prop · GB03149 · 1987-12-31 00:00:00 — Övervägandena resulterade ietl förslag alt finansieringsverksamheten endast skulle träffas av regleringenom den utgjorde förelagets huvudsakliga verksamhet. Detta förslag fickemellertid kritik under remissbehandlingen. Departementschefen fann del inte lämpligt att etl förelaggenom organisatoriska åtgärder kunde bestämma om dess verksamhet skulle liggainom eller uiorh tillämpningsområdet. Del fick inle bli så altfinansieringsverksamheten kom atl falla utanför reglering bara för atl denkombinerades med en något större annan verksamhet. Till skillnad från kommitténansåg han därför att en bestämd värdegräns borde finnas i lagen. Denna kom allläggas vid en balansomslutning på . Strikt tillämpad innebär den nuvarande regeln all enfinansieringsverksamhel överstigande 10 miljoner i balansomslutning somförläggs i ell näringslivsföretag kommer alt innebära att förelaget skallregistreras som finansbolag. När det gäller de stora likviditeter som månganäringslivsföretag förvaltar innebär direkllån företag emellanupp till elt belopp på på 10 miljoner endast en ytterst ringa del av företagelshela Hkvidiielsförvallning. har man i praxis löst problemet genom anbankinspektionen i enlighet med lagens förarbeten ansett att lagen inleomfattar normal likviditetsförvaltning i näringslivsförelag. Saken kommer genomlagstiftningens annorlunda utformning i etl annal läge dåfinansieringsverksamhel i strid mot lagen kommer all falla under allmänt åtal. uppfattning är atlnäringslivsföretagen bör ha möjlighet att ägna sig åt en likviditetsförvaltning som till sin art ochomfattning är naturlig i förhållande lill företagets verksamhet och storlek. Genom den tidigare behandlade regeln om en frizon upp till ett nettovärde om av tillgångarna i finansieringsverksamhelen ges alla ett utrymme för sådan verksam het under förutsällning att verksamhelen inle riktas mot konsument. Härutöver bör emellertid ytterligare ett utrymme ges som medger näringslivsföretagen en möjlighet att inom ramen för sin likviditetsförvaltning ge vissa enstaka stora direktlån. Kommittén kommer att i sitt förslag skapa etl undanlag från lill- ståndskravei när finansieringsverksamhelen inle kan anses ha ett självständigt syfte vid sidan av den huvudsakliga verksamheten. En ytterligare fömtsättningär att tillsynsmyndigheten finner att verksamheten kan bedrivas ulan tillstånd. Ef tersom del blir fråga om en straffsanktionerad verksamhet har kommillén ansett atl gränsdragningen bör ankomma på bankinspektionen och inle på del enskilda förelaget. Ifrågavarande undantag kan alltså inte åberopas utan att bankinspek tionen i beslut funnit att ifrågavarande företag äger rätt att bedriva finansie ringsverksamhel av viss art och omfattning ulan att ha auktorisation somfinans- bolag.Tanken bakom regeln är inle alt ge de ifrågavarande företagen möjlighet Prop. 1987/88: 149 lill en mera omfattande finansieringsverksamhel. Utrymme förmarknadsföring Bilaga 3 av krediter eller all lämna elt stort antal smärrelån bör inte rymmas inom undantaget. Del bör istället vara fråga om etl fåtalmyckel stora lån, där sammanlagda beloppet avsevärt kan komma alt översliga 50miljoner kronor. Om elt näringslivsförelags finansieringsverksamhel har ensådan art och omfattning, all den bedöms ha elt självständigt syfte vid sidanav den huvudsakliga verksamhelen, får finansieringsverksamhelen enligtkommitténs förslag inle bedrivas inom ramen för näringslivsföreiagei.Finansieringsverksamhelen måste i här avsett fall separeras och förläggas tillell kreditmarknadsbolag av det slag som kommillén föreslår. Med dagenslagstiftning och struktur på kreditmarknaden skulle en antecipering avkommitténs förslag i denna del innebära, atl näringslivs-förelaget hänvisadeslill all förlägga finansverksamheten till etl finansbolag. Kommittén föreslår all för del fall auklorisationen nuinförs promemorians förslag kompletteras med den beskrivna undantagsregeln föratt