prop · GB0361 · 1987-12-31 00:00:00 — Lagrådet vill därför förorda, att den uttalade avsikten att i nu berörda fall skatt endast skall utgå för den lott som bröstarvingen i fräga erhåller som delägare i den sist avlidna makens dödsbo får komma till tydligt uttryck genom att till 8 § första stycket AGL Ullägges en andra mening av förslagsvis följande lydelse: "I fall av arvsavstående enligt 3 kap, 9 § skall skattepliktigt förvärv för den avstående anses ske först när den efterlevande maken avlider," 96 15 §2 mom, Prop. Enligt detta moment i nu gällande lydelse skall i sekundosuccessionsfallvid den efterlevandes död den först avlidnes arvingar såsom huvudregel erhållasom andel hälften av den efterlevandes bo. Undantag gäller dock i tre fall: a) att enligt 3kap, 2 § ÄB annat föranleds av förefintlig enskild egendom, b) att enligtsamma lagrum annat föranleds av testamente till förmän för annan än den eferlevande,c) att andelen blivit enligt lag annorlunda bestämd vid delningsförrättning, varöverbehörig handling föreligger i skatteärendet, I nuvarande andra stycket ges en kompletterande regleringför fall av testamentarisk sekundosuccession. Enligt förslaget skall denregleringen i sak oförändrad föras över till den nya lagstiftningen, där denblir ett femte stycke, och den behöver därför inte behandlas vidare här. Av de tre förtecknade undantagen är a och b betingadeav att vid den först avlidnes död förelåg förhållanden som skulle föranleda atten hälftendelning skulle slå fel; förekomsten av enskild egendom resp, testamentetill förmån för utomstående förrycker grunden för en hälftendelning videfterlevande makens död. Undantaget under c är av annan natur och tar sikte pådet fallet att efter båda makarnas död de båda arvsberättigade grenarnaförrättat en delning enligt lag med resultat som kan vara annat än hälftendelning, I remissförslaget har redaktionellt gjorts en viss omdispositionav bestämmelsen, utan betydelse i sak, varjämte infogats två nyheter betingadeav vissa antagna ändringar i ÄB, Sålunda har i momentets första styckeupptagits huvudregeln med förutskickande av att undantag följer i kommandestycken, I andra stycket följer så med punktbeteckningarna 1 och 2motsvarigheter till ovan angivna undantagen a och b, kompletterade med en nypunkt 3 avseende ett icke gemensamt barn som begärt att få ut sitt arv efterbortgången förälder, I tredje stycket återfinns det nuvarande undantaget c, I ijärdestycket upptas ett nytt undantag, avseende det fallet att det efter bådamakarnas död finns arvingar endast efter den först avlidne. Mot denna allmänna omdisposition av bestämmelsen harlagrådet intet att erinra, I sakligt avseende har dock lagrådet anledning attframhålla att en komplettering av det föreslagna andra stycket är ytterststarkt motiverad. Lagrådet åsyftar därvid precis samma förhållanden varsbetydelse har förklarats under punkt D och E i inledningen och vilka föranlettlagrådet att förut föreslå en utbyggnad av 15 § 1 mom, överför man tidigare fört resonemang pä den typsituationsom 15 § 2 mom, har för ögonen, så kan man först fastslå följande. Gällande rätt utgår frän synsättet att hälftendelning vid efterlevande makes död måste uteslu tas när läget vid första makens död är sådant att hälftendelning vore orättfärdig; ojämn förekomst av enskild egendom på ömse sidor eller den bortgångnes testamente till utomstående måste diskvalificera en hälften- 97 7 1987/88. Nuhar ny civilrättslig lagstiftning lett till att det kommer att föreligga Prop,1987/88:61 ytterligare fall, då vällovliga rättshandlingar i anslutning tillden först avlidnes död kan vara sådana att man inte bör bortse från dem vidandra makens död och låta schablonmässig hälftendelningsregel fälla utslaget. Vidförsta makens död kan nämligen ha förekommit förklaring enligt 12kap, 2 § ÄktB,dom eller avtal enligt 12kap, 3 § ÄktB eller reellt bodelande avtal av innebördatt den efterlevandes rätt efter första