prop · GB03154 · 1987-12-31 00:00:00 — Den svenska neutralitetspolitiken förutsätter altomvärlden har tilltro lill vår vilja och vår förmåga att slå utanför enkonflikl och atl militärt försvara vårt territorium i händelse av angrepp frånfrämmande makt. En svensk försvarsindustri med förmåga att själv utvecklaoch tillverka vapen skapar respekt för vilja och förmåga atl försvarasig och att föra en fast och konsekvent neutralitelspolitik. Genom en högsjälvförsörjningsgrad när det gäller försvarsmateriel ökar våra möjligheterall motstå påtryckningar av olika slag. Därigenom understryks fastheten ochlångsiktig-beten i vår säkerhets- och försvarspolitik. Vi måste under kris och krig själva kunna tillverka vapenoch underhålla och modifiera vår materiel. Vårt i grunden defensivt inriktadeförsvar ställer särskilda krav på vapensystemen. Vårnpliktssystemet förutsätter atl den materiel somanvänds är både enkel att lära sig och att använda, som den äreffektiv. Geografi och klimat ställer också speciella, krav på de vapen som delsvenska försvaret använder. Det svenska försvaret har inle ansetts vara entillräcklig avnämare för att upprätthålla kapaciteten hos svenskförsvarsindustri. Det svenska försvarets beställningar kommer med ibland långaoch oregelbundna mellanrum. En viss export har därför bedömts som nödvändigför atl svensk försvarsindustri skall kunna behålla sin utvecklingskraft ochtekniska kompetens. som existerande hot i vår omvärld nödvändiggörell militärt försvar och en egen försvarsindustri har traditionelltvarit en aktiv deltagare i arbetet för fred och avspänning. Även detta arbetegagnar säkerhetspolitiska intressen genom atl syfta tillinternationell nedrustning och minskade militära hot. Del finns därför inlenågon motsättning mellan å ena sidan internationella arbete för avspänningoch nedrustning och å andra sidan värt behov av ett eget försvar som i huvudsakförsörjs genom en egen vapenindustri. Liksom flertalet andra industriländer har myckelrestriktiva regler för krigsmaterielexporten. För vår del hänger de strängareglerna samman med principerna för vår neutralitetspolitik. De har ocksåutformats med hänsyn till våra allmänna utrikespolitiska värderingar och lillkravel på respekt för de mänskliga rättigheterna. För att klargöra om eller i vilken utsträckning vårsjälvförsörjning av försvarsmateriel kan upprätthållas utan krigsmalerielexporlbör en närmare analys göras av sambandet mellan den svenska försvarsindustrinsförmåga atl tillgodose kravet på en ur neutralilelspolilisk synvinkelacceptabel självförsörjning av försvarsmateriel och denna industris beroendeav exportmöjligheter. Analysen bör genomföras i syfte all ge underlag för enbedömning av möjligheterna att ytterligare begränsa eller helt avbryta densvenska krigsmaterielexporten. Jag avser därför att föreslå regeringen atttillkalla en kommitté för att företa en sådan analys. Av kompetensmässiga och finansiella skäl är del i vissafall svårt eller omöjligt för svensk försvarsindustri att på egen hand utveckla materiel för 13 I dessa fall slår valet mellan imporifrån elt annal land av Prop: 1987/88:154 ett färdigt system eller samverkan med utländskatillverkare syftande till produktion med svenskt deltagande. Genom samarbelsprojekikan materiel , , ., i högre grad än vid impori anpassas lill del svenskaförsvarels behov somsvenska förelags medverkan i ulvecklingsarbele och produktion ger '-'' förutsättningarför en stärkt eller ålminslone bibehållen leknisk kompetens. Lagen om förbud mol utförsel av krigsmateriel reglerarexport av militär materiel. Den förutsätter en gränsdragning mellan civil ochmilitär materiel. Till grund för besluten finns en förteckning som, med smärreförändringar, varit gällande under en lång följd av år. Mol bakgrund av dentekniska utveckling som skell på området bör också en översyn avkrigsmaterielbe-greppel ske med syftet all genomföra de utvidningar som kanbehövas för all åsladkomma en korrekt klassificering av civil resp. militärmateriel. Jag