inle begränsa näringslivsföretagens möjligheter till en optimallikviditetsförvaltning. Om så inte sker måste direktlångivningen förelagenemellan begränsa sig till för att undvika straffsanktioner,vilket inte är påkallat av hänsyn till de skyddsintressen som gör sig gällandei sammanhanget. I promemorian föreslås vidare, s. 66, atl undanlaget igällande 3 § finansbolagslagen skall gälla ocksä i fortsättningen.Bestämmelsen undantar från lagens tillämpningsområde företag medfinansieringsverksamhel som avser finansiering i samband med avsättning avtjänster som erbjuds eller varor som framställs eller säljs av företaget.Departementschefen har i uttalanden i propositionen till lagen (1978/79:170),återgivna s. 1415 i promemorian, närmare redogjort för .skälen förbestämmelsen. vill understryka vikten av alt regeln förbliroförändrad. Några skäl för att föra in l.ex. industriförelag medfinansieringsverksamhet under lagen om finansbolag föreligger inte. Departementschefensuttalanden har samma bärkraft som vid lagens tillkomst. 2.1 Särskilt om fastighetsleasing Marknaden för faslighetsleasing torde som promemoriananger ha stor ulveck-lingspoleniial. föreligger vissa juridiskaoklarheter. Den ursprungliga överiålelsen kan i vissa fall ifrågasättas.Därtill kommer all utfästelser all sälja fast egendom är ogiltiga enligl nugällande lagstiftning. Även ur redovisnings- och skatterättslig synpunktförekommer flera problem. Det föreligger också risker beträffande kreditbedömning, allernalivanvändning av fastigheten m.m. Det är alltså ur flera synpunkter myckel tveksamt omverksamheten bör ställas under statlig tillsyn med det accepterande som delskulle kunna anses innebära. Företeelsen är emellertid etablerad på marknaden och utgörobestridligen en finansiering. Viklen av alt faslighelsleasingbolag bedrivs i solida och sundafor mer på en marknad som växer i belydelse tar över den ovan angivna tvekan. Bankinspektionentillstyrker därför förslaget. För sin gränsdragning kommer Prop. 1987/88:149 bankinspektionen all hålla sig till de två former av leasing som anges ipro- Bilaga 3 memorian. Bankinspektionen måste emellertid avvisa förslaget au användamöjligheten i 11 § att medge en högre upplåningsmultipd för atl övergångsviskomma tillrätta med eventuella kapitaltäckningsproblem. Nämnda bestämmelser ärenligt förarbetena avsedd atl användas för särskilt säkra krediter vilketfastighetsleasing i vart fall inte generellt kan betecknas som.Bankinspektionen föreslår all i slället en övergångstid införs, dvs.alt full kapilalläckning föreligger vid den lidpunkt dåkreditmarknadskommitténs kommande lagförslag sannolikt blivit lag. Genom all införa en mera heltäckande definition av vad somskall avses med finansieringsverksamhel kommer enligt förslaget även leasing avfast egendom att omfattas av finansbolagslagen. Delta innebär att de företagsom specialiserat sig på fastighetsleasing, förutom av de föreslagnaaukiorisationsbeslämmelserna, även kommer atl omfattas av lagensupplåningsregler. Några bärande skäl för atl införa auktorisation förfastighelsleasingsbolag har knappast anförts. Konsumenlskyddsaspekter gör sigsåvitt NO kan se inte gällande på delta område. Några missförhållanden påtalasinle heller i promemorian. Som grund för lagstiftning skulle behövas en närmarekartläggning av branschen och en analys av konsekvenserna av förslagen. NO vill särskilt peka på alt del torde föreligga vissagränsdragningsproblem mellan vad som kallas faslighetsleasing och meratraditionellt bedriven förvaltning och uthyrning av fastigheter inomfastighets- och byggbolag. En snedvridning av konkurrensen uppstår om bara denena förelagsformen träffas av upplåningsreglerna i finansbolagslagen. Eftersom även andra legala problem på omrädet väntar påsin lösning synes det lämpligt att avvakta med alt föra in leasing av fastegendom under finansbolagslagen tills förhållandena i branschen närmare harutretts. En allmän översyn av faslighetsleasing pågår