dödsfallet på laga grund bestämts sä,att den makens egendom blivit fördelad enligt annan norm än 50 såvittgäller förhållandet mellan full äganderätt och fri förfoganderätt. Lagrådetvill tillägga, att skatteresultatet ej alltid blir gynnsammare för de enskildaenligt lagrådets uppläggning än med remissens. Lagrådetanser med hänsyn till det anförda att remissförslaget bör, såvitt angår andrastycket i förevarande moment, kompletteras med en ny punkt som täcker de nuberörda situationerna och alltså för deras del stadgar undantag frånhuvudregeln om hälftendelning vid det senare dödsfallet. Enytterligare, handläggningsmässigt viktig aspekt är att anlägga. Beskattningsmyndighetenkan av uppenbara praktiska skäl inte vara skyldig att utreda vad som förevariti det skatteärende som varit förelöpare till eftérarvsfallet. Ansvaret för attutredning om relevanta omständigheter i det tidigare fallet förebringas i detsenare ärendet mäste åvila dödsbodelägare i det slutliga dödsboet. Lagrådetåterkommer strax till frågan. Pågrund av vad som anförts föreslår lagrådet att förevarande moments andrastycke utformas enligt följande: "Andelsom--- , om 1, makarna eller-- makens död, 2, den först-- efterlevande maken, 3, den först-- efterlevande makeneller 4, efter den först avlidne makenden efterievande makens andel blivit i fall, som avses i 15 § I mom,, enligtlag bestämd till annat än hälften av boet," Lagrådetsaspekter här torde inte rubba remissprotokollets syn på hur basbeloppsregeln -av arvsregels natur - skall betraktas i efterarvssi-tuationen (avsnitt 2,4),Nedan under övergångsbestämmelserna berör lagrådet frågan hur basbeloppsregelnskall betraktas i övergångssituationer, I momentets fjärde styckebehandlas ett av undantagen frän första styckets huvudregel, nämligen att, när det bara finns arvsberättigade efter den först avlidne maken, dessas andel utgörs av hela boet, I remissförsla get är bestämmelsen väsentligen utformad som en kopia av den civilrätts ligt grundläggande bestämmelsen i nya 3 kap, 8 § ÄB, Den ger språkligt sett intrycket att den skulle utsäga något konstitutivt beträffande den aktuella arvssituationen, ehuru den saken redan är avklarad genom nämn da ÄB-bestämmelse, Och ÄB-bestämmelsens sakliga innebörd gör det ju självklart att den arvsskatterättsliga konsekvensen måste bli att den först avlidnes efterarvingar skall anses ha fått den totala kvarlåtenskapen som en enda pä intressenterna uppdelad lott. Med hänsyn härtill bör förevaran de moments fjärde stycke ges formen av en hänvisning till den grundläg gande ÄB-bestämmelsen och förslagsvis ges följande avfattning: 98 "EU ytteriigare undantag från första stycket följerav 3 kap, 8 § ärvda- Prop. 1987/88:61 balken," Det torde vara av värde att beträffande sekundosuccessionsfallen,vilka är temat för detta moment, i klartext utsågs att i en bouppteckning ovillkorligenskall upplysas om den avlidne tidigare varit part i äktenskap som upplöstsgenom dödsfall, I sådant fall kan i regel tas för givet att det finns efterarvingartill den först avlidna maken. Att sådant förhållande skall anmärkas ibouppteckning framgår endast indirekt av nuvarande lagstiftning (20 kap, 2 §första stycket ÄB samt förevarande moment i AGL), Enligt lagrådets mening ärdet en förbättring om klart besked i saken ges i förevarande moment såsom eUsjätte stycke med följande lydelse: "I bouppteckning skall alltid anges huruvida denavlidne tidigare varit gift och i följd därav finns efterarvingar denavlidnes tidigare bortgångna make, I sådant fall skall bouppteckning ochdelningshandlingar avseende den först avlidnes dödsbo inges tillbeskattningsmyndigheten," Iakttagelsen att efterarvsfall kan bli förbisedda vid bouppteckningsför-rältningarmed mycket beklagliga rättsförluster som följd är inte något nyU, Somexemplifiering kan hänvisas rill ILU 1962:25 och förut åberopade uttalanden iJO: s ämb, ber, 1966 s, 247, För att markera att bodelning i