prop · GB0332 · 1987-12-31 00:00:00 — Vägras samtycke må rätten dock på ansökan tillåta äktenskapet, om tillräckliga skäl för vägran ej föreligger. - Möjhgen fömtsätter en regel av detta innehåll även ett tillägg till reglerna om hindersprövning i 3 kap. GB, enligt vilket pastorsämbetet tillerkänns rätt att i förekommande fall begära läkarintyg som komplettering till den för säkran som avges enligt 3 § samma kapitel. iSundsvall: Prop. Fleraav konsekvenserna av en omyndigförklaring vid sidan om förlusten avrättshandlingsförmågan är för den enskilde djupgående och torde många gångerinte har något direkt med skälen för omyndigförklaringen aft göra. Hit hörexempelvis reglerna för giftermål och framförallt reglerna om förlust avrösträtten. Samtliga sådana följder, formella och informella, anser överförmyndarnämndenbör upphöra. Detär även välkommet att inhämtande av förmyndarens godkännande för ingående aväktenskap avskaffas. 10 Ikraftträdande- och övergångsfrågor Övergångsbestämmelser,ikraftträdande och följdändringar i annan lagstiftning Hovrättentillstyrker i allt väsenfiigt v;id utredningen har föreslagit i denna del. Iövergångshänseende föresläs att de personer som vid ikraftträdandet är omyndigatills vidare, dock längst till utgången av 1989, skall anses ha förvaltareenligt 11 kap. 7 §. Det är avsett att överförmyndaren under övergångstidenskall utreda behovet av stöd och få till stånd erforderliga förordnanden.Hovrätten ifrågasätter om inte övergångstiden bör vara längre. Risken är eljestpåtaglig att domstolarna kommer att belastas med ett mycket slort antal ärendenrörande tillämpningen av de nya reglerna. Det synes nämligen rimligt attförmoda att förvaltarförordnande eller förordnande av god man kommer attbehövas för huvuddelen av de ca 15 000 personer som är omyndigförklarade.Med hänsyn till det vid många domstolar ansträngda arbetsläget och dånackdelarna med ett förlängt övergångsskede torde vara obetydliga bör övergångsfidenanpassas så att man kan undvika de nu angivna olägenheterna. Avbestänkandet framgår att det finns ca 15000 omyndig förklarade personer i vårt land. Vid ett genomförande av utredningens förslag måste alltså ställning tas till frägan om anordnande av förvaltarskap för ett mycket stort antal personer. Det framstår som tveksamt - även med den framförhållning som förslaget kan ge anledning fill om samtliga de ärenden som lagstiftningen aktualiserar kan handläggas från ikraftträdandet. , föreslagsvis , bör därför enligt kammartättens mening övervägas. I varie fall synes provisoriska 127 förvaltarskapkunna bestå för dem där ansökan om förvaltarförordnande Prop. 1987/88:32gjorts före utgången av ettårsfristen intill dess rätten meddelat beslut. Tingsrätten vill slutligen i fråga om det nya institutet förvaltarskappeka på följande. 2 i övergångsbestämmelserna har överförmyndarna ettår på sig alt se över alla ärenden angående omyndigförklaring och ansöka om deåtgärder som kan vara påkallade. Tingsrätten ifrågasätter om överförmyndarnamed befintliga resurser pä denna förhållandevis korta fid har möjlighet att gåigenom samtliga dessa ärenden. Enligt övergångsbestämmelserna skall förordnande av godman som har skett enligt äldre bestämmelser anses ha meddelats enligtmotsvarande nya bestämmelser i 11 kap. FB. anser att de äldrebestämmelserna bör tillämpas under en övergångstid av t. ex. , så att engenomgång av tidigare godmansförordnanden hinner göras. I dessa fall kan detkanske bli aktuellt att i stället för godmansförordnanden välja ett förvaltarskap.Även andra frågor kan behöva övervägas. 