prop · GB0352 · 1987-12-31 00:00:00 — Om arbetsgivaren saknat skälig anledning anta att uppgiftsom avses i första stycket 2 om värde av naturaförmån har varit oriktig får denlokala skattemyndigheten inte på grund av det felaktiga värdet fastställa höjdmånadsavgift. Lokala skattemyndigheten behöver inte heller besluta om rättelsenär den oriktiga uppgiften avseende naturaförmånen gäller ett mindre belopp ochrättelse inte yrkas av arbetsgivaren. Beslut enligt denna paragraf får inte meddelas efter den 1mars året efter utgiftsäret. 17 § Den lokala skattemyndigheten skall efter den 1 marsåret efter utgiftsåret fastställa årsavgiften för arbetsgivaren ' Senaste lydelse 1986: 1388. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 1987/88: 52 1. om årsavgiftenenligt årsuppgift uppgår till större belopp än summan av vad arbetsgivarensenast nämnda dag har betalat och ålagts betala för utgiftsåret; 2. om årsavgiftenblivit för låg på grund av att arbetsgivaren har lämnat oriktig uppgift ellerunderlåtit att lämna föreskriven uppgift; 3. om enarbetsgivare yrkar att en inte tidigare fastställd årsavgift skall bestämmastill lägre belopp än som följer av uppgifterna i uppbördsdeklaration eller årsuppgift; 4. om beslut omrestitution eller avkortning skall meddelas efter nämnda dag; 5. om fallföreligger som avses i 19 §; eller 6. om den lokalaskattemyndigheten finner att en arbetstagares kostnader bör beräknas tilllägre belopp än som följt av beslut enligt 6 § tredje stycket. Fastställelse enligt första stycket punkt 3 får avseendast avgiftsbelopp som inte tidigare fastställts. Yrkandet skall ha kommit intill den lokala skattemyndigheten före utgången av andra året efterutgiftsåret. Om arbetsgivaren saknat skälig anledning anta att uppgiftsom avses i första stycket 2 om värde av naturaförmån har varit oriktig fården lokala skattemyndigheten inte på grund av det felaktiga värdet fastställahöjd årsavgift. Uppgår de arbetsgivaravgifter som återstår att betala tillminst , skall arbetsgivaren åläggas betalningsskyldighet för dem.Öretal som uppkommer vid beräkningen bortfaller. Ett belopp för vilket betalningsskyldighetålagts får drivas in. Denna lag träder i kraft den och rillämpasförsta gången i fråga om naturaförmån som utges efter ikraftträdandet. 9 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1959: 551) om beräkning av pensionsgrundandeinkomst enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs att 4§ lagen (1959:551) om beräkningav pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring'skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid bestämmande av pensionsgrundande inkomst skall, utövervad som framgår av lagen om allmän försäkring, gälla följande. Värdet av naturaförmån i form av Värdet av skattepliktig naturaför- kost, bostad eller bil till arbetstaga- mån till arbetstagare som skall be- re, som skall betala sjömansskatt, tala sjömansskatt, skall uppskattas skall uppskattas i enlighet med vad i enlighet med vad som föreskrivs som föreskrivs av regeringen eller av regeringen eller den myndighet den myndighet som regeringen be- som regeringen bestämmer. Värdet av bilförmån skall tepliktiga naturaförmåner skall i uppskattas enligt de grunder som andra fall tas upp till ett värdesom gäller för värdering av förmånen bestäms i enlighet med vad som fö- vid uppbörd av arbetsgivaravgifter reskrivs i 8§ andra-fiärde stycke- enligt lagen (1981:691) om soci- na uppbördslagen (1953:272). Vad sagts gäller också beträffande förmån av kost, bostad eller bil ifall som avses i 3 § första stycket. Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag görasför kostnader som arbetstagaren haft att bestrida i innehavd anställning, i denmän kostnaderna, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger tretusenkronor. fär meddela särskilda föreskrifterangående beräkning av sådan inkomst av anställning, som enligt lagen(1947:576) om statlig inkomstskatt hänförs till intäkt av jordbruksfastigheteller intäkt av rörelse. Vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete får fråninkomst av en viss förvärvskälla inte dras av underskott i annan förvärvskälla. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller fortfarande vid beräkning av pensionsgrundande inkomst förår 1987 eller . ' Lagen omtryckt 1976: 1015 Senaste lydelse av lagensrubrik 1976:1015 Senaste lydelse 1985:408. Lag om ändring i lagen (1987: 570) om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962: 381) omallmän försäkring Härigenom föreskrivs att 3§ lagen (1959:551) om beräkningav pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring' iparagrafens lydelse enligt lagen (1987: 570) om ändring i nämnda lag skall haföljande lydelse. Inkomst av anställning, för vilken den försäkrade inte är skattskyldig här i riket, skall bestämmas med ledning av särskild uppgift från arbetsgivaren. Sådan uppgift skall året näst efter det är, som inkomsten avser, avlämnas till den myndighet, som avses i 37 § 4 mom. första stycket taxeringslagen (1956:623). I uppgiften skall anges den försäkrades fullständiga namn, födelsetid och adress ävensom beloppet av den utbetalade lönen eller ersättningen och den tidrymd som denna avser. Vidare skall i uppgiften anges, huruvida den försäkrade åtnjutit skattepliktiga naturaförmåner. Ett exemplar av uppgiften skall inom tid som sagts av arbetsgivaren sändas till den försäkrade. Inkomst av anställning, för vilken den försäkrade icke ärskattskyldig här i riket, skall bestämmas med ledning av särskild uppgift frånarbetsgivaren. Sådan uppgift skall året näst ,som inkomsten avser, avlämnas till den myndighet, som avses i 37 § 4 mom.första stycket taxeringslagen (1956:623). I uppgiften skall angivas denförsäkrades fullständiga namn, födelsetid och adress ävensom beloppet av denutbetalade lönen eller ersättningen och den fidrymd som denna avser. Vidareskall i uppgiften angivas, huruvida den försäkrade åtnjutit naturaförmåner /form av kost, bostad eller bil. Ett exemplar av uppgiften skall inom Ud somnyss sagts av arbetsgivaren sändas till den försäkrade. Med arbetsgivare förstås vid tillämpningen av denna lagäven den som utgivit bidrag som avses i 11 kap. 2 § första stycket m) lagen(1962:381) om allmän försäkring. Inkomst av anställning, som avses i 11 kap. 2 § förstastycket o) lagen om allmän försäkring, skall bestämmas med ledning av uppgiftom det värde som den försäkrade tillgodoförts som följd av bidraget. Sådanuppgift skall av arbetsgivaren lämnas 1. för enförsäkrad, som inte är skattskyldig här i riket, i särskild uppgift enligt förstastycket, 2. för enförsäkrad, som avses i 1 § första stycket lagen (1958: 295) om sjömansskatt, iredares redovisning enligt 14 § samma lag, 3. för annan försäkrad, ikontrolluppgift enligt 37 § 1 mom. taxeringslagen. ' Lagen omtryckt 1976: 1015. Senaste lydelse av lagensrubrik 1976: 1015. Bilaga 4 Prop.1987/88:52 Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f. d. regeringsrådet , regeringsrådet Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslagtill 1. lag om ändring ikommunalskattelagen (1928: 370), 2. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623), 3. lag om ändring i uppbördslagen(1953:272), 4. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 5. lag om ändring i lagen(1987:568) om ändring i lagen (1987:404) om ändring i lagen (1962: 381) omallmän försäkring, 6. lag om ändring i lagen(1987:000) om ändring i lagen (1962: 381) om allmän försäkring, 7. lag om ändring i lagen(1987:567) om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter, 8. lag om ändring i lagen(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, 9. lag om ändring i lagen(1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381)om allmän försäkring, 10. lagom ändring i lagen (1987:570) om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om all män försäkring. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn . Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet. Förslagettill lag om ändring i kommunalskattelagen Medhänsyn till det sätt pä vilket kommunalskattelagen är uppbyggd bör bestämmelsernaom begränsningar i arbetsgivarens möjlighet till avdrag för sjukvårdskostnader m.m. tas upp under avsnitten om de olika inkomstslagen. Att, som har skett iremissen, ta upp dessa bestämmelser bland de allmänna reglerna i 20 § skapar enmotsättning mellan dessa regler och exempelvis reglerna i 29 §, där det sägsatt avdrag får göras för allt som är att anse som driftkostnad. Med remissenslösning kan de diskuterade bestämmelserna också tolkas så, att de har att göramed en anställds rätt att göra avdrag för sjukvårdskostnader m. m. (Jfr 33 § 1mom. andra stycket kommunalskattelagen.) Eftertidigare förebilder bör bestämmelserna tas in i 29 § kommunalskattelagen ochanvisningarna till denna paragraf. Hänvisningar fär sedan göras i anvisningarnatill 22 och 25 §. 29§ 1 mom. kan dä fä följande lydelse: "Från bruttointäkten av .., avlöningar, pensioner,periodiska understöd eller därmed jämförliga pe- Prop. 1987/88: 52 riodiskautbetalningar och andra kostnader för personal som är eller varit anställd i rörelsen,såvitt gäller kostnader för hälso- och sjukvård dock endast enligt vad somanges i punkt 22 av anvisningarna; kostnadför reparation till 41 §." Punkt22 av anvisningarna till 29 § bör innehålla följande: "22. 1) kostnader för sådan hälso- ochsjukvård för vilken ersättning utges enligt lagen (1962: 381) om allmänförsäkring, 2) kostnader för sjuk- ochtandvård för an.tälld som inte är försäkrad enligt lagen om allmän försäkring, 3) kostnader för sjuk- och tandvårdsom uppkommer vid insjuknande i samband med tjänsteförrättning utomlands, 4) kostnader för sådan företagshälsovårdsom uppfyller villkoren för bidrag enligt förordningen (1985: 326) cm bidrag tillföretagshälsovård." Därutöverbör tredje stycket av punkt 9 i anvisningarna ges följande lydelse: "Avdragmedges för kostnader för egen hälso- och sjukvård i den män sådan kostnad föranställd är avdragsgill enligt punkt 22 nedan." 32 § Imom. Enligt32 §1 mom. första stycket a gäller att lön och annat som utgåttför tjänsten skall hänföras intäkt av tjänst. För att bestämmelsen skallmedföra att en förmån beskattas även om förmånen utgått till den anställdesmake eller annan som står honom nära, har i remissen föreslagits att ett rillägggörs till bestämmelsen. Enligt detta skall lön eller annat som utgått till enanställd för tjänsten direkt eller indirekt hänföras till intäkt av tjänst. Den situarion som avsesbli reglerad genom det föreslagna Ullägget har varit föremål för regeringsrättens bedömning i åtskilliga fall. Enligt klar regeringsrättspraxis skall en sådan s. k. genomsyn, som motiverat änd ringsförslaget, därvid tillämpas. Ersättning som en anställd erhållit från arbetsgivaren för sina och hustruns resekostnader har sålunda beskattats hos den anställde (se RÅ 1965 not fi 305, 1968 not fi t577 och 2199). Regeringsrätten har gjort samma bedömning då den ene makens arbetsgi vare som gratifikation låtit båda makarna delta i resa som företaget bekos tat helt eller delvis (RÅ 1974 A 674 och 84 1: 40 I). Enregeringsrättsdom (RÅ 85 1:78) enligt vilken en anställd hos ett akriebolag i ett särskilt fall inte beskattades i samband med att hans hustru köpt en fastighet frän bolaget innebär inte något avsteg från den tillämpade principen om genom syn vid närståendes transaktioner. Avgörandet innebär att det allmänna i fastighetsvärderingsfrågor som ligger till grund för beskattningen - liksom i andra bevisfrågor mäste pä ett bättre sätt än den skattskyldige kunna visa vad som är fastighetens värde. Det allmänna ansågs i regeringsrättsdo men inte ha uppfyllt detta beviskrav. Domen avser således endast en principiell bevisvärderingsfråga och inte den fräga som aktualiseras genom det enligt remissen föreslagna tillägget i 32 § 1 mom. "'* Frågorvid beskattningen om genomsyn vid närståendetransaktioner Prop. 1987/88:52 uppkommerinte bara i