prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — - Vikten av utvecklingen av miljövänliga transportsystembör betonas, Dieselbrännoljans innehåll av svavel bör sänkas. Det kan vara påkallat att även dieseloljan omfattas av motorbränsleförordningunder kemikalielagen. Frågor om tillsyn och kontroll av att avgaskraven uppfyllsmåste lösas vid införande av kraven. 3 1987/88. Prop.1987/88:85 Bilaga 4.1 Figur8.2 Effekten av avgaskrav för lätta och tunga lastbilar och bussar på totalautsläppen från vägtrafiken. Avgaskrav enligt naturvårdsverkels förslag.Trafikutveckling enligt normalalternativet dvs. ökning för dieseldrivnalastbilar och 15 %för övriga fordon . 1987/88:85 Bilaga 4.2 Förteckning över remissinstanserna och sammanställning avremissyttranden över statens naturvårdsverks rapport 3283 Lastbilar, bussar ochrenare luft Avde remissinstanser som anmodats avge yttrande har svar inkommit fränkommerskollegium, , , , trafiksäkerhetsverket,transportforskningsberedningen, transporträdet, ,, statens pris- och kartellnämnd, ,arbetarskyddsstyrelsen, statens planverk, statens industriverk, styrelsen förteknisk utveckling, statens mät- och provråd, statskontoret,, , statens energiverk, ochforskningsrådsnämnden. Avde som beretts tillfälle att avge yttrande har svar inkommit från statensmiljömedicinska laboratorium, i , iKopparbergs län, i , kommun, Göteborgskommun, kommun. Centralorganisationen /SR,i , , . Därutöverhar yttrande inkommit frän miljö- och hälsoskyddsnämnd. Allmännasynpunkter på utredningens underlag och bedrivande Flertaletremissinstanser ger ett allmänt positivt omdöme om det material som presenterasi rapporten. Ett antal remissinstanserpekar på frågor man menar saknas eller be handlas för knapphändigt i rapporten. , statens industri verk, och pekar på osäkerheten och brister i beräkningarna av utsläppen frän de aktuella fordonen. Kom merskollegium, , statens industriverk och anser att de handelspolitiska konsekvenserna av för slagen inte är tillräckligt belysta. , statens pris- och kartellnämnd, statskontoret, och pekar pä brister i bedömningen av de ekonomiska och konkur rensmässiga konsekvenserna av förslagen. Transportforskningsberedning en och styrelsen för teknisk utveckling anser att frågor om alternativa bränslen och alternativa motorkoncept kunde givits störte utrymme i rap porten, 35 Beskrivning och bedömningav lastbilarnas och bussarnas bidrag till Prop. Naturvärdsverketpåpekar i rapporten att behovet av åtgärder mot vägtrafikens utsläpp till luftfortfarande är mycket stort och att lastbilar och bussar måste åtgärdas snarastför att bibehålla den minskande utsläppstrend som päbörjts i och medpersonbilskraven fr, o. m. Denna uppfattning delas av deflesta remissinstanserna. Bl, a. , arbetarskyddsstyrelsen,i , . ,och anser att riskerna för skadorpä hälsa och miljö är sä stora att kraftfullare åtgärder än de som föreslagitsmäste övervägas. och påpekaratt utsläpp från lastbilar och bussar inte utgör så stor andel avtotalutsläppen men delar ändå uppfattningen att åtgärder bör vidtas. Rapportenger förslag på vissa avgaskrav för lastbilar och bussar och påpekar att ävenandra åtgärder måste vidtas för att tillgodose miljökraven, I detta sammanhangnämns utveckling av alternativa drivsystem, långsiktig utveckling av enmiljövänlig motor, utveckling av miljövänliga transportsystem samt sänkning avdiseloljans svavelhalt. Flertaletremissinstanser delar åsikt. , ,, planverket, forskningsrådsnämnden, länsstyrelserna i Malmöhusoch , miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommun.Svenska kommunförbundet och i betonar vikten avatt vidta planeringsätgärder och omfördelningar mellan olika trafikslag. Nödvändighetenav en långsiktig utveckling av en miljövänlig motortyp framhålls av transportrådet,statens energiverk, i , ,och i , Styrelsen för teknisk utveckUng och menar att införandet av alternativa bränslen säsomalkoholbaserade och vätgas-bränslen är viktiga åtgärder som bör ges störtetyngd vid beslut om åtgärder mot