7.5 Ikraftträdande- och övergångsfrågor Föreningen fmner det naturiigt att omyndigförklaringsinstitutetupphör helt och hållet en viss dag och att man har en tidsperiodunder vilken man anser alla gamla omyndigförklaringar vara förvaltarskap. Den fidsom utredningen föreslår dvs. etl år är dock föreningen tveksam till. Det ärinte enbart en omprövning av dessa förvaltarskap som kommer att krävas avöverförmyndaren. Frän många gode män och anhöriga kan ocksä komma krav på att godmanskapskall förändras till förvaltarskap. Det kan således bli fråga om ett betydandeantal ärenden som överförmyndaren skall behandla. För att klara av detta ochför att undvika att någon fömtvarande omyndigförklarad plötsligt vid utgångenav skall stå utan såväl förvaltare som god man, borde övergångstidenförlängas. Utan en förlängning torde överförmyndaren behöva resursförstärkningför att kunna klara av den omprövning som kommer att aktualiseras. 7.5 Ikraftträdande- och övergångsfrågor har ingen erinran mot atlomyndigförklaringar upphör en viss dag och anses vara förvaltar skap. För att kunna genomföra en omprövning av dessa fall måsle emeller- 128 tid extraresurser ställas till överförmyndarnämndens förfogande eller ti- Prop.1987/88:32 den för omprövning förlängas. 7.5 Ikraftträdande och övergångsfrågor. Nämnden finner att är att ompröva degamla förmynderskapen. åtgår den tillmottagande och granskning av årsräkningar. Därefter inträffar semesterperioden,dä det kan vara nog så besvärligt att nå människor. Kvarstår sålunda någrakorta höstmånader när förmynderskapen mer kraftfullt kan genomgås och kompletterasmed nya utredningar för ev. ändring till förvaltarskap. Klart är attöverförmyndarna saknar kapacitet till en så snabb handläggning. Frågan är omockså behövliga läkarintyg och andra utredningar kan erhållas i den takt somförutsätts. upphör det fria vårdåret för pensionärerna.Det kan därför förmodas att många nya godmansförordnanden anhängiggöres under1989 när det visar sig att pensionärer, intagna för långvård, inte längre harråd att behålla sin lägenhet som de betalar sina vårdkostnader.Aktuellt blir då att förordna god man för uppsägning av hyresavtal ochavveckling av lägenheten. Denna förväntade ökning av nya ärenden kommersålunda att kollidera med ovannämnda förmynderskapsutredningar. Genom utflyttning till eget boende av de nu institutionsvårdadekommer dessa att mantalsskrivas på sina nya adresser, de är nu skrivna "påförsamlingen" i den kommun där de föddes. Den nya mantalsskrivningsortenkommer i en del fall inte att vara samma som den gamla. Kommer förslaget ominskrivning av ärendena att gälla enligt utredningens avsnitt 7.3.3 måstesålunda samfiiga ärenden genomgås för ev. överflyttning till annan tingsrätt.Även den tid som denna utredning kräver måste beaktas vid fastställande avövergångstidens längd. Utredningens förslag till nytt godmanskap innebär aft godemannen får en roll som enbart biträde till sin myndiga huvudman. För att rättshandlingar av en god man utanför ramen för vad som sedvanligen företas för den dagliga hushållningen skall bli giltiga.krävs samtycke av den myndige huvudmannen. Samtliga de dispositioner av en god man som kräver över förmyndarens godkännande enligt 15 kap. FB torde höra hit. finner det principiellt tveksamt om en myndighet regelmässigt på föreslaget sätt skall överpröva en myndig människas ställningstagan den. Eventuella ändringar i förhållande fill nu gällande regler bör i så fall anstå till även den aviserade översynen av förvaltningsreglerna och regler-' - na om överförmyndarens tillsyn i är genomförd. 9 1987/88. är i princip positiv till att omyndigförklaringsinstitutetförsvinner men anser att skyddslagstiftningen ännu ej fungerar sorn vi skulleönska och ifrågasätter därför om det nu helt kan avskaffas. Till dess att övriglagsfiftning kommit ikapp mäste varie omyndighetsförklaring bli föremål föromprövning . Övergångsperiodenpå är alldeles - eftersom har bara god mani stort sett förordnats så är det i stort sett gamla förmynderskapen som stårkvar - och då är det osäkert huruvida dessa skulle slå kvar - med hänsyn till de omyndigförklarades ålder - där det i mängafall inte har något värde om de har kvar sin rösträtt eller inte efter dealdrig haft någon sådan under hela sitt liv och kanske är upp i en så högålder som och därutöver. Det kan inte vara särskilt klokt atl manbelastar en administration med arbete som inte kan vara till någon nytta, ochsom