inkomstslaget tjänst. Att nu reglera beskattningen av sådanatransaktioner endast i inkomstslaget tjänst synes därför i och för sigolämpligt. Vidare finns som nämnts en stadgad rättspraxis av samma innehåll somåsyftas med det föreslagna tillägget. Det föreligger därför inte något behov avden föreslagna regeln, som ocksä synes kunna ge anledning till oklarheter ivissa fall. Medhänsyn till det anförda avstyrker lagrådet att det föreslagna tillägget till 32§ I mom. första stycket a görs. 32 § 3 mom. Dettamoment innehåller f. n. ett antal undantag frän den generella skattepliktenför naturaförmåner. Till det som undantas hör förmånerna av fri sjukvård, fritandvård och fri grupplivförsäkring samt förmåner av mindre värde. I remissenbyggs 3 mom. ut så att det bl. a. upptar bestämmelser om personalvårdsförmåner.Regeln angående förmåner av mindre värde föreslås bli ersatt av en särskildbestämmelse om naturaförmåner vars värde inte överstiger per är (jfrundantag f i 37 § I mom. taxeringslagen). Iremissen föreslås också att anvisningarna till 32 § förses med en rad tilläggsom rör bl. a. förmåner av fri hälso- och sjukvård, personalvärdsförmäner,minnesgåvor m. m. och förmån av fria arbetskläder. mening är det lämpligare att så långt möjligt samla alla undantagfrän skatteplikten för naturaförmåner i 32 §.,Flertalet av de nya bestämmelsernai anvisningarna till 32 § bör således flyttas till själva paragrafen. För attparagrafen skall bli överskådlig bör en ytterligare uppdelning i moment göras.De föreslagna bestämmelserna bör också, utöver vad som har sagts, jämkassystematiskt och redakrionellt. Lagrådetföreslår att 32 § fr. o. m. 3 mom. fär följande lydelse: Säsom intäkt- får talan inte föras. Förmän av fri grupplivförsäkring tas inte upp som intäkt, oavsett omförmånen åtnjutits pä grund av statlig eller på grund av ellerenskild tjänst. Har sådan förmån åtnjutits på grund av enskild tjänst ochutgått efter väsentligt förmånligare grunder än som gäller för befattningshavarei statens tjänst, skall dock förmånen tas upp som intäkt till den del denutgått efter fömånligare grunder än de som gäller för nämnda befattningshavare.Förmän av fri gruppsjukförsäkring som åtnjutits enligt grunder som fastställtsi kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer tas inte hellerupp som intäkt. Anställds förmån av fri hälso- och sjukvård, företagshälsovård, frialäkemedel eller ersättning för läkemedelskostnader tas inte upp som intäkt. Hararbetsgivaren utgivit ersättning för anställds utgift för tandvård som avses i2 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, tas ersättningen dock upp somintäkt för den anställde. Som intäkt tas emellertid inte upp 1. sådan ersättning, om den avseranställd som inte är försäkrad enligt lagen om allmän försäkring, 2. kostnad för tandbehandling somhar bedömts som erforderlig med 115 hänsyntill tjänstens krav för försvarsmaktens submarina och flygande Prop.1987/88:52 JDcrsonal och för andra anställda med i huvudsak likartadearbetsförhållanden, eller 3. ersättning för tandbehandling, när behov av dennauppkommit och har utförts under tjänsteförrättning utomlands. Förmän av fria arbetskläder och fri uniform tasinte upp som intäkt, om förmånen avser kläder som är avpassade för arbetet ochinte lämpligen kan användas privat. 3 d mom. Som intäkt tas inte upp 1. julgåvor avmindre värde till anställda, 2. sedvanligajubileumsgåvor till anställda, 3. minnesgåvortill anställda, om de ges i samband med att den anställde uppnår viss ålderefter viss anställningstid eller vid anställningens upphörande, underförutsättning att gåvans värde inte överstiger och inte ges vid merän ett tillfälle utöver vid anställningens upphörande. 