luftförorening från lastbilar och bussar. Landsorganisationeni och anser att åtgärder även bör vidtaspä de fordon som är i drift före de nya avgaskravens ikraftträdande.Landsorganisationen anser dessutom att skötsel och hantering är faktorer somhar stor betydelse för utsläppen från dessa fordon. ,och menar att åtgärder som ger minskat effektuttag, som t. ex. minskning av rull- och luftmotstånd, samt andra åtgärder i trafiken, syftan de att ge jämnare trafik och bättre hastighetsanpassning är åtgärder som inte tagits upp i tillräcklig utsträckning i . Förslag till emissionskrav Prop. Följanderemissinstanser tillstyrker naturvärdsverkets förslag till avgas- tsilaga4.zkrav för lastbilar och bussar samt delar verkets övriga förslag: ,, transportrådet, . Styrelsen för teknisk utveckling,, , kemikalieinspektionen,statens energiverk, forskningsrädsnämnden, länsstyrelserna i ,och ; kommunt. , , Aktiebolaget , . Arbetarskyddsstyrelsen,i , kommun. ochLandstingsförbundet anser att de föreslagna kraven bör skärpas om det kan ansesmöjligt. , miljö- och hälsoskyddsnämnden i kommun.Lantbrukarnas Riksförbund och i anser att deföreslagna kraven inte är tillräckligt långtgående. ,och anser att de föreslagnakraven är för stränga och att andra åtgärder än de som föreslagits kan få betydelse för de framtida lastbilarnas och bussarnas utsläpp. Åtgärder somnämns är minskat rull- och luftmotstånd, som tillsammans med förbättradbränslekvalitet, ökad hastighetsefterlevnad och förbättrad framkomlighet.Dessa åtgärder anses medföra sädana utsläppsminskningar att störte hänsyn till handelspolitiska och ekonomiska konsekvenser vid införande avavgaskrav än naturvärdsverkets förslag innebär. Styrelsenför teknisk utveckling anser att ett tydligare långsiktigt mål för utvecklingenav motorer bör ställas upp för såväl lätta som tunga fordon. Ju mer dessa målavviker från vad etablerad teknik förväntas klara desto högre krav måsteställas på långsiktighet och resurser. Ett sådant arbete bör därför koordinerasinternationellt av både effektivitets- och kostnadsskäl. , , och Motorbranschens riksförbundmenar att förslag kan medföra ökade kostnader som inverkarmenligt på den svenska vägtransportsektorns konkurtenskraft i förhållande tillutlandstransporter. Förslagen får inte medföra negativa effekter pä den ickemärkesbundna reservdelsmarknaden. och kommun bedömer kostnaderna för att uppfylla deföreslagna avgaskraven som rimliga. ,statens pris- och kartellnämnd och statens industri verk betonar vikten av internationell samordning med europeiska avgas krav. anser att avgaskraven för lätta lastbilar och bussar inte bör följa USA-kraven eftersom man eftersträvar så stor harmo- niering som möjligt mellan kommande svenska och europeiska avgaskrav. Föreningen menar dessutom att den utsläppsminsknirig som USA-krav väntas medföra inte är tillräcklig för att motivera förslag som kan medföra handelspolitiska komplikationer gentemot . ombudsmannen menar att förtunga fordon bör kraven inte ställas sä högt Prop. 1987/88:85 som i USAutan obligatoriska krav bör införas i så stor likhet med övriga Bilaga 4.2europeiska krav som möjligt. , kemikalieinspektionen, i , och betonar vikten av att införa krav pä dieselbränsletskvaUtet. Detta anses motiverat bl, a, eftersom tillverkaren och i viss män ävenbrukaren av fordonen kommer ges ansvar för att fordonet uppfyller avgaskraven.Svenska menar att utsläppen av gasformiga ämnen i ftirstahand inte härrör frän bränslet utan främst från de smörjoljor som används imotorn. Institutet medger dock att utsläppen av partiklar i viss män piiverkasav bränslets kvalitet. Transportforskningsberedningen,, styrelsen för teknisk utveckling,forskningsrädsnämnden, i . och menar att ekonomiska styrmedel ärviktiga för att skapa en mjukare övergäng inför ett obligatoriskt införande avavgaskrav för lastbilar och bussar, redovisar olika metoderför ekonomisk styrning av de föreslagna kraven för att stimulera införandet. Verket konstaterar att det enklaste sättet attinföra dessa styrmedel är att föra in en försäljningsskatt även för dessafordon och att nedsätta den i relation till kostnaden för att uppfylla kraven. 