prop · GB03137 · 1987-12-31 00:00:00 — Under dentid en fråga om besöksförbud prövas av rätten bör åklagaren varken kunnameddela ett nytt förbud som grundar sig på samma förhållanden som prövas avrätlen eller ompröva sitt tidigare beslut. Däremot bör åklagaren givetvis varaoförhindrad att, även om rätten prövar etl beslut i fråga om besöksförbud,avgöra en fråga om förbud mot samma person, om förbudet avser att skydda någonannan än den vars ärende prövas av rätten. Åklagares beslut om ändring eller håvande skall i likhetmed andra beslut i frågor om besöksförbud kunna prövas av rätten. I fråga om förfarandet vid handläggning av frågor ombesöksförbud krävs, som jag redan har varit inne på, vissaförordningsändringar. Vidare fordras bestämmelser om registrering av förbud(jfr avsnitt 3.7) och tillämpningsföreskrifter Som bl.a. rörunderrättelseskyldighet. Jag avser all senare återkomma till regeringen i dessafrågor. 3.6 Påföljd vid överträdelse m.m. Mittförslag: Den som bryter mot en föreskrift om besöksförbud skall kunna dömastill böter eller fängelse . I ringa fall skall inte dömastill ansvar. Åtal får väckas endast efter angivelse av målsäganden eller omåtal är påkallat från allmän synpunkt. Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med milt förslag,dock med den begränsningen atl åtal skall få väckas endast efter angivelse av målsäganden. Remissinstanserna: Remissutfallet är i huvudsak positivt.Förslaget har dock föranlett invändningar av främst två slag. Den enainvändningen är att med den föreslagna straffskalan straffprocessuellatvångsmedel i form av anhållande och häktning endast undanlagsvis kommer atlkunna utnyttjas vid överträdelse av besöksförbud. För dessa tvångsmedel fordrasnormalt en straffskala som innehåller fängelse . Någon remissinstanshar dessutom. framhållit atl en särskild straffskala kan behövas för grovabrott. Den andra invändningen är atl åtalsregeln är alltför snävt begränsad.Samma skål som talar för atl åtal skall kunna väckas ulan angivelse när delgäller t.ex. misshandel, nämligen atl den som förbudet avser atl skydda avrädsla eller av annal skäl avstår från angivelse, gör sig enligtremissinstanserna gällande här. Skälen för mitt förslag: Enligl de bestämmelser ombesöksförbud i som jag nämnt i del föregående sanktionerasförbudet av vite som får bestämmas i pengar eller fängelse högst en månad. Ipromemorian har däremot föreslagils en renodlad straffpåföljd för överträdelseav besöksförbud. Den lösningen har godtagits vid remissbehandlingen. Del kananföras skäl för båda de lösningar som nämnts. För all undvikatillämpningsproblem i den situationen alt någon ålagts besöksförbud såvälenligt som enligl den nu föreslagna lagen och överträder båda förbuden genom samma handlande, bör viiesreglerna iäktenskapsbal- Prop. 1987/88:137 ken ersättas av en hänvisning tillstraffbestämmelserna i den nu föreslagna lagen om besöksförbud. En sårskild straffbestämmelse för överträdelse avbesöksförbud kommer främst atl få belydelse för sådana handlingar som inte ärstraffbara enligt andra lagrum. Om överträdelsen äv förbudet innebär ellbrott av annal slag kommer reglerna om brottskonkurrens in i bilden. Jagåterkommer till den frågan i specialmotiveringen. Det kan knappast undvikas atl det uppstår vissasvårigheter vid tillämpningen av reglerna om besöksförbud, innan närmareerfarenheter har vunnits. För alt undvika resultat som kan framstå som stötandebör, utöver den generella begränsningen alt ett besöksförbud inte omfattarkontakter som år uppenbart befogade (jfr 1 § fjärde stycket förslaget till lagom besöksförbud), finnas en föreskrift om alt ansvar inte skall ådömas i ringafall av överträdelse. Regeln om ansvarsfrihet blir med den lösningen tillämpligendast i de fall där kontakttagandet visserligen inte framstår som uppenbartbefogal men ändå får anses ursäktligt. Under remissbehandlingen har uppmärksammals alt denföreslagna straffskalan innebär atl personella tvångsmedel