prop · GB03102 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:102 om utveckling av yrkesutbildningen i gymnasieskolan Regeringenföreslär att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen dras riktlinjerna upp för en försöks- och utvecklingsperiodavseende gymnasieskolans yrkesinriktade studievägar. Förslagen bygger i stortpä betänkandena (SOU 1986:2 och 3) En treårig yrkesutbildning från arbetsgruppenför översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY). Ipropositionen föreslås att en treårig försöksperiod med förlängd, moderniseradoch i högre grad arbetsplatsförlagd utbildning inleds /89.Försöksverksamheten omfattar 5000 intagningsplatser under vart och ett av detre åren. Försöksverksamheten samordnas med ett utvecklingsarbete i syfte attförbättra kvaliteten på gymnasieskolans yrkesutbildning. En särskildreferensgrupp och utvärderare bör tillkallas för detta ändamål. Denarbetsplatsförlagda utbildningen inom försöksverksamheten kännetecknas av attvara kursplanestyrd utbildning på arbetsplatsen under ledning av handledaresom arbetsplatsen tillhandahåller. Yrkesläraren utövar tillsyn överutbildningen. Den arbetsplatsförlagda delen av undervisningen under årskurserna1 och 2 bör omfatta av den totala studietiden med huvuddelen av tideni årskurs 2. Under det tredje året bör andelen arbetsplatsförlagd utbildningutgöra av studietiden. Som alternativ till arbetsplatsförlagd utbildning iårskurs 3 bör i vissa fall erbjudas skolförlagd utbildning i form av kurser somger yrkesspecialisering, fördjupning eller teoretisk komplettering, s. k. alternafivkurser. Ettökat inslag av allmänna ämnen innebär att samtliga elever inom försöksverksamhetenstuderar svenska, samhällskunskap, engelska, idrott och ett tillvalsämne, t.ex. matematik. Samtliga elever inom försöksverksamheten uppnår därigenomallmän behörighet för högskolestudier. 1 1987/88. malagd tid förspecialarbete skapar utrymme för ökad samverkan mellan Prop. 1987/88:102allmänna ämnen och yrkesämnen. Enförstärkning föreslås också av fortbildningsmöjligheterna för yrkeslärare föratt upprätthälla en modern utbildning av hög kvalitet. Skolaoch arbetsliv har ett gemensamt ansvar för den yrkesinriktade utbildningen.Syftet med försöks- och utvecklingsperioden är att åstadkomma enkvalitetshöjning av yrkesutbildningen. Detta kommer både samhälls- ocharbetsliv till nytta. Staten skall ha det övergripande ansvaret för att allaelever får en god yrkesutbildning. Staten och skolhuvud-männen, svarar förtillsyn och ledning av all gymnasial utbildning, antingen den bedrivs i skolaeller på arbetsplats. Stat och kommun bör svara för kostnaderna förundervisningen, under försöksverksamheten även för de arbetsplatsförlagdadelarna. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 3 mars1988 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , ,, , R. , , , , ,, G. , , Proposition om utveckling av yrkesutbildningen i gymnasieskolan Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade minföreträdare, statsrådet , en arbetsgrupp för att göraen översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen. Arbetsgruppen antog namnetArbetsgruppen för översyn av den gymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY).' ÖGY överiämnade sina slutbetänkanden (SOU1986:2 och 3) En treårig yrkesutbildning del 1 och 2. Dessa har remissbehandlats.Gruppen hade tidigare avlämnat skrifterna Avtal om arbetsplatsförlagdutbildning (DsU 1985:9), Yrkesutbildningen inför 1990-talet (DsU 1985:13),Kostnader för gymnasieskolutbildningen (DsU 1986:15) och Fortbildning avyrkeslärare (1986:1). Till protokollet i detta ärende bör fogas som bilaga 1utredningens sammanfattning av sina slutbetänkanden och som bilaga 2 enförteckning över remissinstanserna. En fyllig sammanställning avremissyttrandena har gjorts inom och finns tillgängligi ärendet (dnr 345/88). Som bilaga 3 redovisas en studie av tillgången påplatser för arbetsplatsförlagd utbildning, genomförd i underhösten 1986 och som bilaga 4 en