avser därför alt föreslå regeringen all en särskild utredaretillkallas för all göra en sådan översyn. De förslag jag nu lägger fram syftar till en skärptlagstiftning och kontroll av krigsmaterielexporten. Del är också viktigt all riktlinjerna för krigsmale- ' rielexporlen tillämpas på etl mera restriktivt sätl.Enligl min mening finns även skäl att förändra dessa riktlinjer i restriktivriktning. Jag vill emellertid i denna del avvakta medborgarkommissionensresultat, som kan komma atl ge yllerligare underlag för mina ställningstaganden. Den omständigheten atl del föreligger misstankar omförsäljning av krigsmateriel till länder som inte godtagits som mottagare avsvensk materiel är någol som stämmer lillallvarlig eftertanke. I ljuset avdessa händelser och de senasle årens debatt om krigsmalerielexporl och deerfarenheter som gjorts finns del starka skäl alt skärpa reglerna och alteffektivisera kontrollen. Det är viktigt all den avvägning som regering ochriksdag gjort när del gäller krigsmalerielexporl inle rubbas genom felaktigtillämpning eller regelbrott. Etl sätt att uppnå detta är genom att effektivisera bruketav s.k, slutanvändarinlyg. Genom all svenska utlandsmyndigheter lar emotslulan-vändarintygen och vidarebefordrar dem lill krigsmaterielinspeklionen(KMI) ökar möjligheten all förhindra missbruk av intygen. Systemet med slutanvändarinlyg bygger på ett förtroendemellan del säljande landet och mottagarlandet. Om en regering tillåter ellerunderlåter att förhindra en inte godkänd vidareexport av svensk krigsmateriel;skall principen vara alt landet i fråga inte längre skall få komma i fråga förexport av krigsmateriel från . Den svenska krigsmaierielinduslrin har som huvudsakligförsörjare av materiel lill den svenska försvarsmakten ell samhällsansvar, sominnebär all den måsle se lill atl del inle sker någon olovlig utförsel ellerannal åsidosättande av reglerna. Staten måsle också tillhandahålla elleffektivt kontrollsystem. 3 Resultatet av den kartläggning som.utredningen . 1987/88:154 om svensk utlandsverksamhet på krigsmaterielområdetgenomfört 3.1 Utredningens omfattning och inriktning Utredningens kartläggning av den svenskaförsvarsindustrins utlandsverksamhet omfattar 23 förelag. Till dessa hör debåda affärsområdena inom som sysslar med underhåll ochförsvarsmateriel. Utredningen har indelat den svenska försvarsindustrinsverksamhet i följande former: 1. Utveckling, tillverkning eller marknadsföringgenom egna bolag i utlandet eller bolag som företagen har intressen i. 2.Upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätter lill förelag i ullandel. 3.Ulveckling, tillverkning eller marknadsföring genom samarbete med utländskaförelag, s.k. joint . Marknadsföring i regi av förelagensorganisation i . Utredningens karlläggning vars resultat jag skall redogöraför i korthet beskriver förhållandena , (1 fråga om mera fullständiga uppgifter rörandekarlläggningen, se betänkandet s. 3.2 Svenska försvarsindustrins bolag i Utlandet Den svenska försvarsindustrins ullandsbolag omfattar delsbelagda bolag'i utlandet, dels bolag som de svenska företagen ärmajoritetsägare i, dvs. som de äger i och alltså har ellbestämmande inflytande i, dels bolag där de svenska förelagen har intressen på minsl20 %, s.k. inlressebolag. Karllåggningen omfattar de dotter- och inlressebolagutomlands som arbetar med materiel för militärt bruk. Några av de svenskaförsvarsindustriföretagen har bolag i utlandet som inle är verksamma inomförsvarsmate-rielområdel. Inom de koncerner som försvarsindustriförelagen ingåri finns det åtskilliga syslerförelag som driver verksamhel med civila produkteroch som också har ullandsbolag. Försvarsindustrins egna bolag inorn del civilaområdet och systerförelagens utlandsbolag har som regel resurser förmarknadsföring. Verksaniheten är emellertid ofta av hell annal slag änmarknadsföringen av krigsmateriel. Både produkterna och den miljö som kundernaverkar i ger marknadsföringen av krigsmateriel en speciell karaktär. Utredningen