prop · GB03128 · 1987-12-31 00:00:00 — 5.4 Ekonomiska konsekvenser, m. m. för jordbruket Närdet gäller frågan om hur kostnaderna för miljöutsläpp skall fördelas har maninom fastlagt den s.k. "polluter pays-principle", dvs. förorenarenskall stå för kostnaden för vad hans utsläpp förorsakar. Principenformulerades ursprungligen vid och utveckladesvid ett rädsmöle med miljöministrar . Vadsom i ekonomisk teori behandlats som negativa externa effekter av verksamhetenskall man således, vad miljöaspekterna beträffar, söka åsätta ett pris, somdärefter uppträder som en kostnad i förorenarens produktion. Kostnaden kansedan föras vidare till det pris konsumenten får betala. Oavsett hur den ökadekostnaden fördelas kommer den att ge producenten och/eller konsumenten enanledning att förändra sin produktion/konsumtion i mer miljövänlig riktning. Förjordbrukets del kompliceras emellertid tillämpningen av principen av attprodukterna avsätts på en marknad med reglerade priser och vad gäller spannmåloch oljeväxter med garanterad avsättning till dessa priser. Enligt de förslagjag föreslår regeringen atl lägga fram i propositionen belastas den enskilde förorenarenmed kostnader i syfte atl förbättra miljön, t. ex. investeringar för bättrestallgödselhantering. Frägan hur dessa kostnader skall belasta konsumentprisetoch påverka efterfrågan är emellerfid inte lämnad åt brukarens eget skön utantas upp i jordbruksprisöverläggningarna. Undertidigare år har jordbrukets kostnadskompensalion vid prisöverläggningarnaberäknats med utgångspunkt i prisutvecklingen för inköpta produktionsmedelenligt ett särskilt index, produkfionsmeddsprisindex (PM-index). Riksdagenfastslog emellertid att priserna skulle fastställas enligt en ordningmed obundna överläggningar. Vid dessa överläggningar skulle hänsyn tas tillaktuella förhållanden på marknaden, i jordbruket och i samhällsekonomin iövrigt. Denna ordning bekräftades i samband med livsmedelspolitiska beslut. Ävenunder med obundna överläggningar har prissättning en dock i huvudsak följt kostnadsutvecklingen enligt produkfionsmedds prisindex. Om denna tendens skulle bestå skulle det kunna tolkas som atl 38 konsumenterna skulle stäför kostnaden för jordbrukels miljöanpassning. Miljöavgiften på gödsel-och bekämpningsmedel kompenseras dock ej Inte heller prisregleringsavgiften på gödsel- och bekämpningsmedelbelastar konsumentpriserna men influtna medel från denna avgift återförsfill jordbruket. Så som man varit överens om att tolka OECD-principen finnsdet i och för sig inget hinder mot en sådan övervältring, eftersom dethöjda priset normalt borde minska efterfrågan på de utbjudnaprodukterna. Medden svenska jordbruksprisregleringens konstruktion får emellertid inte denenskilde producenten ett direkt besked om denna minskade efterfrågan, bl. a. lillföljd av reglerade inlösenpriser. Inom ramen för prisregleringen är det ävenmöjligt atl prissättningen för en enskild produkt kan ske på ett sätt som intespeglar produktionskostnaden för produkten. Det bör dock påpekas att undersenare år har störte hänsyn tagits fill marknadssituationen vid fördelningenav totalbeloppet på produkterna. Syftetmed OECD-principen kan också motverkas av den betydelse priset på den färdigaprodukten har för användningen av de produktionsmedel man med avgifter ochföreskrifter vill begränsa. Ju högre produktpriset är, desto längre är delföretagsekonomiskt lönsamt att söka höja avkastningen genom alt t. ex. användamer insatsmedel som handels- och stallgödsel och bekämpningsmedel. Dettaincitament kan vara betydligt starkare för den enskilde jordbrukaren än möjhghetenatt tjäna mer genom att sänka kostnaderna för insatserna i odlingen. Omkostnaderna för förorenarens miljöanpassning tillåts slå igenom och höjaproduktpriset motverkar detta vad man sökt uppnå genom t.ex. ökningen av miljöavgiftenpä handelsgödsel. Dei det föregående redovisade förslagen beträffande en miljöanpassning avjordbrukets produktionsmetoder kommer alt påverka företagens ekonomi