prop · GB0389 · 1987-12-31 00:00:00 — Samma regel omtystnadsplikt gäller enligt den lagen även för psykologer och psykoterapeutersom saknar legitimation men som arbetar an-lingen som biträde åt en legitimeradyrkesutövare eller vid enskilda vårdinrättningar som omfattas av tillsynslagensbestämmelser. För psykologer och psykoterapeuter som är i allmän tjänst gällerbestämmelserna i sekretesslagen. Där görs inte någon skillnad mellanpsykologer och psykoterapeuter med eller utan legitimation. För psykologer ochpsykoterapeuter som arbetar som privata yrkesutövare och som saknarlegitimation gäller däremot inte någon författningsreglerad tystnadsplikt. Attsekretessbestämmelserna inom det offentliga området även omfattar t. ex. ickelegitimerade psykologer beror på att sekretesslagen avser vissa angivnaverksamhetsområden och i allmänhet inte speciella yrkeskategorier. Påmotsvarande sätt gäller föreskrifterna i sekretesslagen också för icke legitimeradeläkare (t.ex. s.k. AT-läkare) och icke legitimerade barnmorskor. Sekretessbestämmelsernaför psykologer och psykoterapeuter skiljer sig således inte från vad som gällerför t. ex. läkare. om att ett generellt frågeförbud skall gälla beträffande sådanauppgifter som under författningsreglerad tystnadsplikt anförtrotts en psykologeller en psykoterapeut i denna deras yrkesutövning skulle således innebära alt avgränsningengörs på motsvarande sätt som för t. ex. läkare, barnmorskor och sjuksköterskor. Moten sådan lösning kan hävdas att olika regler om vittnesplikt blir tillämpligaberoende på vilken yrkesutbildning en person som innehar en viss befattninghar. Enligt min mening bör emellertid inte den omständigheten att personer medolika utbildning i vissa fall kan sköta likartade arbetsuppgifter medföra avstår från att låta den yrkesgrupp där delta typiskt sett är motiveratomfattas av ett generellt frågeförbud. Man har för övrigt inte i andra fallryggat för skillnader i vittnesplikt för gmpper med likartade uppgifter ochlika omfattande tystnadsplikt. Motbakgmnd av vad jag nu anfört bör psykologer och psykoterapeuter i sammautsträckning som t. ex. läkare omfattas av en generellt begränsad vittnesplikt. Revisorernahar i annat sammanhang - som nämnts förut (avsnitt 2.3) genom sina organisationer hävdat att de har en ställning som i mycket överensstämmer med advokaternas. Det har därvid framhållits att en revi- 18 sor liksomen advokat får kännedom om känsliga uppgifter och för sitt Prop. arbete ärberoende av atl det finns ett förtroende mellan honom och klienten.Även om del ligger en del i denna jämförelse finns det dock viktigaskillnader mellan en advokats och en revisors förhållande till sin klient.Till en början bör slås fast att endast själva revisionsverksamheten bördiskuteras i detta sammanhang. Övriga områden där en revisor kan varaverksam t. ex, redovisningsuppdrag kan inte avgränsas från andrayrkesgruppers och är inte av den karaktären att det finns anledning attöverväga generella undanlag från vitlnesplikten. När det så gäller den inom associationsrätten i lagreglerade revisionsverksamheten bör påpekas att det i åtskilliga fallföreligger en skyldig-hel för den som driver en ekonomisk verksamhet att låtaen revisor granska verksamheten. Denna skyldighet medför också att revisorn haren obetingad rätt all la del av del material och i övrigt få de upplysningar avden granskade som han är i behov av för att kunna fullgöra sitt uppdrag (en annansak är att del givelvis är till fördel för revisorns arbete om han till följdav att del råder ett förtroende mellan honom och klienten kan få upplysningaräven om sådant som han inte har någon absolut rätt att ta del av). En advokatdäremot är i allmänhet hänvisad endast till det material som klienten villlämna ut. Därför måste advokaten i avsevärt högre grad än revisorn bygga sinverksamhet på att det föreligger förtroende mellan honom och klienten. Till detsagda kommer att en revisor enligt t, ex, aktiebolagslagen (1975:1385) harskyldighet att i viss utsträckning till myndigheter och andra ulomstånde, bl,a, polis och åklagare under förundersökning, lämna uppgifter som omfattas avtystnadsplikten (se bl, a, 10 kap. 13 8 aktiebolagslagen). För sådana uppgifterkan det givetvis under inga omständigheter komma i fråga att begränsarevisorernas vittnesplikt. Mot denna bakgrund kan oavsett om ett individuelltfrågeförbud införs eller ej - tillräckliga skäl inte anses föreligga attgenerellt undanta revisorerna från vittnesplikt på motsvarande sätt somadvokater. En särskild ställning intar tolkarna . Dessa har i dagtystnadsplikt men är inte undantagna från vittnesplikt. Det medför att det intefinns något hinder mot att höra en tolk som vittne angående vad som genom hansförmedling har yttrats mellan olika personer utom i de fall där han kan varaatt betrakta som biträde till någon av de i 36 kap. 5 8 andra stycket RBuppräknade yrkeskategorierna. Det är dock inte självklart att en tolk somförmedlar t. ex. ett samtal mellan en läkare och en patient alltid är attbetrakta som biträde åt läkaren. 