1987/88:85 Bilaga 4.3 Statens naturvårdsverks och statens energiverks rapport3312 resp. 1987:3 Mindre kväveoxider från förbränning 11 Slutsatser och förslag till handlingsprogram Utsläppenav kväveoxider (NO) frän förbränning medför både lokala och storregionalamiljöproblem. De lokala problemen - främst ökade risker för att känsligabefolkningsgruppers hälsa skall påverkas - beror på starkt förhöjda halter avkvävedioxid (NO2) i tätortsområden med omfattande biltrafik.Fastighetsuppvärmningens bidrag är i regel litet tack vare utbyggnaden avQärtvärme. De lokala problemen kommer att minska som en följd av beslutade ochannonserade åtgärder mot utsläpp frän motorfordon. Destorregionala problemen, dels kvävemättnad i skogsmark med åtföljande försurningoch nitratläckage, dels förhöjda ozonhalter, kräver internationella lösningar.Svenska åtgärder måste ses i detta perspektiv. Omriskområdet för kvävemättnad av skogsmark definieras som områden med etttotalt kvävenedfall överstigande kväve/ha och är, skulle ett första stegi en aktionsplan för kunna omfatta en reduktion av kväveutsläppen medminst i områden med kvävenedfall över kväve/ha och är. Desydvästligaste delarna av har kvävenedfall över denna nivå. Omriskområdet i stället definieras utifrån förhöjda ozonhalter, t. ex. somområden där halterna av ozon under periodermed starkt förhöjda halter, s, k.episoder, överskrider gränsvärdet för att skogsskador skall uppträda, berörsåtminstone hela upp till en linje från tillnorra , Mätunderlaget är dock ännu så länge ofullständigt. Nyttanav att minska kväveoxidutsläppen från förbränningsanläggningar är såledesstörst i och avtar gradvis mot nort, I områden där kväve ärbegränsande för skogstillväxten kan en minskning av kvävenedfallet ses som ennegativ åtgärd, Å andra sidan är det viktigt att den minskning av surstötarna ifjällområdenas rinnande vatten som kommer att uppnäs med minskandesvavelutsläpp, inte motverkas av ett ökat kvävenedfall. Att ökakvävetillförseln till skogsmark där kvävebrist råder genom ökade kväveutsläppär inte en från miljösynpunkt lämplig åtgärd. När hänsyn tas fillsamtliga miljöeffekter och vad som bör eftersträvas i en första etapp inom ramen för en akfionsplan för framstår svenska åtgärder som leder till en trettioprocentig minskning av kväveoxidutsläp pen söder om en lirje från till norra som motiverade. Det innebär, förutom långtgående krav pä utsläppsbegränsan de åtgärder för nya motorfordon och nya förbränningsanläggningar i hela , att åtgärder mot befintliga förbränningsanläggningar bör vara genomförda senast i , 39 11.2 Utsläppsutvecklingen Prop. Trafikenär den största källan till kväveoxidutsläpp i . Den svarar för ca 70procent av utsläppen medan energisektorn bidrar med ochindustriprocesserna med . Eftersom trafiken är den dominerandekällan till kväveoxidutsläpp blir utvecklingen av totalutsläppen starktberoende av åtgärder inom trafiksektorn. Åtgärder som innebär tekniskaförändringar av bilarna fr, o, m. en viss årsmodell får effekt först i takt medatt bilparken förnyas. Enligt uppdraget ingår inte åtgärder inom trafiksektorni denna utredning utan behandlas i parallellt pågående utredningar. Kväveoxidutsläppeninom energisektorn har minskat med ochväntas - vid oförändrade miljökrav - minska ytterligare något till 1995 (tabell11,1), De sammanlagda kväveoxidutsläppen, väntas emellertid inte minska medmer än . Det är den ökande trafiken som elimineraren del av vinsterna med den effektivare avgasrening som blir obligatorisk förpersonbilar fr. o, m. Ytterligare åtgärder behövs därför om det skallvara möjligt att minska de totala kväveoxidutsläppen mellan 1980och 1995. Närvi bedömt utsläppsutvecklingen har vi antagit att kärnkraften inte böljaravvecklas . En avveckling av all kärnkraft till är 1997 har iutredningen (Dsl 1986:11) bedömts medföra att utsläppen avkväveoxider ökar med