samhällsekonomisk studie av effekterna av attförlänga yrkesutbildningen i gymnasieskolan med . Bilaga 5 är enförteckning över gymnasieskolans linjer. Med ÖGY:s slutbetänkanden som underlag lägger jag i detföljande fram förslag till riktlinjer för en treårig försöks- ochutvecklingsperiod avseende de yrkesinriktade utbildningarna i gymnasieskolan.Med yrkesutbildningar avser jag i mina förslag, om ej annat anges, de direktyrkesinriktade tvååriga linjerna i dagens gymnasieskola samt specialkurser somanknyter till dessa. ' I arbetsgruppen ingick skoldirektör (ordförande), sektionschef , utredningssekreterare ,direktör , ombudsman , sekreterare ,departementsrådet , skolrådet samt ombudsman var departementssekreterare . Mina förslag syftar tillatt en försöks- och utvecklingsperiod för gymna- Prop. 1987/88:102 sieskolansyrkesinriktade linjer skall kunna påbörjas /89. Jag avser atttillkalla en särskild referensgrupp och en fristående utredningsman förutvärdering för att följa utvecklingen . Jagavser att senare föreslå regeringen att ge () i uppdrag attgenomföra ett kursplanearbete efter de riktlinjer jag nu föreslär samt ocksåvisst utrednings- och utvärderingsarbete som grund för kommandeställningstaganden. I de fall där jag bedömer det vara av värde för helhetsbildenkommer jag i det följande att redovisa innebörden av de uppdrag som bör gestill SÖ och andra myndigheter. 2 Yrkesutbildningen inför 1990-talet Jaghar i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 10 sid. 19 ff) redogjortför min syn pä gymnasiepolitiken inför 1990-talet. I det följande redovisar jagi stora drag utvecklingen ur yrkesutbildningens perspektiv. Vihar nu erfarenhet av den integrerade gymnasieskola somriksdagen beslutade om 1970. Dess historia är tre separata skolformershistoria - gymnasiets, och yrkesskolans. De hade skildautbildningsmål och framtiden för eleverna tedde sig mycket olika beroende påvilken skolform de gått i. Före1970 var också tillgången pä utbildning i övrigt väsentligt sämre än i dag.Grundskolan var ännu inte helt utbyggd. Den kommunala vuxenutbildningen fick istort sett sin nuvarande utformning genom vuxenutbildningsreformen 1967.Universitet och högskolor omfattade betydligt färre utbildningsvägar än de göri dag och de var bara i begränsad omfattning tillgängliga för andra grupper ändem som hade studentexamen. Yrkesutbildningensnuvarande inriktning och struktur förbereddes av yrkesutbildningsberedningen (YB)under mitten och slutet av 1960- talet. Den valda organisationsformen förutbildningen har därför sina rötter i det tänkande som då var förhärskande istora delar av arbetslivet. Beslutenvid och riksdagar innebar att yrkesutbildningen reformerades ochintegrerades i den nya gymnasieskolan. Reformen innebar att tiden förflertalet yrkesämnen minskades kraftigt medan inslaget av allmänna ämnen ökadesi jämförelse med tidigare. Detta gäller i första hand inom industri- ochhantverkssektorn, där yrkesskolans utbildningar "översattes" tilltvååriga linjer. Därutöver skapades också ett antal helt nya utbildningar, t.ex. värdlinjen och distributions- och kontorslinjen. Den yrkesutbildning somgymnasieskolan skulle ge var inte avsedd att vara en färdig yrkesutbildning.Gymnasieskolan skulle endast erbjuda en påbörjad yrkesutbildning, normaltföljd av en s. k. färdigutbildning i arbetslivet. Färdigutbildningen reglerasinte av gymnasieskolans kursplaner utan genom avtal mellan arbetsmarknadensparter i samband med anställning. Andelenelever från som söker direkt till gymnasieskolan har hela tidenökat och ligger nu . av en årskull 16-äringarkommer också in på och påbörjar en gymnasieutbildning. I mitten av 70-taletvar det av eleverna från grundsko- Tabell 1Antal förstahandssökande och elever samt andel flickor i årskurs 1 på linjer ochgrundskoleanknutna specialkurser inom gymnasieskolan 15/9 1987. "500-försök"= 2 åriga teoret. ' Förkortningar för linjer, se bilaga 5. Försöksverksamhet med treåriga yrkeslinjer. lan som sökte vidare. Efterfrågan på