prop · GB03109 · 1987-12-31 00:00:00 — anser att två allmännabehörighetsnivåer bör fastställas: en där det krävs minst treårig gymnasieskolaoch en där minst tvåårig gymnasieskola krävs. /SR föreslår - fömtom att det skall krävas genomgångentreårig gymnasielinje för fillträde till merparten av högskolans linjer - attdet för behörighet bör krävas ett lägsta medelbetyg om 3,0 på avgångsbetygetfrån gymnasieskolan. /SR föreslår vidare att det inrättas ett kombineratstudielämplighets- och kunskapsprov som kan fungera både som behörighets- och urvalsinstmment. förordar att de tvåbehörighetsbegreppen ersätts av ett enda, baserat på analyser av vilkaförkunskaper som utgör en lämplig grund för enskilda utbildningar eller grupperav utbildningar. UHÄ och föreslår att kravet yrkesverksamhet vid sidan av ålderskravet för 25:4-or skall tas bort.Reglerna och tillämpningen av dessa i praxis är sådana att flertalet sökandesom uppnått även uppfyller kravet på yrkesverksamhet. , anser att kravpå arbetslivserfarenhet borde införas som allmänt behörighetskrav. 3.3 Svenska och engelska för allmän behörighet Att kraven för allmän behörighet i svenska och engelskaskall skärpas fill att avse betyget 3 från tvåårig linje i gymnasieskolantillstyrks av många. uttrycker förståelse för höjningenmen säger sig liksom i sakna en analys av vilken effektdetta kan få för tillströmningen till högskolan. LO är tveksam till kravet på betyget 3 i svenska ochengelska och anser att gymnasieskolan och motsvarande utbildningar skall gealla sådana förkunskaper att de kan tillgodogöra sig högskoleutbildning.Sveriges och är kritiskatill förslaget och anser att åtgärder syftande till att förbättragymnasieskolans undervisning skulle vara ett betydligt effektivare sätt attlösa problemet med bristande språkfärdigheter. i läns landsting påpekar atl utredningens förslag kommer att leda till att av eleverna på de tvååriga linjerna inte kommer att vara behöriga till högskolan oavsett kunskaperna i de aktuella ämnena eftersom betygssys temet är relativt. anser att ett generellt krav på betyget 3 i svenska och engelska rimmar illa med det relativa betygssys temet som automatiskt kommer att obehörighetsförklara en betydande del av gymnasieeleverna. bör detta dock snarare föranleda 46 enomprövning av det relativa betygssystemet än en omprövning av utred- Prop.1987/88:109 ningens förslag. anser att en mer rättvis bedömningskulle uppnås om alla sökande till högskolan fick genomgå ett allmänt behörighetsprovi svenska och engelska. TCO avvisar kravet vad gäller engelska och framhåller attengelsk kurslitteratur förekommer i varierande grad. För de utbildningar därde studerande behöver goda kunskaper i engelska bör detta återspeglas i desärskilda behörighetskraven. SÖ avstyrker förslaget att UHÄ skall få avgöra vilkenbetygsnivå på de treåriga linjerna som skall anses motsvara lägst betyget 3 påde tvååriga linjerna. Många remissinstanser tillstyrker utredningens förslag omhöjning av förkunskapskraven i enlighet med utredningens principiellauttalanden om vikten av höjd kunskapsnivå. Förslaget om krav på betyget 3 ivart och ett av de ämnen som krävs för särskild behörighet fillstyrks iallmänhet. Många remissinstanser manar emellertid fill en viss försiktighet.UHÄ delar utredningens uppfattning att det är väsentligt att förkunskapernasbetydelse för olika utbildningslinjer fortlöpande utvärderas och att resultatenvid behov föranleder förändringar. Vidare anser UHÄ att det kan vara motiveratatt för vissa utbildningslinjer införa särskilda behörighetskrav i svenska ochengelska. Ä andra sidan får krav på särskilda förkunskaper inte införas i sådanutsträckning att kompletteringsbehoven för sökande från de tvååriga linjernablir oöverstigliga. Detta kan medföra rekryteringsproblem till vissa linjeroch negafivt påverka den sociala sammansättningen av de studerande. påpekar att en höjning till krav påtre årskurser i flera ämnen skulle medföra långtgående krav på kompletteringarför dem som gått