konstaterar all de svenskaförsvarsindustriförelagen i ingen eller mycket liten utsträckning använder deegna bolagen på det civila området eller systerförelagens ullandsbolag i sillarbete på försvarsmaie-rielomfådel. Del säll på vilket koncernföretagensullandsbolag i några fåll har medverkat gäller marknadsföring, vilket skallredovisas i del följande. Karlläggningenvisar att de 23 förelagen har sammanlagt 17 utländska dotter- och intressebolag som arbetar med krigsmateriel. Utredningen har noterat att därutöver har etablerats ytterligare etl helägt dotterbolag sedan kartläggningen genomfördes. Nio av de 17 bolagen är belagda. De svenska företagen är majoritetsägare i två delägda dotterbolag. I de återstående sex 15 bolagenhar de svenska företagen ett intresse på . Drygthälften av de 17 utlandsbolagen har tillkommit . Till dessaräknar utredningen också några bolag som tidigare verkat inom detcivila området, men som har fått uppgifter även inom krigsmaterielområdet. Knappthälften av bolagen finns i . Tre bolag verkar i och två i . I vart och ett av länderna , , ' Indienoch finns ett dotter- eller intressebolag. Ullandsbolagenarbetar i regel med marknadsföring. Detta gäller 13 av de 17 företagen.Utvecklingsarbete sker i fyra bolag utomlands och tillverkning i tre. Femutlandsbolag bedriver annan verksamhet, varmed förslås bl.a. projektledning isamarbete med utländska tillverkare och verksamhet som syftar till alt finnanya produktidéer, ny teknik och nya marknadskanaler. 14av de 17 ullandsbolagen har endast en eller ett par anställda och driver förnärvarande en begränsad verksamhet. Delta gäller särskill de bolag som hartillkommit . Några bolag har ersatt tidigare agenter.Flera bolag fungerar enligt företagen som represenlalionskonlor. 3.3 Upplåtelse eller Överlåtelse av tillverkningsrättertill företag i utlandet Kartläggningenvisar att den svenska försvarsindustrin har upplåtit eller överlåtittillverkningsrätter genom 69 avtal fram till . Samtliga dessaavtal är i kraft. Dock är nio av avtalen vilande, dvs. någon produktion skerinte längre eller har ännu inte kommit i gång. Avde 69 avlalen ingicks 21 . Genomsniltligl har förelagensedan mitten av upplåtit eller överlåtit fem tillverknings-rätter.Del största antalet avtal, tolv, ingicks , innan bestämmelsernaom förbud mot denna form av teknologiöverföring trädde i kraft. 1982 har tio avlal ingåtts sorn underställts regeringens prövning. Densvenska försvarsindustrin har sålt tillverkningsrälter till företag i sammanlagt17 länder. Ledande mottagarländer är , ochBrasilien. Därnäst har flest licenser sålts lill mottagare i , och , följda av , och . 3.4 Samarbete mellan svenska och utländska företag Medsamarbete menar utredningen att två eller flera företag har ställt resurser lill förfogandeför att tillsammans utveckla eller tillverka en ny eller delvis ny produkt. Delinnebär som regel en kraftsamling med insatser av de olika slags kunnande somvarje företag för egen del förfogar över. förelag har nytta avprodukten och får också del av resultaten som Utvecklingen av den nya eller förändrade produkten kan i en senarefas leda till en gemensam tillverkning och ofta till Samarbetet sker i några fall i bolagsform. Karlläggningen visar atl den svenska försvarsindustrin harträffat 59 överenskommelser om samarbete med utländska parter. Som framgår avkartläggningen har samarbetet ökat myckel starkt. De flesta samarbetande förelagen i ullandel finns iFörenta staterna, , och Norge.Därnäst kommer , , och . Flertalet överenskommelser om samarbete avser någon formav gemensam produktutveckling. Delta gäller 48 av överenskommelserna. Äventillverkning och marknadsföring ingår i många överenskommelser om samarbetemellan företagen. Sålunda ingår tillverkning i 39 och marknadsföring i 37 avöverenskommelserna. Kartläggningen visar också alt del gemensamma arbetet i 54av de 59 överenskommelserna skall genomföras hos del samarbetande utländskaföretagel saml alt arbetet i 41 fall skall ske i . Verksamhelen kommersåledes lill slörsla delen att genomföras i båda länderna. 