redan enligl vad somuppges i promemorian. Marknaden för fastighetsleasing har expanderat mycketsnabbt . Fullmäktige delar de betänkligheter som kommer lilluttryck i promemorian mot att en så omfattande verksamhet växer fram påkreditmarknaden ulan all de legala förulsätlningarna är tillfredsställandereglerade. En sådan lagstiftning bör skyndsamt komma lill stånd. I avvaktan på sådana åtgärder bör företag som ägnar sig åtfaslighetsleasing ställas under samma krav på auktorisation och tillsyn som vidannan leasing-verksamhet. Fullmäktige tillstyrker således promemorians förslaghärvidlag. Däremot avstyrker fullmäktige att bankinspekfionen, så somföreslås på sid 79 skulle utnyttja lagens möjligheter till dispens vad gäller finansbolagens upp låningsrält i leasingverksamheten (från 12,5 till 20 gånger del egnakapitalel). Denna dispensmöjlighet är avsedd alt kunna utnyttjas om elt finansbolag be- 79 driverullåningsverksamhet med osedvanligt låg risk, t. ex. finansiering av stals- Prop. 1987/88: 149 pappersporiföljer. Faslighetsleasing kan inte karakteriserassom en lågriskverk- Bilaga 3 samhet. I synnerhet leasing av industrifastighetermed begränsad alternativ användning måste anses motivera en kapitaltäckning pååtminstone , alltså motsvarande en upplåningsrält på 12,5 gångerfinansbolagens egna kapital. I reservation mot yttrandet anförde . Frågan om även fastighelsleasingbolagen bör omfattas avfinansbolagslagen bör vila intill dess de rent juridiska frågorna lösts ochblivit föremål för lagstiftning. Enligt förslaget skall faslighetsleasing ingå i dendefinition av finansieringsverksamhel som finns i lagen om finansbolag. Därmedskulle faslighetsleasing omfattas av den lagstiftning som gäller förfinansbolagens verksamhet. delar i och för sig uppfattningen attdel inle finns anledning att behandla leasing av fast egendom på annat sätt änleasing av lös egendom, som träffas av finansbolagslagsliftningen.Faslighetsleasing är emellertid en verksamhet som är föremål för en allmänöversyn. I verksamheten ingår företeelser och moment som från rättsligautgångspunkter kan ifrågasättas eller i vart fall bli föremål för tvekan.Härtill kommer att gränserna för faslighetsleasing och andra rättsligaföreteelser, t. ex. hyra, i många fall synes oklara. Just det förhållandel attfastighetsleasing ansågs innefatta olika rättsligen outredda frågor anfördesursprungligen som skäl för att undanta denna verksamhet fråntillämpningsområdet för finansbolagslagstiftningen. Del synes därför tveksamtom man nu bör inordna faslighetsleasing i den föreslagna provisoriskaauktorisa-lionslagsliftningen. Beträffande förslaget om all definitionen avfinansieringsverksamhel skall utvidgas till alt omfatta även faslighetsleasing(faslighetsrenling) kan argument för och emot anföras enligt SFF. Frågan om hurman rättsligt skall se pä de transaktioner som man benämner"fastighetsleasing" och om behovet av en ny lagstiftning på detcivilrättsliga området behandlas f. n. inom , eventuelltmed sikte på en särskild utredning. Även KMK behandlar frågor om faslighetsleasing. Ikommitténs uppdrag ligger att överväga om leasing av fast egendom oavsettoptionens rättsliga karaktär bör anses som finansieringsverksamhel och omlämplig kapitaltäckningsgrad för denna lyp av tillgång. Redan det förhållandet atl den lämligen nya företeelsenfaslighetsleasing blir föremål för granskning från två skilda håll just nu görSFF betänksam mot atl provisorisk lagstiftning tillgrips. Därtill kommer all del föreligger osäkerhet beträffande deyttre gränserna för fastighetsleasing gentemot såväl fastighetsbolag som driverrörelse, bestående i köp och försäljning av fastigheter, som tradifionellabygg- och fastighetsbolag. SFF vill dock betona atl SFF anser attfinansieringsinslagel i faslighetsleasing är starkt och atl övervägande skältalar för all faslighetsleasing bör inordnas i finansieringsverksamhetsdefinilionen.SFF kommer dock lill uppfattningen all Prop. 1987/88: 149 