prop · GB0322 · 1987-12-31 00:00:00 — Denna skalldiarieföra skrivelsen och göra en förteckning av de anmälningar som har kommilin men i övrigt inte vidta någon åtgärd. Jag anser alltså inle, i motsats lillvad några remissinstanser föreslår, alt skall behöva kungöra ensådan anmälan. Den som mot sin vilja har salts upp på en valsedel har ju självmöjlighet atl på olika säll, l.ex. genom att ta kontakt med massmedia, låtaväljarna få kännedom om all han inle kandiderar. En hänvisning kan då samtidigtgöras till all en officiell anmälan har gjorts. Fleraremissinstanser anser atl en anmälan till borde medföra någonform av rättsverkan. Det kan i och för sig diskuteras, om man inte vidröstsammanräkningen borde bortse från namnen på de personer som har förklaratalt de inte önskar kandidera. För min del vill jag dock instämma i kommitténsbedömning att en sådan ordning skulle vara ägnad alt kompliceraröstsammanräkningen utan atl för den skull några verkliga fördelar kan uppnås.Enligt min mening finns det således inle tillräckliga skäl för atlvederbörandes namn skall anses obefintligt på valsedeln. Om den ovilligekandidaten skulle få så högt röstetal att han blir invald, vilket dock ipraktiken får anses vara räll osannolikt, kan han emellertid avsäga siguppdraget och ställa sin plats till förfogande för den som enligl suppleantordningenstår i lur all träda till. Detkan också inträffa atl personer som önskar kandidera för ett visst parti sättsupp på valsedlar för detta parti men tillsammans med personer som de inteönskar kandidera i sällskap med. Som också kommittén har funnit går del intealt med bibehållande av väljarnas fria nomineringsrätt komma åt denna form avmissbruk. Vad partierna kan göra är atl försöka uppmärksamma sina väljare påall del cirkulerar valsedlar som är förvillande lika de"officiella". Valsedlarmed mer än en partibeteckning Jagvill här också ta upp frågan om när en valsedel skall anses ogiltig. 4 § vallagen är en valsedel ogiltig, om den saknar partibeteckning,upptar mer än en partibeteckning eller avsiktligt har märkts. Av 43 § lagen omkyrkofullmäktigval följer atl samma ogiltighelsgrunder gäller vidkyrkofullmäktigval som vid övriga allmänna val. Ifråga om valsedlar som upptar mer än en partibeteckning har emellerfid en sådanpraxis utvecklats atl länsstyrelserna vid bedömningen av valsedlars giltighethar betraktat en valsedel som giltig faslän den egentligen har innehållitbeteckningar för fiera partier. I dessa fall har länsstyrelserna nämligenansett atl valsedeln i stället upptagit en helt ny partibeteckning bestående avsamtliga förekommande namn. har varil särskill vanligt vid valen lillkyrkofullmäktige. Avreglerna om sammanräkning i 14 kap. vallagen framgår alt valsedlar- 48 naför elt parti sorteras i undergrupper efter del kandidalnamn som slår Prop.1987/88: 22 överst på dem. var det ganska vanligt all valsedlar fömtompartibeteckningen upptog t.ex. kartdlbeleckning. När della system avskaffadesår infördes förbudet mot atl på valsedlar uppta mer än en partibeteckningför att förtydliga atl man inle längre fick använda sig av andra beteckningarän partibeteckningen på valsedeln. Eftersom valsedlarna för ell parti inlelängre sorleras efter olika beteckningar på dem fyller förbudet inle längresamma behov. Del kan emellertid uppslå problem i fråga om sådana valsedlar medalt fastställa vilkel parti väljaren egentligen har velat stödja med sin röst. Jagvill i detta sammanhang också nämna atl valprövningsnämnden i ell beslul frånår 1986 (Dnr 61-1985) belräffande valsedlar, som under valbe-leckningen hadetexten "HEMBYGDENS KYRKA" i versaler och därunder i mindre, gemenatecken "", inteansåg namnen på de tre partiorganisafionerna som en del av partibeteckningenulan som en upplysning lill väljaren om vilken gruppering som stod bakomlistan. Gmnden för detta beslut var enligt nämnden den typografiskautformningen. Allvalsedlar kan läsas på olika sätt beroende på deras typografiska utformningfinner jag inle vara någon fullt