i form av anhållandeoch häktning som regel inte kan tillgripas vid överträdelse av besöksförbud.För egen del vill jag framhålla alt de förfaranden som elt besöksförbud avseralt hindra ibland faller utanför det straffbara området. I den månöverträdelsen av ell besöksförbud begås i samband med ett brott av annal slag, t.ex.misshandel eller olaga hot, kan reglerna om anhållande och häktning på vanligtsätt bli tillämpliga. Straffvärdet på de handlingar som enbart beslår iöverträdelse av ett besöksförbud, t.ex. elt förbud atl besöka en person elleruppehålla sig på en viss plats, torde inte vara sådant atl anhållande ochhäktning bör komma i fråga. När det gäller möjligheterna för polisen atl omhändertaden som överträtt etl besöksförbud kan reglerna om medtagande till förhör (23kap. 8 § RB) bli tillämpliga. Vidare vill jag peka på möjligheten atl med stödav 13 § polislagen avlägsna den som överträder ett förbud från platsen och vidbehov omhänderta honom tillfälligt. Straffskalan medger i och för sig atl strafföreläggandeutfärdas för en överträdelse av besöksförbud. Enligt min mening är det mindrelämpligt att denna typ av brott lagfors i den formen, i vart fall innan en visserfarenhet har vunnits av tillämpningen. Enligl promemorieförslaget skall angivelse av målsägandenvara en förutsällning för åtal. Förslaget har kritiserats underremissbehandlingen. Invändningarna grundar sig huvudsakligen på att man anseralt del ställer alltför stora krav på den som förbudet avser att skydda. Föregen dd anser jag att fidigare erfarenheter av begränsningar i ålalsrälten,bl.a. i fråga om misshandel på enskild plats, klart visar atl det vid vissabrott måste finnas en möjlighet till åtal även oni målsäganden inte själv larinitiativ lill det, särskilt när det gäller brott som riktar sig mot utsattagrupper. Jag delar således uppfattningen att åtalsregeln bör ges en annanutformning. lösningenår enligt min mening att åklagaren får väcka åtal för överträdelse av besöksförbud efter angivelse av målsägande eller omåtal är påkallat ur Prop. 1987/88:137 allmän synpunkt. 3.7 Registrering av förbud Mitt förslag: Beslut om besöksförbud skall registreras. Promemorieförslaget: Frågan har inte berörts ipromemorian. Remissinstanserna: Ett par remissinstanser, bland demrikspolisstyrelsen, har framhållit atl beslut om besöksförbud bör registreras. Skälen för mitt förslag: Enligt mitt förslag kommer åtalför överträdelse av besöksförbud alt kunna väckas ulan någon angivelse av målsäganden.Polis och åklagare kommer således all ha en skyldighet atl självmant ingripaför all beivra överträdelser. Besluten om besöksförbud kommer all vara individuelltutformade och ha en förhållandevis kort varaktighet. Mot denna bakgrund börnågon form av registrering av besluten ske i ell centralt register. Enligt minmening är den lämpligaste lösningen alt besluten registreras i del avrikspolisstyrelsen förda person- och belastningsregistret. Även ändring avbesöksförbud och beslut om inhibition bör registreras. Åklagare och domstol bördärför ha skyldighet lämna underrättelse om meddelade besöksförbud och omändringar i sådana beslut. Borttagande av uppgifter i registret bör ske enligtnormala regler. Det innebär bl.a. all en uppgift om besöksförbud skall tas bortur registret om beslutet hävs. Jag avser atl senare återkomma till regeringen ifrågor som rör registreringen. Mittförslag: Uppgifter om enskildas personliga förhållanden i ärenden ombesöksförbud skall skyddas av sekretess. Sekretessen skall inte omfatta besluti ärendet. Promemoriansaknar motsvarighet till milt förslag. Remissinstanserna har inte berört frågan om sekretess. Skälen för mitt förslag: Etl ärende om besöksförbud kan enliglmilt förslag förekomma antingen som elt frislående ärende eller i samband medförundersökning. I det sistnämnda fallet finns sekretessregler somger etl visst skydd. I 5 kap.sekretesslagen finns regler lill skydd för det allmännas brottsförebyggandeoch broltsbeivrande verksamhet. Enligl 5 kap. 1 § sekretesslagen gällersekretess för uppgifter som hänför sig till bl.a. förundersökning, underförutsättning att det kan antas att syftet med beslutade eller förutseddaåtgärder annars skulle kunna motverkas eller den framtida verksamheten skadasom uppgifterna röjs. Sekretessen omfattar också uppgifter som hänför sig tillangelägenhet som avser dels användning av tvångsmedel i brottmål eller i annanverksamhet för atl förebygga brott, dels polis-. åklagar- och tullmyndighets verksamhet i övrigt förattförebygga, uppdaga, . 