utbildning,förändringar i arbetslivet och samhällsutvecklingen har medfört att nyastudievägar tillkommit i gymnasieskolan . Som exempel kannämnas drift- och underhällsteknisk linje samt ett stort antal specialkursermed inriktning mot ekonomi, teknik och vård. Totalt innehåller gymnasieskolan 27 linjer och ca 550 specialkurser. Fördelningen av sökande och elever iårskurs 1 av gymnasieskolan /88 framgår av tabell 1. Av tabellenframgår också flickornas procentuella andel inom olika utbildningsområden -ett förhållande som jag återkommer till i det följande. Ett allmäntkvalifikationskrav på arbetsmarknaden är att man haren gymnasial utbildning. Ungdomar med enbart grundskoleutbildning Prop.1987/88:102 har mycket större svårigheter att fä fotfäste på den reguljäraarbetsmarknaden än de som har en gymnasieutbildning. Uppgiften förgymnasieskolan är alltså att ge praktiskt taget vaije 16-åring en fortsattutbildning som antingen skall leda till direkt yrkesverksamhet eller tillfortsatt utbildning i högskolan. Utbildningspolitikensmål har länge varit att främja samhällets utveckling mot demokrati, jämlikhetoch välfärd. har syftet varit att skapa förutsättningar för denenskilde att utvecklas till en fri, självständig och demokratisk människa. Attge alla medborgare en hög kunskapsstandard har varit nödvändigt för att snabbtomvandla vårt land till en välfärdsnation. Väl utbildade människor med enallmänt bred och hög kunskapsnivå har också varit en av vårt lands viktigastekonkurrensfördelar. I överensstämmelse med detta har utbildningssystemetsuccessivt byggts ut och utvecklats till både omfattning och innehåll. 1970års gymnasieskolreform var ett led i en utbildningspolitik, som underefterkrigstiden konsekvent inriktats på att komma ifrån den skarpa åtskillnadmellan yrkesutbildning och allmän utbildning, som så länge funnits och som haftså avgörande betydelse för ungdomars framtid. Förslagen i denna proposition omförsöksverksamhet med en förlängd och moderniserad yrkesutbildning innebärytterligare steg i denna riktning. Det gäller nu att höja den gymnasialayrkesutbildningens kvalitet och att vidga och förbättra framtidsmöjligheternaför de elever som väljer en yrkesutbildning. Förslagensyftar därmed också till att stärka gymnasieskolans ställning sorn densammanhållna skolform inom vilken ungdomar i större utsträckning än nu skallkunna finna en studieväg som överensstämmer med deras framtidsplaner och sominte innebär någon utbildningsmässig återvändsgränd. Grundskolansmål och riktlinjer uttrycker att: "Barn är olika då de kommer till skolan.Skolan bör heller inte sträva efter att göra dem lika. När de lämnar skolan börde göra det med bibehållen individualitet och särprägel och med en uppövadförmåga att respektera individualiteten hos andra människor." Dennagrundskolans målsättning är gymnasieskolans utmaning. Så gott som varje 16-äringsöker sig dit och skall finna sig tillrätta där med den individualitet ochsärprägel han eller hon besitter. Dessa ungdomar är alla snart myndiga. Var ochen har sina planer för och tankar om framtiden. De har olika förutsättningar.Alla har samma värde. Var och en har rätt att få en god utbildning. Begreppetgymnasial yrkesutbildning får inte tolkas snävt. Skolans uppgift får aldrigbegränsas till att enbart göra eleverna skickade för en yrkesroll. Inte hellerfår den snabba tekniska utvecklingen leda till en ensidig inriktning påförändringar i utbildningen som syftar enbart till att möta nya tekniska kravinom olika yrkesområden. Igymnasieskolan skall eleverna också få beredskap och bättre förutsätt ningar för den personliga utvecklingen och möjlighet fill en rik fritid. inomyrkesutbildningen skall de utbilda sig för medborgarrollen i vid Prop.1987/88:102 mening. Studier av miljö och miljövårdsfrågor har t. ex. sin givnaplats också inom yrkesutbildningen. De skall också få möta kulturlivet. Kulturinslagi skolarbetet är väsentliga för att balansera det ofta enahanda massmediautbudetsom dagens ungdom erbjuds. Undervisningen