gymnasieskolans vårdlinje. SÖ anser att variationen när det gäller de särskildaförkunskapskraven måste vara betydande eftersom högskolan uppvisar en mängdutbildningar med olika inriktningar och av skiftande längd. Varje sådant kravfår dock uppställas först efter en noggrann prövning och motsvara ett förutbildningen reellt behov. TCO framhåller att kraven måste vara välmofiveradeoch prövas särskilt för varje utbildning. , och betonar vikten av att kraven påsärskild behörighet ej får sättas så högt att de får formen av en sorts urvalsgmnd. Möjligheten att väga in krav befingade av kommandeyrkesverksamhet mottas positivt av alla remissinstanser som yttrat sig i dennafråga. och Stockholmskommun anser - fill skillnad från utredningen - att arbetslivserfarenhet iallmänhet i större utsträckning än bör användas som ett särskiltbehörighetskrav. SoS menar att det för vissa studier kan finnas behov av arbetslivserfa- 47 renhet eller särskild yrkesHvserfarenhet.Också krav på viss minimi- resp. maximiålder (för exempelvis sociala linjenresp. läkarlinjen) bör kunna ställas. Vidare behöver studerande i visshögskoleutbildning (t. ex. logo-pedlinjen) ha normal hörsel. Särskilda sådana"fysiska" krav behöver därför uppfyllas före fillträdet tillutbildningen. SoS anser även att lämpligheten för kommande yrkesverksamhetinom socialsektorn bör beaktas och föreslår att instmment för prövning av de sökandeslämplighet utvecklas. ochflera av landstingens utbildningsnämnder ställer sig positiva till förslagetom möjligheten att ställa krav på fysiska färdigheter för linjer inomvårdområdet. HCK anser att eventuellakrav på fysiska fömtsättningar skall prövas restriktivt och att det är viktigtatt här vara flexibel och framför allt se möjligheter i stället för hinder. kommun anser att mani stället för att skapa restriktiva och detaljerade krav på fysiska fömtsättningaretc. bör lita till god information (medicinsk syo m. om vilka krav somutbildningen och den kommande yrkesverksamheten ställer. 1987/88:109 Bilaga 3 UHÄ,SFS och /SR anser tillika med flertalet högskoleenheter som uttalat sig ifrågan att självprövningsrätt inte alls bör finnas vid antagning tillhögskoleutbildning. Den nuvarande självprövningsrätten bör således helt tasbort. Enligt UHÄ:s mening bör samma krav på dokumentation gälla för allasökande till samma kurs. SFSframhåller att självprövningsrätten strider mot elementära rättviseprinciperoch att den bör avskaffas. Enligt SFS har det visat sig att självprövningenofta leder till att de sökande överskattar sina förkunskaper. LOkan inte godta utredningens förslag att antagningsmyndigheten skall besluta omnär självprövningsrätten skall få fillämpas. TCO anser attsjälvprövningsrätt bör vara huvudregel för 25:4 behörig eftersom det oftahandlar om att tillgodose fortbildnings- och vidareutbildningsbehov.Antagningsmyndigheten bör dämtöver kunna besluta om ett utvidgande avsjälvprövningsrätten till att omfatta även andra grupper. Deflesta remissinstanser ställer sig positiva till de allmänna principer för urvalsom föreslås av utredningen och tillstyrker huvuddragen i urvalssystemet medbetyg, prov och fri prövning framför allt med hänvisning till att utredningensförslag innebär en förenkUng jämfört med nuvarande system. Också blandhögskolemyndigheterna finns en bred uppslutning kring utredningenshuvudprinciper för urval. avstyrker dock genomförandeav det urvalssystem som utredningen föreslår och menar bl. a. att förslaget ärför vagt och oprecist. //an(iÉ'/ä/lög5o/anär negativ till provurvalet och anser att betygsurvalet Prop. 1987/88:109 börvara huvudprincipen. anser att det kan finnas an- Bilaga 3ledning att använda högskoleprovet när flera sökande har små skillnader i betygspoäng. LO,, . ochSveriges förespråkar - i varje fall på sikt- en antagning som bygger enbart på prov och fri prövning. LO och menar att urvalet borde kunna slopas till flertaletutbildningar. Kommunistisk ungdom anser att' urvalsgmnderna skall varaarbetslivserfarenhet, kötid, intresse