1987/88:137 utreda eller beivra brott. I 9 kap. 17 § sekretesslagen finns en korresponderandebestämmelse lill skydd för enskildas intressen. Enligt första stycket dennaparagraf gäller sekretess på i stort sett samma verksamhetsområden som enligl 5kap. 1 §, dvs. hos bl.a. polis och åklagare i deras brollsbekämpandeverksamhet, för uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden,om det kan antas alt den enskilde lider skada eller men om uppgifterna röjs. I 9 kap. 18 § finns bestämmelser om vissa begränsningar isekretessen enligt 17 § första stycket. Sekretessen upphör vanligen atl gällaom uppgiften lämnas lill domstol med anledning av åtal. I tre särskilt angivnafall har emellertid uppgifterna kvar sitt sekretesskydd även sedan åtal harväckts. Etl undanlag avser uppgifter som hos domstol har sekretesskydd enligl 9kap. 16 §, t.ex. mål om ansvar för sexualbrott. annat undantag är uppgiftersom uppenbarligen saknar belydelse i målet. Det tredje undanlaget avseruppgifter i en sådan allmän handling som förundersökningsmyndighelen har fållfrån en annan myndighet, där uppgifterna är sekretessbdagda. Enligt 9 kap. 17 § andra stycket sekretesslagen gällerockså sekretess i bl.a. polis- och åklagarmyndigheternas brottsbekämpandeverksamhet för anmälan eller utsaga från enskild, om det kan antas atl farauppkommer för all någon kommer all utsättas för våld eller annat allvariigt menom uppgiften röjs. En grundtanke bakom offentlighets- och sekrelessregleringenär alt sekretess inte skall gälla för uppgifter, om del inte verkligen behövs.Nya sekretessregler bör därför prövas noggrant. Någon motsvarighet till ärendenom besöksförbud finns inte . Lagstiftningen om besöksförbud avserall ge etl ökat skydd åt framför allt kvinnor som förföljs eller hotas av sinatidigare makar eller sambor. Det ligger i sakens natur atl åtskilliga av deuppgifter som kan förekomma i etl sådant ärende är av det slaget all de börskyddas av sekretess med hänsyn lill den enskilde på motsvarande sätt som närde annars förekommer i en brottsutredning. Här tillkommer emellertid denspeciella omständigheten all uppgifter om den som besöksförbudet avser allskydda, t.ex. uppgifter om adress och telefonnummer, kan komma att utnyttjasför förföljelse eller trakasserier. Det är mycket angeläget att den myndighet som skallbesluta om besöksförbud får alla de uppgifter som kan vara av betydelse för allpröva ärendena, även om del är uppgifter av känslig natur. De personer som ärinblandade måste enligt min mening kunna lämna även uppgifter av det slagetulan att riskera att de blir offentliga. Sekretessfrågan måste vidare lösas såatt inte de som skall skyddas genom bestämmelserna om besöksförbud avstår frånatt begära besöksförbud av rädsla för att uppgifter om personliga förhållandenskall bli offentliga. Särskilda regler behövs därför enligl min uppfattning omsekretess i ärenden om besöksförbud. Någon sekretess bör däremot inte gälla förbeslut i ärenden om besöksförbud. Iförslaget lill lag om besöksförbud har tagits in en bestämmelse om rätlen för dem som berörs, dvs. den som förbudet avser att skydda och den mot vilken förbudet avses gälla, att ta del av det som har tillförts ärendet med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen. sekretesslagen innebår bl.a. alt parterna inte har enovillkorlig rätt atl ta del av handlingarna i ärendet och inte heller atl fådel av innehållet