i karaktärsämnena för deyrkesinriktade linjerna bör breddas och fördjupas genom ökade inslag av kultur,exempelvis yrkeskultur. Eleverna skall både växa i personlig och socialkompetens. Möjligheterna för dem att fortsätta att utbilda sig skall öka. Dagensungdomar har vuxit upp i ett samhälle med rik tillgäng på utbildning för bådeunga och vuxna. De har hört mycket talas om ungdomsarbetslöshet bådehär hemma och som en internationell företeelse. En del är "skoltrötta"efter . Många är rädda för att inte få ett arbete. De önskar därförofta lämna skolan och gå in i yrkeslivet. De behöver därför en yrkesutbildning,som läggs upp i samspel med arbetsplatser. De måste få inse att skolan tarderas yrkesplaner på allvar och att gymnasieskolan är en ny och annoriundaskolform jämfört med . Detta är vikfiga utgångspunkter för minaförslag om hur den ökade volymen av allmänna ämnen bör komma in i timplanerna.Det gäller att ge ungdomarna en utbildning som i starten är tydligtyrkesinriktad. Det gäller vidare att de sedan successivt under utbildningenbreddar sitt kunnande genom mer allmänna ämnen och mer avancerad yrkesteori.När deras skoltid är slut skall de ha en användbar yrkesutbildningsom de skaffat sig både i skolan och på arbetsplatser. Lika viktigt är att dedä också har möjligheter och lust att fortsätta att utbilda sig och att deras kunskaperär tillräckliga för detta. Blandgymnasieskolans elever finns också ett betydande antal med invandrarbakgrund.Dessa är överrepresenterade på de yrkesinriktade linjerna. Störredelen av de nuvarande linjerna i gymnasieskolan domineras starkt av antingenflickor eller pojkar. har mönstret förändratsnågot såtillvida att flickornas andel har ökat pä samtliga tre- och fyraårigalinjer, inte minst på den fyraåriga tekniska linjen. Pojkarnas andel pä linjermed inriktning mot värd och konsumtion har också ökat något. I övrigt ärförändringarna små. På de tekniskt inriktade tvååriga linjerna utgör flickornaendast . Fördelningen per studievägsområde framgår av tabell 1. Elevernabör få stöd att välja yrkesinriktning efter intresse och förutsättningar, istället för efter kön. Som jag tidigare anfört i årets budgetproposition harungdomsskolan ett betydande ansvar för att göra barn och ungdomar medvetna omkönsroller i utbildningsval och yrkesliv samt om effekterna av olika val.Intressen och föreställningar hos eleverna pä detta område påverkas dock intebara av de budskap skolan ger utan också av hur undervisningen i olika ämnenutformas från lågstadium och uppåt. Valettill gymnasieskolan görs i en period av de ungas liv dä de mer aktivt börjar orientera sig mot kvinnors resp. mäns vuxen- och yrkesroller som vuxenlivet uppfattas som avlägset. ställdhetssynpunkt är detdärför väsentligt att gymnasieskolan och utbild- Prop. 1987/88:102 ningsväsendeti övrigt ges en sådan struktur att läsningar och återvändsgränder för denenskilde i möjligaste mån undviks. Den bredare inriktning av studievägarna sommina förslag innebär bör också ses mot denna bakgrund. Eleversom bryter det vanliga könsrollsmönstret vid valet av studieväg möter oftaproblem av olika slag. I synnerhet gäller detta flickor. Enligt gjordaundersökningar avbryter nästan hälften av dessa flickor sin utbildning iförtid. Övergången till arbetslivet för dem som genomfört utbildningen ärockså ofta problematisk. Iblandhar det hävdats att skolan och samhället, mot bakgrund av de redovisadeförhållandena, "lurar" flickorna in på områden som de sedan inte fårmöjlighet att klara av inom det område de utbildat sig. Enligt mitt synsätt ärdet skolans, och också arbetslivets, skyldighet att så långt som möjligt hjälpaelever som valt en utbildning att fullfölja denna och underlätta för dem attfä arbete. Förutsatt givetvis att eleven inte framstår som personligen mindreväl lämpad för den valda utbildningen. Skolan skall, bl. a. genom en allsidigarbetslivsorientering, ge en saklig information om villkoren i olikautbildningar och yrken. Det ankommer också på den personal som är verksam