prop · GB03120 · 1987-12-31 00:00:00 — Denna bestämmelse,kompletteras med en regel om i vilka falldomstolen får döma till villkorlig dom eller skyddsfillsyn även om fängelseprimärt bort ådömas. Vianser att domstolarnas möjlighet alt meddela påföljdseftergift bör öka något. Vi håller dock fast vid att institutet bör vara avsett för undantags fall. Detta främst av det skälet att skulle man försöka vidga tillämpningen av påföljdseftergift med stöd av en mindre restriktiv allmän lämplighetsre gel blir det avsevärt svårare att hålla en enhetlig praxis. Vi har således stannat för att behålla en regel om påföljdseftergift som är restrikfivt 119 Vidgningen avtillämpniingsområdet för påföljdseftergift har i Prop. 1987/88:120 ställetskett genom att bestämmelsen knufits till en uppräkning av de fall i Bilaga1 vilka päföljdseftergift främst bör komma i fräga. Päföljdsbestämningenför unga lagöverträdare diskuterar vi relativt ingående på olika ställen iförslaget. Vi markerar en något ytterligare restriktiv syn på de fall därfängelse får användas för lagöverträdare som är under 21 är. Vidare markeras iförslaget att låg ålder regelmässigt bör medföra mildare straffmätning. Vi harinte inom ramen för vårt arbete haft möjlighet att förutsättningslöst övervägafrågan om i vilken utsträckning fängelse bör kunna ådömas unga lagöverträdare.Det är därför enligt vår uppfattning mycket angelägel att denna fiåga övervägsytterligare. Vad som då främst bör undersökas är möjligheten att helt förbjudafängelse som påföljd för ungdomar i åldern 15- 17 är. Delar avfängelsestraffkommitténs förslag till lagtexter () Förslag till lag om ändring i Härigenomföreskrivs att skall ha följande lydelse. 1987/88:120 Bilaga 2 1 kap. Om brott och brottspåföljder 3 § Med påföljd för brott förstås i denna balk deallmänna straffen böter och fängelse samt villkorlig dom och skyddstillsyn. 4 § Påföljd kan ersättas medförordnande om överlämnande till särskild vård. Om ådömande av böter i vissafall jämte överlämnande fill värd inom finns bestämmelser i 32kap. 5 § Fängelse är att anse somsvårare straff än böter. 6 § För brott som någon begåttinnan han fyllt femton är får inte dömas till påföljd. 15 kap. Om allmänfarliga brott 13§ Om någon som har ådragit sig ansvar enligt 1, 2, 3, 7, 8, 9, 10, 11 eller 12§ eller enligt 6 § för luftfartssabolage, frivilligt har avvärjt en sådan faraeller verkan som anges där innan avsevärd olägenhet har uppkommit, får handömas till lindrigare straffan vad som är föreskrivet för gärningen. Var faranringa och är för gärningen ej föreskrivet svårare straff än fängelse i ett är,skall han ej dömas till ansvar. 29 kap. Om fängelse 2§ Fängelse får användas som gemensamt straff för flera brott, om fängelse kanfölja på något av brotten. Fängelsepå får sättas över del svåraste av de högsta straff som kan följa päbrotten men får inte överstiga de högsta straffen sammanlagda med varandra ochfår överskrida del svåraste straffet med högst 1. ettår om detta inte uppgår lill fängelse i fyra är, 2. tvä är om detta är fängelse ifyra är eller på längre lid men inte uppgår till fängelse , 3. om detta är fängelse eller . Vidtillämpningen av andra stycket skall bötesstraff anses svar moll fängelsefjorton dagar. Det svåraste av de lägsta straffen får inte underskridas. 8§ I anslutning till att villkorlig frigivning äger rum eller senare kanförordnas att den frigivne skall stå under övervakning, omdet bedöms som påkallat. Sådant förordnande meddelas av skyddskonsulenten ikriminalvårdsverket. Har övervakning beslutats men bedöms därefter atlövervakning ej längre är påkallad får övervakningsnämnden förordna atlövervakningen skall upphöra. 30 kap.Om villkoriig dom Prop. 1§ Den som erhåller villkoriig dom skall vara underkastad en prövolid ' av tvä år. Prövotidenräknas från den dag rättens avgörande i vad angår påföljd för brottet genomnöjdförklaring eller eljest vinner laga kraft mot den dömde. 31 kap. Om skyddstillsyn 1§ Skyddslillsyn fortgår under en prövotid av från den dag då påföljdenbörjar verkställas. 