i dem, om det är av synnerlig vikt att en sekretessbdagduppgift inte röjs. Jag vill peka på att det i ärenden om besöksförbud kanfinnas sådana uppgifter för vilka sekretess bör gälla även gentemot en part, t.ex.uppgift om den andra parlens bostadsadress. I den månen fråga om besöksförbud aktualiseras i samband med en förundersökning ombrott, kommer reglerna om sekretess beträffande förundersökning ofta att varatillämpliga. Enligl huvudregeln upphör emellertid den sekretessen atl gälla omuppgiften lämnas lill domstol i samband med åtal. Del skulle inte vara fillfredsställandeom uppgifter som har lämnats som underlag för prövning av en fråga ombesöksförbud skulle få ell särnre sekretesskydd om frågan prövas i samband medbrott än om frågan hanteras i etl fristående förfarande. Vidare behövs en särskild sekrelessreglering för detfallet atl ell ärende om besöksförbud handläggs utan samband med enförundersökning. Enligt minmening bör en enhetlig reglering gälla för sekretess i ärenden om besöksförbud.Jag förordar därför att del i 7 kap. 19 § sekretesslagen, som innehållerbestämmelser om sekretess inom polisväsendet i andra sammanhang änbrottsbekämpning, las in etl nytt andra stycke som ger sekretess för uppgifterom enskilda som hänför sig till ärenden om besöksförbud. Enligl min mening fårsekretessen för uppgifterna en lämplig utformning, om den liksom enligt bl.a.angivna paragraf och 9 kap. 17 § avgränsas med elt s. k. rakt skaderekvisit,dvs. presumtionen är för offentlighet. Sekretess bör således gälla, om del kanantas all den enskilde eller någon honom närslående lider men om uppgiftenröjs. Med hänsyn till ärendenas karaktär bör även sådana vanligtvis harmlösauppgifter som adressuppgifter kunna omfattas av denna sekretess. Det är viktigt att sekretessen följer ärendet och att dengäller oberoende av vilken myndighet som hanterar frågan. Jag föreslår attregeln skall gälla uppgifter i ärenden om besöksförbud var dessa än handläggs.Den blir alltså tillämplig såväl hos åklagaren som polisen och domstolen, omsaken behandlas där. Med den lösningen kommer visserligen flera olika sekretessregleratl kunna tillämpas i samma ärende, eftersom 9 kap. 17 § sekretesslagen ocksåkan vara aktuell i dessa ärenden. Några problem med en sådan ordning böremellertid inte finnas därför alt sekretessen i allt väsentligt är densamma.Skulle i något fall en tillämpning av de olika bestämmelserna ge skildaresultat (jfr. 9 kap. 18 §) får, som departementschefen uttalade i förarbetenatill sekretesslagen, dén strängare regeln fälla utslaget (prop. 1979/80:2 s.70). 3.9 Kostnader för reformen Minbedömning: Kostnaderna för handläggning av frågor om besöksförbud bör rymmasinom de nuvarande anslagen. Promemorieförslaget:Promemorian innehåller inte några synpunkter på kostnaderna. Remissinstanserna har inte berört kostnadsfrågan. Skälen för min bedömning: Handläggningen av ärenden ombesöksförbud är en ny uppgift för rättsväsendet. Huvudsakligen kommer arbetetmed frågor om besöksförbud att belasta åklagarmyndigheterna. Polismyndigheternakommer atl beröras i den mån åklagarna utnyttjar deras biträde för utredningen.Belastningen pådomslolarnablir beroende av i vilken utsträckning prövningbegärs av åklagarnas beslut. Del är svårt alt bedöma hur många ärenden om besöksförbudsom kan komma att aktualiseras och hur stor arbetsbelastningen kan bli påmyndigheterna. Frågor om besöksförbud kommer enligt min bedömning i de flestafall alt handläggas som särskilda ärenden. Arbetet med att utreda och laställning till besöksförbud kommer inte, som jag ser det, att i någon störreutsträckning ta åklagarväsendets resurser i anspråk. Även om arbetsläget äransträngt föreslår jag därför inte några utökningar. När det gäller polisen ochdomstolarna anser jag au införandet av besöksförbud endast kommer atl innebäramarginella förändringar. Ärendena bör därför kunna handläggas inom befintligaramar. Inte heller om besöksförbud aktualiseras