del vore klokastall i vart fall avvakta KMK:s betänkande och att inte nu tillgripa Bilaga 3en provisorisk lagstiftning, särskilt som det är fråga om verksamhet, förvilken krav pä auktorisation uppställs och som kan föranleda straffsanktion, omden bedrivs utan tillstånd. Definitionen av finansieringsverksamhet ifinansbolagslagen omfattar leasing av lös egendom (" ... upplåta lösegendom lill nyttjande...") men inte leasing av fast egendom. I Sverigehar leasing av fast egendom inle varil möjlig som finansieringsform hosfinansbolagen. Elt skäl härför är att en utfästelse om framtida förvärv av fastegendom inle kan göras gällande fastighetsrättsligt. Det fanns därför vidtidpunkten för finansbolagslagens tillkomsl inte någon produkt i de dåvarandefinansieringsförelagen värd namnet faslighetsleasing. Utanför den finansiellasektorn torde del dock redan då ha varit vanligt med en form av"öppna" lösningar. I regeringens prop 1978/79:170 anfördes altleasing av fast egendom undaniogs från lagens tillämpningsområde eftersom företeelsenansågs inrymma olika outredda frågor av såväl civil- som skalterältslig nalur. Som beskrivs i promemorian (sid 7576) har emellertidunder vissa former av leasing av fast egendom utvecklats ipraxis. Dessa benämnes i regel faslighetsrenling eller faslighetsleasing. Delär underförstått mellan parterna i etl avtal om faslighetsrenling alt dellöfte om äterköp av den fasta egendom som lämnas inte är sakrättsligt giltigtulan endast bindande för dem själva. I andra fall sätts fastigheten på aktiereller andelar i bolag och optionen kommer då atl gälla andelarna, som är lösegendom. Frågan om hur man rättsligt skall se på dessa transaktioner och om denyss berörda förhållandena bör föranleda ny lagstiftning på del civilrältsligaomrädet behandlas f. n. inom juslitiedepartementel, eventuellt med sikte på ensärskild utredning. När resultatet av en sådan utredning kan föreligga är tillsvidare osäkert. Även kreditmarknadskommittén behandlar frågor omfastighetsleasing men ur andra synvinklar. I kommitténs uppdrag ligger allöverväga om leasing av fast egendom oavsett optionens rättsliga karaktär bör anses som finansieringsverksamhet och om lämplig kapiialläckningsgrad fördenna lyp av tillgång, sålunda just de frågor som tas upp i finansdepartementetspromemoria. Redan den omständigheten atl frågan om faslighetsleasingutreds på tvä andra håll hos myndigheterna talar enligt föreningens mening förall man bör vara försiktig med atl tillgripa en provisorisk lagstiftning av nuföreslagen karaktär ulan alt konsekvenserna är tillräckligt utredda. 1 dettaavseende företer promemorian stora brister. I promemorian motiveras förslaget främst med allfaslighetsleasing som verk samhet är behäftad med osäkerhet och risker. Detta är dock inle visat. I själva verket har faslighetsleasing i sin nuvarande form inte funnits så länge påmarkna den all en utvärdering i sak är möjlig. De hotbilder som antyds i promemorian synes i vart fall överdrivna. All ulan en grundlig analys av de juridiska och ekonomiska särdragen avseende faslighetsleasing föra in denna företeelse under finansbolagslagen skulle enligl föreningens mening dessutom öka osäkerheten yllerligare. ' 6 1987/88. Först börframhållas atl de yttre gränserna för begreppet fastighetsleasing eller Prop.1987/88: 149 faslighetsrenling är mycket oklara. All de renodladefastighetsrentingföreiag Bilaga 3 som bildats skulle föras in underlagen kan synas naturligt och övervägande skäl talar för alt verksamheten äran se som finansiering. Från dessa bolags sida har del å andra sidan hävdats idebatten all man inle bedriver finansieringsverksamhet utan i stället är atlbetrakta som fastighetsbolag som driver rörelse, beslående i köp, försäljningoch förvaltning av fastigheter. En ytterligare komplikation är all en stor delav fasiighelsinnehavet i renlingbolagen i själva verket är transformerat tillinnehav av andelar i handels- eller kommanditbolag. Optionen ställs