genomökade kostnader och i vissa fall minskade intäkter. En utökad lagringskapacitetför stallgödsel kräver investeringar, vilka slår igenom som kostnader föravskrivning . Stallgödselspridning av året kan kräva ytterligare investeringar för atl öka spridningskapacitelen.En arealanpassning av animalieproduktionen kan antingen leda tillintäktsförluster vid neddragning av djurantalet eller ökade kostnader främstför transport eller behandling av stallgödsel. Detbör dock poängleras att anpassningsåtgärderna i vissa fall är företagsekonomisktlönsamma. Insådd av fånggröda kan vara lönsam förutsatt all grödan kanutnyttjas som foder. Den kan också bidra lill ökad avkastning genom att höja mullhalleni jorden. Där detta inte är möjligt uppstår en kostnad för jordbrukaren. Enökad vårspridning av stallgödsel leder till ett bättre utnyttjande av gödselnsväxtnäring, vilkel sänker nettokostnaden för investeringar ilagringsanordningarna. Bättre behovsanpassning av gödslingen innebär attolönsam onödig tillförsel kan undvikas. Även en förbättrad spridningsteknikkommer alt få positiva ekonomiska effekter genom att växtnäringen utnyttjasmera effektivt. Deekonomiska konsekvenserna för jordbruket har berörts tidigare i den mån detta har bedömts vara möjligt. I syfte all stimulera den föreslagna 39 omställningen harjagföreslagit aft vissa bidrag skall utgå till utbyggnad av Prop. tillrätta med miljöproblemenär del angeläget atl påskynda arbetet med De föreslagna bidragen förväntas leda lill en tidigareläggning av vissasärskilt vikfiga åtgärder. I övrigt anser jag att kostnadsökningaroch intäktsförändringar - positiva och negafiva - som uppstår för producenternabör behandlas i jordbruksprisöverläggningarna i den takt de uppstår ochregistreras. Den kostnad som miljöavgiften medför för förbrukarna bör liksomhittills (se prop. 1983/84:176 s. 7) inte få utgöra skäl för någonkompensation genom höjda konsumentpriser på livsmedel. Jaghar i min anmälan till budgetproposition inte föreslagit någon förändringi det program som finansieras med avgifterna på bekämpnings- ochgödselmedel. Programmet kostar ca 110 milj. kr. och finansieras så allutgifterna för /89 finansieras med influtna avgifter budgetåret1986/87. För /88 har beräknat atl avgiftsinkomslernauppgär fill 100 milj. kr. Jaghar i det föregående föreslagit en fördubbling av avgifterna på bekämpnings-och gödselmedel fr.o.m. . Stor osäkerhet föreligger vad gällerde avgiftsinkomster som därefter kommer att inflyta. Del är emellertid rimligtatt antaga en viss minskning av förbrukningen av de aktuella medlen. Jagberäknar att avgiftsinkomsterna /89-1990/91 i genomsniftkommer alt uppgä till mellan 180-190 milj. kr. Om det ursprungligaprogrammet antas kvarstå oförändrat skulle således ytterligareca 230 milj. kr. Deförslag till olika åtgärder som jag föreslagit i det föregående bör i sin helhetfinansieras med de ökade avgiftsinkomsterna. Jag har för bidrag till gödselvärdsanläggningar beräknat ell behov av 200 milj. kr. Äveni detta fall föreligger stor osäkerhet vad gäller det faktiska behovet avbidrag. För treårsperioden harjag vidare föreslagit ett belopp av 10 milj. kr.för viss försöksverksamhet m. m. och 20 milj. kr. för naturvårdsätgärder iodlingslandskapet. I den utsträckning kostnaderna för ålgärdsprogrammet skullevisa sig överstiga inkomsterna bör avgifter som inflyter efterdenna period i första hand avräknas mot dessa kostnader. Somframgår i avsnitt 4 berörs jordbrukssektorn av lagstiftning som har anknytning till bl. a. miljö- och hälsoskyddsfrågor. Tillsynen av gällande lagstiftning åvilar i de flesta fall länsstyrelserna och kommunerna. Regeringen har i prop. 1987/88:85 om miljöpolitiken inför 90-talet föresla git alt kommunerna skall överta all tillsynsverksamhet avseende icke till ståndspliktig verksamhet enligt ML, dvs. Lantbruksnämnderna har sådana särskilda kunskaper och erfarenheter 40 att det är angeläget atlderas kompetens tas till vara för tillsyn pä det här Prop. 1987/88:128 området.Efter