prop · GB0398 · 1987-12-31 00:00:00 — Vissa klart begränsade undantagfrån detta förbud skall gälla. Utredningensförslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Enligt utredningensförslag skall dock uttrycket allmän plats användas i den mening som avses iallmänna ordningssladgan. Utredningen föreslår inle några uttryckliga undantagfrån förbudet. Remissinstanserna: Allaremissinstanser delar utredningens uppfattning att gatustridsvapen börförbjudas på allmän plats. Åtskilliga av dessa vill gå längre än utredningenoch förordar ett totalförbud mol gatustridsvapen eller atl innehavsförbudet ivart fall skall gälla på allmän plats i den betydelse som detta begrepp har ibrottsbalken. En remissinstans avstyrker lagstiftning på gmndval avutredningsförslaget eftersom del anses allför onyanserat. Skälen för mitt förslag:Med ullrycket galustridsvapen bmkar man avse vissa vapen och andra föremål somtill sin typ är avsedda för våldsanvändning, exempelvis för hot ellermisshandel. Som exempel på galustridsvapen kan nämnas knogjärn, batonger, s.k.precisionsslangbågar, karatepinnar, kaststjärnor, strypsnaror och rivhandskar. Galustridsvapen förekommeri växande utsträckning - särskilt bland vissa ungdomsgrupper. De föremål somhär avses säljs fritt i vissa affärer och genompostorderföretag. Inte sällan tillverkas sådana vapen också av bärarna själva.Utredningen återger en uppgift från polisen att det har förekommit alt skolbarnhar tillverkat gatustridsvapen i skol- slöjden utan att läramahar ansett sig kunna hindra detta med hänsyn alt Prop. 1987/88:98 någotlagligt förbud mot sådana vapen inte finns. Ifråga om gatustridsvapen ger gällande regler om bl. a. beslag och förverkande av farliga föremål i många fall möjlighet för polisen att ingripa genom att beslagta vapnen. Det förekommer dock, som utredningen har redovisat, inte så få fall där lagliga förutsättningar för alt ingripa inte är uppfyllda, t.ex. därför att omständigheterna när vapnet påträffas inte är sådana att det finns anledning att anta att det kan komma brottslig användning. I sådana situationer har det tydligen förekommit att åklagare har hävt beslag av gatustrids vapen, som därefter har återlämnats till inne havaren. Jaganser i likhet med utredningen och remissinstanserna att det bör införas reglersom skall förhindra alt gatustridsvapen förekommer på allmän plats. Sådanlagstiftning skulle få betydelse framför allt i de fall då omständigheterna ärsådana att ett ingripande enligt de nya reglerna i 19 § andra stycketpolislagen inte kan ske och då omständigheterna inte heller är sådana attinnehavaren kan anses ha gjort sig skyldig till förberedelse tUl ettvåldsbrott. Bestämmelser om straffansvar för innehav av gatustridsvapen påallmän plats och förverkande av del aktuella vapnet skulle med andra ord gestörte möjligheter atl la hand om dessa särskilt farliga föremål och därigenomförhindra atl de används för att skada andra människor. Jagavser att i specialmotiveringen närmare redogöra för vilka typer av föremål sombör omfattas av en sådan reglering. Deundantagsproblem jag har berört i fråga om ett knivförbud gör sig inte likastarkt gällande beträffande galuslridsvapnen. Del finns emeUertid ett visstutrymme för godtagbart innehav av föremål som kan anses rymmas underbeteckningen galustridsvapen. Jag tänker då närmast på batonger som användsinte bara av polisen utan även av väktare, ordningsvakter och skyddsvakter.Jag föreslår mol den bakgmnden att undantag görs för sådana föremål som ingår iföreskriven utmstning för viss tjänst eller särskilt uppdrag. Undantag börockså gälla om ett innehav annars på grund av särskilda omständigheter måsteanses som uppenbart befogat. Jag tänker här exempelvis på transport avutställningsföremål av nu ifrågavarande slag som sker under betryggandeformer. Avbetänkandet framgår alt utredningens förslag i denna del närmast är all ansesom ett första steg i riktning mol ett totalförbud mot gatustridsvapen.Utredningen kommer således i ett senare