ingen är betjänt av. Många småkommuner saknar överförmyndare som bäde harjuridisk, ekonomisk och även social kompetens för sitt uppdrag och därför börövergångstiden göra det möjligt att hinna med förändringen som innebär ettbetydande arbete och kanse också utredningar inle minst för tingsrättens besluti förmyndarärenden. Omjag fattat saken rätt så måste lagändringen beslutas av tvä riksdagar - med valemellan - vilket innebär att förslaget helt kan lagfästas av den nyvaldariksdagen , vilket innebär högst kanske endast 1015dagar om det vill sig illa innan ikraftträdandet 1.1.89, vilkel måste vara heltorimligt, inte minst med hänsyn till att det vid valet , kommer att väljasmånga nya överförmyndare , och för dessa att dels hinnasätta sig in i överförmyndarlagstiftningen, dels verkställa den nya lagen tersig helt orimligt - med tanke på att överförmyndarna är förtroendevaldalekmän, utan som jag tidigare åberopat den kompetens som krävs. Förslagettorde ställa ökade krav på tingsrätterna, bl. a. kommer ett störte antal muntliga sammanträden att erfordras. Hovrätten förutsätter att erfor derliga resurser ställs fill förfogande. DeUa är särskilt angeläget under den föreslagna, relativt korta övergångsperioden när ett inte ringa antal ären den om omyndigförklaring skall omprövas och i många fall övergå i förval tarskap. ' Hovrättenför övre : Prop. Beträffande de processuella regler som föreslås för godemansfrägorifrågasätter hovrätten om inte dessa kommer att föra med sig ett - särskiltmed hänsyn till det förhållandevis slora antalet ärenden - betungande merarbeteför tingsrätterna. Kostnadseffekterna av utredningens förslag är naturiigensvårbedömda. Tingsrätten erinrar dock om vad som i det föregående framhållitsrörande det olämpliga i att utvidga skyldigheten att hälla förhandling i måloch ärenden om utseende av förvaltare/god man. Utredningsförslaget medför ivart fall i den delen ökade kostnader utan motsvarande nytta. Någonbesparingseffekt av att omyndigförklaring utmönstras och ersätts av förvaltarskapkan knappast förutses. Tingsrätten ser med intresse fram mot de förslag tillförenklade förvaltnings- och handläggningsbestämmelser som aviseras i ettsenare betänkande. Säkerligen finns en del att göra på det området. Detla ärdock inget skål till att acceptera kostnadsökningar inom de områden som ärföremål för bedömning. Avslutningsvis bör påpekas att med föreslagna skärptautredningskrav i ärenden om god man och förvaltare del vid genomförande avförslaget kan komma att medföra åtskilligt merarbete för tingsrätterna vilkaredan nu ofta har ett pressat arbetsläge. Kommunerna kommer också att drabbas av kostnadsökningar.Dels blir överförmyndarnas/överförmyndarnämndernas verksamhet mer omfattandeoch dels mäste arvode och kostnadsersättningar till gode män avsevärt höjas.För att få personer villiga att åta sig godmansuppdrag kommer överförmyndare/överförmyndarnämnderkanske bli tvungna att förbinda kommunen att ansvara för eventuella skadestånd. I samband med införandet av nuvarande lagstiftninguttalades av bäde föredragande statsråd och lagutskott alt det var viktigt att överförmyndare och överförmyndarnämnder fick erforderliga kansliresurser. Tyvärr har många kommuner bristfälliga kunskaper om överförmyndarnas uppgifter och av denna anledning har överförmyndarna inte tillgodosetts med de resurser som fömtsattes i tidigare proposition och utskottsbetänkande. Med tanke på de ökade krav som kommer att ställas på överförmyndarna, genom bl. a. den nya förvaltningslagen och förändringar i äktenskaps- och 131 föräldralagstiftning.borde utredningen ha uttalat att det i fortsättningen är Prop. 1-987/88:32 nödvändigt,att kommunerna tillgodoser överförmyndares behov av juridisk, ekonomisk ochäven social kompetens på ett bättre sätt . Överförmyndarnämndenanser, att den nya lagstiftningen kommer att ställa ökade krav päöverförmyndarnas handläggning och att ökade kansliresurser måste ställas tillförfogande ur juridisk, ekonomisk och social aspekt. Än svårare blir det med utredningens förslag, om gode männen riskerar attbli drabbade av skadeståndsansvar för en handling som enligt gode mannenföretagits för huvudmannens bästa. Detta medför ocksä ätt de föreslagnareglerna blir kostnadsdrivande vad gäller arvodena. Nämndenförmodar vidare att den ovan nämnda utvidgande skadstånds-skyldigheten kankomma att ytterligare försvåra rekryteringen av gode män samt ha en direkt kostnadspådrivandeeffekt pä gode männens arvode. Föratt ekonomiskt skydda sig kan en god man/förvaltare teckna ansvarsförsäkring.Men dennes arvode för upjsdraget är i regel så ringa att det inte räcker tilltäckandet av en egen ansvarsförsäkring eller annat behövligt försäkringsskydd.Möjlighet för uppdragsstagare att genom eventuellt det allmännas försorg erhållalikvärdigt skydd, som föreligger för fast anställd befaftningshavare, bör allvariigtövervägas. Möjligenbör, när det gäller en detalj, formuleringen av texten i 11 kap. 2 § övervägas ytterligare så att det klarare än i förslaget framgär att paragra fens regler om utseende av god man gäller också när det råder motstridiga intressen inom ramen för ett godmanskap eller förvaltarskap. Sollentunatingsrätt: Prop. Bestämmelsen,som motsvarar nuvarande 11:3 1 st FB, vållar ' praktiska problem ochvisst dubbelarbete för tingsrätterna. Detta gäller i de fall, när ingen direkttill följd av lag skall vara vårdnadshavare, t. ex. när båda föräldrarnaavlidit. I sådana fall aktualiseras ofta vid tingsrätten dels ett förmynderskapsärehde,avseende utseende av särskilt förordnad förmyndare dels ett vanligt domstolsärenderörande utseende av vårdnadshavare (se bifogade PM 840821). I värdnadsärendethar socialnämnden särskilda befogenheter. I FM-ärendet gäller motsvarandeöverförmyndaren. Praktiska problem uppkommer inte sällan till följd avbristande samordning i den kommunala byråkratin. Onekligen skulle det vararationellt om frågan fick en lösning i detta sammanhang, när man ändå ser över förevarandeparagraf. Mest ändamålsenligt torde därvid vara att koppla förmynderskapet tillvårdnaden som huvudregel och behålla insfitutet "särskilt förordnadförmyndare" endast i de fall när därfill skall utses någon annan ån vårdnadshavaren.Det kan rent praktiskt knappast hävdas särskilt starka skäl för att alla förmynderskapsom utövas av andra än föräldrar till underåriga barn skall vara inskrivna vidtingsrätten såsom nu är fallet. Om samhället betror en vuxen person att vara vårdnadshavareför en annan människas barn bör det inte vara nödvändigt med annan tillsytiöver uppdraget än den som socialnämnden möjligen anser påkallad. Rättens och överförmyndarenskonlroll bör sparas till de fall där den underårige erhållit egendom av någonbetydelse, jfr 12:1 2 och 3 p. FB. En följd av detta resonemang blir att 12:1 1p. FB kan upphävas. Observera även att en motsvarighet fill nuvarande 11:6 FBtorde böra inarbetas i 6:9 FB saml att nuvarande 11:8 1 st. bör förses medtillägget att detsamma skall gälla särskilt förordnad vårdnadshavare. Möjligenär ovanstående frågor sådana som kommer att tas upp till övervägande i sambandmed utredningens fortsatta arbete med förvaltnings- och handläggningsbeslämmelserna.I sådant fall har tingsrätten ingen erinran mot den begränsade justering iparagrafen som föreslås. Paragrafenhar utsatts för språklig bearbetning utan att ändring i sak avsetts. Därvid har - liksom i en rad följande paragrafer - det vedertagna begreppet "han" utbytts mot "han eller hon".Även med uppbjudande av all tänkbar aktning för det pågående arbetet med att skapa jämställdhet mellan könen mäste tingsrätten starkt ifrågasätta behovet av ändringar av detta slag, vilka uteslutande tynger lagtexten utan att någon vinst av betydelse uppnås. Det förefaller möjligt atl inrikta jämställdhete- sarbetet på mer väsentliga frågor. Ändringar av nu förevarande slag är enbart ägnade att framkalla löje! För övrigt noteras alt bearbetningen inte skeft genomgående; se 1. ex. förslaget till ny lydelse av 10 kap. 9 § FB, där beteckningen "han" använts utan motsvarande komplement! 10 kap. 8§FB Prop. Paragrafen behandlar enbart frågor om entledigande avförmyndare. Varken här eller pä annan plats i FB finns några regler omerforderliga åtgärder när en underårig uppnår . -liksom JO - har i den delen ventilerat vissa synpunkter rörande vad som iverkets handbok kallas "obligatoriskt upphörande av inskrivning".Tingsrätten har tidigare haft anledning till allvariiga erinringar mot JO:s ochverkets ståndpunkt i den frågan. Dessa synpunkter har av verket överlämnatstill förmynderskapsutredningen i förhoppning om ett klargörande uttalande.Även JO synes vänta på ett sädant uttalande enligt vad som framgår av ämbetetsbeslut -14 nr 643-1985. Något uttalande eller förslag till lagregleringav frågan har dock inte lämnats. Förhoppningsvis kommer detta isamband med den aviserade översynen av förvaltnings- och handläggningsbestämmelserna. 11 kap. 3 §FB Andra punkten är trots den språkliga bearbetningenalltjämt besvärande tung alt läsa. Bäst vore troligen att dela upp den på tvåskilda punkter. Önskar man inte göra detta, bör man i vart fall vända på rekvisiten,t. ex. enligt följande: Om det vid ett dödsfall krävs att okänd arvinges rättbevakas och hans rätt i boet förvaltas därför att det inte går att utredahuruvida den döde har efteriämnat någon arvinge som är arvsberättigad föreallmänna arvsfonden eller före eller tillsammans med någon annan känd arvinge, eUerockså kunskap saknas om såväl namnet som vistelseorten beträffande en i övrigtkänd arvinge. 11 kap. 20 § FB Utformningen av första stycket ger vid handen att ett godmanskapeller förvaltarskap inte skall anses upphöra förrän rätten fattat ett formelltbeslut därom. Avsikten är tydligen aU detta skall gälla även om huvudmannenavlider, vilket f. n. inte anses vara fallet, jfr 4.9. Tingsrätten tillstyrker denna förändrade ordning och beklagarsamtidigt att den inte kommit till ett klarare uttryck i utredningens motiv. Iövrigt hänvisas till vad som i motsvarande fråga anförts ovan i anslutning till10:8 FB. Paragrafen skulle väsentligt vinna i överskådlighet omman, när nu ändå en språklig redigering görs, även ordnar samtliga möjliga invändningar mot godtroende borgenär i numrerade punkter. Lagen om beredande av psykiatrisk vård i vissa faU och lagenom särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl. vill i detta sammanhang särskilt framhålladet förtjänstfulla i atl det i utredningens förslag till lag om ändring i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall i 18 §uttryckligen anges att god man och förvaltare är behöriga alt företräda sinhuvudman i ärende som rör ansökan om utskrivning. I motiven till 6 § iutredningens förslag till lag om ändring i lagen (1985:568) om särskildaomsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. anges att vad utredningen iavsnittet om lagen om beredande av sluten psykiatrisk vård har föreskrivit omgode mäns och förvaltares bevakning av huvudmannens intressen också skall gällabeträffande lagen om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda. anser att det borde ha angivits i motiventill den föreslagna ändringen i 6 § lagen om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m. fl. huruvida god man eller förvaltare skall anses varabehörig att företräda huvudmannen i ärenden som rör ansökan om utskrivningenligt omsorgslagstiftningen. Detta är av betydelse eftersom det i 6 § lagen(1985:569) om införande av lagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m.fl. föreskrivs alt för specialsjukhus och vårdhem för vuxna35 § om beredande av värd oberoende av samtycke samt därtill anslutna beslämnielseri 36-37 a §§ och 39-54 §§ lagen (1967:940) angående omsorger om vissa psykisktutvecklingsstörda fortfarande gäller i tillämpliga delar. I 6 § lagen om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m. fl. anges att de särskilda omsorgerna skall ges på begärani vissa fall av vårdnadshavare, förmyndare eller god man. I 10 § föreskrivs attsamråd fortlöpande skall