentotalt sett tål eller utifrån vad som krävs för atl nå en långsiktigt hållbar reallöneökning för alla löntagare. Istället har den relativa nominellalöneutvecklingen ansetts vara viktigare. Denna utgångspunkt har lett tillalt pris- och lönespiralen späds på av en"löne-lönespiral" genom alt olika grupper kräver kompensation för denlöneutveckling andra grupper anses ha haft. Detta är en utveckling som måste brytas. I denallmänna debatten råder stor enighet om de förutsättningar som gäller förlönebildningen. Lönekostnadsökningarna måste bringas ned i nivå med vad somgäller i vår omvärld. Dennauppfattning kommer till uttryck även i uttalanden av arbetsmarknadens parter. Parterna måste nu också ihandling ta ansvar för atllöneökningstakten bringas ned till en nivå som är förenlig med ekonomisk balans och full sysselsättning även pålängre sikt. Statsmakterna har vidtagit åtgärder för altunderlätta en sådan avtalsrörelse. För att förhindra att det begränsadenominella utrymmet för lönekostnadsökningar krymper ytterligare harstatsmakterna beslutat alt neutralisera tidigare beslutade höjningar avarbetsgivaravgifterna. Detta har skettgenom alt den allmänna löneavgiften sänkts fr. o. m. . har beslulfattats om en sänkning av den statliga inkomstskatten med ca 4 miljarderkr. Skatteskalan har utformatsså alt låga nominella löneökningar också möjliggör ökade reallöner efterskatt. Vid högre timlöneökningar blir emellertid följden stagnerande ellerrenlav sjunkande reallöner efter skatt. Därigenom understöder skattepolitiken en antiinflalorisk lönerörelse. För att söka åstadkomma en större enighet om bl.a. teknik och former för jämförelserav lönekostnadsutveckling och anställningsvillkor för olika grupper påarbetsmarknaden har regeringen tillsatt en särskild utredare med uppgift att publicera en allsidig redovisningav hur löner, lönekostnader ochanställningsvillkor utvecklats på olika delar av arbetsmarknaden. Arbetsmarknadensparter medverkar i utredarens arbete. Spänningarna på arbetsmarknaden har bl. a. tagitsig uttryck i ett ökat antalkonflikter. Särskilt inom den offentliga sektorn har utvecklingen visat på svagheter i förhandlingsmodellen. Varjeavtalsrörelse har medfört öppna konflikter. Regeringen har motdenna bakgrund tillkallat en särskild utredare som skall utrönahuruvida svårigheterna att nå avtal på denoffentliga arbetsmarknaden beror på brister i själva förhandlingssystemet.Denna analys skall syfta att ge parterna uppslag till förändringar och alt ge regeringen ett underlagatt bedöma om statsmakterna börvidta några särskilda åtgärder. Utgångspunkten är att parternas rätt attträffa avtal skall bevaras. Inom del statliga området har statsmakterna ett särskiltansvar för lönekoslnadsutvecklingen.Statsmakterna har därför års avtalsrörelse beslutat ange enutgiftsram för lönekoslnadsökningarna. Regeringen har fastställt dennaram till , Syftet med utgiftsramen är allskapa mer likartade förutsättningar för 20 lönebildningen mellan anställda inom olika sektorer påarbetsmarknaden, Prop. 1987/88: 100 Inom den konkurrensutsalta sektorn finnsoftast ett tydligt samband mel-. 1 lanlönekostnadsutveckling och sysselsättning. De avtalsslutande parterna kan där se alt alltför höga löneökningar kan ledatill inskränkningar av verksamheten.Genom utgiftsramen blir detta samband tydligt även inom den statliga sektorn. Parterna kan bättreöverblicka konsekvenserna av de avtalsom träffats när det gäller kraven på effektivitet och verksamhetens inriktning.Utgiftsramen innebär därför att statsmakterna tillgodosett kraven på klarare spelregler för förhandlingarnainom den offentliga sektorn. Deekonomiska förutsätlningarna inför förhandlingarna