prop · GB03176 · 1987-12-31 00:00:00 — delar kommitténsuppfattning om att begreppet anhörig bör ges en så vid innebörd som möjligt.För att undvika missuppfattningar om vad begreppet omfattar, bör iställetbegreppet närstå- , ende användas. RFV, AD, SAV, TCO, och Göteborgskommun . anser att det kan uppstå tolkningsproblem kring anhörigbegreppet. RFV anser att en arbetsgivare bör ha rimlig möjlighet attbedöma om en arbetstagare, som önskar ta i anspråk den föreslagna ledigheten,tillhör kategorin anhörig. Eftersom detta är en för arbetsgivaren angelägenfråga anser verket att kretsen ledighetsberättigade personer bör preciseras. Omdet skulle bli aktuellt att koppla rätten till ledighet till enrätt till, ersättning enligt lagen om allmän försäkring måste också kretsenersättnings-berättigade personer vara mer preciserad. Enligt AD:s mening ger kommitténs beskrivning av vad somavses med anhörig utrymme för viss tveksamhet. AD understryker det angelägna i att den oklarhet rörande innebörden av uttrycket nära personliga relationer som föreligger i betänkandet uppmärksammas under det fortsatta lagstiftningsar- Göteborgskommun anser att rätten till de kortfristiga ledigheterna bör Prop.1987/88:176 begränsas till den traditionella anhörigkretsen, dvs. make/maka,förälder. Bilaga 3 barn och syskon till den vårdade. SAFär negativ till kommitténs förslag som man menar innebär att arbetstagarna iprincip har rätt till ledighet för att vårda vem som helst. Det framstår enligtSAF:s uppfattning som helt omotiverat att införa en så vidsträckt rätt tillledighet. Kommitténföreslår att som villkor för ledighet skall gälla att en arbetstagare, påbegäran av arbetsgivaren, skall kunna styrka det uppkomna behovet avvårdinsatser från arbetstagarens sida. RFVanser att några närmare definierade vårdinsatser inte skall vara avgörande förrätten till ledighet. Genom sjukvårdshuvudmannens, försäkringskassansrespektive vårdgivarens bedömning bör en tillfredsställande prövning avanhörigvårdens berättigande anses ske. Landstingsförbundetanser att riskerna för missbruk är uppenbara. Förbundet påpekar att avkommitténs förslag inte framgår huruvida intyget skall styrka att en viss personbehöver en angiven vård eller om intyget även skall styrka att vårdinsatsenskall utföras av den arbetstagare som begär ledighet. I det senare falletankommer det på sjukvårdshuvudmannen att i arbetsgivarens ställe definierabegreppet anhörig och bestämma en arbetstagares rätt till ledighet enligtlagen. Detta är enligt en oacceptabel utformning av enlagfäst rätt fill ledighet . Kommitténföreslår att ledighet bara skall kunna tas ut under hel eller halv dag. Vidareföreslås att arbetsgivaren och arbetstagaren skall samråda om arbetstidensförläggning. Remissinstansernapekar på svårigheter för såväl arbetstagare som arbetsgivare. Åtskilligaremissinstanser framför att sjukvårdsbehov inte alltid kan koncentreras tilloch tillgodoses . I några remissvar pekas på de svårighetersom uppstår för arbetsgivaren genom att bestämmelserna inte tar hänsyn tilldennes verksamhet. Statskontoretdelar kommitténs mening att ledigheten bör begränsas till hel- ellerhalvdagsledighet. påpekar att det genom föräldraledighetslagenblivit naturligt med ledighet också för en fjärdedels dag. Det saknas därföranledning att i den nu aktuella ledighetsformen inte tillåta den typen av ledighet.Framför allt när fråga bara är om ledighet utan betalning. HCK,som konstaterar att kommittén avvisar tanken på en ledighetsrätt för mindre per dag har svårt att se motiven för en sådan begränsning. EnligtHCK bör stor flexibilitet eftersträvas. Omfattningen av ledigheten bör således,utan några begränsningar, kunna anpassas efter vårdtagarens och den anhörigesförutsättningar och behov. Landstingsförbundettar upp frågan om arbetstidens förläggning. Förbundet anser att samma övervägandenbör gälla som för övriga ledigheter. I lag bör endast anges att arbetsgivarenbeslutar om ledighetens förläggning med skälig hänsyn till syftet medledigheten