och intyg från genomgången utbildning. Beträffandefördelningen av platser mellan betygsurval och provurval tillstyrker mångaremissinstanser utredningens förslag. SAFavvisar förslaget om intervaller och förordar en viss försiktighet vid användningenav högskoleprovet. SAF anser att en lämplig balans mellan de olika gmpperna böråstadkommas först efter en försöksperiod. Flera högskoleenheter föreslår att betygsgmppentilldelas en störte andel av platserna än provgmppen. Universiteten i , tekniska högskolan i , ,. , och /SR förordar att2/3 eller mer av det totala antalet platser tillsätts i betygsurvalet. LOoch anser det däremot viktigt attså stor andel som möjligt av platserna filisätts i provurvalet och förordar attminst av platserna tillsätts på detta sätt. De framhåller att det finnsrisk för att sökandegmpper som av olika skäl inte kan antas i betygsgmppen, t.ex.sökande från folkhögskola, utestängs om antalet platser i provurvalsgmppen blirför litet.' Detstora flertalet remissinstanser fillstyrker utredningens förslag beträffandebetygsurvalet. UHÄpåpekar att de förändringar av gymnasieskolan som kan bli resultatet av bl. a.förslagen av ÖGY kan komma att innebära ändrade fömtsättningar att entydigtdela upp gymnasieskolans utbildningar med utgångspunkt i deras totala längd. Universiteteti , SSEF, och Kommunistiskungdom anser att arbetslivserfarenhet skall tillgodoräknas även ibetygsurvalet. Universiteteti förordar att betygens giltighet begränsas till eftersom denna tidbör vara tillräcklig för att det stora flertalet sökande med goda betyg skallkunna utnyttja dem för tillträde till högskolan. ,och socialdemokratiska ungdomsförbundframför liknande synpunkter och anser att betygens giltighetstid bör begränsas. föreslår att utlandssvenskä elever bereds möjlighet att antas i betygsurvalet i konkurrens med elever från svenskt gymnasium. Merpartenav remissinstanserna stöder utredningens förslag att samtliga Prop. 1987/88:109obligatoriska ämnen i avgångsbetyget medräknas vid uträkning av betygs- Bilaga3 medelvärdet. Majoriteten är också positiva lill atl de två lägsta betygen börfå räknas bort - dock inte betyg i svenska, engelska, matematik och särskildabehörighetsämnen. Många anser att nuvarande regler även fortsättningsvis skallgälla för betyget i idrott, dvs. att idrottsbetyget räknas bort om det sänkermedelbetyget. Även flera högskoleenheter har denna uppfattning. Beträffande betyg som kompletterats för behörighet samtbetyg i frivilligt ämne som krävs för behörighet instämmer fleraremissinstanser i utredningens förslag. f///Ä,förordar av förenklingsskäl att varkenkompletteringsbetyg eller betyg i frivilligt ämne skall påverkabetygsmedelvärdet, samt att inget betyg - förutom idrottsbetyget - får strykas.SÖ menar däremot att kompletteringsämne skall kunna både höja och sänka medelbetyget. , /SR, SFS, anser att kompletteringsbelyg. och betyg ifrivilligt ämne skall kunna både höja och sänka betygsmedelvärdet. Bland högskoleenheterna är remissopinionen delad när detgäller förslaget om viktning. De högskoleenheter som företräder deteknisk-naturvetenskapliga utbildningarna är positiva fill atl viktning införsmedan del hos andra råder tveksamhet till förslaget. Medan CTH "med stortillfredsställelse hälsar införande av viktning" menar iLund att "i då samspelet mellan humaniora, samhällsvetenskap,naturvetenskap och teknik alltmer betonas, känns det lite främmande att införaett system som kan befaras verka i motsatt riktning". UHÄ tillstyrker den modell för viktning som utredningenföreslår men påpekar att viktning endast bör få ske till sådana utbildningardär en ökning av betygens prognosvärde kan påvisas. AMS, , och Skola,SFS, Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation, högskolan i ,för högskoleregion samt utbildningsnämnderna iKristianstads, och framför atl restriktivitetbör iakttas beträffande viktning och att åtgärden måste genomfö- . ras medstörsta omsorg. , SÖ och SACOISR föreslår enannan modell för