inom ramen förförundersökning och brotlmålsprocess kommer merarbelet för polis, åklagare ochdomstol atl bli särskilt stort. De nya reglerna om besöksförbud ställer krav påutbildning, framför allt för polisen och åklagarna. Även denna kostnad bör enliglmin mening kunna rymmas inom de nuvarande anslagen. Jag har således inteberäknat några särskilda kostnader för förslaget. Reformen är angelägen. De nya bestämmelserna ombesöksförbud bör träda i kraft . Jag föreslår atl reformenträder i kraft den 1 juH 1988. Behovet av övergångsbestämmelser inskränker sig till enregel om all de nya reglerna om överträdelse av besöksförbud enligt 14 kap. 7 §äktenskapsbalken inte gäller i fråga om förbud som har meddelats föreikraftträdandet. I enlighet med vad jag . har anfört har inom justitiedepartemenletupprättats förslag till 1. lag om besöksförbud, 2. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100) och 3. lag om ändring i äktenskapsbalken.Förslagen har granskats av lagrådet. 6 Specialmotivering Prop. 6.1 Förslaget till lag om besöksförbud Bestämmelserna om besöksförbud har tagits upp i ensårskild lag om besöksförbud. Lagen år indelad i fem olika avsnitt. I förstaavsnittet (16 §§) finns regler om vad som avses med besöksförbud samtbehandlas/örulxäff-ningarna för sådana förbud. Där regleras också mot vilkapersoner ett förbud kan riktas och hur ett förbud kan gälla. Sedanföljer ell avsnitt om förfarandet hos åklagaren (7-13 §§). I etl tredje avsnittbehandlas rättens prövning av åklagares beslut i fråga om besöksförbud (14-22 §§).Det fjärde avsnittet handlar om hävande eller ändring av besöksförbud (23 §)och det avslutande avsnittet lar upp överträdelse av besöksförbud m.m. (24-25 §§).Lagen om besöksförbud är i princip inte tillämplig på besöksförbud som utfärdasmed stöd av annan lagstiftning (jfr dock förslaget till lag om ändring i ). Förutsättningar för besöksförbud, m.m. I paragrafen definieras termen besöksförbud. Vidare angesförutsättningarna för att förbud skall få meddelas. Paragrafen motsvarar 1 §första och tredje styckena samt 2 § första och andra styckena ilagrådsremissens lagförslag och överensstämmer i allt väsentligt med vadlagrådet förordat. Paragrafens första stycke innehåller regler om vad somavses med besöksförbud. Ämnet har behandlats utförligt i den allmännamotiveringen (avsnitt 3.2). Besöksförbud innebär i normalfallet förbud förnågon alt besöka eller pä annat sätt ta kontakt med en annan person eller attfölja efter denne. Ett sådant generellt kontaktförbud omfattar lill en börjangivelvis elt förbud att personligen söka upp den som förbudet avser atl skydda,men även alt la kontakt t.ex. per telefon eller brev eller genom bud. Ävenkontakter av annat slag kan emellertid falla in under ell generelltkontaktförbud, t.ex. kontakter genom telegram eller liknande. Också andraåtgärder som sker i kontaktsyfte och som är ägnade att väcka den andrapersonens uppmärksamhet kan falla under förbudet, t.ex. att i omedelbar närhetav den som förbudet avses skydda göra obscena gester mot denne. I andra stycket anges vilka förutsättningar som gäller föratl besöksförbud skall kunna utfärdas. Ämnet har kommenterats utförligt i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.3). Besöksförbud får meddelas, om det på grund av särskildaomständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer atlbegå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den somförbudet avses skydda. När det först gäller frågan vilka typer av befarade brottsom bör få läggas till grund för besöksförbud instämmer jag i vad lagrådetanfört om all det uppenbarligen i första hand skall vara fråga om sådanabrott som särskilt skall beaktas när del gäller redan begången brottslighet, dvs.brott mot någons liv, hälsa, frihet eller frid, men atl även andra brott som kananvändas i Prop. 1987/88:137 trakasserande syfte bör kunna läggas lillgrund för besöksförbud. Vid bedömningen av om det föreligger risk för brott,förföljelse