har härigenomklargjorts för parterna. Penningpolitikenhar huvudsakligen utformats med hänsyn till den inhemska ekonomiska utvecklingen. Målet harvarit att motverka en alltför snabb ökning av den privata konsumtionen och alldämpa de tendenser till överhettning som gjort sig märkbara. Detfrämsta medlet för detta har varit räntepolitiken. Denna politik innebar all differensen mellan desvenska och internationella penningmarknadsräntorna komatt bli stora. var räntemarginalen mellan Iremånadersslatsskuldväxlar och motsvarandeeurodollartänta . Därefter sjönk räntemarginalensuccessivt. var den i huvudsak mellan 1 1/2 och 2procentenheter. Ränledifferensen gav upphov till betydandevalutainflöden ochbörjan av våren, medan utvecklingen under återstoden av året var mer balanserad. Sammantaget registrerades under1987 ett valutainflöde på ca . Avregleringen av kredilmarknaden har i huvudsakvarit positiv för den svenska ekonomin, eftersom den möjliggjort attkreditmarknaden blivit mer effekUv. Denökade tillgången på krediter har dock inneburit en kraftig skulduppbyggnad i hushållssektorn. Under 1986lånade hushållen i stor utsträckningtill finansiella placeringar. Minskningen av hushållens finansiella sparande begränsades därmed till ca5 miljarder kr. fortsattelåneexpansionen i ungefär oförändrad takt, men bedöms i större grad ha använts till att finansiera en ökad konsumtion. Resultatetblev att hushållens finansiellasparande försämrades med ca . Den privatakonsumtionen har betydande återverkningar på importen och bytesbalansen. I nuvarande läge är del viktigt att hushållenssparande ökar för all förbättranationens totala sparande. Regering och riksdag har därför vidtagit en rad åtgärder för att sUmulerahushållsparandel. tillåts en extra insättning på5000 kr. i allemansspa-randel, samUdigt som det högsta tillåtna totalasparbeloppet höjs från . De som börjar spara iallemanssparandel under liden 1988 erhåller en extra bonus. Möjligheter har vidare skapats att bedriva ett s.k. ideellt sparande i allemansfond. Dämtöver håller ett förslag om ungdomssparande.på att 21 utarbetas i regeringskansliel.SluUigen har spardelegalionen anvisals me- Prop. 1987/88: 100 del för all isamverkan med konsumenlverkel öka hushållens kunskaper Bil. I om kostnadernaför och riskerna med lågt sparande och stora lån. Ett av syftena med avregleringen påkredilmarknaden har varit att öka konkurrensen och därmed effektiviteten i denfinansiella sektorn till gagn förhela samhällsekonomin. Generellt kan sägas atl konkurrensen ökat , men i olika grad på olikadelmarknader. På ullåningssidan ärsålunda konkurrensen stark, medan den är betydligt svagare i fråga om hushållens sparmedel. Kostnaderna inombanksystemet har stigit snabbt. Del är angeläget alt kostnadsutvecklingen dämpasoch alt konkurrensen inom banksektornstimuleras. Vissa av de frågor som rör banksektorns struktur- och konkurrensförhållanden behandlas ikreditmarknadskommil-lén. Regeringenkommer i särskild ordning atl utreda kostnadsutvecklingen i banksystemet ochhushållens ställning på kredilmarknaden efter avregleringen. har del bl. a. i sambandmed börskrisen visat sig att handelnmed optioner och terminskontrakt inle alltid skett med den försiktighet som krävs. Delta har medfört stora förluster för vissabanker, försäkringsbolag och frislående fondkommissionärer. Totalt uppgick de redovisadeförlusterna på options- och aktieterminshandeln i samband med börsfallel till ca I miljard kr. Till delta skall läggas andra föriuster på mycketstora belopp. Jag ser allvarligt på dessa händelser. Bristandekontroll och i vissa fall dåligaffärsmoral har blottlagts i samband med de stora förlusterna. Jag vill också