samråd med chefen för miljö- och föreslår jag därföratt lantbruksnämnderna får ansvaret för tillsynen över de föreskrifter somenligt mitt förslag kommer att meddelas med stöd av skölsellagen. Delta innebärinte atl nämnderna har något ansvar för tillsyn enligt ML. Länsstyrelsernas ochkommunernas tillsynsansvar enligt den lagen påverkas följaktligen inte. Det ärangeläget att ansvariga myndigheter finner former för alt etablera eltsamarbete när det gäller tillsynen. Särskilt viktigt är det atl samråd sker såatt motstridiga beslut inte meddelas. Detföreslagna åtgärdsprogrammet kommer att medföra ett ökat resursbehov förlantbruks verket, bl. a. för administrafion, information, utbildning ochtillsyn. Det är angeläget att föreskrifter kan meddelas så attomställningen i jordbruket påbörjas . Jag anser att desärskilda resurser som krävs för visst utredningsarbete, för utarbetande avföreskrifter, m. m. samt för administration av bidrag till omställningen börställas till lantbruksstyrelsens förfogande samt täckas från det särskildaanslag som jag föreslår i det följande. Medelsbehov för andra insatser, t. ex.beträffande utbildning och information, får tas upp i verkets anslagsframställningi vanlig ordning. Itakt med alt föreskrifterna träder i kraft kommer tillsynsarbetet alt öka successivt.Enligt min mening bör finansieringen av tillsynen på jordbruksområdet skeefter samma principer som inom miljövårdsarbetet i övrigt. Detta innebär atttillsynen pä sikt bör vara avgiftsfinansierad. Jag avser att återkomma tilldenna fråga i annat sammanhang. 6 Översyn av livsmedelskontrollen m. m. I1985 års livsmedelspolitiska beslut ställs livsmedlens kvalitet i förgrundenpå ett helt annat sätt . I del sammanhanget fyller livsmedelskontrollenen viktig funktion. Det är sålunda angelägel alt livsmedelskontrollen ärutformad så atl den tillförsäkrar konsumenterna livsmedel av god kvalitet tillrimliga priser. Jag vill därför i detta avsnitt redovisa arbetet när det gällervissa kvalitetsfrågor, även om mina ställningstaganden inte i sig är av sådanbeskaffenhet att de skall underställas . Dennuvarande lagstiftningen och organisationen på livsmedelskontrollens område hartillämpats . Under denna lid har förhållandena i vissa falländrats väsentligt. Denomfattande användningen av bekämpningsmedel inom jordbruket ochträdgårdsnäringen innebär risker både för miljö och hälsa. Inomlivsmedelsindustrin har den tekniska utvecklingen gått snabbt. Såväl tillverkningsprocesserna som olika livsmedels innehåll och samman sättning har förändrats i hög grad. Detta har lett till ökade svårigheter för konsumenterna alt bedöma livsmedlens sammansättning och kvalitet. Till det kommer att nya livsmedelsprodukler fortlöpande introduceras pä marknaden. Inom handeln har en allt större del av omsättningen koncent rerats till ett fåtal enheter. Distribufionsvägarna har därigenom förlängts. Sambandet mellan kost ochhälsa har uppmärksammats alltmer de se- Prop. 1987/88:128 naste åren.Konsumenterna intresserar sig i ökad utsträckning för hur maten påverkar hälsaoch välbefinnande. Förhållandet mellan pris och kvalitet har också fått ökadbetydelse vid konsumenternas val av livsmedel. Medhänsyn fill den nu redovisade utvecklingen blir del alltmer betydelsefullt attlivsmedelskontrollen bedrivs så att konsumenterna tillförsäkras en godlivsmedelskvalitet. Likaså är det nödvändigt att konsumenterna får en korrektoch lättförståelig information om livsmedlens sammansättning och kvalitet. Felaktigakostvanor är kanske det största folkhälsoproblemet . I en samladlivsmedelspolitik ingår naturiigtvis åtgärder för att förbättra folkhälsan.Våra kunskaper om svenska folkets kostvanor är dock inte tillräckliga. Godasådana kunskaper är en förutsättning för att ändamålsenliga åtgärder skallkunna vidtas. Mot bakgrund av riktlinjerna för livsmedelspolitiken har livsmedelsverketutarbetat och fastställt ett handlingsprogram för kost och hälsa.Handlingsprogrammet syftar fill alt förbättra folkhälsan