och arbetstagarens behov av att få ledigheten förlagd till viss delav dagen. SAF,som inte godtar rätten till ledighet, anser att rätten att ta ut halv ledighetframstår som omotiverad och alltför långtgående. Iersättningsfrågan pekar komittén på möjligheten av att etappvis bygga ut Prop.1987/88:176 ersättningssystemet. Enligt kommitténs bedömning är det särskiltangeläget Bilaga 3 att reglera ersättningen till anhörigvårdare vidterminalvård i hemmet och i betänkandet diskuteras en kostnadskalkyl förersättning vid vård i livets slutskede i hemmet genom allmän försäkring.Därnäst prioriterar kommittén ersättningen till anhörigvårdare vid tillfälligvård av barn mellan . Frågan om ersättning för vård av anhörig harengagerat så gott som samtliga remissinstanser. Åtskilliga remissinstanserkonstaterar i krifiska ordalag att det i kommitténs betänkande saknas engrundlig analys av de ekonomiska konsekvenserna. Enligtåtskilliga remissinstanser bör man åtminstone pröva möjligheterna att införa enersättning baserad på sjukpenningens och föräldraförsäkringens grundprincipervid kortare ledighet. Det gäller framför allt de av kommittén prioriteradesituationerna och i synnerhet vid vård i livets slutskede.' Bl.a.socialstyrelsen, , , , landstingen i ,, och konstaterar att kommitténinte ordentligt analyserat möjligheterna att införa ett ersättningssystem föranhörigvård. Socialstyrelsenbeklagar att kommittén inte ordentligt utrett och analyserat möjligheterna attinföra ett ekonomiskt ersättningssystem för anhörigvård. Detta är en klar bristoch det kommer att innebära att få arbetstagare kan utnyttja rätten tillledighet för anhörigvård, då de ekonomiska förutsättningarna härför saknas.Enligt bedömning måste stora samhällsekonomiska vinster kunnagöras om behovet av institutionsplatser minskar till följd av utbyggdhemsjukvård med stöd av anhöriga. Dessa besparingar borde bli större änkostnaderna för en individuellt utformad dagersättning för anhörigvård, sombaseras på sjukpenningförsäkringens och föräldraförsäkringens grunder. Socialstyrelsenvill särskilt betona angelägenheten av att ersättningsfrågan för tillfälligvård av barn i åldern får sin lösning när det gäller handikappade ochsvårt sjuka barn. Styrelsen vill också understryka vikten av en snabb etappvisutbyggnad av ersättningssystemet. SHRanför att alla väsentliga möjligheter till en konstruktiv utveckling avförslaget uteblir om inte ersättningsfrågorna kan behandlas ytterligare.Handikapprådet anser att det finns möjligheter till samhällsekonomiskabesparingar vid införandet av ett ersättningssystem. HCKkonstaterar att reformen knappast kommer att få någon nämnvärd betydelse ominte ledighetsrätten kan kombineras med rätt till ersättning. De enda som sannoliktkommer att kunna utnyttja ledigheten är personer och hushåll med höga inkomsteroch god ekonomi. HCK kräver mot den bakgrunden att frågan om ersättning vidanhörigvård blir föremål för förnyad prövning. Spri,LRF, och läns landsting samt kommun anser att en ersättning från den allmänna försäkringen motsvarande vad som gäller vid egen eller barns sjukdom bör införas. Spri anser att redan i ett relativt kort tidsperspektiv torde ersatt ledighetsrätt leda till en minskningav behovet av mera kostnadskrävande slutna vårdformer. , och anser att 21 ersättningsfråganmåste ges en tillfredsställande lösning så snart samhällse- Prop.1987/88:176 Enligt landstings uppfattning har Bilaga 3 kommitténgjort en bra avvägning med hänsyn till de begränsade möjligheter fillkostnadsökningar som finns och instämmer i utredningens förslag att ekonomiskersättning till den som i hernmet vårdar anhörig i livets slutskede är mycketangelägen. Denna fråga bör därför lösas så snart det är Statskontoretanser att en första etapp i utbyggnaden synes kunna avse ersättning vid vård ihemmet i livets slutskede. Statskontoret vill därför för sin del förorda enfortsatt utredning angående kostnaderna för en sådan delreform ochmöjligheterna att finansiera denna genom