samboförhällanden ifrågakommerendast under särskilda förutsäUningar (5 § och 12 § sambolagen), synes bestämmelsenböra inledas på följande säU:"Om bodelning skall äga rum enligt lagen(1987:232) om sambors gemensamma hem, skall den andel som skall tillfalla denavlidnes sambo vid fördelning av bostad och bohag beräknas till------ ," Som lagrådet förut nämnt fär påräknas att testamentariskaförordnanden mellan sambor är och blir tämligen vanliga; det är inteorealistiskt aU antaga att i sådana ges förordnande om sekundosuccession, Ifall av nu angivet slag uppkommer problem, väsenfligen parallella med dem somför äkta makar regleras i 15 § I mom,, 1 a mom, och 2 mom. Lagrådet villanmärka, att det i fall av nu angiven art kan anföras skäl för att tillämpasist anmärkta föreskrifter analogivis. Remissförslagets avfattning av denna paragrafs förstastycke går tillbaka pä förslagets inställning aU endast formenliga bodelningarskall tillmätas arvsskatteräUslig relevans. Enligt lagrådets mening är den avgränsningenför snäv såsom tidigare utvecklats (jfr särskilt föreslagen utbyggnad av 15 § 1mom,, 1 amom, och 2 mom,). Av förut anförda skäl bör i förevarande paragrafsförsta stycke göras några jämkningar. Dess första mening bör sålundaformuleras förslagsvis sålunda: "Föreligger i dock icke där bodelningeller annat förhållande som avses i 15 eller 15 a § leU till aU boet delats annoriundaän enligt lag ," 99 32 § Prop. Om lagrådets förslag beträffande 15 § 1 och 1 a mom,godtas, bör följdändringar ske i vissa paragrafer. Förevarande paragraf börges följande lydelse, "Härefter------ avses i 18 §; h) kunskap vunnits om att bodelning eller annatförhållande som avses i 15 § I a mom, har förekommit; och hade,---- felande belopp," Nuvarande lydelse av 39 § c) AGL tar sikte pä densituationen att den ena maken vid bodelning av annan anledning än den andremakens död efterger sitt enligt lag fastställda bodelningsanspråk jntemot denandre maken. Sådan eftergift kan ej föranleda gävobeskattning av vad den andremaken erhåller utöver vad han eller hon eljest skulle fått "enligtlag". Om däremot den ena maken vid bodelningen - utöver att efterge sitt bodelningsanspräk- överför egendom skall gävobeskattning ske. Förhållandena ändras inte av denya jämkningsrelgerna i 12 kap, ÄktB, Vid bodelning mellan sambor ärhuvudregeln att den behållna egendom som ingår i bodelningen skall delas likadem emellan (8 § sambolagen). Jämkning av vad den ene sambon skall utge tillden andre kan ifrägakomma enligt 9 § sambolagen. Bestämmelsen är konstruerad päsamma sätt som för makar. Det finns enligt lagrådets mening ej skäl för att den enesambons eftergift av sitt - jämkade eller ojämkade - bodelningsanspråk skulleleda till att den andre sambon gåvobeskattades för vad han sålunda erhållerutöver vad som "enligt lag" tillkommer honom eller henne. Om däremotden ene sambon genom bodelningen erhåller egendom utöver vad som betingas avatt den andre efterger sitt bodelningsanspråk bör på samma sätt som för makari motsvarande situation - gåvobeskattning ske. Lagrådet föreslår därför att 39 § c) ges följande lydelse,"c) för vad make eller sambo vid bodelning, som förrättas av annananledning än makes eller sambos död, erhållit utöver honom enligt lagtillkommande andel, i den mån värdet av vad maken eller sambon bekommit ickeöverstiger värdet av hans i bodelningen ingående egendom eller, om äldre giftermålsbalkenär tillämplig, värdet av samfälld egendom, som av maken i boet vid äktenskapetsingående eller därefter införts;" 45, 46, 47 och 54 §§ Av skäl som anförts under 32 § bör paragraferna gesföljande lydelse, 45 §:"Deklararion skall--- ej förrättats; C) angående sådan-- och ej heller när sådan bodelningeller annat förhållande som avses i 32 § h) har förekommit innanbeslut meddelats om fastställande av skatt; D) angående förvärv-- avgivna deklaration." 