per är. Det motsvarar jämfört med eljestförväntade utsläpp är 1995 nära 40 procents ökning av energisektornskväveoxidutsläpp och nära 10 procents ökning av de totala kväveoxidutsläppen.Utsläppsökningen skulle ske i , - 8 -56 -20 11.3 Åtgärdsmöjligheter och styrmedel Kväveoxidutsläppenfrån energisektorn kan minskas både genom åtgärder i anläggningarna och genombränslebyte, ändrat teknikval m. m. För de minsta befintliga pannorna kan mandock med dagens kunskap inte förorda några förbränningstekniska åtgärder medhänsyn till risken för ökade utsläpp av kolväten. Kväveoxidutsläppen fråndessa pannor är dock små. Debästa förutsättningarna att väsenligt minska kväveoxidutsläppen finns i anläggningarna inom Qärrvärmen och elproduktionen samt i störte industripannor. Där är förbränningstekniska åtgärder förhållandevis billiga för nya enheter. I vissa fall kan det vara fördelaktigast att öka eldstadsytor- 40 na,i andra att recirkulera rökgaserna, I nya större kolpulveranläggningar Prop.1987/88:85 skulle kväveoxidutsläppen kunna minskas - iBilaga 4.3 anläggningar med en effekt över 100 MW kanske upp emot 50 procent-genom sådana åtgärder. Investeringskostnaden för en anläggning på 50 MW ökar isä fall med en till vilket motsvarar en till avtotalinvesteringen. Därtill ökar driftkostnaderna med 50000 till perär. Värmekostnaden i kolpulvereldade anläggningar ökar med ca 0,2-0,/kWhmedan kostnaden per ton avskild kväveoxid kan uppskattas till drygt ett . Förbränningstekniskaåtgärder är avsevärt dyrare i befintliga anläggningar bl, a. beroende på attåtgärderna sänker anläggningens effekt med . Denna effektsänkningmåste i varierande utsträckning kompenseras med en ökad spetslastproduktion medolja. De ärliga kostnaderna blir därför betydligt högre än i nya anläggningar.Värmekostnaden kan öka ända /kWh och kostnaden per ton avskildkväveoxid beroende pä i vilken utsträckning den minskadeeffekten mäste kompenseras. Kväveoxidutsläppenkan reduceras mycket långt med rökgasrening som emellertid är avsevärt dyrareän förbränningstekniska åtgärder. Den mest beprövade reningstekniken ärselektiv katalytisk reduktion (SCR). Andra tekniker är dock under introduktioneller utveckling. Kväveoxidutsläppenfrån en anläggning beräknas kunna minskas med 80 ä genom selektivkatalytisk reduktion. Tekniken är utvecklad i där ett etthundrafemtiotalanläggningar finns i drift. I fanns fem anläggningar i drift inovember 1986. Dessutom fanns tvä anläggningar med selektiv icke-katalytiskreduktion. Ett stort antal anläggningar är beställda. Om ett är beräknasytterligare ca fio anläggningar med rening av rökgasema frän kväveoxider vara idrift. I har försök i liten skala genomförts vid iMalmö. Intresset för tekniken är stort och betydande insatser görsinternationellt för att förbättra prestanda och reducera kostnaderna. Investeringskostnadenför katalyfisk rökgasrening kan uppskattas till för enanläggning pä 300 MW. Det motsvarar av totalinvesteringen för enny anläggning. Härtill kommer kostnader för byte av katalysator och övrigadriftkostnader på sammanlagt ca för en anläggning av dennämnda storleken, Selekfivkatalytisk rening av rökgaserna beräknas öka värmekostnaden med ca 1,2-2,/kWh vilket är något lägre än kostnaden för rökgas avsvavUng. Variationerna i kostnaden beror till största delen på osäkerhet om katalysatorns livslängd (2-4 är). Kostnaden per ton avskild kväveoxid beror även av kväveoxidhalten i rökgaserna. Vid en kväveoxidhalt på /MJ tillfört bränsle, vilket ungefärligen motsvarar nivån i kolpulvereldade anläggningar, där utsläppen inte begränsats genom förbränningstekniska åtgärder, kan kostnaden uppskattas till per ton avskild kväveoxid. I nägra större kolpulvereldade anläggningar har dock förbränningstekniska åtgärder för att minska kväveoxidutsläppen redan vidtagits och kväveoxidhalten i rökgaserna därmed minskats till ca /MJ, Kostnaden för katalytisk rökgasrening kan vid en sådan kväveoxid- 41 haltuppskattas fill per ton avskild kväveoxid. Kväveoxidutsläppenkan ocksä