ul avdessa bolag, som dock inle skulle kunna förbli handelsbolag ellerkommanditbolag om verksamheten betraktades som finansieringsverksamhet. Allhandelsbolags- eller kommandilbolagsformen föredras framför enaktiebolagskonstrukiion medför vissa kostnadsfördelar för parterna. När delgäller de bolag som äger handels- eller kommanditbolagen i fråga, alltsåfaslighetsrentingbolagen, kan del ifrågasättas om de bedriver finansieringsverksamhel.Den enda egentliga tillgång som förvaltas är ju aktierna i dotterbolagen. Etl annal problem avser gränsdragningen mol den verksamhetsom de traditionella bygg- och fastighetsbolagen bedriver. Det är inleovanligt atl nyuppförda industrifastigheter och kontorshus i slutet avbyggnadstiden "sätts på bolag", vanligen handels- ellerkommanditbolag. Syftet med detta arrangemang frän byggbolagels sida är i regelatt underlätta administrationen, uthyrningen och försäljningen av fastigheten.Ofta ställs i detta skede ut en option för en hyresgäst eller annan atl senare,dvs. när fastigheten är helt färdig, förvärva densamma. En annan möjlighet ärall en hyresgäst erbjuds all förvärva fastigheten inom en viss, längre lidefter färdigställandet mol all han betalar en hyra som täckerbyggnadskosinaderna men som just därför ligger över marknadsvärdet förmotsvarande hyresobjekt. Kombinationen hyraoption gör atl upplägget skullekunna betraktas som ell leasingförhållande och, enligt del aktuelladeparte-mentsförslaget, följaktligen bli ansett som "medverkan lillfinansiering". Det är dock inte rimligt att tillämpa finansbolagslagen idessa fall. Liknande svårigheter uppkommer när man skall skiljafastighetsleasing och liknande från rent fastighelsförvallande verksamhet. Denomständigheten alt ell fastighetsförvaliande bolag under löpande hyresperiodträffar elt avtal med en hyresman om att denna senare skall få köpa fastighetenhelt eller delvis bör inle förändra del ursprungliga hyresförhållandets natur,även om hyressättningen påverkas under den återstående hyrestiden. Ett vanligt sätt atl lösa definitionsproblem av beskrivennalur är alt överlämna åt en tillsynsmyndighet, i det här falletbankinspektionen, alt göra en bedömning från fall till fall. Med hänsyn till destora värden som här stär på spel och till atl det rör sig om enslraffsanktionerad lagstiftning bör dock förutsättningarna för auktorisationtydligt anges i själva lagen. anförda omständigheter talar enligl föreningens meningstarkt för atl någon lagstiftning om faslighetsleasing nu inte bör genomföras på grundval av förslaget i promemorian. Om så ändå sker förordar föreningen att det i motiven klart anges all bankinspektionen vid sin prövning av upplåningsrälten i dessa bolag i regel förutsätts tillämpa undanlagsregeln i 7 § första stycket, andra punkten finansbolagslagen. Upplåning skulle alltså medges med upp lill 20 gång er del egna kapitalet. Reellt sett resulterar delta i elt kapilalläckningskravpå ca °- Ändåär denna kapiialläckningsnivå högre än för bankerna för ungefär Prop.1987/88: 149 motsvarande typ av kreditgivning. Fasiighetskrediter upp till 75%av mark- Bilaga 3 nadsvärdel föranleder i banksammanhang endast enkapilalläckning om I "Vo och därutöver . "Genomsnittlig"kapilalläckning vid IOO°/o belåning blir därmed 2,. Del berättigade i alt pådetta sätt "diskriminera" ägande av fastigheter jämfört medkreditgivning kan ifrågasättas. 