sammanhang all ta upp frågan om förbud molgalustridsvapen även på enskilt område saml frågor om import och försäljning avsådana föremål. Eftersom jag har svårt att se alt gatustridsvapnen, allmäntsett, har något existensberättigande uppfattar också jag étl förslag atlförbjuda dem på allmän plats som ett första steg mot ett mera generellt förbud.Jag räknar därför med alt på gmndval av ett senare belänkande från utredningenha anledning all ta upp frågan om ett mera långtgående förbud mot dessaföremål. Uttrycketallmän plats används av utredningen i den mening som det har enligt allmänna ordningssladgan. Det är i första hand fråga om gala, torg, park och annan plats som enligt fastställd detaljplan utgör allmän plats och som har upplåUts för avsett ändamål, för allmänheten tillgänglig del av 11 hamnområde,allmän väg saml annat område som är upplåtet tUl eller Prop. 1987/88:98 annarsutnyttjas för allmän samfärdsel (I § första stycket). I en lokal ordningsstadgakan dessutom bestämmas att även andra till allmänt begagnande upplåtna områdenvid tillämpningen av de allmänna ordningsföreskrifterna i allmännaordningsstadgan eller av föreskrifter i lokal ordningsstadga skall varalikställda med allmän plats. Ett utmärkande drag för begreppet aUmän plats i ordningslagsUflningenär aUtså atl det avser områden som är upplåtna för aUmän samfärdsel. Innetorgoch stalionsväntsalar är inte allmänna platser enligt allmänna ordningsstadgan.Platser under tak eller under jordytan kan ibland vara allmänna platser enligtallmänna ordningsstadgan. Hit kan räknas t.ex. nedgången till en tunnelbaneslaUonmen däremot inte själva väntsalen eUer pertongen. I praxis synesgränsdragningen ske på del sättet alt platsen blir allmän, om allmänheten harobehindrat Ullträde till den. Sådana delar av ett trafikområde som är avspärtadeför allmänheten eller till vilka Ullträde är beroende av färdbiljett är däremotenligt rättsUllämpningen inle att anse som allmänna platser enligt allmännaordningsstadgan. Vidremissbehandlingen har från många håU anförts att förbudet mot innehav av galustridsvapenbör gälla på allmän plats i den mera vidsträckta mening som uttrycket har ibrottsbalken. Ibrottsbalken utgör bestämningen allmän plats rekvisit i den straffbara handlingenvid vissa brott, som olUlåtet förfarande med pornografisk bUd (16 kap. II §)och förargelseväckande beteende (16 kap. 16 §). Begreppet allmän plats har somantytts en betydligt mera vidsträckt innebörd i än i allmännaordningsstadgan. I anses det omfatta varje plats, utomhus ellerinomhus, som är upplåten för eller annars frekventeras av allmänheten. Omallmänheten har tillträde endast under vissa lider, är platsen allmän underdenna lid men inte i övrigt. Allmänna platser i mening är alltsåinte bara sådana områden som avses med uttrycket aUmän plats i allmännaordningsstadgan. Även för allmänheten tillgängliga delar av exempelvisflygplatser och andra trafikområden, väntsalar, spårvägs- och busstationer,restauranger, hotell, affärer, teatrar, biografer, idrotlsområden, bad- ochcampingplatser, kyrkogårdar, tåg, bussar och andra allmänna kommunikationsmedelär allmän plats enligt . Närdet gäller frågan om vilken innebörd som bör ges ål uttrycket allmän plats iförevarande sammanhang vill jag först säga att jag har förståelse för utredningensståndpunkt. Med den utformning av regleringen som utredningen har valt ärsambandet mellan förbudet mot gatustridsvapen och ordningslagstiftningen sådantatt det ter sig naturligt att det får gälla på allmän plats i den mening somavses i allmänna ordningsstadgan. Rentsakligt talar emellertid övervägande skäl för att gatustridsvapen inle bör fåinnehas på platser som är allmänna enligt men inte enligtordningslagstiftningen. Jag vill också påpeka attden av utredningen föreslagna ordningen i praktiken skuUe innebära att gatustridsvapen som anträffas på platser som är allmänna enbart enligt synsätt kan omhändertas och inne havaren straffas. Jag har nämligen svårt att tänka mig någol