minskas genom bränslebyte, byte av Prop. 1987/88:85 teknik,energisparande och andra ändringar i energisystemet. Det är bl, a. Bilaga 4.3övergäng från kol till flis, frän tung eldningsolja fill lätt eldningsoljaeller gas och från fossila bränslen tUl värmepumpar som kan bli aktuellt. Demodellanalyser vi genomfört pekar mot att sådana ändringar ofta är betydelsefullaför att kväveoxidutsläppen inom energisektorn skall kunna minskas på ettkostnadseffekfivt sätt. Ändringarna leder dessutom ofta tUl att ävensvavelutsläppen minskar betydligt. Detbör framhållas att kväveoxidutsläppen från oljeeldningen kan påverkas genomåtgärder i raffinaderierna, Avsvavling av tung olja minskar nämligen ocksåkväveinnehållet i oljan. Utsläppsminskningen skulle kunna bli betydande ochkostnaden per ton avskild förorening är förhållandevis låg. (Den kan uppskattastill ca per ton avskild svaveldioxid och kväveoxid).Investeringskostnaden är dock hög. Som påvisats i utredningMindre svavel i oljeprodukter är det svårt att driva fram en ökad avsvavling avolja. Marknaden för tunga oljor har minskat kraffigt i ochraffinaderierna har överkapacitet och dålig lönsamhet. Vihar analyserat olika utformningar av en administrativ reglering och ävenövervägt möjligheterna att använda ekonomiska styrmedel såsom avgifter ochöverförbara utsläppsrätter. Ekonomiskastyrmedel har fördelar framför allt vad gäller kostnadseffektivitet ochincitament till teknisk utveckling. Med den osäkerhet som råder om kostnadernaför att begränsa kväveoxidutsläppen skulle det dock vara svårt att avpassanivån på en avgift sä att utsläppen minskas i önskad omfattning. Därtill kommerde stora omfördelningseffekterna av en avgift. De mest väsentliga möjligheternaatt minska kväveoxidutsläppen finns vidare i ett begränsat antal störteanläggningar som förhållandevis enkelt kan påverkas via miljöskyddsprö\'ningen.Mot denna bakgrund kan man enligt vår uppfattning inte förorda en avgift somhuvudsakligt styrmedel för att begränsa utsläppen. Vadgäller överförbara utsläpps rätter menar vi att väsentliga kostnadsbesparingarsannolikt kan uppnäs redan om s, k. bubblor fillämpas för anläggningar medsamma ägare t, ex, för ett helt fjärrvärmenät eller flera pannenheter inom enindustri. 11.4 Förslag till handlingsprogram Iett europeiskt perspektiv mäste åtgärder för att begränsa kväveoxidut släppen gälla säväl de fasta anläggningarna som fordonen. Kostnaden för avancerad rening i stora energianläggningar ligger - räknad per ton avskild kväveoxid pä ungefär samma nivå som kostnaden för att minska kväveoxidutsläppen från de tunga fordonen genom förbättrad avgasrening. Dessa fordon svarar för en väsenflig och - sedan kraven på personbilarnas avgasrening skärpts - ökande andel av kväveoxidutsläppen frän trafiken. Eftersom bilparken förnyas långsamt tar det dock innan åtgärder på fordonen fär full effekt. Vi menar mot denna bakgrund att det är 42 motiverat att minskakväveoxidutsläppen inom såväl energisektorn som Prop. 1987/88:85trafiksektorn. Vi föreslår ett handlingsprogram som medför att utsläppen Bilaga 4.3 frän energianläggningarna begränsas, särskilt i de södra ochmellersta delarna av . Naturvärdsverketkommer att lägga fram förslag om skärpta avgaskrav för tungafordon. I den översyn av aktionsplanen mot luftföroreningar och försurning somgenomförs av i samråd med övriga berördamyndigheter kommer också andra åtgärder för att minska kväveoxidutsläppen somändrad fördelning mellan olika trafikslag, hasfighetsbegränsningar m, m, atttas upp. Demiljöproblem som orsakas av kväveoxidutsläppen frän energisektorn är i förstahand regionala, inte lokala. Den erforderliga utsläppsbegränsningen kan därföranges med hänsyn till de regionala effekterna. Eftersom det i mänga fall finnsalternativa vägar att minska utsläppen och den tekniska utvecklingen på områdetär snabb har vi inte differentierat utsläppsvärdena med hänsyn tillförbränningsteknik, bränsle m. m. Åtgärder kan genomföras på ett merkostnadseffektivt sätt om anläggningsägarna