igymnasieskolan att bidra till en sådan information, att utbildningsvalet kanske på goda grunder. Desommarkurser i teknik för flickor som anordnats i ett stort antal kommunerunder senare är har bl. a. visat att många flickor har såväl intresse som godaförutsättningar för teknik och tekniskt betonat arbete. Flickor har ofta andraförkunskaper, andra förhållningssätt och värderingsmönster visavi teknik. Ettförhållande som bör kunnas tas bättre tillvara. Erfarenheterhar också visat på vikten av att vid intagningen till tekniskt inriktadestudievägar föra flickor till samma klassenhet sä att gruppen kan utgöra ettstöd och utslagningsmekanismerna kan minimeras. Sådana åtgärder synes särskiltvikfiga under det första studieåret. Faddersystem, enkönadeundervisningsgrupper eller andra anordningar som motsvarar de lokalaförutsättningarna kan också komma ifråga med stöd av de förstärkningsresursersom finns i gymnasieskolan. Detlångsiktiga målet för samhällets satsningar att stödja ett otraditionelltstudie och yrkesval bör vara att inga studievägar skall ha mindre än 40procent av underrepresenterat kön. Jag kommer senare denna dag att i anmälantill regeringens proposition 1987/88:105 om jämställdhet inför 90-talet vidareutveckla min syn på utbildning och jämställdhet. För den närmastefemårsperioden bör målet vara att studievägar som har mindre än femprocent av underrepresenterat kön bör ha /93. Jagvill här erinra om den försöksverksamhet med en treårig utbildning med elmekanisk inriktning som startat och där intag ningen skulle ske sä att om möjligt av eleverna skulle vara flickor. Vid läsårsstarten var 66 kvinnliga elever intagna till de 352 intag ningsplatserna. Utbildningen bedrivs i 20 kommuner. Av dessa uppnådde 17 den målsättning i fråga om könsfördelning jag satt upp för verksamhe- 8 Med beaktande av denlåga andelen kvinnliga elever inom denna Prop. 1987/88:102 sektor och den kortatid som stått fill skolhuvudmännens förfogande bedömer jag resultatet sommycket tillfredsställande. () har fått i uppdrag attfortlöpande följa försöksverksamheten. Jag kommer senare (avsnitt 5.7) attföreslå ytterligare åtgärder i syfte att få en bättre balans mellan flickor ochpojkar på de yrkesinriktade studievägarna. Föratt uppmuntra och stödja otraditionella studie- och yrkesval är det i storutsträckning nödvändigt att förändra attityder men också fråga om att ge bättrekunskaper om de faktorer som hindrar ett friare val. Här spelar utbildning ochfortbildning hos lärare, handledare m.fl. en stor roll. Jag återkommer tilldetta i avsnittet om personalfrågor. De andra förslag och överväganden som ärmotiverade med utgångspunkt från vad jag sagt, tar jag upp i resp.avsnitt. Underloppet av minskade arbetsmarknaden för sexton- och sjuttonåringardramatiskt. ökade behovet av kompletterande yrkesutbildning förungdomar kring tjugo är. Därmedframträdde i bjärt kontrast ett missförhållande, som i och för sig allfid harvarit förhanden. Skillnaderna är stora, för att inte säga växande, när detgäller framtidsmöjligheter och valfrihet mellan elever som gått på en tvåårigyrkeslinje i gymnasieskolan å ena sidan och dem som genomgått en treårig allmänutbildning å den andra Vadsom hände gör det nödvändigt att intensifiera arbetet med atthöja den grundläggande yrkesutbildningens kvalitet. Det bör ske parallellt medatt dessa gymnasielinjer tillförs ett större inslag av allmänna ämnen. Baradärigenom kan fler ungdomar finna en studieväg, som överensstämmer med deras framfidsplaneroch utkomstmöjligheter. Meddetta perspektiv för ögonen arbetade arbetsgruppen för översyn av dengymnasiala yrkesutbildningen (ÖGY) . Dess förslag innebär ikorthet följande: - Yrkeslinjerna bör förlängasfrän två till . - Yrkesutbildningen bör bedrivasi nära samspel med arbetslivet. En avsevärd del av yrkesutbildningen börförläggas till arbetsplatser, särskilt under det tredje året. Detta kommer attbidra till att höja kvaliteten i den gymnasiala yrkesutbildningen. Skolan ocharbetslivet står här inte i