genom ändradekostvanor. De åtgärder som redovisas är bl. a. kostundersökningar, enutveckling mot magrare produkter, ökad information och utbildning, bättreskolmåltider och bättre näringsdeklarationer. Som jag nämnde i min anmälan lillårets budgetproposition avser jag att senare föreslå regeringen att under entreårsperiod med början /89 disponera . avinförselavgiftsmedel från /87 för livsmedelsverkets medverkan ien kostvaneundersökning. Livsmedelskontrollenhar i stor utsträckning inriktats på de livsmedelshygieniskaaspekterna, huvudsakligen i form av mikrobiologisk kontroll. Mera sällankontrolleras att produktens innehåll överensstämmer med märkningen, attlivsmedlet uppfyller de minimikrav som ställts upp för atl del skall få säljasunder en viss varubeleckning, förekomst av otillåtna fillsatser samt förekomstenav främmande ämnen. Detpraktiska genomförandet av livsmedelskontrollen ligger främst på kommunernasmiljö- och hälsoskyddsnämnder. Nämnderna har arbetsuppgifter inom fleraviktiga samhällsområden. Många nämnder har svårt bl. a. på grund av bristandespecialkompetens att klara alla arbetsuppgifter. De prioriteringar somnämnderna har gjort har lett till att livsmedelskontrollen i viss mån hareftersatts. Vidare har kunnat konstateras att kontrollen varierar i fråga omsåväl omfattning som inriktning i olika delar av landet. Det förhållandet atllivsmedelshanteringen sträcker sig över kommungränserna innebär i sigsvårigheter alt klara en effektiv livsmedelskontroll. Enöversyn görs av livsmedelskontrollen. För informationvill jag redovisa hur översynen bedrivs. tillkallades med uppgift att se över livsmedelskon trollen. Utredningen konstaterade i betänkandet (SOU 1986:25) Kontroll av livsmedel att det finns anledning att skärpa livsmedelskontrollen med hänsyn fill den strukturomvandling och den tekniska utveckling som har skett inom industri och handel. Särskilt redlighetskontrollen bör bli effekti vare. För att genomföra en bättre livsmedelskontroll krävs en förstärkt 42 fillsynsorganisationoch ett nytt finansieringssystem. Förelagens egentill- Prop. 1987/88:128syn bör utnyttjas i den offentliga kontrollen och samordnas med denna. Iremissyttrandena över förslagen framfördes alternativa förslag i fråga om pävilket sätt tillsynsorganisationen bör förstärkas. Det konstaterades också attfinansieringen av kontrollen borde utredas ytterligare. görs ennärmare genomgång av dessa frågor inom . Dricksvattenär vårt viktigaste livsmedel, men vattenkvaliteten är inte alltid sä bra somkonsumenten har rätt atl vänta sig. Kontrollen och tillsynen på dricksvaltenområdethar hitfills varit bristfällig. Regeringen föreslär ökade resurser i åretsbudgetproposition för att förstärka livsmedelsverkets insatser pädricksvattenområdet. Ansvaretför atl åtgärder vidtas för alt trygga en tillfredsställandedricksvattenförsörjning ligger på huvudmännen för de kommunala och enskildavattenverken. utarbetar en ny dricksvaltenkungördse.Arbetet syftar till att skärpa kraven på tillsyn och kontroll vidvattenanläggningarna. Etlav de områden livsmedelsverket prioriterar är alt utarbeta underlag förriskbedömning av föroreningar i dricksvatten, bl. a. för bekämpningsmedel ochvissa tungmetaller, för vilka gränsvärden saknas. Förstärkningenav livsmedelsverkets resurser, nya skärpta bestämmelser om kontroll ochtillsyn saml ökat samarbete mellan myndigheterna bör enligt min mening kunnaleda till en sådan kvalitetshöjning på dricksvatten som svarar motkonsumenternas krav. Människorshälsa kan påverkas av försurningen av mark och vatten. Det är bl. a. genomökade metallhalter i dricksvatten och olika grödor som det kan ske.Försurningen av åkermarken beror pä användningen av gödselmedel, det suranedfallet, uttaget av gröda och naturliga processer. Effekterna motverkas av kalkning.Jordbruksmarken är i vissa fall sä försurad att risk för ett ökat kadmiumupptagi grödan föreligger. Ytterligare undersökningar behöver göras för attklarlägga om upptaget medför några hälsorisker. Jag