3.5 Den svenska försvarsindustrins marknadsföringutomlands Med marknadsföring menar utredningen såväl förberedelserför försäljning, dvs. undersökningar av marknaden och planering avmarknadsbearbetningen, som genomförandet av marknadsbearbelningen ochuppföljningen av leveranserna. Av karlläggningen framgår bl.a. all de svenskaförsvarsindustriförelagen i allmänhet har särskilda enheter inom sinamarknadsavdelningar för försäljningen på export. Marknadsavdelningarna i styr och genomför i slorutsträckning marknadsföringen utomlands. För undersökningar och analyser avplanerna på nyanskaffningar för försvaret i olika länder utnyttjar förelagen deresurser - agenter,egna marknadsföringsbolag, representationskontor eller konsulter - som de i olikautsträckning har tillgäng till utomlands. De inledande undersökningarna och analyserna i denkrävande marknadsbearbelningen fortsätter i regi avmarknadsavdelningen i . Företagen planerar först bearbetningen ochväljer strategi för presentation av produkterna och för den offerlgivning somkan bli resultatet. Till marknadsbearbelningen hör demonstrationer och andravisningar vid bl,a. Om det gäller försäljning av slora ochkostnadskrävande vapensystem, är bearbetningen en myckel omfattande process.Försäljning av annan materiel som reservdelar och komponenter sker i betydligtenklare former. Densvenska försvarsindustrin arbetar i allmänhet med ett myckel slorl urval av medel i marknadsföringen. Nästan samtliga förelag använder broschyrer och kalaloger. Förelagen deltar nästan överlag också i mässor och andra utställningar. Alla företag ulom två annonserar i internationella facktidskrifter. För sin marknadsföring utomlands har alla de undersökta företagen ulom två någon form av resurser i andra länder. I de flesta fall är det fråga om agenter. Sju av förelagen inom försvarsindustrin har också 17 2 1987/88. dotter- eller inlressebolag i ullandel som marknadsförkrigsmateriel. 1987/88:154 företag har represenlalionskonlor iandra länder. Den svenska försvarsindustrin samarbetar på olika säll medandra förelag i marknadsföringen. Vanligast är samarbete med andra svenskaföretag - 17 samarbetar inom och 19 utanför sina koncerner. Av de totalt 23företagen arbetar 16 i en del av sin marknadsföring tillsammans med utländskaförelag. En del av företagens egna representanter läcker fleraländer. Marknadsföringen i de flesta länder där förelagen inle har några egnaresurser sker emellertid genom marknadsavdelningen i . Utredningen har endasl i elt fall funnit all etl företagsystematiskt använder ell ullandsbolag hos ell syslerförelag inom koncernen försin marknadsföring. Som sagts är skälen till delta ringa utnyttjandeall marknadsföring av krigsmateriel kräver en så speciell kompelens all det iregel inle har bedömts meningsfullt all förena den med marknadsföring inomandra produktområden. Den militära marknaden är .som miljö i regel heltannorlunda än den civila. Del fordras kunskaper inle bara om de teknisktkomplicerade produkterna ulan även om de förhållanden, som de skall användasunder. Marknadsförarna måsle vara produklspecialisier och skall dessutom kännalill försvarsmakten i olika länder. När det gäller valet av länder i marknadsföringen visarkartläggningen all della i de flesta fall skett enligt riktlinjer somföretagsledningen - ibland förelagens styrelser - har dragit upp. Flera avföretagen har en egen länderklassificering som i slor utsträckning styrplaneringen av marknadsföringen. Förelagen ändrar inriktningen och styrkan i sinmarknadsföring när de inle längre kan räkna med alt få exportera lill en ståtsom regeringen godkänt som mottagarland. I den situationen bedömerföretagen det som viktigt atl inte med en gång upphöra med alla kontakter.Förelagen räknar med alt förhållandena kan komma atl ändras igen. En rentkommersiell bedömning fordrar, enligl förelagen, all de fortsätter all resoneramed de presumtiva kunderna men på en mindre konkret