tillfredsställande ordning. Ett sätl all lösaproblemet skulle kunna vara atl, vilkel också har skett i praxis, betraktavalsedlar som upptar namnen på flera partier som röster på elt särskilt partimed den sammansatta parfibeteckningen. Den nuvarande bestämmelsen alt envalsedel är ogiltig om den upptar mer än en partibeteckning skulle då kunnaupphävas hell. Denna lösning förutsätter dock atl man använder sig av delnuvarande partibegreppet i regeringsformen, dvs. alt med ell parti anses varjesammanslutning som uppträder i val under en särskild beteckning. Genomen obligatorisk förhandsanmälan av de parfier som skall delta i elt visst val,vilkel jag har föreslagit i avsnill 4, kommer emellertid saken i etl annalläge. Problemet med atl kunna konstatera vilkel parti som rösten avser blirnämligen mindre i och med delta förslag, eftersom endasl röster på partier somi förväg har anmält sitt deltagande i valet skall godkännas. Om det av envalsedel framgår vilkel parti den avser, bör väljarens röst tillfalla dellaparti oberoende av valsedelns utformning. Om en valsedel däremot upptarpartibeteckningarna för flera partier som har anmält sitt dellagande och det avvalsedeln inle framgår vilkel parti rösten avser, bör valsedelnogilligförklaras. Molbakgmnd av mitt förslag om obligatorisk förhandsanmälan anser jag, i likhet medkommittén och remissinslanserna, alt den ogillighelsregd som för närvarandefinns vad gäller valsedlar som saknar partibeteckning eller som upptar mer änen partibeteckning bör ersällas med en bestämmelse om all en valsedel ärogiltig, om den saknar partibeteckning eller om det inte klart framgår vilkelparti den avser. 4 1987/88. r- j , . n Prop.1987/88:22 Fördelningenav utjämningsmandat mellan valkretsar Enannan fråga som jag här vill behandla är fördelningen inom partierna avutjämningsmandat på valkretsar. Denrnandalförddningsmelod som används i är den s. k. jämkadeuddalalsmeloden. För varje parti räknar man fram etl antal successivajämförelsetal. Mandaten fördelas ell och elt lill del parfi som vid varjetillfälle har det högsta jämförelsetalet, varpå elt nyll jämförelsetal beräknasför detta parti. Jämförelsetalet får man fram genom atl partiernas röstetalsuccessivt divideras med ell tal som motsvarar dubbla antalet erhållna mandatplus 1. Liksom i det valsystem som gällde vid andrakam-marvalen före denpartiella förfatlningsreformen är den första divisorn, sålänge ell parfi ännu inle har tilldelats något mandat, salt vid 1,4. Det ärdenna jämkning lill 1,4 som har givil metoden dess namn. Vid en icke jämkaduddalalsmelod är första divisorn 1. Denhär beskrivna jämkade uddalalsmeloden tillämpas också vid fördelningen inomett parti när de utjämningsmandat som partiet har erhållit skall tillförasvalkretsar. Denjämkade uddalalsmeloden är grundlagsfäst när det gäller fördelningen av mandali riksdagsval mellan partier (3 kap. 8 § RF) men inle vid fördelningen inom etlparti av utjämningsmandat på olika valkretsar. I 14 kap. 9 § vallagenföreskrivs emellertid att av de utjämningsmandat som etl parti har erhållit vidriksdagsvalet del första, med tillämpning av den jämkade uddalalsmeloden, skalltillföras den valkrets där partiet efter fördelningen av de faslavalkretsmandaten uppvisar större jämförelsetal än i övriga valkretsar.Återstående utjämningsmandat tillförs ell efter annat den valkrets där partietvarje gång uppvisar störst jämförelsetal vid fortsalt tillämpning av denjämkade uddalalsmeloden. Av 14 kap. 15 b § vallagen framgår all liknandebestämmelser finns i fråga om fördelningen av utjämningsmandat vidlandstingsvalen. har konstaterat har jämkningsregeln den effekten atl den systematisktmissgynnar små valkretsar vid utläggningen av utjämningsmandat på valkretsar.Della hänger samman med att det för etl parti, som inle har erhållit fastamandal i alla valkretsar, genom jämkningen blir svårare att få utjämningsmandatenförlagda till de valkretsar där partiet inte har fått något mandal. De störstavalkretsarna, främsl och län, favoriseras