7 Föreningen () Skulle de i den föreliggande promemorian behandladefrågorna ändå bli föremål för lagstiftning nu får FAR / andra hand anföraföljande att definitionen på finansieringsverksamhet vidgas lillall omfatta bland annal faslighetsleasing. har ingen erinran mol allfinansieringsverksamhets-begreppet nu utsträcks lill att omfatta också faslighetsrenling.När det gäller frågan om kapilalläckning för sådan verksamhet hänvisarpromemorian till möjligheten alt ge dispens från gällandeupplåningsbegränsning så alt kapitalkravet för ifrågavarande placeringar skullebli omkring 5 Vo. Ifrågavarande verksamhet innebär som promemorian ocksåmycket riktigt påpekar i realiteten alt lämna kredit upp lill avifrågavarande fastighetsvärde där säkerheten inte utgörs av pantbrev ulan avförvärvet av äganderätten. Del innebär alt kreditgivaren tar hela risken avalt fasligheten nedgår i värde. Här kan jämförelse göras med lån mol pantbrev iindustrifastighet där säkerheten endast upp lill 50 "Vo av fastighetensvärde anses så god alt den motsvarar en kapitaltäckningsmässig risknivå på 4 "Vo.Lån därutöver skall placeras i 8-procenlklassen. Eftersom del ifaslighelsrenting oftast är fräga om industrifastigheter anser kommittén altjämförelsen väl ger vid handen atl ifrågavarande placeringar bör placeras i8-procenlklassen. Kommittén kommer också i sill kommande betänkande allföreslå en sådan lösning. Mot denna bakgrund vill kommillén på del bestämdasteavråda från en ordning där dispens ges från upplåningsrättsregeln ifinansbolagslagen. Fastighetsleasing har ökat kraftigt under senare tid.Därmed har behovet av atl utreda olika frågor i samband med denna verksamhetsform accentuerats. Som anförs i promemorian pågår en allmän översyn av frågorna. I del arbetet bör framförallt justitiedepartementels roll framhållas. Vid en av delta departement anordnad hearing framkom alt fasiigheisleasingformen väcker frågor på olika områden såsom civilrättsliga, skatterällsliga, kreditpoliliska ochredovis- ningsmässiga. Frågorna får bl. a. avgörande betydelse för hur ell faslighelslea singbolag skall karakteriseras och definieras, överväganden i berörda frågor fortgår nu inom bl. Vad gällerde kreditpoliliska frågorna bör också nämnas kreditmarknadskom- Prop.1987/88: 149 minens arbete. Varken justiliedeparlemeniet eller kommittén harännu lagt fram Bilaga 3 några ställningstaganden. Förslaget i promemorianom all faslighetsleasingföre-tagen skall betecknas som finansbolag och inordnasunder lagen om finansbolag föregriper därför den allmänna översyn som nyssskisserats. Detta är olyckligt. Faslighetsleasing är en ur industrins synvinkel positivoch viktig företeelse. En av effekterna med avtalsformen är atl ellindustriföretag kan förslärka sin ekonomiska position, vilket kan om.sälias iinvesteringar och utökad verksamhet. Detta är positivt inte bara för industrinulan också ur allmän synpunkt. Industrin anser del viktigt allfaslighetsleasing får utvecklas. Promemorians förslag skulle innebära all ellomfattande lagkomplex lagen om finansbolag fullt ut skulle bli tillämpligtpå fastighelsleasingbolagen. Enligt förbundets mening bör resultatet av hela översynenav faslighetslea-singfrågorna bl. a. inom juslitiedepartementel avvaktasinnan ställnings-tagandel görs lill det i promemorian framlagda förslaget. Viddenna senare tidpunkt bör etl bättre beslutsunderlag föreligga. Underlaget ipromemorian är för ofullständigt och ej acceptabelt som grund för lagstiftning.Särskilt olyckligt är oklarheterna i de grundläggande civilrättsliga frågornasom inle ens är närmare analyserade. Vidare har inle vikligagränsdragningsfrågor behandlats, l.ex. gränsen mellan fastighetsleasingföreiag,byggföretag och fastighelsförvallande förelag. 10 Småföretagens () Organisationen anser även att man inte med ledning avpromemorians material om faslighelsleasingbolag kan urskilja konsekvenserna avatt dessa bolag omfattas av lagen om finansbolag. huvudbetänkande som justiliedepartemenlets utredningom leasing av fast egendom bör avvaktas innan denna fräga avgörs. Småföretagens avstyrker med hänsyn tillovanstående ell genomförande av förslaget i promemorian om auktorisation avfinansbolag saml förslaget atl låta finansbolagslagen omfalla förelag somsysslar med faslighetsleasing. När del gäller beskrivningen i promemorian avverksamhetsformen faslighetsleasing uttalas på sid 77 alt den beräkning avhyran efter realränta som i vissa fall förekommer i verksamheten innebär enindexering av den svenska kredilmarknaden som ur kreditpolitisk synvinkel börförhindras.