1 allmänhet är en tolk inte den slutliga mottagaren avinformation ulan endast förmedlare av denna. Det förefaller rimligt att - såsomföreslagits i promemorian och godtagits av remissinstanserna - låta dennatolkarnas speciella ställning avspegla sig även i regleringen av deras vittnesplikl.Den nuvarande möjligheten att i vissa fall höra en tolk angående sådant som maninte får höra en läkare eller en advokat om är ägnad alt för de personer somär beroende av tolk undergräva det förtroende som bör finnas mellan vissayrkesutövare och allmänheten. En person som måste anlita tolk bör ha sammaskydd för sina uppgifter som andra människor. Ett generellt frågeförbud bör därför införas beträffandetolkar i de fall 19 där frågeförbud råder beträffande någon av de personer somde tolkat åt. 1987/88:89 Situationen för en tolk blir då densamma somför t. ex. en sjuksköterska som i egenskap av biträde åt en läkare fållkännedom om vissa uppgifter. Däremot finns det inte anledning att införa frågeförbudför tolkar i de situationer där ingen av de inblandade personerna omfattas avfrågeförbud. Samma regel som för tolk bör gälla för den som biträtt meden skriftlig översättning . har i sill remissvar anfört att även densom under tystnadsplikt biträtt med en utskrift bör omfattas av ett generelltfrågeförbud. Enligt min mening torde emellertid den som hjälper t. ex. enadvokat eller en läkare med en utskrift alllid kunna betraktas som biträde tilldenne. Jag anser det därför inte nödvändigt med ett självständigt frågeförbudför dem som arbetar med utskrifter. Vad beträffar präster och sådana personer i religiösasamfund, som enligt 36 kap. 5 8 femte stycket RB är likställda med präster, harinte vare sig i promemorian eller under remissbehandlingen ifrågasatts att deäven i fortsättningen bör omfattas av en generell begränsning i vittnesplikten.Jag delar uppfattningen alt prästerna även i fortsättningen bör omfattas av ettgenerellt frågeförbud. Enligt min mening saknas det vidare anledning att idetta sammanhang gå närmare in på den i promemorian antydda och av en delremissinstanser diskuterade frågan om en begränsning av det generellafrågeförbudet för präster. Som framgått av min genomgång anser jag sammanfattningsvisalt del är rimligt att såväl de kategorier som har engenerellt begränsad vittnesplikt som även psykologer, psykoterapeuter samttolkar och översättare får omfattas av ett generellt frågeförbud. I samtligadessa fall har jag funnit att ett individuellt frågeförbud inte skulle kunnaersätta ett generellt frågeförbud. Mot den nu angivna bakgrunden skall jag härefter gå in påfrågan om man vid sidan av de generella frågeförbuden bör ha ett individueUtfrågeförbud i enlighet med vad som föreslagits i promemorian. Därvid kan förstkonstateras att man redan genom att utvidga det generella frågeförbudet med denyss behandlade yrkeskategorierna tillgodoser det reformbehov som påtalats.Härtill kommer att - såsom jag anförde inledningsvis under detta avsnitt - ettindividuellt frågeförbud i kombination med ett vidsträckt generelltfrågeförbud skulle kunna bidra till en mindre lämplig avvägning mellantystnadsplikt och vittnesplikt. Med hänsyn till det sagda bör någotindividuellt frågeförbud inte införas . Jag vill emellertid inte utesluta altsaken kan komma i ett annat läge, om det senare skulle visa sig att del finnsbehov av att begränsa vittnesplikten beträffande ytterligare grupper. Från ett par håll har under remissbehandlingen ifrågasattsom det inte finns skäl att se över dels den i 36 kap. 5 8 andra stycket RB använda konstmktionen med biträden till de kategorier som har en begränsad vittnesplikt, dels förutsättningen alt fråga skall vara om något som anför trotts en yrkesutövare. Med hänsyn till de begränsade ändringar