därför avjämkningsregeln.. Ilikhet med kommittén och remissinslanserna anser jag alt man vid fördelningenav utjämningsmandaten bör använda uddalalsmeloden utan jämkning i fråga om devalkretsar där partiet ännu inte har tilldelals något mandat, om partiet inlehar fått fasla valkrelsmandal i samtliga valkretsar. Del betyder att divisorn1,4 inle kommer lill användning vid fördelningen av utjämningsmandaten inom etlparti. Omjämkningen av uddalalsmeloden slopas i dessa situationer bör för delningen av utjämningsmandat bli mera rättvis och möjligheterna bli större all få en riksdags- eller landstingsledamot med önskad lokal anknyt ning. Över huvud taget torde förslaget ge en bättre regional fördelning. Det får anses ligga etl stort värde i all väljarna i en valkrets har någon som de 50 kanbetrakta som "sin" riksdags- resp. landstingsledamot. 1987/88:22 vara ägnat all minska förekomsten av fall där etl av destora riksdagspartierna saknar represenlafion från någon eller någravalkretsar. Enliglsina direktiv har folkstyrelsekommittén haft lill uppgift också atl utredabl.a. valkretsindelningen vid riksdagsvalen. anser dockall del inte finns fömtsättningar för några ändringar av valkretsindelningenvid dessa val. Jag delar denna bedömning, som inle har mött någon gensaga vidremissbehandlingen. Kommillénhar också diskuterat väljarnas möjligheter till förtidsröslning men har inleföreslagit några andra lagändringar än dem som föranleds av det snabbareförfarandet vid extra val (se avsnill 3). I likhet med kommittén anser jag attdel inle finns skäl atl nu föreslå ytterligare förändringar belräffandeförtidsröslningen. Jag erinrar om att frågan om brevröstning iFörbundsrepubliken har behandlats i prop. 1987/88:21. Folkstyrelsekommitténhar tagit upp frågan om de överskotisröster som uppkommer vid val lillkyrkofullmäktige i större kyrkliga samfälligheter till följd av att sådanasamfälligheter ofta består av många valkretsar och all ell relativt stort anlalröster kan komma all bli outnyttjade vid mandatfördelningen. Jag delarkommitténs bedömning att man inte nu bör införa elt. system medutjämningsmandat vid dessa val. För all elt syslem med fasta mandat ochutjämningsmandat skall fungera krävs nämligen att valkretsindelningen ändrasså att valkretsarna i samfälligheten blir färre och mer jämnslora.Regeringskansliets beredning av kyrkokommittés förslag om ändradförsamlingsindelning (SOU 1986; 17) Framtid i samverkan bör därför avvaktas.Jag instämmer i kommitténs uppfattning alt man bör . välja alt tills vidare iökad omfattning utnyttja den möjlighet som redan finns alt sammanföra fleraförsamlingar lill en valkrets. Regeringen har meddelat ell beslut omsådan sammanföring (dnr 87-825). Beträffandevalsedlar vid kyrkoftdlmäktigvalen svarar partierna själva för produktionen.Kommittén har föreslagit atl man i stället skall låta länsstyrelserna medverkai valseddsproduklionen på samma sätl som vid de övriga allmänna valen.Förslaget är emellertid avhängigt av atl kyrkofullmäkligvalen förläggs tillåret före valen till kommunfullmäktige. Med mitt förslag all man skall behålladen nuvarande ordningen med kyrkofullT mäktigval som övriga allmännaval finns det inga praktiska möjligheter alt låta länsstyrelserna medverka ivalseddsframslällningen på det säll som kommittén har förordat. Jag är därförinle beredd atl tillstyrka kommilléns förslag i denna del. Vadslutligen gäller frågan om all införa direkta val tdl kyrkomötet har 51 kommillén konstaterat atldirekta val från demokratisk synpunkt rent allmänl anses vara all föredraframför indirekta val men all de skulle medföra ell anlal problem belräffandeproportionalitet och represenlalivi-lel. Enligt kommittén bör man tillämpa detnu gällande indirekta valsystemet ytterligare någon lid innan slutligställning tas i direklvalsfrågan. Jag gör ingen annan bedömning. Motsvarandeuppfattning harjag belräffande frågan om direktval till fullmäktige isliflsamfälligheter. 