besparingar och omprioriteringar. Landstingsförbundetanför att om rätten till ledighet kan förenas med ersättning är det rimligt attbegränsa denna till vissa angelägna vårdinsatser. Förbundet förordar såledesrätt att med ersättning från den allmänna försäkringen vara ledig förtillfällig vård av anhörig under dennes svårare sjukdomstillstånd. Denna ledighetskall också innefatta den av kommittén prioriterade situationen vård i livetsslutskede. En motsvarande rätt till tillfällig ledighet för vård ellerbehandling av barn med handikapp under på vårdinrättning anser styrelsenbör inarbetas i föräldraledighetslagen. Göteborgsoch , , och samt Malmöoch kommuner anser att man i första hand skall låta ledighet för vårdi livets slutskede omfattas av ersättning baserad på sjukpenning- ochföräldraförsäkringens grundprinciper. Älvsborgsläns landsting föreslår att för att mildra de ekonomiska konsekvenserna kanledighetens längd anpassas till gällande kollektivavtal på offentliga sektorn,dvs. ledighet under 15 eller , i stället för föreslagna ,men med ersättning från den allmänna försäkringen. erinrar om att förbundet i sitt remissyttrande över utredningenom vård i livets slutskede uttalade sig för att ersättning till anhörig genomden allmänna försäkringen skulle utgå med belopp motsvarande sjukpennig.Förbundet är medvetet om de svårigheter kommittén ställts inför i dettasammanhang, men ifrågasätter med tanke på de successivt ökande kostnaderna inominstitutionsvården om de av kommittén gjorda ekonomiska beräkningarna i ettlängre tidsperspektiv håller. Forskningsresultat från olika håll i landetvisar tvärtom att betydande insatser kan sättas in till stöd för vård i hemmet,innan taket är nått för vad en institutionsplats kostar. Ytterligare ettargument som talar för en ersättning via den allmänna försäkringen ärjämlikhetsaspekten. En rätt till ledighet utan ersättning är ju knappast ettacceptabelt alternativ för t.ex. en ensamförsörjare. LOsom också hänvisar till sitt yttrande över utredningen om vård i livetsslutskede beklagar att kommittén inte ansett sig ha möjlighet att föreslå ettersättningssystem . TCO anser att det är enbrist att utredningen inte föreslår en ovillkorlig rätt till ersättning vid ledighet . Risk finns annars att många grupper inte utnyttjar rätten till ledighet. TCO förordar en ersätt ningslösning inom ramen för lagen om allmän försäkring. ' /SR menar att organisationen tvingas acceptera att det statsfinan- 22 siella läget inte tillåteren ersättning vid vård av anhörig motsvarande Prop. 1987/88:176 ersättningvid egen sjukdom. Frågan måste lösas så snart samhällsekonomin Bilaga 3medger detta. Förteckning över remissinstanser och Prop. sammanställning av remissyttranden över Bilaga 4 betänkandet (SOU 1987:21) Äldreomsorg i utveckling Efter remiss har yttranden avgetts av ,(), universitets- och högskoleämbetet (UHÄ),(), arbetarskyddsstyrelsen, ,(), statskontoret, (),(), forskningsrådsnämnden (FRN), länsstyrelserna iStockholms, och län. , ,Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut (Spri),i (LO), (),Centralorganisationen /SR, (), (), (), (), (), Röda korset,allmännyttiga bostadsföretag (), HSB, , ,, , , , , , , ,, , , , , , , ,, , , , , , ,, , och kommuner, , ,. Yttranden har också kommit in från Riksförbundetpensionärers gemenskapsgrupper (RPG), kommuns kommunala pensionärsråd.Hörselfrämjandets riksförbund (HfR), (), (), ,hem och samhälle. StiftelsenStockholms läns äldrecentrum, primärvårdschefen samt f.d.socialchefen . Universitets- och högskoleämbetet har bilagt yttrandenfrån universiteten i , , , och , samt frånhögskolorna i och , , regionalahälsouniversitetet i , utbildningsnämnderna i ,, och , skolstyrelsen i Malmökommun och och . 