något motsatsförhållande till varandra. För en brayrkesutbildning är de i stället varandras förutsättning. - Den förlängda utbildningstidenger utrymme för en utökning av allmänna ämnen. Kunskaper i ämnen som svenska,engelska, samhällskunskap, matematik eller något estetiskt ämne ger elevernamöjligheter till fortsatta studier, bl. a. vid vissa högskolelinjer. Men det ärockså så att man i yrkeslivet numera inte alltid kan dra någon bestämd gränsmellan behovet av s.k. yrkesämnen och av allmänna ämnen. Själva yrkesutbildningenär ofta sä avancerad att den ofta fordrar stöd av kunskaper i t. ex.språk, matematik och samhällskunskap. - Genom att på yrkeslinjernaerbjuda en klart yrkesinriktad studiestart bör denna del av gymnasieskolan merän uppfattas som en ny och annoriunda skolform jämfört medgrundskolan. kännaatt deras yrkesplaner tas pä allvar och börjar förverkligas. obestämdaelever erbjuds introduktionskurser. - Genom en ny typ av kompetensrelateradekursplaner i yrkesämnena bör inlärningstidenkunna variera, så att var och en går vidare till nästa avsnittav en kurs först när han eller hon lärt sig det föregående. Minegen bedömning av dessa förslag överensstämmer i allt väsentligt medremissinstansernas positiva bild. En modernisering av yrkesutbildningenbrådskar. Detär inte acceptabelt att nära hälften av våra ungdomar får en utbildning som iflera avseenden har brister och begränsningar med hänsyn till de krav somframtiden ställer och till vad de själva, som medborgare, har rätt att fordra. Gymnasieskolanär omfattande och heterogen. Det är nödvändigt att den utvecklas och förnyas itakt med samhället. lade min företrädare, statsrådet ,fram proposifionen om Gymnasieskolan i utveckling (prop. 1983/84:116). Pägrundval av denna beslutade (UbU 1983/84:29, rskr. 412) om ettförsöks- och utvecklingsarbete, som i praktiken startade /86. Deflesta försök t. ex. praktikförsöken - gäller främst de tre- och fyraårigalinjerna. Försöken skall pågå . Våren1987 har SÖ lämnat en första delrapport över utvärderingen av denna verksamhet.Det är som jag också framhållit i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100,bilaga 10, sid 24) min uppfattning att de förslag om en förbättradyrkesutbildning som jag nu lägger fram väl låter sig förenas med inriktningenav det redan pågående försöks- och utvecklingsarbetet. Detkommer således att pågå försöksverksamhet ochutvecklingsarbete utifrån tvä olika propositioner, den ena om iförsta hand de teoretiska studievägarna och så de förslag jag framläggerom yrkesutbildning. Som jag anfört i årets budgetproposition är dessaverksamheter hörnstenar för arbetet med en ny läroplan för gymnasieskolan medsikte att tillämpas . Dennya läroplanen kommer att bära en stark prägel av vad jag anser viktigast för1990-talets gymnasieskola. Kort sammanfattat gäller det att kraven på kvalitetmåste vara högt ställda. Detta gäller innehåll, arbetssätt och arbetsmiljö vidsåväl studieförberedande som yrkesinriktade linjer. För det andra gäller detatt gymnasieskolan är fill för alla ungdomar och skall vara bra för alla. Idenna ambition finns ett villkor inbyggt nämligen att gymnasieskolan inte kanutformas lika för alla. Att studievägarna i gymnasieskolan nu blir merlikvärdiga betyder således inte att deras olika utbildningsprofil får suddasut. 3Utvecklingsarbete och försöksverksamhet 3.1 Målsättning Mittförslag: En treårig försöksperiod med en förlängd, moderniserad och i högregrad arbetsplatsförlagd yrkesutbildning i gymnasieskolan inleds läsåret1988/89. I försöksverksamheten skall också allmänna ämnen få en störreomfattning än . Försöksverksamheten samordnas med ett utvecklingsarbete isyfte att förbättra kvaliteten på gymnasieskolans yrkesutbildning. Skälför mitt förslag: Av min redovisning i det föregående framgår att utvecklingenunder har gjort det nödvändigt att intensifiera arbetet medatt höja den grundläggande yrkesutbildningens kvalitet. Detta är en generelliakttagelse som gjorts i flertalet avancerade industrina-fioner.