6 Offentliga utskottsutfrågningar möjliggörs Mitt förslag:Möjlighet öppnas till offentliga ulskoUssammanträden för inhämtande avupplysningar. Sammanträden för överläggningar och beslutsfattande skallfortfarande hållas inom slängda dörrar. Ljud- eller bildupplagningar skall fågöras efter överenskommelse med utskottet. Kommitténsförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Remissutfallet är myckel positivt. Samtliga remissinstanser som tar upp frågantillstyrker förslaget. En remissinstans uttrycker dock en viss tvekan eftersomman befarar all agerandet från ulskotlsleda-möterna kommer all bedömas efterderas underhållningsvärde i TV. En annan instans anser alt del alllid börfinnas möjlighet atl göra ljud- och bildupplagningar vid offentligasammanträden. Skälen för mitt förslag:Enligl 4 kap. 12 § RO skall utskott sammanträda inom slängda dörrar.Om särskilda skäl föreligger, kan utskottet medge att även andra än ledamöter,tjänstemän och suppleanter är närvarande. En bestämmelse av motsvarande lyddseinfördes i riksdags-stadgan i samband med partiellaförfallningsreform. Regeln atl utskotten i den svenska sammanträderinom slängda dörrar har dock gammal hävd. Redan för 20 år sedanaktualiserades frågan om offentliga ulskoltsutfrågningar. Det skedde ianslutning lill del utredningsarbete i grundlagberedningen som sedermera leddefram till vår nya författning. Frågan logs upp av gmndlagberedningen. Dendiskussion som fördes i saken i beredningens huvudbetänkande (SOU 1972: 15 s.276 f., 332 f.) illustrerar väl de för- och nackdelar som är förenade med enordning där det är möjligt atl hålla offentliga ulskollsulfrågningar. Beredningenvar enig om atl utskotten skulle överlägga och fatta beslul inom slängdadörrar, en ståndpunkt som senare knappast har satts i fråga. När det gälldemöjligheten för utskotten atl inhämla upplysningar och yllranden vidutskottssammanträden som var offentliga hade som slöd för en sådan ordningåberopats atl offentligheten kunde ge stoff och stimulans åt den offentligadebatten utanför och alt den ökade intresset för arbete,särskill del lätt förbisedda arbetet i utskotten. Beredningens majoritet (femledamöter) såg dock en risk för att partigrupperna i vissa lägen skulle viljala fill vara de offentliga utskoUsutfrågningarnas Delta skulle kunna leda lill störningar av den Prop. 1987/88: 22förtroendefulla atmosfär som brukade prägla riksdagsutskotten. Del kunde ocksåbefaras atl beredningsarbetet kom alt bedrivas mindre effektivt och all kortarefid kom all slå fill buds för sakliga diskussioner. Majoriteten ansåg därföralt utskottssammanträdena fortfarande alltid borde vara slutna. Två avberedningens ledamöter framhöll värdet av ökad offentlighet och reserverade sigtill förmån för en ordning där en tredjedel av etl utskotts ledamöter skullekunna få till stånd en offentlig utskotlsulfråg-ning. Deolika ståndpunkterna vidhölls under riksdagsbehandlingen av förslaget lill nyregeringsform (prop. 1973: 90, se KU 1973:26 s. 84 f, 134 f.) och de har ävendärefter regelbundet kommil lill ullryck i (se senast KU 1984/85: 36,rskr. Delär mol denna bakgrund man skall se all offenfiiga ulskoltsutfrågningar idirektiven fill folkstyrelsekommittén nämndes som en fråga som kommillén kundebehandla. Folkslyrelsekommillénhar nu enats om etl förslag som innebär all ell utskott med s. k. enkelmajoritet kan besluta all ell sammanträde för inhämtande av upplysningar helleller delvis skall vara offenfiigt. Delta förslag har bemötts myckel posifivtunder remissbehandlingen. Enligtmin mening är det värdefullt att enighet har nåtts om lösningen på en gammalförfattningspolifisk stridsfråga. I och för sig har motsättningarna inte varilprincipiella ulan mera gällt hur man skall väga för- och nackdelar motvarandra. Jag kan nu konstatera alt kommittén har anlagt ett nyanserat synsättpå frågan och enligl min mening kommil fram till en godtagbar lösning. Vidmin bedömning har jag tagit hänsyn till atl förhållandena delvis har ändratssedan diskussionen om offentliga ulskollsulfrågningar startade