framhålla alt förtroendet för delfinansiella systemets stabilitet och funktionssätt är viktigt för helasamhällsekonomin och inte bara en fråga för aktörerna på de finansiellamarknaderna. Regeringen kommer därför alt föreslåatt bank- och försäk-ringsinspeklionernaanvisas medel för en utökad bevakning av banker, försäkringsbolag ochfondkommissionärer. Syftet är alt säkerställa att gällande lagar och regler följs. Även lagändringar kommer attaktualiseras. Försäkringsverksamhetskommitténhar lagt fram sitt slutbetänkande. arbetar ytterligare tre utredningar med dessafrågor: kredilmarknadskommillén, oplionsulredningen och värdepappersmark-nadskommittén. Samtliga skall redovisa förslagföre . Strävanefter en rättvis fördelning, såväl av tillväxten som av krisbekämpningensbördor, har varit ett centralt inslag i den tredje vägens politik. Den väsentligaste insatsen för ökad rättvisa ärall hävda den fulla sysselsättningen. Arbete åt alla ger en jämnare inkomstfördelning och förbättrarjämställdheten mellan kvinnor och män. Men även kampen mot inflationen är viktig för all åstadkomma en rättvisfördelning. Inflationen omfördelar välståndeti stor skala och på ett godtyckligt och svårgenomskådligt sätt. Kampen för full sysselsättning och låg inflation hardärför varit den viktigaste uppgiften ifördelningspolitiken, liksom i den ekonomiska politi- 22 Den lägre arbetslöshet och den lägre inflation som uppnåtts de Prop.1987/88: 100 har också verksamt bidragit till en mer rättvis fördelning i Bil. Därutöverhar del också, trots det kärva budgetläget, varit möjligt atl vidta en radandra åtgärder i direkt fördelningspoliliskt syfte. De fyra vallöftena om alt trygga centralainslag i det sociala välfärdssystemet har infriats. Karensdagarna harförsvunnit ur sjukförsäkringen. Ersättningen till de arbetslösa har höjts.Värdesäkringen av pensionerna har återinförts. Stödet till barnomsorgen harförbättrats. Avdragsrätlför fackföreningsavgifter har införts.Barnbidragen har höjts myckel kraftigt; fördubblades denästan. Statsbidragen till de kommunala bostadstilläggen har höjts, vilketframför allt gynnar de sämre slällda pensionärerna. Delpensionen har höjls.Sjukförsäkringen har reformerals. I och med all karensdagen slopades och den s.k. timsjuk-penningen genomfördes höjdes ersättningsnivån förprivalanslällda arbetare och klasskillnader i sjukförsäkringen kundeelimineras. Den sociala välfärden har således värnats. Men samtidigthar den ekonomiska politiken skapat andra fördelningspoliliska spänningar. Delvar nödvändigt atl låta företagens vinster stiga kraftigt för alt skapaincilament för nya investeringar och nya arbetstillfällen i induslrin.1970-talels extremt låga vinstnivå medförde atl investeringarna stagnerade,som försämrad konkurrenskraft och hög inflation medförde attreallönerna föll kraftigt. Resultatet av den förbättrade konkurrenskraften ochden förbättrade lönsamhet den fört med sig har också blivit en industriell expansion, som medfört såväl ökadsysselsättning som utbyggd kapacitet. Likväl har vinstuppgången i det kortare perspektivetskapat fördelningsproblem, bl. a. eftersom politiken först med vissfördröjning kunnal resultera i höjda reallöner. Fördelningspoliliskaspänningar har i sin tur bidragit Ullden snabba nominella lönestegringen . För att motverka dessainflationsdrivande effekter av vinstuppgången, och för alt se till attvinsterna används på ett sätt som gagnar folkflertalet, har en rad åtgärdersatts in. Löntagarfonder och förnyelsefonderna ger de anställdadel i kapitaltillväxten. En särskild omsättningsskatt har införts påakliehandeln. Realisationsvinstbeskattningen för aktier och bostadsrätter harskärpts. En engångsskatt