har för avsikt att föreslåregeringen alt ge livsmedelsverket i uppdrag att i samråd medlantbruksstyrelsen och utreda om försurningen avåkermarken medför hälsorisker genom en ökad upptagning av kadmium samt om dennuvarande åkermarkskalk-ningen är tillräcklig för atl hålla upplaget så lågtatt hälsorisker kan undvikas. Konsumenternahar också ett behov av alt kunna bedöma kvaliteten och näringsriktigheten hosett livsmedel och väga dessa egenskaper mot priset. utreder päregeringens uppdrag möjligheterna att förändra märkningsreglerna sä att deunderlättar för konsumenterna atl välja livsmedel och sälta samman en fullvärdigkost. Förslag om nya regler väntas . Kvalitetenpå livsmedelsområdet kan höjas också på andra sätt. har regeringens uppdrag alt inkomma med förslag om kvali- lelsbetalning inom jordbruksprisregleringen. I en delrapport har nämnden lämnat förslag i vissa frågor, som genomförs. Det gäller bl. a. sjukska- deavdrag.vid slakt för att förbättra djurens miljö, som tas upp i prop. (1987/88:93) omdjurskyddslag, m. m. Irapporten behandlar jordbruksnämnden också kontroll av alternativt Prop.1987/88:128 odlade produkter. Alternativ odling är etl samlingsnamn förodlingsformer som kännetecknas av att man inte använder lätllösligahandelsgödselmedel och bekämpningsmedel. Nämnden konstaterar atl intresset fördenna produktion är stort bl. a. av miljöskäl och atl handeln med alternativaprodukter bör uppfylla de krav på redlighet som rimligen bör ställas. Nämnden konstaterarockså atl det är av särskild betydelse att konsumenternas förtroende förprodukternas ursprung kan upprätthållas och även stärkas. Stöd till nödvändigkontrollverksamhet kan därvid betyda mycket. En fungerande kontroll bedöms varaav stor betydelse för att den alternativa odlingen fullt ut skall kunna ta lillvara sina utvecklingsmöjligheter. Nämnden föreslår atl ett statligt stödförsöksvis lämnas till kontrollverksamheten . Stödetföreslås lämnas lill de kontrollorgan som är i verksamhet på den alternativaodlingens område. Remissinstanserna är med något undantag positiva lillförslaget. Lantbruksstyrelsen har förklarat sig beredd alt administrera slödel. Jagansluter mig till jordbruksnämndens förslag. Den alternativa odlingen ligger ilinje med strävandena alt minimera användningen av kemikalier i jordbruket.Produkterna är en del av del varierade utbud vi eftersträvar pålivsmedelsområdet. Avgörande för en fortsalt utveckling på området är dockkonsumenternas förtroende för produkternas ursprung. Odlarorgani-sationerna ochhandeln har därför påbörjat en kontroll av produkterna. Syftet med kontrollenbör vara att garantera alt de produkter som säljs som alternativt odladeverkligen är det. Det är viktigt att det kan lämnas full garanti om detta äveni de fall varorna har passerat flera led. Kontrollverksamheten bör enligt minmening även fortsättningsvis utföras som egen-kontroll av organisationernas kontrollorgan.De grundläggande minimikrav som bör ställas för alt produkterna skall fåmärkas som alternativt odlade bör utformas i samarbete med livsmedelsverket,lantbruksstyrelsen och jordbruksnämnden. Kontrollen blir dock underuppbyggnadsskedet förhållandevis dyrbar för odlarna. Därför bör samhället underdet treåriga initialskedet stödja kontrollarbetet ekonomiskt. Lantbruksstyrdsenbör svara för administrationen av stödet. Stödet medbörjan /89 kan beräknas till I milj. kr. Kostnaden bör läckasmed tillgängliga införselavgiftsmedel. Jag har för avsikt alt senare återkommatill regeringen i fråga om medelsanvisningen. Jordbruksnämndenhar också föreslagit en särskild expertgrupp, knuten till nämnden, för ätgärder som främjar utvecklingen av nya mät- och analysmetoder. I detta ryms krav på förbättringar i mätningen av egenska per som redan ingår i kvalitetsbelalningen, men också krav på att kunna mäta nya egenskaper som sedan kan läggas fill grund för en utvidgad kvalitelsbelalning. Det är enligl min mening angelägel atl jordbruksnämn den fullföljer detta arbete. Behovet av ny teknik pä mäl- och analysområ det och resultaten av utvecklingsarbetet bör kanaliseras genom gruppen. I propositionen om djurskyddslag, m. m. föreslår regeringen som jag nämnt elt prisavdragssyslem för anmärkningar vid veterinärbesiklning i samband med slakt. Expertgruppens verksamhet får betydelse för bl. möjligheternaatt öka kvaliteten genom prisavdrag. Kritik riktas ofta motpotatisens kvalitet. 