1 De äldres inflytande Slopiide åldersgränser för förtroendeuppdrag - De författningsmässiga åldersgränserna för vissaoffentliga uppdrag bör slopas. Av de 18 remissinstanser som berör frågan tillstyrker 17beredningens PRO hävdar "att det inte finns sakliga skäl att genomgenerella åldersgrän- ser inskränka på äldre människors möjligheter tillinflytande och delaktighet Prop. 1987/88:176 i samhällets beslutsinstanser.Tvärtom måste det anses rimligt att ta tillvara Bilaga 4 de erfarenheteroch kunskaper som äldregenerafionen har tillägnat sig." menar att "beredningens förslag omslopande av de författningsmässiga åldersgränserna för vissa offentliga uppdragfiliför enligt vår mening inte de äldre något avgörande inflytande. Deförfattningsmässiga åldersgränserna är få. I stället har praxis bildats sominnebär att de flesta lämnar sina kommunala uppdrag vid uppnådd pensionsåldereller strax därefter... Vi upplever dock problemet att engagera yngre människorinom politiken som större, annars riskerar vi en allt mer ökande medelålder i depolitiska församlingarna med åtföljande klyfta mellan väljare och valda." - Kommuner och landsting bör sträva efter att stärkapensionärsrådens ställning. De remissinstanser som behandlar frågan delar beredningensöverväganden, men har olika förslag om hur råden kan stärkas. PRO är starkt besviken över att kommunala nämnder,styrelser och myndigheter i så ringa grad är beredda att utnyttja befintligasamrådsorgan på ett konstruktivt sätt. "Mot bakgrunden av dessa erfarenheter är det i höggrad angeläget att förutsättningar skapas för pensionärsorganisationer avriksomfattande karaktär och som alla pensionärer kan bli medlemmar i erhållerett reellt inflytande i de frågor som berör pensionärer och som beslutas påsamtliga samhällsnivåer. "I avvaktan på att utredningen om formerna förpensionärernas medinflytande i olika samhällsfrågor av särskilt intresse förpensionärerna (1987:12) slutför sitt arbete" är det emellertid ettrimligt krav att pensionärsorganisationerna blir accepterade som remissinstanssamt att på samtliga samhällsnivåer samråd äger rum med berördapensionärsorganisationer innan beslut fattas i frågor som berör de äldresbehov och förhållanden." SPF "delar beredningens mening ätt pensionärsrådensställning bör stärkas. De bör utgöra remissorgan. Utöver socialnämndernasärenden bör pensionärsråden ha inflytande på bostadsplanering, utformning ochskötsel av gator, parker, hållplatser o.d. Kommunala pensionärsråd bör varaknutna till kommunstyrelsen. I anslutning till landstingen bör utöver pensionärsrådsamverkansgrupper inrättas som ger pensionärs- och handikapporganisationerinflytande på planering av bl.a. hälso- och sjukvård i de olikasjukvårdsområdena." Statskontoret menar att det bör ankomma på kommunerna attavgöra vilken organisatorisk utformning råden bör ha. anser att "pensionärs- ochhandikappråden i kommunerna kan inte tilldelas beslutande befogenheter. Rådenbör ändå kunna spela en väsentlig roll för att stärka äldres och handikappadesmöjligheter till delaktighetoch inflytande i kommunala frågor som har betydelse för deras 25 kommun menar att det är vikfigt attpensionärsorganisationernas Prop. 1987/88:176 ställning stärks. Man kan dockifrågasätta om pensionärsråden är det bästa Bilaga 4 sättet att nå ett ökatinflytande. Pensionärsråden är, liksom handikappråden, partsorgan. Där mötsföreträdare för renodlade intresseorganisationer och politiska partier. Rådenär forum för organisationerna att driva sina specifika frågor och försökapåverka politikerna, för vilka "pensionärsfrågor" eller"handikappfrågor" är delar i en större verklighet öch därmed insattai sammanhang där de måste prioriteras i förhållande fill andra frågor. Detfinns en uppenbar risk att organisationernas synpunkter därigenom blir föremålför kompromisser och förhandlingar redan i rådens behandling av dem. Det finnsdärför all anledning att försöka hitta andra former för inflytande, som germöjlighet till direkt påverkan på nämnder och styrelser. Formerna bör varaflexibla och styras av den uppgift som skall lösas. delar beredningens mening, att kommuneroch landsting bör på ett bättre sätt utnyttja pensionärsråden även för andrafrågor än de som handläggs av socialnämnden. Trafikfrågor, planering avbebyggelse, fritid