nivå . På sammasätl förbereder sig förelagen på alt kunna marknadsföra sina produkter i ländersom regeringen enligl deras bedömning inom överskådlig lid kan komma atlgodkänna som moltagariänder. Förelagen diskuterar i regel valet av länder med KMI.Inspektionens bedömningar avgör i allmänhet om de skall ga vidare eller inte; Del har emellertid också förekommit att företag utan förhandskontakter har drivit en affär så långt all problem uppstått när de senare har fått avslag på sinbegäran om exporllillslånd, ' 4 Säkerhetspolitiska krav på den svenskakrigsmaterielindustrin m. m. Den svenska försvarsindustrins förmåga atl utveckla ochtillverka materiel, som är av vikt för försvarskraft, är väsentlig för vår neutralitets-och säkerhetspolitik. Vi vill därigenom undvika all komma i en sådan beroende ställning till andra länderatt det kan utnyttjas för påtryckningar, eller såatt 18 landet i en krissituation slår ulan viktig materiel eller utan resurser all underhålla eller snabbt genomföra tekniska förändringar pådenna. Även om Prop. 1987/88:154 av tekniska och ekonomiska skälbehöver importera försvarsmateriel, får det inlernationella beroendet inte bliså stort all vår förmåga alt uppfylla de säkerhetspolitiska målen kanifrågasättas. Denna syn har varil vägledande för vårsäkerhetspolitik och har lagts fast i en rad försvarspolitiska beslut: Denutvecklas också i del belänkande som avgavs av 1969 årskrigsmalerielexportulredning och i den proposition som därpå följde (prop.1971:146, UU 21, rskr. 343) liksom av krigsmaterielexportkommitlé ochi den efterföljande propositionen (1981/82:196, UU 26, rskr. Däriunderströks också vikten av att av både utrikes- och försvarspolitiskaskäl upprätthåller försvarsindustrins kompetens och konkurrenskraft. Föreliggande utredning konstaterar också alllångsiklighelen och stabiliteten i den svenska säkerhetspolitiken ställerstora krav på den svenska försvarsindustrin. En egen försvarsindustri ökar delmilitära försvarels möjligheter att anskaffa en utrustning som är särskilllämpad för vår miljö och vårt värnpliktssystem. Genom en egen försvarsindustristärker vi vårt oberoende. Utredningen anser alt exporlen har stor belydelse förförsvarsindustrins utveckling. Den gör del möjligt atl upprätthålla entillverkning åven när livslängden på försvarels materiel ökar och liden mellanbeställningarna blir längre. Exporlen bidrar lill kontinuiteten, dvs. atl delfinns tekniker och annan personal som upprätthåller det för det svenskaförsvaret vikliga yrkeskunnandet inom försvarsindustrin. Utredningen anser också att försvarsindustrin, även ombredden i kunnandet är slor, i ökad utsträckning måsle kunna samarbeta medteknologiskt kvalificerade företag i andra länder. Delta skapar enligtutredningens mening förutsättningar för en betydligt högre grad av självständighetän om vi skulle tvingas att i ökad omfattning importera färdiga vapensystem. Flertalet remissinstanser som uttalat sig i dessa frågoransluter sig till Utredningens bedömningar. Flera understryker kraftigt behovetav en inhemsk välutvecklad försvarsindustri och nödvändigheten av export och .teknologiskt samarbete. Till dessa hör KK, ÖB, , FOA, ,, , LO och TCO. Andraremissinstanser såsom , . , och anser all densvenska vapenexporten bör minska eller på sikl upphöra. Några av dessa menaratt en analys bör genomföras huruvida del är nödvändigt alt bibehållavapenexporten för atl del skall vara möjligl all fortsätta vapenproduklion ochulvecklingsarbele för del svenska försvarels behov, saml vidare all del skullevara värdefullt med en karlläggning av kostnaderna och konsekvenserna avbegränsad resp, stoppad vapenexport. anser attkretsen av länder tillåtna för krigsmalerielexporl kan ökas (seremissammanställningen s. 89-94). För egen del vill jag anföra följande. Enigheten i om behovet av en svenskförsvarsindustri med 19 tillräckligkompetens och kapacitet har års ånyo Prop. 1987/88:154bekräftats. Somnyss anförts utgör en egen försvarsindustri en väsentlig tillgång