i samband medarbetet RF. I praktiken förekommer det redan all utskott hållerhearings eller liknande offentliga sammankomster i syfte all bredda sill beslutsunderlag.Numera är det regelmässigt också så atl t. ex. konslilulionsutskollel i sittårliga granskningsbelänkande återger vad olika personer som har uttalat siginför utskottet har sagt. Ofta har della material åtminstonefill en del kommil fill massmediernas kännedom och fåll en omfattandepublicitet och därigenom en allmän spridning. Man kan därför säga atl etlinförande av offenfiiga ulskoltsutfrågningar inte ler sig som ell likastort steg som . Allmänenighet torde råda om atl utskottens överläggningar och beslutsfallandefortfarande bör ske inom slängda dörrar. Inle heller alla utfrågningar kangärna vara offentliga. Den förtroliga karaktären hos viss informafion kan varaett viktigt skäl till att den inhämtas vid slutna utfrågningar. Denna form böralltjämt användas då uppgifter av förtroligt slag lämnas. framhåller kan uppgifter vara förtroliga på grund av sitt ämne menockså därför all de ingår som ell led i en polifisk förhandlingsprocess. Ämnesinnehållels belydelseför all avgöra frågan om en utfrågning skall vara offenfiig eller inle lämpar sig inle för lagreglering. Jag instämmer i kommitténs uppfattning atl riktlinjer för bedömningen kan hämtas frän 53 sekrelessgmnderna,dvs. de sju punkter som i 2 kap. 2 § tryckfrihetsför- Prop. 1987/88: 22ordningen anges för begränsningar i rätlen all la del av allmänna handlingar.I detta sammanhang skall erinras om all tystnadsplikt för uppgift som lämnas ielt utskott endasl kan åläggas av regeringen eller utskottet med hänvisningtill "rikets säkerhet eller av annat synnerligen vikfigt skäl, sombetingas av förhållandel lill främmande stat eller mdlanfolklig organisation"(4 kap. 15 § RO, jfr dock 11 kap. 2 § sekretesslagen 1980:100, omtryckt 1985:1059). Omell utskott trots allt skulle bestämma sig för atl hålla en öppen utfrågning påelt område som är känsligt från sekrelessynpunkt, bör det som kommillénframhåller finnas vissa spärrar. Redan enligl nu gällande regler kan enmyndighet som lyder under regeringen hänskjuta en begäran om upplysning frånelt utskott lill regeringens avgörande (4 kap. 10 § RO). Det kan därutöver vararimligt att en myndighetsföreträdare vid en offentlig utfrågning skall kunnaskyddas mot krav atl lämna.en uppgift för vilken sekretess normalt gäller hosmyndigheten. Uppgiften får i stället lämnas vid en sluten utfrågning ellerskriftligt. För tydlighels skull vill jag också framhålla alt någonuppgiflsskyldighel inle finns för andra än statliga myndigheter. Enskildafysiska eller juridiska personer eller kommunala organ kan därför över huvudtaget inte åläggas av utskotten alt lämna uppgifter. Uppgifterkan också behöva hållas förtroliga av politiska skäl. En utfrågning kan syftatill alt utröna de politiska fömtsättningarna för olika besluts-alternativ iett ärende. Av samma karaklär är de utfrågningar som gäller motiven ochomständigheterna bakom beslul av olika politiska organ. Öppenhet vid denna typav utfrågningar skulle kunna försvåra beredningen i utskottet på samma sätt somom själva utskottsöverläggningarna vore offentliga. Det kan också varaolämpligt med offentlighet när t. ex. finansutskottet inhämtar sådanaupplysningar om den ekonomiska polifiken som kan skapa förväntningar om ränte-eller växelkursförändringar e. d. Som kommittén har funnit är emellertid dennafråga inte lämplig all reglera i RO. Jagdelar kommitténs uppfattning atl vanliga beslulsregler, dvs. majoritet blandde röstande med utslagsröst för ordföranden, skall tillämpas även vid beslut omen utfrågning skall vara offentlig eller ej. Enligl min mening skulle enovillkorlig räll för en ulskotlsminoritet att få till stånd en offentligulskottsulfrågning medföra risker för sådana ölägenheter som haransetts hindra införandel av offentlighet. vid har uttryckt en viss oro för altoffentliga utfrågningar skulle skapa nya och annorlunda förutsättningar