exempel där 12 en person kan medföra ettgatustridsvapen till exempelvis ett idroltsområ-de eller ett tunnelbanelåg utanatl passera över ett område som är allmän plats enligt allmännaordningsstadgan. Överträdelse av förbudet skulle ju ske redan vid del tillfälletoch därmed skuUe också föreligga förutsättningar för beslag och förverkande avföremålet samt straffansvar för gärningsmannen. Inte minst av pedagogiskaskäl anser jag att det skulle innebära betydande fördelar, om det direkt genomdel lagstadgade förbudet görs klart att innehav inte är tiUåtet på allmän platsi den vidsträckta betydelse som uttrycket har i . Jag förordardärför denna lösning. Jag vUl tillägga allordningslagstiftningens framtida utformning övervägs i departementetpå gmndval av ordningsstadgeutred-ningens betänkande (SOU 1985:24) Ordningslag.Del kan i del sammanhanget finnas anledning alt återkomma till de problem somkan vara förenade med all uttrycket allmän plats förekommer i både ordningslagstiftningenoch men med skilda betydelser. Förbudet mot alt inneha galustridsvapenkommer alt gälla också vid sådana offentliga Ullställningar och aUmännasammankomster som inte äger mm på allmän plats. Dessa vapen utgör nämligenexempel på sådana farliga föremål som bör jämställas med knivar enligt vad jaghar anfört i föregående avsnitt. Sådant innehav av batonger som enligt vad jagtidigare anfört skall vara tillåtet på allmän plats bör självfaUet också vara tUlåtetvid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster. Mittförslag: De nya bestämmelsema om förbud mot att inneha knivar och andra farligaföremål tas in i en särskild lag. Utredningensförslag överensstämmer med mitt. Remissinstanserna har iallmänhet godtagit utredningens förslag. Två remissinstanser förordar att reglematas in i aUmänna ordningsstadgan och lagen om aUmänna sammankomster. Skälen för mitt förslag:Utredningen har förordat att de nya bestämmelserna om knivförbud m. m. tas ini en särskild lag om förbud mot att i vissa fall inneha knivar och andrafarliga föremål. Ett alternativ skulle vara att -som några remissinstanserföreslagit - ta in förbuds- och straffbestämmelserna i allmännaordningsstadgan och lagen om allmänna sammankomster. I avvaktan på att detberedningsarbete rörande ordningslagstiftningens framtida utformning som jagberörde i föregående avsnitt slutförs bör emellertid allmänna ordningsstadganoch lagen om aUmänna sammankomster inte förses med dessa nya förbudsregler.Jag vill inte utesluta att det kan visa sig ändamålsenligt att föraöver bestämmelsema till en mera övergripande ordningslag. 3 Upprättat lagförslag Prop. Ienlighet med det anförda har i jusUtiedepartementel upprättats ett förslag Ulllag om förbud mot att i vissa faU inneha knivar och andra farliga föremål. Förslaget bör fogas sombilaga 2 till protokollet i detta ärende. 1 §Knivar, andra stick- och skärvapen och andra föremål som är ägnade att användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa får inte innehas vid offenUiga Ullställningar som avses i allmänna ordningsstadgan (1956:617) eller vid allmänna sammankomster som avses i lagen (1956:618) om all männa sammankomster. Förbudeti första stycket gäller inte, 1. om innehavet slår iöverensstämmelse med ändamålet med tUlställ-ningen eller sammankomsten, 2. om föremålet skaU användas vidarbete på platsen eller 3. om innehavet annars med hänsyntill föremålets art och övriga omständigheter är alt anse som befogat. Bestämmelsenanger den yttre ramen för förbudet mot all inneha kniv eller annat farligtföremål vid allmänna sammankomster eller offentliga tillställningar.Innebörden av begreppen allmänna sammankomster och offenUiga liUställningarframgår av hänvisningen till berörda författningar och har även behandlats iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.2) Underbegreppet knivar ryms bl. a. slidknivar, dolkar och stUetter. Hit hör i principäven olika slag av arbetsknivar, men innehav av dessa kommer i praktiken oftaatt falla utanför förbudet på gmnd av den undantagsregel som berörs nedan. Bajonetteroch skarpslipade sablar är exempel på andra stick- eller skärvapen. Underförbudet enligt förevarande paragraf faUer även en del verktyg och andraföremål som genom sin konstmktion är ägnade att användas för att skada andra.Hit kan t. ex. höra sylar, stämjärn och mejslar. Regeln tar i princip sikte påsådana föremål som kan utgöra vapen enligt 4 kap. 5 § BrB och som även avses iförverkanderegeln i 36 kap. 3 § De s. k. gatustridsvapnen,som behandlas i 2 §, nämns inte särskiU men omfattas också av förbudet iförevarande paragraf. Utanförregleringen faller däremot skjulvapen och andra föremål som regleras ivapenlagen (jfr 3 §). Bestämmelserna i förstastycket tar i första hand sikte på knivar som bärs i handen, vid bältet, i enficka eller på annat Hknande sätt. Även knivar som innehas på annat sätt, t.ex. genom att medföras i en väska eller påse, omfattas dock av förbudet.Detsamma gäller knivar som har medförts UU en sammankomst eller tillställningoch där gömts undan för att kunna hämtas vid behov. I regel bör det också ansesotillåtet att förvara en kniv i en garderob som är belägen i anslutning tillallmänhetens entré till denlokal eller det område, där sammankomsten eller tillställningen äger Prop.1987/88:98 rum. En sådan kniv torde normalt få anses innehas av ägaren vidsammankomsten eller tillställningen. Om någon förvarar en kniv för en annanpersons räkning kan bägge personerna anses inneha kniven. Vad som har sagtsom knivar gäller även andra föremål som omfattas av förbudet. Förbudetgäller vid offentliga tillställningar och allmänna sammankomster. Det omfattaralltså såväl publik som personal och andra medverkande. Däremot gäller inteförbudet vid förflyttningar till eller från en sammankomst ellei-tillställning. Detkan finnas skäl all här beröra den typ av sammankomster som med eller utanUllstånd - anordnas på allmän plats av bl. a. gatumusikanter. Den som inneharexempelvis en kniv och som enbart passerar platsen för en sådan sammankomst görsig naturligtvis inte skyldig till överträdelse av förbudet. Detsamma bör varafallet, om han är tvungen alt tränga sig förbi den publik som samlats på platsen.Stannar han för alt lyssna på musiken, kommer han däremot all bevistasammankomsten och kan därmed bryta mol förbudet, om förhållandena inte ärsådana alt undantagsreglerna i andra stycket är tillämpliga. Till detta skallläggas att den som spontant på allmän plats deltar i en sammankomst av nuangivet slag och son genom innehav av kniv eller annat föremål råkar överträdaförbudet i första stycket kan undgå ansvar genom den straffrihetsregel somföreslås i .4 § och som jag skall återkomma till . Häranges vissa undantag från förbudet i första stycket. Sålunda föreskrivs attförbudet inte gäller om innehavet slår i överensstämmelse med ändamålet medtillställningen eller sammankomsten, om föremålet skall användas vid arbete påplatsen eller om innehavet annars med hänsyn till föremålets art och övriga omsländighelerär alt anse som befogat. Delförsta fallet hänför sig till ändamålet med sammankomsten eller tillstäUningen.Undantaget gör det t. ex. tillåtet att använda kniv vid tillagning ochförtäring av mat vid evenemang där matservering ingår som ett led, t. ex. viddanstillställningar och basarer. Del bör också vara tillåtet att ta med sig förändamålet lämpade knivar för alt anrätta och äta mat vid en allmän picknick avdet slag som exempelvis ibland anordnas i utanför . Ävensport- och idrottsevenemang har ibland ett ändamål som motiverar att man bärmed sig kniv eller andra vapen, t. ex. fiske- eller fäkttävlingar.. Motsvarandegäller vid vissa teaterföreställningar, folkdansupplrädanden och andrauppvisningar. Vid t.ex. en del hembygdsevenemang kan även publiken sägas deltai en uppvisning genom att bära folkdräkt, och det bör då vara tillåtet att bäraen kniv som tradiUonellt ingår i dräkten. Den gjorda exemplifieringen är inteavsedd alt vara uttömmande. Vidtillämpningen av undantagsregeln