i den svenskasäkerhetspolitiken. En hög egen förmåga att tillgodose del svenska försvaretsbehov av materiel skapar respekt för vilja och förmåga atl föra enfast och konsekvent neutralitetspolitik. Somockså sagts har möjligheterna till en viss export bedömts utgöra enförutsättning för att svensk försvarsindustri skall bibehålla tillräcklig kompetensoch kapacitet för att även i framliden kunna fylla sin nuvarande funktion somhuvudsaklig försörjare av materiel till det svenska försvaret. Fleratidigare utredningar på försvarsmaterielområdet har, i likhet med vad somkommer till uttryck i nu föreliggande betänkande, pekat på faktorer som talarför ett nära samband mellan försvarsindustrins förmåga att tillgodose detsvenska försvarets behov av materiel och industrins möjligheter att kunnaexportera. En sådan faktor är en stigande produktionskostnads-kurva till följdav att det svenska försvarets beställningar sker i små serier och kommer medojämna och allt större mellanrum. En annan faktor är behovet att upprätthålladen höga tekniska kompetens som erfordras för all i takt med teknik- ochhotutvecklingen kunna förse vårt försvar med modern materiel anpassad eftervårt värnpliktssystem och våra försvarsförhållanden i övrigt. Riksdagenhar vid skilda tillfällen gett uttryck åt samma uppfattning, senast genomgodkännandet av proposition 1986/87:95 om totalförsvarets fortsatta utveckling(FöU 11, rskr. I propositionen framhöll chefen för försvarsdepartementetatt- betydande problem för del svenska försvarels försörjning med lämpligmateriel skulle kunna uppslå om krigsmaterielexporten avsevärt begränsades.Dessutom skulle förmåga all självständigt vidmakthållaförsvarsmaterielen under kriser och krig nedgå. Föredraganden fann detväsentligt att undvika en sådan utveckUng. Enliglmin mening är det angeläget att ingående och allsidigt analysera hur sambandetmellan försvarsindustrins utvecklingsbelingelser och behov av export gör siggällande liksom hur ett sådant samband kan länkas komma all utveckla sig iframtiden. Syftet med analysen bör vara atl ge underlag för en bedömning avmöjligheterna att ytterligare begränsa eller helt avbryta den svenskakrigsmaterielexporten. Jaghar därför för avsikt att föreslå regeringen alt tillkalla en pariamenta-riskkommitté för att kartiägga och analysera i vilken utsträckning det inom ramenför den av försvarsbeslut fastlagda inriktningenföreligger behov av export av krigsmateriel för atl bibehålla en livskraftigsvensk försvarsindustri. Särskilduppmärksamhet bör därvid ägnas ål i vad mån en ökad diversifiering och civilproduktion inom försvarsindustrin kan minska behovet av krigsmaterielexportutan alt våra säkerhetspolitiska mål äventyras. Kommittén bör ävenpresentera en kartläggning och analys av de ekonomiska och tekniska konsekvenserna av olika begränsningar av vapen exporten jämfört med den nuvarande, liksom av konsekvenserna i fråga om kostnader, teknisk kompetens och beroende som kan bli följden dels av en ökad vapenimport, dels av ell mer omfattande försvarsindusirielll utveck lings- och produklionssamarbele med utländsk industri. 5 Krigsmaterielbegreppet Prop. Lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m.innehåller ett bemyndigande för regeringen att bestämma vad som skall avses medkrigsmateriel enligt lagen. I enlighet härmed anges i den förteckning som ärfogad som bilaga till förordningen (1982:1062) .-'m förbud mol utförsel avkrigsmateriel, m.m. vilken materiel som utgör krigsmateriel och som därmedomfattas av ulförsellagens bestämmelser. Förteckningen upptar 16 huvudgrupperav materiel. Dessa år i sin tur indelade i undergrupper. En förteckning som den förevarande kan aldrig görasfullständig och entydig. hänger delvis samman med svårigheterna all exaktdefiniera gränsdragningen mellan civil och militär materiel. Förteckningen innehåller sålunda materiel som inte underalla förhållanden är alt betrakta som krigsmateriel och som har större ellermindre användning även inom civila verksamhetsgrenar.