fritt kan välja mellan olikametoder att klara angivna utsläppsnivåer. Viräknar med att följande utsläppsniväer skall kunna och föreslär att deskall tas fill utgångspunkt vid prövningen enligt miljöskyddslagen. Utsläppenav kväveoxider (NO) avser ekvivalent mängd NO2. Nyanläggningari hela landet Fr.o.m. - med ett åriigt utsläpp av kvä- 0,05-0,NO/MJ tillfört veoxider överstigande300 ton bränsle - övriga 0,10-0,NO,j/MJ filifört Kväveoxidutsläppenkan öka utsläppen av organiska luftföroreningar bl. a, dioxiner. Päsikt borde det vara möjligt att ange generella gränsvärden för kväveoxidutsläppensom skall gälla utan prövning av varje enskilt fall. I mänga andra ländersmiljölagstiftning finns en möjlighet för den centrala miljömyndigheten attutfärda generella föreskrifter om utsläppen av vissa föroreningar.Naturvårdsverket anser att även miljöskyddslagen borde kompletteras med ensådan möjlighet. Verket räknar med att föra fram förslag härom i annatsammanhang. Med utgångspunkt i generella föreskrifter skulle det ocksä varamöjligt att skapa "bubblor" över störte områden än Qärtvärmenät ellerenskilda industrianläggningar. De angivna värdena liggerungefär i nivå med de krav som tillämpas i och och med krav som föreslagits i , De innebär krav på rökgasrening i vissa nya koleldade anläggningar med en effekt över ca 100 MW samt i nägra stora befintliga anläggningar. Det blir i första hand i de stora anläggningar, där kväveoxidutsläppen inte begrän sats genom lämplig eldstadsutformning och andra förbränningstekniska 43 åtgärder, som rökgasreningkommer att behövas. I övriga anläggningar bör Prop. 1987/88:85 det gå att hitta alternafiva metoder att begränsa utsläppen. Samlatutsläppsvärdeförfiärrvärmenät m. m. Vianser att utsläppsvärdet för kväveoxider skall fä avse ett helt fjärrvärmenäteller flera pannenheter inom en industri för att företagen skall kunna anpassasig tiU kraven på ett så kosv.nadseffektivt sätt som möjUgt, Det blir härigenommöjligt t. ex. att koncentrera utsläppsminskningar till vissa anläggningar istället för att vidta åtgärder i många. Företagen fär ocksä ett incitament attverkligen försöka få ut så hög reningseffekt som möjligt ur anläggningar föravancerad rening. Utsläppsgränser för en enskild anläggning måste ju sättasmed hänsyn till vad leverantörer av reningsutrustning kan garantera m. m. Detkan dock ofta vara möjligt att till ganska låg marginalkostnad sänka utsläppenunder den gräns som anges i sädana fall. Också när det gäller svavel skulleåtgärder för att uppnå miljökraven kunna genomföras på ett merkostnadseffektivt sätt om kraven relateras till jQärtvärmenäten i stället förtill enskilda anläggningar. Vi föreslår mot denna bakgrund att tilllägg skallgöras till miljöskyddslagen och miljöskyddsförordningen i syfte att underlättaen samlad bedömning av dels anläggningar inom ett Qärtvärmeniit delspannenheter inom en industri. Tilläggen bör avse dels uppräkningen avprövningspliktiga anläggningar dels de bestämmelser som reglerar innehållet iansökan om prövning enligt miljöskyddslagen. Innebörden av tillägget avseendeansökan bör vara att sambandet mellan olika anläggningar inom ett fjärtvärmenätliksom mellan olika pannenheter inom en industri skall redovisas i ansökan. Debefintliga eldningsanläggningarna har inte konstruerats för låga utsläpp avkväveoxider. Kväveoxidutsläppen har inte heller alltid tidigare uppmärksammatsvid optimering av driften. Det finns resultat som tyder på attkväveoxidutsläppen kan minskas om anläggningen körs pä ett något annorlundasätt . Det är därför motiverat att utbilda driftpersonal i hurkväveoxider uppkommer och kan begränsas vid förbränning. avser attta kontakt med lämpliga institufioner för att genomföra en sådan utbildning. Detär angeläget att intensifiera såväl den grundläggande som den tillämpa de forskningen om hur kväveoxidutsläppen skall begränsas. Vad gäller förbränningstekniska åtgärder bör bl. a, möjligheterna att begränsa kväve oxidutsläppen från rosteldade anläggningar kartläggas bättre.