och kultur nämns som exempel. Kommunen vill särskiltunderstryka vikten av att rådet bereds tillfälle att ge synpunkter redani ett tidigt skede av planeringen. - Föreningar, kooperativ m.m. där äldre har inflytande börkunna ta över driften av vissa kommunala verksamheter. De remissinstanser som yttrar sig i frågan delar ihuvudsak beredningens överväganden. PRO delar beredningens synpunkter i fråga om ett direktmedborgerligt deltagande i de kommunala verksamheterna. "PRO har godaerfarenheter från de platser där man ansvarar bl.a. för serviceverksamhet ochfritids- och kulturaktiviteter i olika former." "PRO anser därför att kommunerna och landstingen ienlighet med beredningens uppfattning bör medverka till en utveckling av sådanverksamhet. Det övergripande planeringsansvaret skall också överlåtas påpensionärsorganisationerna." "LO kan i allt väsentligt instämma i beredningenssynpunkter vad gäller pensionärernas inflytande över äldreomsorgen i stort ochi enskilda delar. Vi kan också tillstyrka att pensionärernas egnaorganisationer driver olika serviceinsatser när det gäller sysselsättning,fritids- och kulturaktiviteter. Överhuvudtaget så länge det gäller service ochallmän omsorg kan kompletterande inslag, som drivs av föreningar ochkooperativ accepteras. Däremot anser vi det vara en klar samhällsuppgift attdriva verksamheter som förutsätter särskild sjukvårds- eller social kompetens.Det är ett trygghetskrav för pensionärerna." Röda korset "anser att det är en klar brist ibetänkandet att inte äldreberedningen mera uppmärksammat frivilligorganisationernas sociala insatser i samhället och det engagemang som oftast finns hos frivilliga 26 Den enskildes inflytande Prop. D j Bilaga 4 - De människor som behöver service och vård skallha ökat inflytande över hjälpens utformning. De remissinstanser som yttrat sig i frågan delarberedningens överväganden, men flera redovisar komplikationer. "delar beredningens uppfattning attden enskilde skall ha inflytande över den vård och omsorg .som erbjuds. Det ärangeläget att detta inflytande kan komma till stånd på ett smidigt,obyråkratiskt sätt. Socialtjänstlagens regler för handläggning avbiståndsärenden kan dock därvid i viss mån verka hindrande." /SR "instämmer i de uttalanden av allmän karaktäravseende de äldres inflytande och delaktighet som beredningen gör. Dock saknasanvisningar om de praktiska vägar där detta goda skall erhållas... Ett inflytande får inte begränsas till endast specifikaäldrefrågor. Samhället har klara funktionsuppdelningar där den statussom tillskrivs medborgarna i mångt och mycket hänger samman med roller i samhället.Värderingar och normer vidmakthåller och förstärker diskriminering av olikaslag, t.ex. när det gäller köns- och åldersdiskriminering. Ett genomgripandenytänkande krävs för att nå mål som hänger samman med respekt för varjeindivid." kommun menar att "den enskildes inflytande överservice och vård påtagligt ökat efter socialtjänstlagens tillkomst". Denenskildes möjligheter att anföra besvär över socialnämndens biståndsbeslutbeträffande t.ex. hemtjänst, motsvaras inte av något liknande stadgandebeträffande hemsjukvård enligt hälso- och sjukvårdslagen. Genom denlångtgående samordningen av hemtjänst och hemsjukvård som äldreberedningenförordar och som i många kommuner redan tillämpas, kan det stundom vara svårtatt klarlägga respektive huvudmans ansvar för vidtagna eller uteblivnaåtgärder. För den enskilde kan detta innebära en rättsosäkerhet. Socialnämndenanser att det finns skäl för att ytterligare analyserahithörande frågeställningar." 