eller trakasserier skall särskilt beaktas om den mot vilkenförbudet avses gälla har begått brott mot den andra personens liv, hälsa,frihet eller frid. Del innebär alt det i första hand är sädana brott sommisshandel, olaga hot och liknande som skall tas med i bedömningen. Även andrabrott av motsvarande slag kan dock komma in i bilden, t.ex. sexuella övergreppeller rån. Likaså bör det vara möjligt alt la hånsyn till andra typer av brottsom kan vara av betydelse för att i det enskilda fallet bedöma om detföreligger risk för förföljelse. Brott av det slag som räknas upp i paragrafenoch som har riktats mot någon tredje person bör också, som har påpekats i denallmänna motiveringen, undantagsvis kunna utgöra en sådan sårskildomständighet som kan läggas lill grund för besöksförbud. När ell tidigare brott skall ligga till grund förbedömningen av risken för trakasserier uppstår frågan i vilken utsträckning manvid prövningen av besöksförbudsfrågan kan gä in på en bedömning av skuldfråganrörande del tidigare brottet. Det står till alt börja med klart att en tidigarefällande dom som vunnit laga kraft utan vidare kan låggas till grund förriskbedömningen. Detsamma bör gälla etl godkänt strafföreläggande. Vidare börbeslut om åtalsunderlåtelse också kunna vägas in i bilden. Ett sådant beslutförutsätter nämligen all åklagaren konstaterar att vederbörande har gjort sigskyldig lill brott. Del är betydligt svårare atl generellt ange i vilkenutsträckning ett brott som inte har lett till lagföring eller beslut om åtalsunderlålelseskall tillmätas vikt. Har en förundersökning lagts ned, måste en bedömninggöras i det enskilda fallet. Skulle beslutet grunda sig på t.ex. alt gärningeninte är straffbar, måste det givetvis vägas in. På samma sätt får en bedömninggöras i del enskilda fallet om förundersökning alltjämt pågår. Nägot krav på etl visst tidsmässigt samband mellantidigare brott och beslut om besöksförbud föreligger inte, men självfallet får ellbrott normall sett mindre betydelse för riskbedömningen ju längre tillbaka itiden det ligger. Något som är av särskild vikt vid riskbedömningen ärkaraktären på tidigare brott, om det rör sig om enstaka eller flera gärningaroch om brott har begåtts vid ett eller flera tillfällen. Vid upprepadbrottslighet behöver det inte röra sig om samma slags gärning; del torde t. ex.inte vara ovanligt atl en person ena gången gör sig skyldig till misshandel ochhemfridsbrolt och nästa gäng till olaga hot. Även en enstaka misshandel ellersexuellt övergrepp bör givetvis kunna vägas in vid bedömning av om risk förtrakasserier föreligger. Besöksförbud kan meddelas även om den mot vilken förbudetavses gälla inte har begått brott mot den andra personen. I denallmänna motiveringen (avsnitt 3.3.) har givils flera exempel på når ell förbudkan vara påkallat i dessa fall. I tredje stycket görs den allmänna begränsningen atlbesöksförbud inte fär meddelas om syftet med förbudet kan tillgodoses genomnågon mindre ingripande åtgärd. Innebörden av detta har kommenterats i denallmänna motiveringen (avsnitt 3.3). Enligl fjärde stycket omfattar elt besöksförbud intekontakter som med 41 hänsyn till särskilda omständigheter är uppenbartbefogade. En sådan Prop. 1987/88:137 undantagssitualion kan t.ex. uppstä om parternas gemensamma barn insjuknar akut. För all undanlagsregeln skallvara tillämplig krävs all del är fråga om en objektivt sett klart befogadkontakt. Det i fjärde stycket angivna undantaget från förbudetgäller givelvis oavsett vilka undantag som i det enskilda fallet medgivits frånett förbud (jfr 3§). Denna paragraf behandlar det s.k. utvidgade besöksförbudetoch motsvarar 1 § andra stycket och 2 § tredje stycket i lagrådsremissenslagförslag. Paragrafen har utformats i enlighet med lagrådets förslag. Enligt paragrafen får besöksförbud utvidgas till att avseförbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad ellerarbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas.