prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Begreppenlös och fast egendom ger tydligare kompetensfördelning Jagkan i de grundläggande avseendena ansluta mig till kommitténs förslag.Remissinslanserna har emellertid pekat på aU kompetensfördelningen mellanförsamling och pastoralssamfällighelen inte är tillräckligt tydlig i kommitténsförslag när det gäller kyrkobyggnader och andra lokaler förför-sandingsverksamheten. Någraremissinstanser har föreslagit aU den modell som tillämpas inom den kyrkligasamfälligheten mellan församlingarna på skall ligga till grund förfördelningen av kompetensen när del gäller församlingskyrka och andra lokalerför församlingsverksamheten. Gotlandsmodellen har fungerat väl för sittbegränsade ändamål, nämligen ett gemensamt ansvar för församlingskyrkorna inomVisby stift. Kompetensfördelningen på har angivits genom en detaljeraduppräkning av församlingens respektive samfällighetens uppgifter i fråga omvården av kyrkorna. Enså detaljerad reglering anscrjag emellertid inte vara generellt lämplig. Istället anscrjag, såsom några remissinstanser har påpekat, all man kan användabegreppen lös och fasl egendom och på så säll lägga jordabalkens definition avbyggnad och dess tillbehör lill grund för kompetensfördelningen.Pastoralssamfällighelen skall då ha ansvar för byggnaderna, den faslainredningen och annal som byggnaden försetts med och som är avsett förstadigvarande bruk för byggnaden. Av jordabalkens bestämmelser framgår allocksä estrad och siltplatsanordning i en byggnad som är samlingslokal skallanses vara avsedda för byggnadens stadigvarande bruk. Tillämpat på kyrkorummetskulle bestämmelserna i jordabalken innebära aU altarrum, predikstol, orgel ochbänkinredning hör till sådant som tillhör den fasla inredningen och sompastoralssamfällighelen skall ha ansvar för. Jag förulsäller all pastoratet ifrågor om underhåll och restaurering av kyrkobyggnader samråder medförsamlingen. Det är angelägel alt församlingen känner delaktighet i värden avbyggnaden och aU möjlighe-lerna lill frivilliga arbelsinsatser och medverkan iden löpande tillsynen tas till vara. Samtidigtär det angelägel att församlingen bibehåller sill inflytande över 86 byggnadernaslösa inredning och utsmyckning. Detta säkerställs genom att Prop. 1987/88: 31församlingarna normalt skall svara för den lösa egendom, som inle ärbyggnadslillbehör. Församlingen bör också enligl min mening tillförsäkras eltsärskilt starkt inflytande över kyrkorummet. Väggars färg, bänkinredning,fönsters och orglars placering m. m. kan vara viktiga för livet i kyrkorummet.Jag föreslår därför en regel om atl församlingskyrkorädel alltid skall godkännaåtgärder som berör kyrkorummets utseende och användbarhet. Jag vill ocksåbetona atl den föreslagna kompetensfördelningen inte skall ses som ett hinderför en församling att själv med frivilliga medel och gåvor bekosta denyllerligare utsmyckning som församlingen anser önskvärd. I den män den faslainredningen berörs kan en förändring inle vidtas utan överenskommelse medpastoratet. Vad jag här har anfört innebär inte någon förändring i fråga om denuppsikt över kyrkobyggnaderna som ankommer pä de antikvariska myndigheterna. Församlingshemär lokaler för församlingsverksamheten. Det ligger i sakens natur attförsamlingen själv skall få avgöra i vilken omfattning sådana lokaler skall fåanvändas till annat, eftersom en uthyrning exempelvis inkräktar päförsamlingens nyttjande. En uthyrning innebär kostnader både för församlingenoch pastoratet. medför atl en överenskommelse om fördelning avhyresintäkerna mellan församlingen och pastoratet bör träffas. Annorlundaställer del sig enligt min uppfattning när delar av sådan faslighet ärinrättade för att användas för annat ändamål, exempelvis bostäder. Detligger också enligt min mening inom pastoralssamfällighetens ansvarsområde attersätta en kyrka eller gudstjänstlokal som förstörts på grund av brand eller påannat liknande sätt och i övrigl svara för försäkringsskyddet. Fördelarmed samlat ansvar för kyrkogårdarna Kommitténhar föreslagit att församlingen skall ha det ekonomiska ansva ret för den löpande vården av kyrkogården invid församlingskyrkan medan pastoralssamfällighelen skall svara för övriga begravningsplatser och för större investeringar och personalkostnaderna för vården av församlings kyrkogården. Flera remissinstanser anser alt gränsen mellan församling ens och pastoratets kyrkogårdsåtaganden är oklar. Kammarkollegiet ifrå gasätter exempelvis hur man skall lösa konflikten mellan en pastoralssam fällighet som vill anlägga en central begravningsplats och en församling som vill fortsätta att underhälla och använda församlingskyrkogården. framhåller att del är nödvän digt med en övergripande samordning av verksamheten. Bland de försam lingar och kyrkliga samfälligheter som har yttrat sig lill har hälften kommenterat förslaget men endasl en tredjedel har accepterat det. och anser att kommitténs förslag skulle kunna fördyra driften i vissa fall. De föreslär atl ansvaret för begravnings verksamheten i sin helhet förs över till pastoralsnivån. Med hänsyn till den tveksamhet inför förslaget om delat ansvar för 87 församlingskyrkogärden somhar kommil fram i remissyttrandena föreslär Prop. 1987/88: 31 jag atl detekonomiska ansvaret för kyrkotomt, kyrkogårdar och övriga begravningsplatsersamlas hos pastoralssamfällighelen. Eltsamlat ansvar medverkar också lill ett bättre utnyttjande av den tungamaskinella utrustning som används i skötseln av kyrkogårdar. I ettflerförsamlingspastorat finns också etl bättre ekonomiskt underlag än i denenskilda församlingen. Pastoratetfår genom delta förslag hand om den grundläggande planeringen avbegravningsplatsens utformning. Jag förutsätter dock att pastoratet, när detgäller utformningen och vården av en kyrkogård i anslutning fillförsamlingskyrkan visar stor lyhördhet för den enskilda församlingens önskemål.Även i fråga om församlingskyrkogården har församlingen möjlighel att medfrivilliga medel och gåvor bekosta skulpturer och liknande. Utsmyckningen färdock inle medföra ingrepp i pastoratets grundläggande plan för den löpandevården av kyrkogården. Ettflerförsamlingspastorat skall tillsätta nämnder för den förvaltning ochverkställighet som enligl särskilda författningar ankommer på dessa.Fullmäktige eller stämma fär tillsätta de nämnder som i övrigt behövs. En nämndkan exempelvis tillsällas för den löpande vården av en församlingskyrkogård.Det finns inle nägol som hindrar att pastoratet uppdrar förvaltningen av enkyrkogärd lill kyrkorådet i den aktuella församlingen. På detta säll kanpastoratet, om det är lämpligl, överlåta vissa uppgifter lill en församling.Det är emellertid inle möjligl för pasloratel alt delegera uppgifter sominnebär myndighetsutövning, exempelvis upplåtelse av gravrått, lill ettförsamlingskyrkoräd. utredning (utredare hovrättsrådet ) om enskildas begravningskostnadersom har utförts på uppdrag av kyrkokommittén har det föreslagils attförsamlingarna skall få stödja verksamheten inom begravningsväsendet. Syftetskall då vara att minska kostnaderna för efterlevande i samband med dödsfall.Utredarens förslag har remissbehandlats. Förslaget har tillstyrkts avhälften av remissinslanserna. i stift, svenska kyrkanscentralstyrelse och anser att frågan behöverutredas ytteriigare. i , som tillstyrkt förslaget,påpekar dock alt det finns risk för atl det uppstår slora skillnader mellanförsamlingar i fråga om begravningstjänster. Andra förordar en kombination aven allmän begravningsförsäkring och en viss utvidgning av församlingarnaskompetens. och kommuner, som enligt särskilda beslul ansvararför anskaffande och vård av begravningsplatser, avstyrker förslaget. Därefterhar kyrkomötet i anledning av en motion om enskildas kostnader för transportervid gravsättning på hembygdens kyrkogård (mot. 1987:98, KL 11, kskr. 33)anslutit sig fill vad kyrkolagsulskottet yUral i saken: Utskottetser liksom positivt pä elt infö rande av begravningstjänslen i den församlingskommunala kompetensen. Utskottet anser dock liksom centralstyrelsen att hittillsvarande utred ning inte ger svar på alla frägor om effekterna av förslaget eller om allernaliva lösningar. Dockanser utskottet alt kyrkomötet med anledning av motionen bör Prop.1987/88:31 anhålla om atl regeringen i samband med behandlingen av promemorian"Begravningskostnader för enskilda" överväger frågan om ovan nämndatyp av kostsamma transporter bör ingå i begreppet begravningtjänsl. Efteratl ha tagit dd av remissvaren och vad kyrkomötet anfört ärjag inte beredd altföreslå en sådan utvidgning av församlingarnas kompelens som anvisats avutredaren. Fördelarmed att personalen anställs hos pastoratssamfälligheten Kyrkokommitténhar föreslagit atl ansvaret för den personal som är anställd i församlingenskall föras till pastoratssamfälligheten i ett flerförsamlingspastorat.Domkapitlet i avstyrker förslaget, medan betonar all del är av särskild vikl att allapersonalfrågor lyfts upp till pastoratsnivå. Få församlingar och kyrkligasamfälligheter berör förslaget i yttranden lill centralstyrelse.De som yttrat sig har i huvudsak behandlat frågan om arbetsledar-ansvaret.Centralstyrelsen framhåller ocksä att pastoratssamfälligheten endast bör svaraför atl personalresurser ställs till församlingarnas förfogande. Eftersombäde prästtjänsterna och den personal som utför folkbok-föringsarbelel redan nuär knutna lill pastoratet anser jag i likhet med kommittén atl del framstår somrationellt alt pastoralssamfällighelen också tar över det arbetsgivaransvaretför den personal som är anställd i församlingen. Dit hör exempelvis diakon,församlingsassistent, kyrkvakl-mästare, lokalvårdare och kyrkogårdsarbetare.Personaladministrationen inom förutsätter särskild kompetenseftersom skilda avtal skall tillämpas på de olika kategorierna.Pastoratssamfälligheten torde därför ha bättre förutsättningar än den enskildaförsamlingen all svara för att inrätta och dra in tjänster, besluta omavlöningsförmåner och förhandla med personalorganisationer på delkyrkokommunala området. Jag är dock medveten om all många små pastorat kommeralt behöva stöd i sin handläggning av personalärenden. Jag förutsätter attSvenska kyrkans liksom tidigare kommer atltillhandahålla sädan service. Enöverflyttning av del ekonomiska ansvaret till pastoratssamfälligheten innebäratl den personal som tjänstgör i en församling i stället kommer atl varaanställd hos pastoratssamfälligheten. förhällande medger naturligtvisatt viss personal ändå kan fä sin tjänstgöring föriagd till en enskildförsamling och alt församlingen dä får det närmaste ansvaret för arbetsledningen.Frågan om arbetsledarskapet i församlingen övervägs av enarbetsgrupp knuten till . Pastoratssamfällighetenbör ocksä enligt min mening kunna uppdra åt församlingskyrkorädel atttillsätta en tjänst när tjänstgöringen skall begränsas till församlingen. Närpastoratet svarar för alt personalresurser ställs lill församlingens förfogande är del av praktiska skäl lämpligt atl pastoratet också svarar för 89 arbelsmateriden framför allt åt kyrkogårdsarbetare ochlokalvårdare. 1987/88: 31 övriga personalkategorier kanförsamlingsarbetets särskilda inriktning mo-. tivera atl församlingen harkompetensen när del gäller sädan materiel. Om en församling förvaltar donationsfonder eller andragåvomedel som uteslutande är avsedda för ändamål som pastoratet ifortsättningen skall svara för är det enligt min mening skäligt altpastoratssamfälligheten nu övertar förvaltningen av dessa medel på i övrigtoförändrade villkor. För de donationer som inle omfallas av denövergångsbestämmelse om överföring av fonder till pastoratet som jag föreslåri det följande måste liksom tidigare en ansökan om permutalion göras.Pastoratet bör ta nödvändiga initiativ för att sådana ansökningar skall kommatill sländ. Genom den nu beskrivna ansvarsfördelningen mellan enförsamling och pastoratet har jag sökt tillmötesgå remissinstansernas önskemålom en tydlig kompetensfördelning. Kammarkollegiet har i sill remissyttrandeefteriysl en särskild ordning för prövning av kompetenskonflikler. En sädantorde med de av mig föreslagna avvikelserna från kommitténs förslag intebehövas. En församlings respektive etl pastorals beslul fär överklagas i denordning som gäller för överklagande av kommunala beslul. Denna prövning går juul på att se om kompetensen har överskridils. Det innebär att även en berördförsamling kan överklaga pastoratets beslut. 3.1.2 Icke obligatoriska kyrkliga samfälligheter Mitt förslag: Församlingarna i etl pastoral kan bilda entotal pastoratssamfällighet för alla ekonomiska församlingsangelägenheter. Alla församlingar inom flera pastorat kan ulgöra enflerpastoratssamfällighet för en eller flera ekonomiska angelägenheter elleren total flerpastoratssamfällighet för alla ekonomiska angelägenheter. Omen total pasloralssamfällighel överlåter endast vissa uppgifter lill ennerpasloratssamfällighel fär den ändå beslå för all skola alla de övrigaförsamlingsangelägenheterna av ekonomisk nalur. En sådan total samfällighelfär också bildas. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med milt. Kommittén vill dock användabeteckningen " utvidgad " i stället för den hävdvunna termen"total" för samfälligheter som omfattar alla ekonomiskaförsamlingsangelägenheter (betänkandet del 1 s. 71-73, del 2.s. 56-60 och140-150). Remissinstanserna: De flesta har lämnat förslaget ulanerinran. Några har föreslagit att en tolal pastoratssamfällighet som överlåtervissa uppgif- ler till enflerpastoratssamfällighet skall få bestå trots att den då blir Prop.1987/88:31 partiell. Skälenför mitt förslag: förslag syftar lill en ökad samverkan mellanförsamlingarna inom som församlingarnassjälvständighet som kyrkliga kommuner skall bevaras. syfte kan liksomtidigare tillgodoses genom samverkan i kyrkliga samfälligheter. Jag delarkommitténs uppfattning alt en samverkan i ekonomiska och administrativa frägorförbättrar den enskilda församlingens möjlighel att ägna sig ål degrundläggande församlingsangelägenheterna. Kommillénhar föreslagit förenklade modeller och beslutsvägar för sam-fällighetsbildningar.Alla församlingar inom elt pastorat skall enligt kommilléns förslag fäsamverka för alla ekonomiska angelägenheter. Alla församlingar inom flerapastorat kan ulgöra en flerpastoratssamfällighet för en eller flera ekonomiskaangelägenheter. Samverkan kan då bl. a. gälla begravningsverksamheten påkommunnivå, olika tjänster på kontraktsnivä och värden avpastoralsangelägenheter, såsom förvaltningen av prästgårdar och löneboställen.Alla församlingar i flera pastoral skall också få ulgöra en total ekonomisksamfällighet. Förslagen i denna del överensstämmer med de former för samverkansom nu finns och har inte föranlett kritik från remissinslanserna. Kyrkokommitténhar i sill förslag ansett all samverkan inom kyrkliga samfälligheter endaslskall fä ske pasloratsvis. Kommillén hänvisar lill att den kyrkliga lokalaorganisationsstrukturen behöver renodlas. Jag delar den uppfattningen.Partiella samfälligheter mellan endasl några av församlingarna inom ettpastoral skall inle längre få förekomma. Med den fördelning avkostnadsansvaret mellan församlingarna och pastoratet som jag har föreslagitfinns det heller inle någol praktiskt behov av sådana partiella samfälligheter.Flera remissinstanser har dock framhållit att del skulle innebära belydande ölägenheterom det krävs en upplösning av en total pastoralssamfällighet som överlåter endel uppgifter till en flerpastoratssamfällighet. Jag anser atl bildandet avflerpastoratssamfälligheter skall ges bästa möjliga förutsättningar. Enupplösning av en fungerande total pastoratssamfällighet för atl enflerpastoratssamfällighet skall få bildas motverkar della syfte.Pastoratssamfälligheten bör därför få bestå som en "totalsamfällighet" för alla församlingsangelägenheter som ligger kvar hos pastoratet.Detta innebär också atl samfälligheten behåller kyrkofullmäktige sombeslutande organ. På motsvarande sätl skall del enligt min mening vara möjligtför församlingar, som redan har överlämnal vissa angelägenheter tiil enflerpastoratssamfällighet, all bilda en "total" pasloralssamfällighelför alla återstående ekonomiska församlingsangelägenheter. Delta underlättarslörsla möjliga samverkan i etl pastorat. Nuvarande begränsadepartiella samfälligheter, som kan omfatta endasl en del av församlingarna inom en eller flera pastorat, splittrar den kyrkliga organisationsstrukturen. Dessa bör, som jag tidigare nämnt, inle längre beslå. Denna lyp av samfälligheter avser ofta ansvaret för vissa tjänster som exempelvis församlingsassistent eller kyrkogärdspersonal. Ansvaret för samtliga tjänster läggs enligt förslaget pä pastoratet. Vid upplösningen av dessa samfälligheter utgår jag från atl personalen på samma sätt som 91 övrig personal påförsamlingsnivå kan beredas fortsatt anställning hos pastoratet eller all alternativten flerpastoratssamfällighet kan bildas. För värden av viss gemensam egendomkan lagen (1904: 48 s. 1) om samäganderält vara tillämplig (ändrad senast1987: 796). Mittförslag: Om alla församlingar i ett pastorat är överens kan de besluta atlbilda en tolal pastoratssamfällighet. Beslutet skall fastställas av denstiftsstyrelse som jag föreslår i det följande (avsnill 3.2.4). Sliftsslyrdsenbeslular om bildandel av flerpasloraissamfälligheter och meddelar deföreskrifter som behövs för genomförandet. Stiftsstyrelsenskall ha möjlighel all besluta om bildande av en total pastoratssamfälligheteller en flerpastoratssamfällighet även om inte alla församlingar respektivepastorat samtycker. Samfällighelen måste då vara till övervägande och varaktigfördel för pastoraten. Stiftsstyrelsenbeslutar också om ändring och upplösning av samfälligheter. Sfiflsslyrdsensbeslut får överklagas till kammarkollegiet av en församling eller etl pastoralsom berörs av beslutet. Kammarkollegiet får överiämna vissa ärenden tillregeringen för beslut. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer med milt (belänkandet del 1 s. 72-73, dd 2 s. 57-66 och140-152). Remissinstanserna:Flertalet fillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Några anser attdet alltid bör vara församlingen som skall ge sitt samtycke lill ensamfällighelsbildning. Skälenför mitt förslag: Regeringen beslutade i samtliga ärenden om bildande avkyrkliga samfälligheter fram lill . I förordningen(1984:979) med bemyndigande för domkapitlen och kammarkollegiet atl besluta iärenden om samfällighetsbildning delegerade man till domkapitlen alt besluta iärenden avseende församlingar inom ell pastorat, om de är överens. Erfarenhetenav domkapitlens handläggning av dessa ärenden har varil god. Domkapitletsuppgift är alt kontrollera all församlingarna är överens och att rättaförsamlingsorgan fattat beslutet saml atl avisera berörda myndigheter. Dennakontrollfunktion bör nu föras över lill den nya stiftsstyrelse, som jagföreslär i del följande (avsnitt 3.2.4). Ävenärenden om bildande av flerpasloraissamfälligheter bör i första instans prövaspä en nivä som ligger närmare dem som berörs av besluten än vad som ärfallet. Jag delar kommilléns uppfattning atl sfiflsstyrdsen skall besluta iärenden om bildande av kyrkliga samfälligheter som berör mer än etl pastorat. Jagkommer senare all föreslå atl stiftsorganisalionen skall få elt övergripandeansvar för den kyrkliga ekonomin i stiftet (avsnitt 3.2 och 3.6). Av dellaföljer alt stiftsstyrelsen bör ges instrument för all främja en utveckling iriklning mot ekonomiskt rationella enheter inom stiftet. egeninitiativrätt i fråga om samfällighetsbildningar. Anlalel samfällighets- Prop. 1987/88: 31 bildningarsom ägl rum efter initiativ frän andra organ än den kyrkligakommunen har varit få. Jag förutsätter att sliflsstyrelsen med sin lokalaförankring hu fär större förutsättningar alt verka för bildandet av Betydelsen av den kostnads- och därmed lokala skatteutjämningsom kan uppnås genom all del bildas en samfällighet för ekonomiskaangelägenheter bör därvid betonas. Detkommer med mitt förslag även i fortsättningen alt vara