3 e mom. Som intäkt tas inte upp personalvärdsförmäner.Härmed avses förmåner som inte är ett direkt vederlag för utfört arbete utan äråtgärder som är avsedda att skapa trivsel i arbetet eller liknande eller somannars utgår på grund av sedvänja inom det yrke eller den verksamhet som det ärfräga om. Som personalvårdsförmän räknas dock inte 1. förmåner som den anställde får byta ut mot kontantersättning, 2. förmåner sominte riktar sig till hela personalen samt 3. andra förmånersom den anställde fär åtnjuta utanför arbetsgivarens arbetsplatser motbetalning med kupong eller annat motsvarande betalningssystem. Även om det inte följer av 3 a-3 e mom. tas somintäkt inte upp förmåner som har utgått i annat än pengar och inte är ettdirekt vederlag för utfört arbete, om förmånemas sammanlagda värde fören anställd är högst . Vid tillämpningen av detta stycke skall hänsyntas till det sammanlagda värdet av förmåner som utgått frän en och sammearbetsgivare och till denne anknuten personalstiftelse. I fråga om förmän av bil eller måltid eller förmän avsemesterbostad i vissa fall gäller särskilda bestämmelser enligt anvisningarnatill 42 §." Med lagrådets förslag till formulering av 32 § klargörsatt förmånen av fria arbetskläder m. m. samt julgåvor, jubileumsgävor ochminnesgåvor faller utanför begreppet personalvärdsförmån. Sådana förmåneromfattas emellertid av 600-kronorsregeln i 3 f mom. första stycket, liksom bl.a. förmåner som enligt 3 e mom. andra stycket inte räknas som personalvårdsförmåner.Det innebär att om exempelvis en julgåva har ett så stort värde att den inteblir skattefri enligt 3 d mom. första punkten, den ändå kan bli fri från skattenligt 600-kronorsregeln. När det gäller förmånerna av bil, måltid ellersemesterbostad i vissa fall bestäms skattepliktens omfattning av de särskildareglerna i anvisningarna till 42 § (punkterna 2-5 i lagrådets förslag). Vad lagrådet har föreslagit i fråga om denna paragrafföranleder en följdändring i punkt 1 av anvisningarna till 50 §. Paragrafenbör förtydligas sä att det klart framgår att bil- och kostförmäner samtförmånen av fri semesterbostad i vissa fall värderas enligt en schablonmetodsom närmare anges i anvisningarna. Medhänsyn härtill kan paragrafen lämpligen få följande lydelse: "Värdetav bostadsförmän skall beräknas med ledning av i orten gällande hyresprisereller, om fillfälle till sådan jämförelse saknas, efter annan lämplig grund. Värdetav produkter, varor eller andra naturaförmåner, som ingår i lön eller annaninkomst, beräknas efter ortens pris. Bilförmån,kostförmän och förmän av fri semesterbostad i vissa fall värderas enligtsärskilda grunder som anges i anvisningarna." Iremissen föreslås eU tillägg till punkten 2, enligt vilket vissa beklädnadsförmånerundantas frän skatteplikt. Med lagrådets förslag till bestämmelse om förmån avfria arbetskläder m. m. i 32 § 3 c mom. blir dock tillägget onödigt. Lagrådetföreslår därför att rillägget utgär och aU punkten 2 sålunda lämnas oförändrad. Närdet gäller punkten 3 har lagrådet ingen erinran mot att de bestämmelser som nufinns i tredje stycket utgår som följd av den nya regleringen av personalvärdsförmänerm. I remissen har föreslagits att tredje stycket i stället skall innehållabestämmelser om hälso- och sjukvårdsförmåner. Enligt vad lagrådet harförordat skall emellertid dessa förmåner behandlas i 32 § 3 b mom. Som följdhärav bör punkten 3 i fortsäUningen inte innehålla något tredje stycke. Somföljd av lagrådets förslag till utbyggnad av 32 § bör ett flertal av bestämmelsernai den föreslagna punkten 3 b utgå. Punkten bör endast innehålla enexemplifiering av personalvärdsförmäner och kan lämpligen formuleras enligtföljande: Som exempel på personalvårdsförmåner enligt 32 § 3 e mom. första stycket kanföljande nämnas: förfriskningaroch annan enklare förtäring i samband med arbetet som inte kan anses sommåltid, sedvanligarabatter vid inköp av varor och tjänster som ingår i arbetsgivarens ordinarieutbud, möjlighettill enklare slag av motion och annan friskvård som utövas inom anläggning somdisponeras i sin helhet pä minst ett är av arbetsgivaren eller en tillarbetsgivaren anknuten personalstiftelse." Ipunkt 8 regleras f. n. skattefriheten i vissa fall för förmånen av fria resor.I lagrådsremissen föreslås