1987/88:128 en har tagitupp frågan och lämnat förslag som skall leda fill förbättringar av kvaliteten.Jordbruksnämnden kommer under vären att i en slulrappor-tering av kvaliletsbetalningsuppdragetlämna förslag som syftar lill atl höja kvaliteten på bl. a. potatis. Potatis ärett viktigt baslivsmedel. En ökad konsumtion av fibrer i form av potatis ochspannmålsprodukter och minskad konsumtion av fett och socker har storbetydelse för folkhälsan. Jag avser att återkomma lill denna fråga i sambandmed redovisningen av förslag om livsmedelskontroll, m. m. Importkontrollenpå livsmedelsområdet har filldragit sig ökad uppmärksamhet . Fräganhar ofta gällt förekomsten av bekämpningsmedelsrester i importerade produkter.Livsmedelslagens bestämmelser gäller såväl svenskproducerade som importeradelivsmedel. Kontrollen av livsmedelsimporten har samma syfte somlivsmedelskontrollen i övrigt, nämligen att i första hand skydda konsumenternamot hälsorisker. Vadbeträffar kontrollen av vegetabilier med avseende på bekämpningsmedelsrestersker den under direkt ledning av livsmedelsverket. Kontrollen av deimporterade produkterna är mer omfattande än kontrollen av de inhemskaprodukterna. Alt livsmedelsverket handhar denna kontroll motiveras av denalldeles särskilda kompetens som fordras för de undersökningar som måstegöras. Verket gör en översyn av bekämpningsmedelskontrollen isyfte atl förbättra kontrollen. Inomjordbruksdepartementet utreds hur kontrollen av import av bestrålade livsmedelskall skärpas. Även vissa andra importkontrollfrågor tas upp. Livsmedlenskvalitet kan också påverkas under torkning eller röstning. Valet av metod vidtorkningen eller röstningen har betydelse i delta sammanhang. Direkt varmluflslorkninginnebär atl torkluften uppvärms genom direklinblandning av hela rökgaser. Vidindirekt varmluflslorkning uppvärms torkluften indirekt via en värmeväxlare.Lämpligheten av att utnyttja direkt varmluflslorkning har ifrågasatts.Lantbruksstyrelsen och livsmedelsverket har haft i uppdrag att i samräd närmareutreda verkningarna av direkt varmluflslorkning av livsmedel, spannmål ochfoder saml alt föreslå de åtgärder som kan behövas. I uppdraget har även ingåttatl överväga behovet av åtgärder i fråga om importerade produkter. Myndigheternahar slutligt redovisat uppdraget . I fråga om livsmedel ochlivsmedelsråvaror tyder undersökningsresultaten på atl indirekta metoder iförsta hand bör användas för torkning eller röstning. Särskilt gäller detta förspraylorkade produkter och för malt. Vissa livsmedel, exempelvis kakao ochfrukostflingor, kan eventuellt direkttorkas eller direktroslas om rätt metodanvänds och om tillverkaren kan visa att livsmedlet inte förorenas. Kaffe böräven i fortsättningen kunna direktrostas. Livsmedelsverketföreslår mot denna bakgrund att det i livsmedelsför ordningen (1971:807) införs en bestämmelse om atl den indirekta tork- ningsmeloden i princip skall användas om inte livsmedelsverket föreskri ver eller i särskilda fall medger annat. Sådana föreskrifter eller medgivan den kan komma att lämnas bl. a. för spannmål, kakao, frukoslflingor och 45 Verket kan ävenkomma att medge att anläggningar som är i bruk får Prop. 1987/88:128 användasunder en avvecklingsperiod. föreslår ocksä att importeradeprodukter skall kontrolleras. Ävenför foder lyder utredningsresultaten på att indirekta metoder i första hand böranvändas vid torkning. Med slöd av foderlagsliftningen kan lantbruksstyrdsenmeddela erforderliga föreskrifter. De flesta remissinstanserna stöder den allmänna principenom en övergång till i första hand indirekta metoder.