viktning där hänsyn las till resp. ämnes timtal igymnasieskolan. i framför liknande tankar. TCO, LO, SFEF,, , Folk partiets ungdomsförbund, och Kommunistisk ungdorti liksom flera högskoleenheter och utbildnings nämnderna inom flera landsting avvisar utredningens förslag om viktning. Man pekar främst på att del kommer att påverka gymnasieutbildningen negativt. Eleverna måste redan före eller i början av gymnasietiden be stämma vilken högskoleutbildning de vill söka, för att kunna satsa på rätt ämnen menar man. Remissinstanserna framför också oro för att kunskaperna i samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnen kommer att bli lidande, och att betygshetsen i vissa fall kan bli ännu mera 50 Merparten av remissinstanserna tillstyrker atl provurvaletbör ge sökande utan betyg från gymnasieskolan en möjlighet att bli antagna ochfungera som en andra chans för sökande med betyg från gymnasieskolan. Bland högskolemyndigheterna finns en bred uppslutningkring principerna för provurvalet. och iGöteborg är dock tveksamma till om provet kan ge studerande från gymnasieskolanen "andra chans" beroende på dess sammanvägning med arbetslivserfarenhetenoch poängberäkningen för denna. Merparten av remissinstanserna tillstyrker utredningensförslag beträffande poängberäkning, provresultatets giltighet och förslagetall provet får genomgås ett obegränsat antal gånger. Bland remissinstanserna kan man utläsa en viss tveksamhet fillhögskoleprovets nuvarande utformning. Flertalet menar atl det kan användas somen utgångspunkt för ett nytt prov som mäter studielämplighet i allmänhet. Någraremissinstanser pekar också på viklen av att provet utformas på ett sådant sättatt resultatet inte påverkas av kön, ålder, social eller kulturell bakgrund.Bl. a. från högskolemyndigheterna poängteras vikten av att högskoleprovetsutformning, utveckling och prognosvärde fortlöpande följs upp. Många remissinstanser anser atl provet bör delas upp i enallmän och specifik del för resp. utbildning eller sektor. SoS och kommunföreslår att ett lämplighetsprov för vissa utbildningar, t. ex. sociala utbildningarsamt lärarutbildningar, införs. Merparten av remissinstanserna är positiva till attarbetslivserfarenhet även i fortsättningen skall ge poäng vid urvalet. /SR, KVA, SAF, , samt bland högskolemyndigheterna i ochuniversitetet i avstyrker förslaget. 5ACO/5/? anser att arbetslivserfarenhet inte längre behövssom urvals instrument. Den betydelse arbetslivserfarenheten tidigare hade för äldre personer som en signal att högskolan är tillgänglig även för dem behövs inte längre. Ungdomar arbetar numera i mycket stor utsträckning saml i olika långa perioder mellan gymnasieskola och högskola. ' SAF menar att poängen i principenbart handlar om att skall ha förflutit mellan de avslutadegymnasiestudierna och ansökan. Beträffande sjuårsgränsen kan poängtillskottetendast motiveras av att man vill ge kompensation ål i högskolan underrepresenteradegrupper. SAF anser att detta inte är urvalsreglernas uppgift och attpoängtillskottet sätter urvalsreglerna ur spel. LO och anser atlarbets livserfarenhet i första hand skall användas som ett behörighetskrav. länge inte arbetslivserfarenhet i någon större omfattningkrävs för behörig- Prop. 1987/88:109 het till högskolan bör den användas som ett urvalsinstrument. Förslaget alt arbetslivserfarenhet skall tillgodoräknasendast i provurvalet mottas positivt av många remissinstanser. SSEF, och Kommunistisk ungdom, liksom universiteteti menar dock att arbetslivserfarenhet skall kunna tillgodoräknas äventillsammans med betyg. Mänga remissinstanser som är posifiva till attarbetslivserfarenhet skall ge poäng vid urvalet har synpunkter på förslaget ompoängberäkning. UHÄ, i , i och AMSanser att poäng för den kortare perioden bör slopas med hänvisning till att denföreslagna karenstiden för tillgodoräknande av provet vid urval, gördet obehövligt med ytteriigare incitament för alt sfimulera till ett kortarestudieuppehåll. Härigenom uppnås också en