att skaUefriheten endast skall gälla om resan företagitsav skattskyldig och dennes make eller sambo och barn . Vidareföreslås aU begreppet sambo i detta sammanhang skall avse ogift kvinna ochogift man som bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden. Lagrådetifrågasätter om inte sambobegreppet för enkelhetens skull bör gesden betydelse det har i allmänt språkbruk (jfr prop. 1986/87: 1 s. 394). Prop.1987/88: 52 Sista meningen i det föreslagna andra stycket kan i sä fall utgå. mening bör dessa anvisningar för tydlighetens skull delas upp inumrerade punkter. Lämpligen kan värderingsreglerna beträffande bilförmån bildaen punkt 2, medan bestämmelserna om kostförmån och om semesterbostad i vissafall tas in i punkterna 3 och 4. I punkt 5 bör regleras dels frågan omnedsättning av en förmåns värde, när den skattskyldige har utgett ersättningför förmånen, dels frågan om jämkning vid synnerliga skäl. Dessa regler fårdärmed ett något vidare tillämpningsområde än enligt remissförslaget. Iövrigt bör det göras vissa förenklingar och redaktionella ändringar av författningstexten. Lagrådetföreslår att anvisningarna till 42 § fär följande lydelse: Stundom inträffar, att framstårsom skäligt. Värdet av bilförmån skall förhelt är bestämmas till av nybilspriset förebeskattningsåret för senaste årsmodell av förmänsbilen eller om bilmodellendå inte saluförs - till av ett uppskattat nybilspris, baserat pånybilspriset för motsvarande modeller. Ärförmånsbilens årsmodell äldre än skall förmånens värde nedsättas av det i första stycket angivna nybilspriset. Ärförmånsbilens årsmodell eller äldre skall värdet av förmånen nedsättastill av ett uppskattat nybilspris, baserat pä avnybilspriset före beskattningsåret för de vanligast förekommandebilarna. Pä den skattskyldiges begäran skall förmånsvärdet bestämmas enligtandra stycket, om sådant nybilspris som där avses kan beräknas förförmånsbilen. Vidberäkningen av förmånsvärdet enligt första - tredje styckena skall till detangivna nybilspriset i förekommande fall läggas anskaffningskostnaden för extrautrustningi den mån den överstiger . Omden skattskyldige bekostar allt drivmedel för det privata nyttjandet avförmånsbilen, skall förmänsvärdet nedsättas därigenom att den procentsatsefter vilken förmänsvärdet enligt första tredje styckena skall beräknasminskas med fyra. Omden skattskyldige åtnjuter förmånen endast under en del av året, skallförmånsvärdet, beräknat enligt första - femte styckena, sättas ned med entolftedel för varje hel kalendermånad som han inte har åtnjutit förmånen. Harföretagsledare i fåmansföretag eller honom närstående person fått utnyttja bilsom är betydligt dyrare än vad som kan anses erforderligt med hänsyn tillföretagets verksamhet, skall till det enligt schablon beräknade värdet avbilförmän läggas ett belopp som kan anses motsvara skillnaden mellan defaktiska kostnaderna för bilens användning i verksamheten och de förverksamheten erforderliga kostnaderna. Förmånsvärdetav fri måltid bestående av ett mål (lunch 118 eller middag) är lika av genomsnittspriset i riket för en Prop. 1987/88:52 lunchmåltidav normal beskaffenhet. Förmånsvärdet av helt fri kost är lika med 150 procentav nämnda genomsnittspris. Fården skattskyldige måltid genom kupong gäller inte värderingsreglerna i närmastföregående stycke, om kupongvärdet för en måltid överstiger genomsnittsprisetavrundat uppåt till närmast hela krontal. Värdetav förmån att fritt få nyttja semesterbostad, som är belägen här i riket, skall för den eller del av denna bestämmas till I . Som förutsättning för en sådan värdering gäller a) att semesterbostaden ägs avarbetsgivaren eller en till arbetsgivaren anknuten personalstiftelse ellerarbetsgivaren eller personalstiftelsen hyr den under minst ett är samt b) att förmånen får utnyttjas avhela personalen på lika villkor. Omden skattskyldige utger ersättning för en förmån, skall för mänsvärdet, beräknat enligt punkterna 2-4, sättas ned med ersättningens belopp.