för denoffentliga debatten, som på sikl skulle medföra atl en ny lyp av ledamöter tarplats i . TV med dess genomslagskraft skulle gynna egenskaper bland defolkvalda som är särskill attraktiva ur publiksynpunkl och ägnade alt skapapopularitet bland tittarna. Man befarar också att, liksom allt annal som sändsi TV har ett underhållningsvärde, agerandet från ulskollsledamölerna ocksåkommer all bli skattat efter della värde. Jagtror all sådana farhågor är överdrivna. Del är inte offenliga utskotts- 54 förhörav amerikansk modell som skall införas. Någon motsvarighet till den typen avförhör finns inte i . Kommitténs förslag har söm jag ser det sittslörsla intresse med avseende på hearings m. m. där utskotten inhämtarsakupplysningar som etl led i beredningen av sina ärenden. Sammanfattningsvisbör bestämmelsen i 4 kap. 12 § RO ändras så aU en möjlighet öppnas att anordnaoffentliga utskottssammanträden för all inhämta upplysningar. Vidare börbestämmelsen kompletteras med en bestämmelse om aU företrädare för statligamyndigheter, vid sådana sammanträden, inle är skyldiga alt lämna uppgifter förvilka sekretess normall gäller hos myndigheten. Enliglmin mening bör denna ändring av RO träda i kraft så snart som möjligl, dvs.redan den 1 januari 1988. AUpå samma sätt som gäller för offentliga domstolsförhandlingar generelltförbjuda fotografering och TV-inspdning bör enligl min mening inle komma ifråga. Det bör ankomma på utskottet att från fall lill fall bedöma om ljud-eller bildupptagning kan befaras inverka störande på sammanträdet och i vadmån lokalmässiga och andra praktiska förulsäUningar föreligger. Någon generellrätl aU göra sådana upptagningar vid eU offentligt utskottssammanträde böralltså inle gälla. Prop.1987/88: 22 7 Motionsrätt införs i fråga om alla skrivelser frånregeringen och redogörelser från riksdagsorgan Mitt förslag:Följdmolioner skall få väckas inle bara med anledning av propositioner ochförslag ulan också med anledning av så gott som samtliga skrivelser frånregeringen och redogörelser från olika riksdagsorgan. Kommitténsförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:En remissinstans har uttalat sig positivt om förslaget. I övrigt har del inleuppmärksammals. Skälen för förslaget:Regeringen avger förslag till genom proposition (3 kap. 1 § förstastycket RO).. En proposition innehåller alltid förslag lill ett eller flerariksdagsbeslut. Enligt 3 kap. 6 § RO fårregeringen lämna meddelanden till genom skrivelser eller ocksåmuntligen genom statsråden vid sammanträden med kammaren. Skrivelser användsalltså i de fall regeringen önskar meddela någol ulan atl påkalla etlriksdagsbeslut. Skrivelser används iprocedurfrågor, t. ex. ålerkalldser av propositioner, men också för andratyper av meddelanden. Vissa skrivelseråterkommer och innehåller redogörelser för vissa förhållanden. Exempelpå sådana skrivelser är bl. a. kommilléberät-telsen, redogörelsen förbehandlingen av skrivelser lill regeringen, redogörelsen för destafiiga företagen och redovisningen av allmänna pensionsfondens fjärdefondstyrelses verksamhet. Skrivelser används ocksånär regeringen vill presentera sin syn på en Prop. 1987/88: 22 fråga,informera eller väcka debatt utan all avsiklen är atl skall fattanågol beslut i saken. Exempel på sådana skrivelser är skrivelsen 1984/85:202 om den offentliga sektorns förnyelse och skrivelsen 1986/87:21 omåtgärder mot vålds- och egendomsbrott. Delföredragande statsrådets hemställan i en skrivelse går normalt ul på atlregeringen skall bereda tillfälle all ta del av vad han eller hon haranfört. beslut innebär vanligen enbart atl läggerskrivelsen fill handlingarna. EnligtRO krävs inle att andra skrivelser än sådana som innehåller redogörelser förviss verksamhet bereds i utskott (4 kap. 1 § RO). Med undanlag förkommittéberättdsen, redogörelsen för behandlingen av skrivelsertill regeringen och skrivelser med återkallelse av hela eller delar av enproposition remitteras emellerfid regelmässigt alla skrivelser lill någolutskoU.