bör man i första hand utgå från de ändamål som typiskt sett ligger i linje med sammankomster eller tillställ ningar av ett visst slag. Ändamålet med exempelvis en konsert är typiskt sett att framföra musik för en publik. Det finns därför knappast motiv för vare sig musiker eller publik all bära kniv. I vissa fall är dock musikframfö- 15 randel förenat med ettuppträdande, som kan motivera att vissa normalt Prop. sett förbjudna föremål fårbäras av musikerna, t. ex. vid vissa slag av Däremottorde det aldrig kunna godtas atl publiken vid en konsert uppträderbeväpnad, inte ens om den skulle uppmanas till det av En motsattordning skulle ligga alltför långt ifrån vad som typisktsett är ändamålet med en konsert. Likaså bör del anses främmande för ändamålet med enpolitisk demonstration all uppträda beväpnad, även om del poliUska budskapetinnebär en bekännelse en våldsideologi. Vidregelns tillämpning bör man givelvis beakta även typen av kniv eller föremål.En offentlig picknick av det slag som nämndes kan väl motivera atldeltagarna medför t.ex. malkniv eller förskärare av normal beskaffenhet mendäremot inte störte s. k. överlevnadsknivar eller stiletter eller andra föremålsom typiskt sett har egenskaper som gör dem mer ägnade att användas som vapenän vad som krävs med hänsyn till tillställningens ändamål. Detandra undantagsfallet avser användning i arbete. Därmed avses både yrkesmässigtarbete och annat. Regeln innebär att en kniv eller ett annat föremål fårmedföras vid en tillställning eller en sammankomst som ett led i ett arbete påplatsen. Givelvis bör del även vara lilllåtet exempelvis för en hantverkarealt i sin yrkesutövning bära med sig en kniv som han brukar använda i arbetetäven om del inle står klart all kniven krävs just vid den aktuellaarbetsuppgiften (se under 4 §). Däremot ger delta undantag självfallet inlerätt för t. ex. en deltagare i publiken att medföra en kniv, som han avser allanvända som arbetsredskap vid ett senare Ultfälle eller som han haranvänt. I det fallet kan ju kniven knappast anses buren som ett led i ettarbete på platsen. Vidareundantas sådana situationer där innehav av kniv eller annat föremål vid entillställning eller sammankomst framstår som befogat. I lagtexten har dettakommit till uttryck på det sättet alt förbudet inte gäller i fråga om innehavsom med hänsyn det aktuella föremålets art och övriga omständigheterframstår som befogat. Tanken är att del inte skall vara förbjudet atl bäraförhållandevis ofarliga knivar exempelvis mindre hopfällbara pennknivar - vidoffentliga lillslällningar och allmänna sammankomster. Av betydelse är ocksåanledningen till all föremålet har medförts och hur del förvaras. Förbudet börexempelvis inte omfatta en som present inköpt förskärare om denna, innanhemtransport hunnit ske, inslagen i ett paket medförs vid en biografföreslällning.Även scouter - i vilkas utrustning ingår kniv - bör med stöd av dennaundanlagsregel kunna bevista sådana lillslällningar och sammankomster som de bmkarbevista i scoululrustning. Delsamma bör t.ex. gälla en hantverkare som stannar tillför atl lyssna på en gatumusiker eller ett politiskt torgmöte. Avslutningsvis kanframhållas all undantagsreglerna bör tillämpas med förnuft och generositet, så atl inte knivförbudet med fog uppfattas som ett otillbörligt ingrepp i den personliga friheten. Man bör vid tillämpningen hålla i minnet att knivförbudet är avsett att i första hand träffa ett sådant innehav av knivar, som ökar risken för alt våldshandlingar inträffar och inle fall då innehavet framstår som nödvändigt eller harmlöst för ett natur ligt betraktelsesätt. 