prop · GB0357 · 1987-12-31 00:00:00 — Man har, som framgårav motiven, därvid närmast den nuvarande datalagen i tankarna. Denna kan, omgrundlagsändringen görs, knappast upphävas utan att ersättas av nya lagregleri ämnet. Enligtvår mening bör man överväga att i själva grundlagen ange åtminstone något ominriktningen av dessa lagregler utöver det rent allmänna syftet att ge skyddmot registrering av uppgifter om den enskilda med hjälp av ADB. Somovan sagts är hotet detsamma vad gäller juridiska personer som för enskilda.Därför bör skyddet vidgas till att gälla även juridiska personer. Regeln i 2kap. 17 § RF gäller t ex också för föreningar. Just när det gäller skyddet motobehörigt intrång genom registrering med hjälp av ADB har juridiska personerstort behov av skydd. Låt vara att tyngdpunkten i motiveringen för grundlagsstagandetligger på enskilda individers behov, därför bör inte företagens intresse förbises.Integritetsskyddet kan för juridiska personer ofta gälla mycket betydandevärden. Det finns all anledning att utvidga skyddet till juridiska personer. 1 betänkandetbehandlas utförligt frågan om svårigheterna att bestämma innebörden av begreppet personlig integritet. Kommittén har stannat för att inte använda begreppet i den föreslagna lagtexten. vill dock fästa uppmärksamheten vid att begreppet, såvitt avser svensk lagstiftning, fått sin innebörd bestämd i och med införandet av datalagen (prop 1973:33; KU 1973:19) och att handläggning av ärenden enligt denna lag får antagas ha skett i enlighet härmed. Det kan tillfogas att i den nyssnämnda proposi tionen också föreslogs en ändring i dåvarande sekretesslag (1937:249) i form av ett nytt andra stycke till 13 §, vari hänvisning gjordes till data lagen. I nämnda stycke användes därför begreppet personlig integritet. Motsvarande bestämmelse har i den nya sekretesslagen (SFS 1980:100) fått sin plats i 7 kap. 16 § andra stycket. Begreppet återfinns inte på något annat ställe i sekretesslagen. Såsom den föreslagna nya bestämmelsen i 2 kap. 20 § regeringsformen utformats kanden läsas så att det grundlagsfästa skyddet för att bli gällande måste få stödav bestämmelser som meddelas i lag. Avsikten har dock -såvitt framgår - intevarit denna utan i stället att undantag från grundlagsbestämmelsen skall kunnagöras genom bestämmelser i lag. Denna uppfattning stärks genom hänvisningen ibetänkandet till artikel 8 i . föreslår med hänsyntill det anförda att bestämmelsen ändras så att grundprincipen fastslås iregeringsformen och att det anges att undantag kan ske genom bestämmelser ilag. Härmed nås också bättre överensstämmelse med uppbyggnaden i övrigt avbestämmelserna i 2 kap. regeringsformen. Behovetav en grundlagsbestämmelse till skydd för den personliga integriteten pådataområdet är ytterst påtagligt. Datatekniken har helt omvälvande ändrat denenskildes ställning. Genom den nya tekniken öppnas möjligheter attsammanställa uppgifter om envar på sådant sätt att hela personligheten kanbeskrivas och en totalbild ges. Tekniken ger vidare möjlighet för alla som harterminalåtkomst till ett datasystem att få del av uppgifter, av detta slag isystemet. Trots att spärranordningar kan byggas in i datasystemen, är dock denenskilde, även när det gäller hemliga uppgifter, ofta prisgiven, därför att desom har terminalåtkomst är så många. Missbrukav de föreliggande möjligheterna till registering förekommer ej sällan. I stridmed gällande regler har t. ex. patientregister förts centralt. Trots detta harde ej avvecklats, då lagstridigheten påtalats. Bristen på respekt för denenskildes integritet är uppseendeväckande. Atten skyddsbestämmelse intas i regeringsformens rättighetskapitel är under angivna förhållanden väl motiverat. Tyvärr är den föreslagna be stämmelsen alltför vagt formulerad. Den innehåller inget annat skydd än att den förutsätter att det skall finnas regler i lag till värn för denpersonliga integriteten. Sådana finns redan i datalagen. Grundlagsförslaget i förelig- 38 gande form betyder såledesi nuläget inte annat än att datalagen får täck- Prop. 1987/88:57 ning iregeringsformen. EnligtMedborgarrättsrörelsens mening bör grundlagsregeln byggas ut med föreskriftersom anger ändamålet med skyddet. Exempelvis kan tilläggas "Lagen skall innehållasådana regler att varje individ får en för intrång skyddad sfär kring sinperson." Vidarebör i grundlagsstadgandet skrivas in att varje medborgare har rätt att av denregisterförande få del av de uppgifter om hans person som finns i registret. Hämtöverbör fastslås att sammanställning av personuppgifter från olika register fårendast ske för viktiga i lag särskilt angivna syften. Författningsdomstolen ityska har i en dom av fastslagit attgrundsatser av denna art får anses ingå i mänskliga rättigheter. Lagteknisktbör inte det nya stadgandet fogas som det sista i en rad av heterogenasladdregler i 2 kap. RF. I stället bör regeln byggas in i den bestämmelse påområdet som redan finns, nämligen i 2 kap. 3 § RF. På så sätt får regeln sinrätta plats i det rättighetssystematiska sammanhanget. Personlighetsskyddet ärnågot för rättighetskapitlet centralt, inte något som kan hängas på efteråt. Ensärskild fråga är om också juridiska personer skall beredas skydd. Ett sådant skydd har dock främst ekonomisk inriktning och bör få sinplacering i slutet av rättighetskapitlet där vissa gruppers ekonomiskaintressen fått ett sparsamt skydd. Medborgarrättsrörelsenvill således tillstyrka att personlighetsskyddet i förhållande till ADBgrundlagsfästs men vill påyrka en omarbetning och förstärkning samt enomplacering av DOK:s lagförslag i enlighet med vad ovan anförts. Medborgarrättsrörelsenvill i anslutning till den föreslagna regeln i 2 kap. RF uppta en angränsandefråga nämligen personskyddet i krigstid. Spörsmålet gäller på vad sätt manförberett sig för den situationen att en ockupationsmakt sätter sig ibesittning av befintliga personregister och pä olika vis med hjälp av uppgifteri registren angriper och hotar enskilda. Enligt Medborgarrättsrörelsen bör mani 13 kap. RF om förhållandena under krigstid intaga regler om förstöring avsådana personregister vilka, om de faller i fiendens hand, kan av denneutnyttjas att allvarligt skada enskilda personer. Inte minst flyktingar iSverige kan hotas till livet denna väg. Spörsmålet bör utredas ocherforderliga föreskrifter antas. Tryckeri, 1987 39