ske med den psykiskt utvecklingsstördes närslående. Ispecialmotiveringen till denna paragraf anges att i begreppet närståendeinnefattas såväl nära släktningar som kontaktpersoner, förmyndare och god man.I samrådsskyldigheten ingår skyldigheten att informera om den psykiskt utvecklingsslördeoch hans behov. vill särskilt framhäva att sådant samråd alltidmäste ske med beaktande av vad som föreskrivs i den grundläggande regeln ilagens 3 § om respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet.Samrådet med de närstående bör sålunda så längt möjligt ske i sådana formeratt den psykiskt utvecklingsstörde får medverka i det. Styrelsen anser att denutformning de föreslagna god mans- och förvaltarinstituten fått, i högre gradän nu gällande god mans- och förmyndarinstitulen, möjliggör ett större hänsynstagandefill den psykiskt utvecklingsstördes självbestämmanderätt och intregritet. Styrelsenvill slutligen peka pä att i 42 § 2 st. socialtjänslförordningen (1981:750) anges att om nämnden finner atl någon behöver omyndigförkla ras eller att god man bör förordnas för någon skall nämnden anmäla det till överförmyndaren. Anmälan till överförmyndaren skall också göras om nämnden finner atl någon inte längre bör vara omyndigförklarad . Även 42 § 2 st. bör ändras i enlighet med utredningens förslag. statenshandikappråd: Prop. God man och förvaltare mäste hålla fortlöpande kontakt medhuvudmannen för att tillvarata hennes intressen. Vi anser enligt lagförslaget,att en god man eller förvaltare, som försummar sig, skall entledigas. Gmndernaför entledigande behöver dock preciseras. vill avslutningsvis nämna att de föresljnaändringarna i även bör medföra ändringar i lagen (1984:1095) omförlängt bidragsförskott. Det förlängda bidragsförskottet utbetalas för barnmellan 18 och 20 är. I det fall barnet sammanbor med två tidigare förordnadeförmyndare utbetalas bidragsförskott till någon av dessa enligt 8 § lagen omförlängt bidragsförskott jämfört med 9 § lagen om bidragsförskott. Om deföreslagna lagändringarna avseende omyndigförklaring träder i kraft börbestämmelserna i 8 § lagen om förlängt bidragsförskott justeras så att detklarare framgår vad som gäller om god man eller förvaltare förordnats för barnför vilka förlängt bidragsförskott kan utgå. Det kan också nämnas att både den som uppbär förlängtbidragsförskott och barnet är skyldiga att till anmälaomständigheter som kan påverka rätten till och storleken av förskottet. Dettainnebär att om god män eller förvaltare förordnas för en person ochdet ingär i uppdraget att uppbära bidragsförskottet han också har denna anmälningsskyldighetgentemot . Detsamma gäller personer över 18 är som uppbär förlängtbarnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt bidrag. Följdändringar i författningar utanför FB 2 lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden Bestämmelserna i 11 § arvsfondslagen gäller en sådan godman som avses i "11 kap. 4 § lagen om förmynderskap", vilketmotsvarar nuvarande 18 kap. 4 § . Enligt förslaget skallbestämmelserna i 11 § arvsfondslagen också gälla en förvaltare enligt föräldrabalken.De situationer i vilka en förvaltare skall förordnas är emellertid sådana. att.det enligt kollegiets mening aldrig kan bli aktuellt att tillämpabestämmelserna i 11 § arvsfondslagen, vilka avser egendom i dödsbo. Förvaltare enliglföräldrabalken bör därför inte föras in i 11 § arvsfondslagen. Kollegiet har inte nägot att erinra mol förslaget under fömtsättningatt rätten blir skyldig att lämna uppgift fill inskrivningsmyndigheten i falldå en fastighet omfattas av ett förvaltarförordnande. Enligt 11 kap. 3 § 4 punkten förslaget till lag om ändringi (motsvarande nuvarande 18 kap. 4 § 4 punkten) skall rätten förordna god 136 man "om det i övrigtkrävs att en bortovarandes rätt bevakas eller en Prop. 1987/88:32 bortovarandesegendom förvaltas". Rätten till egendom som förvaltas enligt denna punktpreskriberas inte pä grund av bestämmelserna i 16 kap. 7 § , ejheller på grund av några andra bestämmelser.