avsevärd förenkling av regelsystemet,som besparingar av antagningsverksamheten möjliggörs. AMS påpekar att möjligheterna för ungdomar att få arbetekan variera på olika orter och att arbetslivspoängen kan försvåra möjligheternaför ungdomar pä orter med dålig arbetsmarknad att hävda sig i konkurrensen. Alternativ till den lägre gränsen föreslås av någraremissinstanser med hänvisning till att endast etl års studieuppehåll skall geutdelning i arbetslivspoäng. föreslår , och Skola, föreslår medan iLinköping, högskolan i , SFS och förespråkar tolvmånader som lägsta gräns. Även och iGöteborg förordar alt poäng ges endast efter en längre fidsarbetslivserfarenhet men anser att är ett för högt gränsvärde ochföreslår att gränsen sätts till . UHÄ, i , iUppsala, i , och högskolan IKarlstad föreslår ett minskat inflytande för arbetslivserfarenhet genom lägrepoäng. 4.5 Den fria prövningen Merparten av remissinstanserna är positiva till den friaprövningen. Man pekar främst på att handikappade, invandrare, sökande medrelevant arbetslivserfarenhet m. m. här ges en störte möjlighet fill tillträdetill högskolan. Bland högskolemyndigheterna finns en bred majoritet för enfri prövning som komplement till de formella bestämmelserna. Flera remissinstanser är positiva fill utredningensförslag om tillgodoräknande av särskilt relevant arbetslivserfarenhet vid denfria prövningen. avstyrker utredningens förslag om friprövning och hänvisar fill att de administrativa konsekvenserna av lokalmedverkan inte belysts tillräckligt. Flera högskoleenheter fömtser problem avadministrativ art vid den fria prövningen. Andra framhåller vikten av atträttssäkerhetsgarantier finns. SÖ, AMS, , , SFS ochSveriges so- 52 cialdemokratiskaungdomsförbund varnar för risken för subjekfivitet och Prop. 1987/88:109 missbmk,samt pekar också på vikten av att utbildningsmyndighetema Bilaga 3informerar sökande om vilka huvudrikfiinjer som gäller för att antagning genomfri prövning skall bli aktuell. UHÄ menar att det finns anledning att skilja påantagningen av en väl definierad och relativt stor gmpp som sökande medutländsk fömtbildning, och den i verklig mening fria prövningen av enstakasökande med exceptionella meriter. Flertalet remissinstanser är positiva till utredningensförslag beträffande sökande med utländsk fömtbildning. SAF och tar avstånd frånutredningens förslag då det gäller svenska ungdomar som fullföljt singymnasieutbildning utomlands. De framför två alternativa förslag, dels ettsystem där de utlandssvenska eleverna konkurterar som en egen undergrupp ibetygsurvalet, dels ett system där de får utgöra en egen gmpp inom den friaprövningen. Flertalet remissinstanser ansluter sig till utredningensförslag alt högst av platserna tillsätts genom fri prövning. Blandhögskolemyndigheterna är bl. a. tekniska högskolan i ochuniversitetet i kritiska och förordar att gränsen sätts lägre, 5 %resp. Även i , ,, , och anser att är en för hög andel.Man pekar bl. a. på risken att godtyckliga regler kan komma att användas för endel av denna antagning. Högskolan för lärarutbildning i , karolinskainstitutet och utbildningsnämnden i föreslår attgränsen sätts högre, resp. . 4.6 Sökande med behörighet från folkhögskola Många av remissinstanserna är negativa till utredningensförslag om att den särskilda kvotgruppen för sökande från folkhögskolaavskaffas. Yttranden har inkommit från lärare och elever vid en mängdfolkhögskolor där man uttrycker sin oro över att en möjlighet förfolkhögskoleeleverna att antas till högskolan nu försvinner. Även en majoritetav landstingens utbildningsnämnder är negativa till att kvotgmppen las bort. SÖ avstyrker utredningens förslag och anser attfolkhögskolans elever skall kunna antas på gmndval av såväl studieomdöme somprov och fri prövning. Folkhögskolans elever bör antas inom betygsurvalet genomatt filldelas platser i förhållande till antalet sökande. SÖ anser inte minstmed hänsyn till högskolans sociala rekrytering att folkhögskolans elever inteska komma i