möjligl alt fatta beslulom samfällighetsbildning, även om inle alla församlingar/pastorat hartillstyrkt. Förutsättningen är då att åtgärden är lill övervägande och varaktigfördel för berörda pastorat. Man bör dock kunna utgä frän atl ärenden sominletts som initiativärenden av sliftsslyrdsen i flertalet fall kommer allavslutas som en samfällighelsbildning om vilken alla inblandade parter äröverens. Nägraremissinstanser har ansett atl del alltid skall vara församlingarna som skalllämna sitt samtycke till att föra över ansvaret för vissa angelägenheter samfällighet. I de fall då en total samfällighel mellan församlingarna inomett pastorat skall bildas bör - såsom kommittén föreslagit - församlingarnabesluta detta. Då är det ju församlingarna som lämnar ifrån sig ansvaret tillpastoratet. fall då en angelägenhet sköts på pasloratsnivån och del blir aktuellt atlbilda en flerpastoratssamfällighet för den uppgiften är del enligl min meningpastoratels formella samtycke till all lämna ifrån sig uppgiften som skallinhämtas. Församlingarna kommer i sina yllranden i ärendet att få tillfälle altredovisa sin bedömning av om uppgifterna kan skötas bättre genom samverkanmellan flera pastorat. Jagförulsäller att alla befintliga samfälligheter som passar in i det nyamönstret beslår. Stiftsstyrelsens kompetens atl ändra och upplösasamfälligheter torde i huvudsak behöva utnyttjas för konsekvensändringar isamband med att samfälligheter nybildas. övergångsbestämmelse bör regleras atl de äldre samfälligheter som nuomfallar alla församlingsangelägenheter efter endast skallfå omfatta ekonomiska församlingsangelägenheter. Delta ligger i linje med minsyn på församlingens primära ansvar för församlingsvårdens utformning. I defall där en församlings självständighet upphört till den grad alt den inlelängre har en församlingskyrka eller där förutsättningarna i övrigt för enaktiv församlingsverksamhet upphört anser jag att det bör övervägas om den intebör läggas samman med en annan församling. Kommitténhar föreslagit att sliflsstyrelsen skall få bestämma alt beslutanderätten isamfälligheten får ulövas av indelningsddegerade lill dess indelningsändringenträder i kraft. När totala pastoratssamfälligheter bildas kan det framstå somomständligt och kostsamt all inrätta indelningsde-legerade med uppgift allförbereda den nya organisationen. I vissa fall har indelningsddegerade endasllill uppgift att fastställa budgelen. Förfarandet kan enligt min uppfattning förenklasbetydligt genom atl sliflsstyrelsen i de fall då det är lämpligl fär föreskrivaatt nyvalda fullmäktige får börja verka efter valet. Kretsenav dem som får överklaga stiftsstyrelsens beslut i ärenden om 93 samfällighelsbildning börenligl min mening begränsas till berörda försam- Beslutet påverkar i huvudsak dessa organs internakompetensfördelning. Kammarkollegiet skall kunna överlämna ärenden avprincipiell natur till regeringen för beslut. Detta bör dock endast ske näravvägningar av politisk natur motiverar del. Mittförslag: Kyrkoråd skall alllid finnas i en församling. Kyrkofullmäktige skallfinnas i alla församlingar med mer än 500 röstberättigade kyrkomedlemmar. Iövriga församlingar får det finnas kyrkostämma. Sliflsstyrelsen(avsnill 3.2.4) kan besluta all etl direklvall kyrkoråd får finnas i enförsamling som ingår i en total samfällighet. Förutsättningen är dock attförsamlingen begär det och alt det fmns fler än 500 röstberättigadekyrkomedlemmar i församlingen. Anlalet valda ledamöter i elt direktvallkyrkoråd fär inle undersliga 10. I en församling med direklvall kyrkoråd skalldet inle finnas kyrkofullmäktige. och flerpasloraissamfälligheter utövas avförsamlingsdelegerade eller i totala samfälligheter av kyrkofullmäktige. Denuvarande särbestämmelserna om samfälligheterna i och Göteborgavskaffas. Kyrkokommitténsförslag: Avviker från mitt genom atl kommittén föreslagit en sänkning avgränsen för inrättande av kyrkofullmäktige till 250 röstberättigade invånare(betänkandet del 1 s. 74-78, del 2 s. 8-9 och 99-101).