46 §: "Deklaration skall--- den skattskyldige; underC) i fall som 100 anges i 32§ h) frän det att bodelningen eller förhällandet förekom och i Prop.1987/88:61 övrigt från det att-- föranleder efterbeskattningen. Ifall------ efter dödsfallet." 47 §: "Deklaration skall-- skattens bestämmande. Angående skyldighet-- i 19 §, Där deklaration--- hemvist uppgivas. Vad ovan---- föregående innehavaren, Deklararion som---- bestyrkt avskrift. Till deklarationsom ges in med anledning av att bodelning eller annat förhällande somavses i 15 § 1 a mom, har förekommit skall den däröver upprättade handlingen fogas. Om sådan---- är stadgat," 54 §: "Arvsskatt för--- å bankräkning. Har skatt och påförd ränta inte betalats inom den tid somanges i 52 § 1 mom, och har delning eller arvskifte skett, tillämpas reglerna i21 kap, 4 § om återgång av bodelning och arvskifte. Beträffandeegendom som genom delning tillagts efterlevande make eller sambo gäller dockvad som' nu sagts endast i den mån den efterlevande erhållit mer än som enligtlag tillkommer honom," Lagrådets förslag beträffande 15 § I och 1 a mom, innebäratt beskattningen i större utsträckning än enligt det remitterade förslagetkommer att kunna grundas på den verkliga fördelningen av kvarlåtenskapen. Olikaskattskyldiga ges möjlighet att tillse att beskattningsunderlagetblir rättvisande. Det bör därvid ankomma pä dödsbodelägarna att ta ställningtill om beskattning på grundval av ett schematiskt förfarande kan godtas ellerom särskilda, på verklig delning baserade beräkningsgrunder bör tillämpas.Detta bör gälla också frågan huruvida efterlevande make avser att utnyttjamöjligheten enligt 12 kap, 2 § att som sin andel behålla sittgiftorättsgods, I det fall att särskilda beräkningsgrunder anses böratillämpas får förutsättas att underlag för beräkningen också ges in iskatteärendet. Möjligheten till återvinning enligt 59 § i dess nuvarandelydelse tar sikte pä fall där ett förhällande, som i princip förelåg redan vidtiden för skattebeslutet, först efter detta blir bekant eller fastställt. Detkan under nu angivna förhållanden ifrågasättas, om det finns anledning att iandra fall än dem som avses under c) medge en vidgad rätt till återvinning.Skäl härtill kan dock finnas, om det i samband med efterbeskattning enligt 32 §h) visar sig att samma delning eller förhållande som givit anledning till efterbeskattningmedfört att för hög skatt uttagits för viss lott. Lagrådet föreslär därför attparagrafen ges följande lydelse: "Har efter----- avses i 18 §; g) genom bodelning eller annat förhållande, som enligt 32§ h) föranlett efterbeskattning, fördelningen av kvariåtenskapen kommit attavvika från den som legat till grund för skattens fastställande; och hade---- beräknat belopp. Ansökan om---- i skatteärendet," 101 övergångsbestämmelser Prop, 1987/88:61 övergångsskedetssituarioner förtjänar särskild uppmärksamhet, när det gäller sekundosuccessionsfallen.Huvudprincipen för dessa måste anses vara att, om den primära arvlåtarenavlidit under äldre (= nuvarande) lags tid, rättsläget för den förstaarvtagaren är att bedöma enligt reglerna vid tiden för det första arvsfallet.Ett enda undantag gäller:den nya ordningen skall slå igenom såvitt angårallmänna arvsfondens något försämrade ställning (se 3 kap, 8 § ÄB i antagenlydelse jämte ÄB:s därtill anslutande övergångsbestämmelse under punkt 3), angivna huvudprincipen gäller således, när efter dödsfall under äldre lagstid basbeloppsregeln har vunnit tillämpning, varvid man måste beakta regelnstidigare karaktär av bodelningsregel. Vad som i kraft av den regeln tillfalliten efterlevande make blev alltså hennes egendom under full äganderätt och varej föremål för efterarvsrätt för sekundosuccessorerna på den först avlidnemakens sida. När man efter den nya lagstiftningens ikraftträdande möter detandra dödsfallet i vad som kan tyckas vara en efterarvssituation (den förstavlidne maken dog under äldre lags tid), måste man hålla i minnet attbasbeloppsregeln vid det första dödsfallet hade angiven