på livförsäkringsbolagens förmögenheter har lagils ut.Inkomstskatterna har sänkts, som underskottsavdragens värdebegränsats för höginkomsttagarna. Del har försvårat nolllaxering och skalleplanering. Sammantaget bidrar dessa åtgärder till att tillväxten fördelas jämnare ochalt krispolitikens bördor burils mer efter bärkraft än vad som annars skulle haskett. Därigenom bidrar fördelningspolitiken tillatt hålla samman nationen. som förestår, med de hot mol densvenska ekonomins styrka som kan urskiljas, och med fortsatta krav på godkonkurrenskraft och en stark invesleringsulveckling, blir därmed en kraftfull fördelningspolitik av fortsalt centralbetydelse för den ekonomiska politikens möjligheter. Fullsysselsättning är ett övergripande mål för den ekonomiska politiken.Inriktningen av den ekonomiskpolitiska strategin på att stärka de svenskaförelagens konkurrenskraft, återställa den finansiella balansen i den svenskaekonomin och öka tillväxten syftar just till atl ge arbete åt alla. Mellan 1982 och1987 ökade sysselsättningen med 160 000 personer. Arbetslösheten beräknas hareducerats till 1,. Delta har skett samtidigtsom antalet sysselsatta i arbetsmarknadspoliliska åtgärder minskal, se diagram3. Arbetslösheten för ungdomar i åldern har stabiliserats på en nivåkring 3,, medan arbetslösheten för de äldre ungdomarna, , sjunkitunder 1987. Även långtidsarbetslösheten minskar i omfattning. Vid eninternationell jämförelse framstår den svenska utvecklingen i dessa avseendensom myckel gynnsam. Efterfrågan på arbetskraft blev någotstarkare än vad som förväntades i den reviderade nationalbudgeten våren 1987.Antalet lediga platser låg klart nivå. I flertalel län har delfunnits vissa svårigheter alt tillgodose arbetskraftsbehovet. Andelenindustriföretag som har rapporterat brist på yrkesulbildad arbetskraft harstigit. Byggarbetsmarknaden framstår i stora delar av landet som klartöverhettad, vilket bl. a. bidragit till en betydande löneglidning inombyggsektorn. Regeringen prioriterar i detta läge en inriktning påutbudsstimulerande åtgärder. Detta innebär en fortsatt förskjutning iarbetsmarknadspolitiken mot insatser för atl förbättra arbetsmarknadensfunktionssätt saml all höja Prop.1987/88: 100 Bil. Diagram 3 Antal arbetslösa och antal personer iarbetsmarknadspolitiska åtgärder Tusental personer, 3-månaders glidande medelvärde påsäsongrensade värden 140 -1----------------------------------------------------------------------------------- r140 Antal personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder O ~ I in iiiiiipMMttiiii|Miiiiiiirr)Mri I iiiiii|MiiiiTMn[iii[[iiiiii|iiiiiiiiin|iiiiiiiiiii|iniiiiii~ O 1979 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 Anm.: Med arbetsmarknadspolitiska åtgärder avsesberedskapsarbete, ungdomslag Källor: () ocharbetsmarknadsstyrelsen. kunskapsnivån hos individerna iarbetslivet. En av politikens främsta Prop. 1987/88: 100 uppgifter under det kommande åretär att dämpa, överhettningen och Bil. avhjälpabrist på arbetskraft i olika sektorer och regioner. flaskhalsar i ekonomin förbättrasmöjligheterna att nå en god ekonomisk Chefen för kommersenare denna dag att föreslååtgärder som befäster en sådan inriktning. a. föreslås resurser för upphandling av arbetsmarknadsutbildning med78000 platser, vilket innebär en fortsatt hög nivå. Antalet platser förutbildning direkt i förelagenföreslås utökas till 25000. Motbakgmnd av utvecklingen på arbetsmarknaden föreslås nu någol färteberedskapsarbeten. Regeringen är dock bereddatt omgående vidta åtgärder om lägel skulle försämras. Trots den goda sysselsättningsutvecklingen finnsdet grupper som har särskilda svårigheter på arbetsmarknaden. Det