2 Förvärvsarbete bland äldre - Strävan börvara att människor själva skall ha ett stort inflytande över när man vill lämnaarbetslivet. ' - Regelsystem somskapar flexibilitet för den enskilde bör därför främjas så att rörligpensionsålder kan bli en realitet. AMS, i , LO, HCK. /SR,PRO, Röda korset, landsting, och kommuner samt RPG delar beredningens ställningstagande att människor själva skall hä ett stort inflytande över när man vill lämna arbetslivet, samt att.regelsystemet bör skapa flexibilitet för den enskilde. PRO uttalar "att organisationens principiella inställning är positiv tillett 27 regelsystem som skapar flexibilitet för den enskilde menmed hänsyn till olika Prop. 1987/88:176 faktorer som är av betydelse för entillfredsställande lösning bör frågans Bilaga 4 avgörande ske i anslutningtill pensionsberedningens kommande betänkande." /SR välkomnar alla initiativ som kan bidra till enförändring av attityden till de äldre som arbetskraft och som kan motverka dennuvarande tendensen att allt fler tidigarelägger pensionering på grund av yttrekrav och av arbetsmarknadsskäl. "Det statistiska underlagsmaterial somäldreberedningen bygger sina slutsatser på och som tidigare redovisats saknarbl.a. kvalitativa data kring arbete och pensionering. Detta är beklagligt. Hadedessa data funnits hade ytterligare synpunkter kunnat bidra tilläldreberedningens ställningstagande i dessa frågor. Bl.a. saknar /SRresonemang om de äldre som en positiv resurs i arbetslivet, t.ex. i olika delarav vård och omsorg." 3 Förberedelse inför pensioneringen - Förberedelse inför pensioneringen bör ses som endel av personalpoliti ken. Arbetsgivarna bör i samarbete med de fackliga organisationerna ordna kurser och andra aktiviteter för detta. Flertalet remissinstanser som yttrar sig om förberedelseinför pensioneringen delar beredningens bedömningar. Frågan är enligt PROs uppfattning både angelägen ochviktig. "PRO anser att förberedelse inför pensionering inte bör varabegränsad till samarbete mellan arbetsgivare och fackliga organisationer utanatt också pensionärsorganisationer skall vara med i detta arbete." Röda korset anser att "myndigheterna borde ökaresurstilldelningen och på ett bättre och mera aktivt sätt ta sitt ansvar föratt förbereda människor inför pensioneringen. Ett väl förberett inträde ipensionsåldern minskar risken för passivitet och isolering när det vanligaarbetet inte finns att tillgå." 4 Fritid och kultur - Samhälletsfritids- och kulturutbud är till för äldre människor på samma villkor som förden övriga befolkningen. - Ettdecentraliserat och varierat fritids- och kulturutbud bör underiättas där blandandra föreningar och intresseorganisationer har en viktig del avverksamheterna. - Kommuner ochlandsting skall ta ansvar för att människor med stora hjälpbehov blir delakfigai fritids- och kulturakfiviteter. Så gott som samtliga remissinstanser som yttrar sig ifråga om de äldres fritid och kulturdelar beredningens överväganden. PRO ser det som mycket positivt att kunna medverka ifritids- och kulturaktiviteter i ännu större utsträckning än förnärvarande. attresurser bör fillförsäkras pensionärsorganisationer för kontakt- och Prop.1987/88:176 väntjänst samt till förbättrade kontakter över generationsgränserna." DHRinstämmer i beredningens uppfattning om behovet av utökat fritids-ochkulturutbud för äldre. "Fritids- och kulturutbudet skall vara öppet föralla oavsett ålder. Många personer med handikapp är utestängda frånfritids- och kulturiivet. Fritidsområden är sällan tillgängliga, inte hellerbiografer och teatrar, många lokaler saknar hörselslingor osv. Framför alltvill DHR betona vikten av att de som vistas på institution får del av olikafritids- och kulturaktiviteter. Möjlighet måste finnas att i betydligt högreutsträckning delta i olika fritids- och kulturaktiviteter utanförinstitutionen. Detta kräver bl.a. en utbyggd färdtjänst och ledsagarservice.Kultur- och fritidsutbudet på själva institutionen måste också utökas ochbreddas. Betydligt starkare krav måste här ställas på kommun och landsting, änvad som framförs i betänkandet." RPGmenar att samhället bör ta inifiativ fill att skapa meningsfulla arbetsuppgifterför de äldre. "Knappast något är så viktigt för pensionärer som attuppleva att man behövs och duger något till. Genom samverkan kommuner ochfrivilligorganisationer (pensionärs- och kyrkliga organisationer m.fl.) tordeman kunna finna lämpliga arbetsuppgifter.