som föreslås i detta lagstiftningsärende finner jag inte skäl att här gå in pådessa 20 I promemorieförslagelgjordes en redaktionell ändring i 38 kap. 8 8 RB avseende undanlag fråneditionsplikt. Denna ändring var huvudsakligen betingad av förslaget om enmöjlighet för domstolarna atl besluta orri frågeförbud i det enskilda fallet.Dessutom hänvisades även del föreslagna frågeförbudet för tolkar i 36 kap.5 8 sista stycket RB. Eftersom frågebudel för tolkar och översättare är heltoch hållet knutet till att frågeförbud gäller för någon annan person, anser jaginte att den i promemorian föreslagna hänvisningen är erforderlig. Inte helleri övrigt krävs det - med den lösning jag nu förordat - någon ändring i 38 kap.8 8 RB. 5.2 Undantag från det generella frågeförbudet Min bedömning: Inga nya undantag från del generellafrågeförbudet bör införas. Promemorians förslag: Vittnesförhör får äga rum även i defall som omfattas av det generella frågeförbudet, om en uppgift med stöd av eni lag eller förordning föreskriven uppgiftsskyldighet får lämnas till enmyndighet för annat än statistiska ändamål. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har instämt ipromemorians förslag men åtskilliga har också antingen avstyrkt förslaget elleruttryckt stor tveksamhet inför det. Från flera håll har hävdats att detföreslagna undanlaget från det generella frågeförbudet i vart fall är alltförvidsträckt. Skälen för min bedömning: Den uppgiftsskyldighet som i ettvisst fall kan föreligga gentemot en myndighet är i allmänhet betingad av heltandra intressen än dem som motiverar viltnesplikten. I vissa fall syftaruppgifts-skyldigheten till att avvärja en akut fara för enskilda personer, jfrt. ex. 71 § socialtjänstlagen (1980:620). I andra fall skalluppgiftsskyldigheten underlätta för en myndighet alt utöva tillsyn över vissapersonalkategorier, jfr t. ex. 7 8 lagen (1980:11) om tillsyn över hälso- ochsjukvårdspersonalen m.fl. Jaganser atl det inte är motiverat att en upplysningsskyldighet som tar sikte påen viss situation skall medföra en generell skyldighet att, trots attförutsättningarna för frågeförbud är uppfyllda, lämna motsvarande uppgifter ien rättegång. Därtill kommer att det är mycket svårt att överblicka i hur storutsträckning ett sådant undantag skulle sätta reglerna om generellt frågeförbudur spel. Jag är därför inte beredd atl gå fram med det i promemorian föreslagnaundantaget från del generella frågeförbudet. Den lagändring som jag nu har förordat bör träda i kraftden . Några övergångsbestämmelser torde inte behövas. 7 Upprättat lagförslag Prop. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustiliedepartemenletupprättats förslag till lag om ändring i . Förslaget bör fogas till protokollet i delta ärende sombilaga 4'. Jag hemställer atl lagrådets yttrande inhämtas överförslaget till lag om ändring i . Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. ' Bilagan har uteslutits här. Förslaget är likalydande meddet som är fogat till Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande: justitierådet Mannerfelt, regeringsrådet , justitierådet . Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådels yttrande överförslag till lag om ändring i . Förslagethar inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn . Förslagetföranleder följande yttrande av lagrådet: Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , R. ,, , Hulterström, G, , , Proposition om begränsningar i vittnesplikten Föredragandenanmäler lagrådels yttrande (beslut om lagrådsremiss faltal vidregeringssammanträde ) över förslag till lagom ändring i . Föredragandenanför atl lagrådet har lämnat förslaget utan erinran och hemställer attregeringen föreslår atl anta del av lagrådet granskade förslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. 1987/88:89 Bilaga 1 Ipromemorian föreslås några ändringar i reglerna om vittnespliktens omfattning.Förslagen syftar till att åstadkomma en avvägning mellan vittnesplikten ochtystnadsplikten som tillgodoser både rättsväsendets intresse av fullgodbevisning och intresset av integritetsskydd för den enskilde. Deti 36 kap, 5 8 andra stycket reglerade generella frågeförbudetskall enligt förslaget begränsas till atl gälla beträffande sådant somadvokater, läkare och barnmorskor och deras biträden i sin yrkesutövning fåttkännedom om i en förlroendesituation. Om en uppgift med stöd av en i lag ellerförordning föreskriven uppgiftsskyldighet får lämnas till en myndighet förannat än statistiskt ändamål, skall vittnesförhör dock få äga rum även i defall som omfattas av del generella frågeförbudet. Beträffandepräster och med dem likställda funktionärer föreslås inte några förändringar;frågeförbud skall således alltjämt gälla för uppgifter som lämnats till demunder själavårdande samtal. Vidare föreslås altdomstolarna / det konkreta fallet skall besluta om frågeförbud beträffande uppgiftersom inte omfattas av det generella frågeförbudet men som mottagits av någonunder tystnadsplikt och som berör uppgiflslämnarens personliga eller ekonomiskaförhållanden, om det är uppenbart alt det intresse som tystnadsplikten skallskydda har företräde framför intresset av att uppgiften lämnas. Ett sådantindividuellt frågeförbud kan bli aktuellt beträffande t. ex. sjuksköterskoroch psykologer. Omnågon inte får höras om ett visst förhållande, skall enligt förslaget inteheller den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning eller översättning fåhöras i den delen. Bilaga 2 Prop. 1987/88:89 Bilaga 2 Lag om ändring i Härigenomföreskrivs att 36 kap. 5 8 och 38 kap. 8 8 skall ha följandelydelse. Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 8 eller 3 kap. 1 8sekretesslagen (1980:100) eller bestämmelse, till vilken hänvisas i något avdessa lagrum, ej äger lämna uppgift må ej höras som vittne därom utan tillståndfrån den myndighet i vars verksamhet uppgiften har inhämtats. Ej hellermå advokat, läkare, tandläkare, barntnorska, sjuksköterska, kurator vidfamiljerådgivningsbyrå, som drives av kommun, landstingskommun, församling ellerkyrklig satnfällighet, eller deras biträden höras angående något, som på grundav denna deras ställning förtrotts dem eller de i samband därmed erfarit, medmindre det är i lag medgivet eller den, till vilkens förmån tystnadsplikten gäller,samtycker därtill. Den som till följd av 9 kap. 4 § sekretesslagen inte fårlämna uppgifter som avses där får inte höras som vittne om dem, utan atl det ärmedgivet i lag eller att den till vars förmån sekretessen gäller samtyckertill det. Rättegångsombud,biträde eller försvarare må ej höras som vittne om vad för uppdragetsfullgörande förtrotts honom, med mindre parten medgiver, att det må yppas. Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 8 eller 3 kap. 1 8sekretesslagen (1980:100) eller bestämmelse, till vilken hänvisas i något avdessa lagrum, inte får lämna en uppgift får inte höras som vittne om denna utantillstånd från den myndighet i vars verksamhet uppgiften har inhämtats. Advokater,läkare, barnmorskor och deras biträden får inte höras som vittnen angåendenågot som anförtrotts dem i deras yrkesutövning eller som de i samband därmedfått kännedom om, om det inte är medgivet i lag eller den, till vilkens förmåntystnadsplikten gäller, samtycker till det. I den mån uppgiften med stöd av eni lag eller förordning föreskriven uppgiftsskyldighet får lämnas till enmyndighet för annat än statistiska ändamål, får vittnesförhör dock äga rum. Rättegångsombud, biträden eller försvarare/År höras somvittnen om vad de anförtrotts för uppdragets fullgörande endast om parten medgeratt uppgifterna får lämnas. Har i annat fall än som sägs i andra och tredje styckenanågon under en i lag eller förordning föreskriven tystnadsplikt fått kännedom hinder av vad i andra eller tredje stycket sägs vareannan än försvarare skyldig att avgiva utsaga i mål angående brott, för vilketicke är stadgat lindrigare straff än fängelse . Omtystnadsplikt för präst inom är särskilt stadgat. inomannat trossamfund än eller den som i sådant samfund intagermotsvarande ställning må icke höras som vittne om något som han vid enskiltskriftermål eller under själavårdande samtal i övrigt har erfarit. om omständigheter som rör personliga eller ekonomiskaförhållanden hos den till vars förmån tystnadsplikten gäller, skall rättenförordna att vittnesförhör angående dessa förhållanden inte får äga rum, omdet är uppenbart att intresset av att uppgifterna skyddas har företrädeframför intresset av att de lämnas i rättegången. Utanhinder av vad som sägs i andra-fiärde styckena är andra än försvarare skyldiga atlavge utsaga i mål angående brott, för vilket inte är föreskrivet lindrigarestraff än fängelse . Omtystnadsplikt för präst inom är särskilt stadgat. inomannat trossamfund än eller den som i sådant samfund intarmotsvarande ställning får inte höras som vittne om något som han vid enskiltskriftermål eller under själavårdande samtal i övrigt har fått kännedom om. Prop.1987/88:89 Bilaga 2 Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 8tryckfrihetsförordningen, 9 8 radioansvarighelslagen (1966:756), 1 8 lagen (1982:460)om ansvarighet för närtadio, 11 eller 16 8 lagen (1982:521) om ansvarighet förradio- och kassettidningar eller 2 8 lagen (1985:1057) om ansvarighet förlokala kabelsändningar får höras som vittne om förhållanden somtystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs i nämnda paragrafer. Om någon enligt vad som sägs i denna paragraf inte fårhöras som vittne om ett visst förhållande, får vittnesförhör inte heller ägarum med den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning eller översättning näruppgifterna inhämtades. 38 kap. 8 8 Om allmän handling kan antagas äga betydelse som bevis, ägerätten förordna att handlingen skall tillhandahållas. Första stycket gäller ej 1.handling som innehåller uppgift, för vilken gäller sekretess till följd av 2kap. 1 eller 2 8 eller 3 kap. 1 8 sekretesslagen (1980:100) eller bestämmelse,till vilken hänvisas i något av dessa lagrum, med mindre den myndighet som haratt pröva fråga om utlämnande av handlingar givit sill tillstånd därtill; Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. 2. handling vars innehåll är så- 2. handling vars innehåll är så- Bilaga 2 dant, att någon, som haft befallning dant att någon, som haft befattning med handlingen, enligt 36 kap. 5 8 med handlingen, enligt36 kap. 5 8 andra, tredje, fjärde eller sjätte andra, tredje, Qärde, sjunde eller stycket ej må höras därom; åttonde stycket inte får höras om 3. handling genom vars företeeende yrkeshemlighetskulle uppenbaras, med mindre synnerlig anledning förekommer. Denna lag träder i kraft . 1987/88:89 Bilaga 3 Yttranden över promemorianhar till avgelts av juslitiekanslern, riksåklagaren,, , kommerskollegium, ,, , hovrätten för ,kammarrätten i , kammarrätten i , ,, , , Östersundstingsrätt, länsrätten i , länsrätten i ,länsrätten i , ombudsmän (justitieombudsmannen ),försäkringsöverdomstolen, försäkringsrätten för , , , föreningen ,föreningen . , föreningenAuktoriserade Revisorer , föreningen ,, Centralorganisationen /SR,i , , , , ,Svenska slalistikersamfundel, socionomers, personal- &förvaltningstjänstemäns riksförbund. , och samhällsansvar. Föreningen och LandslingsanslälldaFamiljerådgivare, samt . Riksåklagaren har bifogatyttranden från överåklagarna i åklagardistrikl och vid regionåklagarmyndighelernai , , och . CentralorganisationenSACO/SR har avstått från alt yttra sig men har för kännedom översänt yttrandensom till /SR avgetts av och . har förklarat sig avstå från att lämna synpunkter påpromemorian. Propositionenshuvudsakliga innehåll ............................. 1 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 28januari 1988 . . 4 1 Inledning........................................................................ 4 2 Närmare ombakgrunden .............................................. 5 2.1 Tystnadsplikt och vittnespliktenligt nuvarande ordning 5 2.2 Bakgrunden till de nuvarandebegränsningarna i vittnesplikten . 2.3 Reformönskemålen ................................................. 10 3 Promemorian ................................................................ 11 4 Remissutfallet................................................................. 13 5 Föredragandensöverväganden .................................... 14 5.1 Generellt eller individuellt frågeförbud?..................... 5.2 Undantag från det generella frågeförbudet.............. .. 21 6 Ikraftträdande ............................................................. .. 21 7 Upprättatlagförslag ........................................... :....... .. 22 8 Hemställan ..................................................................... .. 22 9 Beslut ........................................................................... 22 Lagrådets yttrande ........................................................ .. 23 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 11februari 1988 . Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian........................ 25 Bilaga 2 Promemorians lagförslag .................................... 26 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna.................... .. 29 Tryckeri, 1988 30