ett mindre gynnsamt läge än andra vuxenstuderande. SFEF och Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisationmenar att det är oacceptabelt att folkhögskoleeleverna endast kan söka i en kvotgmppmedan gymnasie- och komvuxeleverna får två chanser. anser, liksom TCO, att en viss andel avplatserna i provurvalet bör tilldelas folkhögskoleeleverna. Det innebär atl dessa sö kande kan konkurtera i två urvalsgrupper inom ramen för provurvalet. UHÄ menaratt man i första hand bör välja den lösning som utredningen /88:109 föreslår. Om statsmakterna trots allt anser alt folkhögskolan börbedömas i Bilaga 3 en egen kvotgmpp bör detta ske i en undergmpp inombetygsurvalet. 4.7 Snedfördelning mellan män och kvinnor ihögskolan, urval vid lika poängtal Merparten av remissinstanserna avvisar liksom utredningenkönskvotering som generell metod. Många menar alt den sneda könsfördelningeninom högskolan inte löses genom förändrade antagningsregler, utan att insatsermåste sättas in . Flertalet remissinstanser stöder dock utredningens förslagom företräde för underrepresenterat kön vid lika poängtal. TCO föreslår alt tilläggspoäng införs för underrepresenteratkön vid urval lill längre tekniska utbildningar. UHÄ anser att vid lika poängtal bör i första handföreträde ges åt underrepresenterat kön. Därefter bör den prioritet som densökande givit alternativet avgöra och i sista hand bör lottning tillgripas. Utredningens förslag välkomnas av de flestaremissinstanserna. Man är framför allt positiv till atl använda speciella provoch intervjuer som är linje- eller sektorsanpassade. UHÄ framhåller värdet av att gemensamma regler gäller förflertalet utbildningar i högskolan, men tillstyrker dock en successivutveckling där man i mindre skala prövar alternativa instrument. SoS anser det vara viktigt att utbildningsmyndighetema larfasta på detta förslag och utvecklar nya urvalsinstrument för olika utbildningslinjer,som förbereder för yrkesverksamhet inom socialsektorn. avstyrker den angivna "utvecklingspotentialen"omfattande 1/3 av platserna på en linje i landet. menar dock attdet i många fall finns goda skäl alt genomföra försöksprojekt med andraurvalsmodeller, men sådana projekt bör beslutas av regering och riksdag i varjesärskilt fall. anser att man bör iaktta en vissåterhållsamhet med alltför många olika försök och pekar på vikten avatt försöksverksamheten noggrant utvärderas. 5 Urval till enstaka kurser Högskoleenheterna är i allmänhet positiva till minskad lottning,förenklad antagning samt till utökad förelrädesanlagning. Även möjligheterna till utökat lokalt infiytande över urvalsreglerna samt utökad medverkan av institutioner och linjenämnder i utformningen av regelsystemet och i ge nomförandet av antagningen tillstyrks i stort av högskoleenheterna. Däremothar många synpunkter på förslaget till nya urvalskriterier fram- Prop.1987/88:109 förts från högskoleenheternas sida. Många är tveksamma ellerkritiska mot Bilaga 3 konsekvenserna av utredningens förslag lill indelningi urvalsgmnder och därmed sammanhängande förslag. Förslaget att ersätta urvalsförfarandet med ett enkeltregistreringsförfarande för alla kurser som erfarenhetsmässigt inte bedöms fåfler sökande än kursplatser tillstyrks av UHÄ, SÖ, AMS, TCO, /SR, SFS . De flesta högskoleenheter accepterar (med vissa lokalatillämpningar) förslaget alt olika urvalskriterier används för olika kurserberoende på kursens huvudsakliga syfte. Många är dock tveksamma lillmöjligheten att praktiskt använda kriterierna. Svårigheten att särskilja kurserefter syften poängteras som informationsproblem och kostnadsökningarbefaras av högskoleenheterna. /SR ställer sig bakom de grundläggande principerna medolika urvalskriterier. UHÄ finner den uppdelning i urvalskriterier somutredningen presenterat i förslaget till förordning i huvudsak adekvat. Medhänsyn till svårigheten all entydigt indela kurser beroende på deras syfte ärUHÄ dock tveksam lill att i förordning reglera vilka urvalskriterier som skalltillämpas.