2 § Utöver vad somföljer av 1 § gäller förbud mot att på allmän plats Prop. 1987/88:98 innehaknogjärn, batonger, kaststjärnor och andra sådana föremål som är särskiltägnade alt användas som vapen vid broll mot liv eller hälsa. Förbudeti första stycket gäller inle om föremålet enligt särskilda föreskrifter ingåri utrustning för viss tjänst eller visst uppdrag eller om innehavet annars medhänsyn till särskilda omständigheter måste anses uppenbart befogat. Paragrafeninnehåller ett förbud mot att på allmän plats inneha vissa särskilt farligaföremål. De föremål som avses är främst s. k. gatustridsvapen. Utmärkande för dessaär all deras enda funktion i princip är all de kan användas som vapen. Allvapen och andra föremål som omfattas av vapenlagen faller utanför förbudetframgår av 3 §. Deföremål som förbudet omfattar har i lagtexten definierats som knogjärn, batonger,kaslstjärnor och andra sådana föremål som är särskilt ägnade all användas somvapen vid broll mot liv eller hälsa. Fömtom de i lagtexten angivna exemplenomfattar förbudet olika former av gatustrids-vapen som karalepinnar, strypsnaror,rivhandskar, skarpslipade mejslar, blydaggar, s. k. precisionsslangbågar,morgonstjärnor, kedjor som har försetts med handtag samt ölburkar som harfyllts med cement. Till den förbjudna kretsen hör emellertid även föremål somkan användas till annat än vapen men som ändå genom sin konstruktion är särskUtägnade atl användas som vapen vid brott mot liv eller hälsa. Som exempel pådenna kategori kan nämnas tunga metallbälten, konstmerade för att - förutom sombälten - kunna användas som slagvapen. Utanförtillämpningsområdet för denna paragraf faller däremot i princip knivar ochandra stick- eller skärvapen. Detsamma gäller verktyg och andra bmksföremål,som inte särskilt har konstruerats eller modifierats för att användas somvapen. Begränsningen markeras lagtekniskt genom kravet på att de förbjudnaföremålen skall vara "sådana" som knogjärn, batonger och kaststjärnorsaml "särskilt" ägnade alt användas som vapen vid brott mot liv ellerhälsa. Det är alltså föremål som typiskt sett är avsedda för våldsanvändning. Direktav lagtexten följer att exempelvis s.k. spiralbalonger inte får innehas påallmän plats. Förbudet omfattar emellertid även andra slags batonger underförutsättning att de är särskilt ägnade att användas som vapen. BegreppetaUmän plats används i samma betydelse som i bestämmelse omförargelseväckande beteende (16 kap. 16 §). Skälen för detta har redovisats iden allmänna motiveringen, där frågan också har kommenterats närmare (avsnitt2.3). Utanförförbudet faller de fall då exempelvis en batong bärs med stöd av en reglementsenligbefogenhet, t. ex. av poliser, väktare eller ordningsvakter. Ett uttryckligt undantag ilagtexten för dessa fall har tagits in i andra Såsomredovisats i den allmänna motiveringen avser vapenutredningen 17 alt återkomma till fråganom ett totalförbud mol den aktuella typen av I avvaktan på ettförslag i den delen bör del vid sidan av det Prop. berörda undantaget finnasen viss ytterligare möjlighet för innehav av gatustridsvapen på allmänplats. Detta bör emellertid endast gälla om det finns särskildaomständigheter som gör innehavet uppenbart befogat. kan exempelvis vara falletom föremålet transporteras väl nedpackat under Regeln i 4 § om undantag för ringa faU är dessutom lUlämplig.Innehav som inte faller under den här aktuella undantagsregeln bör dock endast sällankunna anses som ringa fall. 3 §I fråga om vapen och andra föremål som vapenlagen (1973:1176) är tillämplig på gäller föreskriftema där i stället för denna lag. Skjutvapenär sådana föremål som formellt skulle kunna omfattas av förbuden i 1 och 2 §§.För att klargöra alt den nya lagen inte gäller i fråga om sådana vapen har iförevarande paragraf angetts att föreskrifterna i vapenlagen gäller i stället ifråga om dem. Detsamma gäller andra föremål som omfattas av vapenlagen. 4 §Den som uppsåUigen eller av oaktsamhet bryter mot 1 eller 2 § skaU dömas till böter eUer fängelse . I ringa fall döms inte tiU ansvar. Iparagrafen föreskrivs till en början att den som uppsåtligen eller av oaktsamhetbryter mol förbudet i 1 eller 2 § skall dömas UU böter eller fängelse . Fängelsepåföljden bör naturligtvis tiUämpas endast i grövre fall.Av betydelse för den bedömningen är fömtom föremålets karaktär även deomständigheter under vilka överträdelsen skett.