innebörd ochalltså ej gav utrymme för efterarv i fräga om egendom som enligtbasbeloppsregeln tillföll den efterlevande. Dennya lagstiftningens syn på basbeloppsregeln - att den nu får karaktären av en arvsregeloch därför när den vunnit tillämpning föranleder efterarv i sist avliden makesbo - har inte någon retroaktiv verkan så att den skulle slå igenom beträffanderättsföljderna av ett första arvsfall som inträffat under äldre lags tid. Detbör sålunda uppmärksammas att vad som anförs i remissprotokollets avsnitt 2,4(skälens femte sjunde stycken) gäller uteslutande rättsläget, när båda derelevanta dödsfallen inträffat efter den nya lagstiftningens ikraftträdande.Har det första dödsfallet inträffat under äldre lags tid, skall man enligt vadförut anförts anlägga ett annat synsätt. Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , R, ,, , , , , G, , , Proposition om ändringar i arvs- och gåvoskattelagstiftningenmed anledning av , m. m. 1 Anmälan av lagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1, lag om ändring ikommunalskattelagen (1928:370), 2, lag om ändring i lagen(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, 3, lag om ändring i lagen (1987:813)om homosexuella sambor. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Deföreslagna ändringarna av arvs- och gåvoskattereglerna är föranledda av den nyaäktenskapsrättsliga och arvsrättsliga lagstiftning som träder i kraft den 1januari 1988, På många punkter har denna anpassning av skattelagstiftningentill de nya civilrättsliga reglerna närmast följdändringskaraktär och i dessadelar har remissförslagen också godtagits av lagrådet, I ett annat avseenderedovisar dock lagrådet betydande kritik mot de i remissen framlagda förslagenoch hävdar att skattereglerna fått en alltför snäv utformning. Kritiken fränlagrådet tar främst sikte på förutsättningarna för att vid beskattningenbeakta de nya jämkningsmöjligheterna vid bodelning. Enligt lagrådetsuppfattning leder remissförslagets utformning på den punkten till attbeskattningsreglerna motverkar de syften som angetts som skäl för den redanbeslutade familjerättsreformen. Som jag framhöll iremissen mäste skattelagstiftningens anpassning till den nya civilrätten avvägas mot vissa grundläggande skatterättsliga intres sen. Jag pekade då främst på två grundläggande synpunkter, nämligen att skattereglerna mäste vara enkla att förstå och tillämpa samt att de inte får öppna möjligheter rill olika former av skatteundandragande. Det är mot den bakgrunden som lagrädsremissens förslag att i huvudsak behälla en schematisk beskattningsordning skall ses. Den del av förslaget som lagrå det främst kritiserar utformades med stort hänsynstagande till de risker för skatteundandragande som enligt min mening kunde befaras om man vid beskattningen skulle ta hänsyn till de olika jämkningsmöjligheter som 103 öppnasgenom reglerna i ÄktB, Framför allt föreföll det mig tveksamt att Prop.1987/88:61 låta ett ensidigt åberopande av jämkningsregeln i 12 kap, 2 § ÄktBbli avgörande för beskattningsresultatet. Jag är dock medveten om att den iremissen föreslagna avgränsningen av de situationer som bör föranleda avvikelserfrån det schematiska förfarandet kan utsättas för kritik av det slag somlagrådet har framfört. Jag tänker då bl, a, pä den av lagrådet anmärktamöjligheten att genom förordnande i testamente eller avstående frän arvåstadkomma en sådan situation som enligt remissförslaget förutsätts föravvikelse från den schematiska hälftendelningen. En lagreglering som med mereller mindre konstlade medel kan kringgås bör självfallet undvikas. Vid ensamlad bedömning har jag funnit att lagrådets utföriigt motiverade kritik avremissförslaget i det här diskuterade avseendet bör föranleda attbestämmelserna justeras på i huvudsak det sätt som lagrådet föreslagit. Vid denbedömningen har jag också tagit hänsyn till en synpunkt av något annorlundaart. Vissanya bestämmelser i kan med ett