gäller främstlångtidsarbetslösa,arbetshandikappade, invandrare och ungdomar med utbildning som inte är gångbar på marknaden. Regeringen vUlge arbetsmarknadspolitikensfördelningsmål ökad prioritet. Långtidsarbetslösheten har minskat märkbartunder . Ytterligare ansträngningar bör nu göras i form av såväl förebyggande åtgärder somdirekta insatser för dem som blivit långtidsarbelslösa. Vidare är del viktigtatt öka arbetsmöjligheterna för den stora gmppen deltidsarbetslösa. De insatser för dellidarbelslösa som föreslogs ikompletteringsproposi-lionen 1987skall fortsätta. Kraftiga insatser görs för atl ytterligare förbättra de handikappades möjligheter på arbetsmarknadengenom utökade resurser förarbetsmarknadsinstituten och . kommer också ett förslag till en reformering av arbetslöshetsförsäkringen attpresenteras. Ett av regeringens mål är alt kvinnor och mänskall delta i arbetslivet på likavillkor. Kvinnornas dellagande i förvärvslivet har ökat oavbrutet. arbetar dock kvinnor och män i höggrad i olika branscher och med olika lön. Åtgärder för alt bryta denkönsuppdelade arbetsmarknaden måsteutgöra ett framträdande inslag i arbetsmarknadspolitiken. Sammanlaget väntas arbetsmarknadsläget 1988kännetecknas av fortsatt starkefterfrågen på arbetskraft. Antalet sysselsatta väntas öka i nästan samma takt som 1987. En viss fortsatt neddragningav antalet sysselsatta i arbetsmarknadspolitiskaåtgärder beräknas ske. Det finns dock betydande osäkerheter om den ekonomiska utvecklingen . Regeringen följer därför noggrant utvecklingen och har enhög beredskap för att stödja arbetsmarknaden och vidta dearbetsmarknadspoliliska insatser som kan behövas. Förbättringeni den svenska ekonomin har kommit hela landet till del. Arbetslösheten har minskat, sysselsättningen har förbättrats och företa gens lönsamhet och investeringar har ökatsåväl i skogslänen som i övriga landet. Befolkningsutvecklingen var mera balanserad än de närmast föregående åren.Storstadslänen har haft en fortsatt befolknings- 25 tillväxt,men inflyttningen från övriga landet har minskat. Den regionalautvecklingen i landet påverkas av många olika faktorer. 1987/88: 100 En politik för en jämnare regional fördelning avvälståndet måste därför Bil. 1 innefattaåtgärder på flera områden, t.ex. inom utbildnings-, vård- och kommunikationssektorerna.Det kommunala skalteutjämningssystemet haren särskilt stor betydelse för möjligheterna att erbjuda god service även i delar av landet med lågskattekraft. Regeringen kommer senare denna dag att lämna förslag omförändringar i skatteutjämningen somytterligare förstärker dessa möjligheter. Vidare innefattar del nya s. k.Dagmaravlalel en regional utjämning av sjukvårdens ekonomiska resurser. har regeringen förlängtbyggbegränsningarna i Stockholms-och Göteborgsområdena samt fatlal beslut om skärpta ombygg-nadsbeslämmelser.Vidare har regeringen fatlal beslut om nytt frisläpp av de allmännainvesteringsfonderna. Frisläppel gäller miljöförbättrande investeringar i hela landet men i övrigt barainvesteringar i stödområdena. Därmed förstärks det regionalpolitiskainslaget i investeringsfondsysle-met. Regeringen har lämnat förslag tillsärskilda regionalpolitiska insatseri delar av Bergslagen och nortd inland. Åtgärderna för Bergslagen kan i huvudsak sägas beslå av tvådelar. Dels ett antal projekt som ger direkta sysselsättningseffekter i framförallt Ludvika- och Borlängeregionerna, dels ett utvecklingsprogram, vilketfrämst syftar till att förstärkaverksamheter som ger viktiga förutsättningar för en utveckling av näringslivet. Vad gäller norra inland har lämnatsförslag åtgärder för att förbättrainfrastrukturen och främja näringslivsutvecklingen.