schematiskt beskattningsförfarandeav det slag som förordas i lagrådsremissen, leda till att de lotter som liggertill grund för beskattningen kan avvika frän den faktiska fördelningen av dendödes kvarlåtenskap. För den enskilde kan detta, med fog, framstå somsvårbegripligt. Jagkommer således i det följande att föreslå de ändringar i det remitteradeförslaget som följer av att jag i princip kan biträda den inriktning sompräglar lagrådets förslag. Även i övrigt bör vissa redakrionella jämkningar göras. Vadgäller lagrådets yttrande i övriga hänseenden har jag inget att erinra. Jagvill dock särskilt nämna att jag avser att vidta åtgärder för att täcka det informationsbehovsom följer av den nya arvsskattelagstiftningen, Idet följande uppehåller jag mig företrädesvis vid de delar av lagrådets yttrandeangående ändringsförslagen i AGL som föranleder särskilda kommentarer från minsida. I8 § behandlas frågan om fidpunkten för skattskyldighetens inträde. Lagrådetdiskuterar paragrafen i samband med bestämmelserna i 15 § la mom. Lagrådetföreslär härvid ett tillägg till paragrafen, avsett för det fallet, att ettbarn till den avlidne, som inte ocksä är barn till den efterlevande, enligtbestämmelserna i 3 kap, 9 § ÄB, avstår sitt arv till förmån för denefterlevande. Den civilrättsliga innebörden av ett sådant avstående är att dendödes egna bröstarvinge - på samma sätt som ett gemensamt barn - blir efterarvingei den sist avlidnes bo. Lagrådeterinrar om lagrädsyttrandet över förslaget till lag om ändring i ÄB (se prop, 1986/87:1 s, 354), där dåvarande lagråd anmärkte, att ett förbehåll, som innebär att arvet dirigeras till annan än den som äger ta arv efter den som avstår, enligt gällande rätt medför att denne anses ha tillträtt sitt arv och att beskattning i så fall skall ske. Jag har förståelse för den tveksamhet lagrådet i sammanhanget ger uttryck för, 104 Jagföreslår därför att 8 § första stycket - med en viss redaktionell Prop,1987/88:61 jämkning av lagrådets förslag utökas på det sätt lagrådetföreslagit, 15 § 1 mom. Enligt gällande rätt skall vid beskattningen detschematiska arvskiftet föregås av en schematisk bodelning av makarnas behållnasammanlagda giftorättsgods. Den schematiska bodelningen sker pä grundval avuppgifterna i bouppteckningen efter den döde och syftar till att avskilja den efterlevandesskattefria giftorättsandel från den avlidnes kvarlåtenskap. Det schematiskaskiftet innebär normalt en hälftendelning av den egendom som ingår ibodelningen. Om den efterlevande maken och övriga dödsbodelägare gjort enbodelning där egendomen delats - t, ex, med tillämpning av GB: sjämkningsregler - på annat sätt än till hälften och detta skulle leda tilllägre skatt än ett schematiskt skifte, kan bodelningen ges in tillbeskattningsmyndigheten. Förutsatt att bodelningen skett enligt lag skall denföretagna delningen läggas till grund för beskattningen. Det finns ingenskyldighet att ge in bodelningar där den faktiska delningen skulle föranledahögre skatt än vid en schematisk hälftendelning. Lagrådsremissen innehåller i avseende pådelningsförfarandet inga förslag till ändringar. Huvudregeln i 15 § I mom, AGLföreslås fortfarande vara en schematisk hälftendelning av makarnas behållnasammanlagda giftorättsgods om det i skatteärendet inte företes en verkligbodelning enligt lag. Härmed avses en bodelning mellan den efterlevande makenoch övriga dödsbodelägare enligt 11 kap. 5 § ÄktB, Lagrådets kritik av remissförslaget tar sikte på detförhållandet att den schematiska hälftendelningen kan frångås endast om det iskatteärendet företes en verklig bodelning. Häri ligger, enligt lagrådet, enoacceptabel begränsning, därigenom att civilrättsligt giltiga dispositionerinte kan beaktas i de fall verklig bodelning inte kan ske. Lagrådet föreslärdärför att den skattemässiga bodelningen skall kunna ske med avvikelse från denschematiska hälftendelningen även om bodelning i ovan angiven mening ejgjorts.