3 § Vad som föreskrivs i 29 kap.9 - 14 §§ skall tillämpas på motsvarande sätt beträffande den som har dömtstill skyddstillsyn. Rätten skall dock i domen förordna övervakare, om intesärskilda skäl talar mot det. Vidare får rätten i domen meddela föreskrifterenligt 29 kap. 12 § första och andra styckena. 4 § Iakttar den dömde inte vadsom åligger honom till följd av domen på skyddstillsyn, fårövervakningsnämnden, utom atl fatta beslut enligt 29 kap. 9 § andra meningeneller 1.0 § andra meningen eller meddela föreskrift enligt 29 kap. 12 §. 1. besluta att varning skallmeddelas den dömde, eller 2. besluta om övervakning av dendömde efter det att ett är av prövotiden har förflutit, dock laingsttill prövotidens utgång. Harövervakning beslutals enligl första stycket 2 men bedöms därefter attövervakning ej längre är påkallad, fär övervakningsnämnden förodna atlövervakningen skall upphöra. Samma gäller om rätten med stöd av 36 kap. 9 §beslutat om övervakning och denna pågått . Åtgärdsom avses i första stycket får inte av övervakningsnämnden beslutas efterprövotidens utgång. 5 §Har den dömde allvarligt åsidosatt sina åligganden och kan det antas att han icke skall låta sig rätta genom åtgärd som övervakningsnämnden kan vidta, skall nämnden hos åklagare göra framställning att vid domstol förs talan om undanröjande av skyddsfillsynen. Talansom nu sagts skall anhängiggöras före prövotidens utgång. 6 §Undanröjs skyddstillsynen, skall rätten bestämma annan påföljd för brottet. Därvid skall skälig hänsyn tas lill vad den dömde undergått fill följd av domen på skyddslillsyn saml till böter eller fängelse som ådömts enligl 34 kap. 11 eller 12 § eller 36 kap. 9 §. Fängelse får därvid ådömas pä än för brottet är stadgat. Föreliggerej tillräckliga skäl att undanröja skyddslillsynen, får rätten i ställetbesluta åtgärd som avses i 4 §. Sådan åtgärd fär inte beslutas efterprövofidens utgång. 33 kap. Om straffmätning och påföljdseftergift 1§ Straff skall, med beaktande av intresset av en enhetlig rättsfillämpning,utmätas inom de i lag eller annan författning bestämda gränserna allt efterbrottets eller den samlade biotlslighelens slraffvärde, om inte annat följer av7 eller 10 § eller andra särskilda bestämmelser. 2 § Ett brottsstraffvärde bestäms av brottets svårhet med särskild hän- Prop. sy" till Bilaga 2 1. den skada eller fara somgärningen inneburit, 2. gärningsmannens skuld sådan denkommit lill uttryck i gärningen. 3 §Vid sidan av de omständigheter som gäller för varje särskild brottstyp skall särskilt följande omständigheter anses öka straffvärdet, nämligen 1. att gärningsmannen avsett attbrottet skulle få betydligt allvarligare följder eller i övrigt bli avsevärtmer omfattande än det faktiskt blivit, 2. alt gärningsmannen visatsärskild hänsynslöshet, 3. att gärningsmannen utnyttjatnågon annan skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig, 4. att gärningsmannen grovtutnyttjat sin ställning eller i övrigt missbm-kal etl särskilt förtroende, 5. att gärningsmannen förmåttnågon annan att medverka till brottet genom allvarligt tvång, svek ellermissbmk av dennes ungdom, oförstånd eller beroende ställning, 6. alt brottet utgjort ett led ien brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits istor omfattning och i vilken gärningsmannen spelat en betydande roll. 4 § Föreligger det någonomständighet som kan föranleda ansvarsfrihet enligt 27 kap., men är gärningenändå brottslig, skall omständigheten beaktas vid bedömningen av straffvärdet.Härvid får rätten döma till lindrigare straffan som är stadgat för brottet. 5 § Även i andra fall än sädanasom avses i 4 § fär rätten döma till lindrigare straffan som är stadgat förbrottet, om det är uppenbart påkallat med hänsyn till straffvärdet. Särskiltföljande omständigheter skall anses minska straffvärdet, nämligen 1. att brottet föranletts av någonannans grovt kränkande beteende, 2. alt gärningsmannen lill följdav själslig abnormitet eller sinnesrörelse eller av annan orsak haft starktnedsatt förmåga att kontrollera sitt handlande, 3. atl gärningsmannens handlandestått i samband med hans uppenbart bristande utveckling, insikt, erfarenheteller omdöme, 4. att brottet föranletts av starkmänsklig medkänsla. 6 §Att gärningsmannen tidigare dömts för brott får tillmätas betydelse vid slraffmätningen endast dä fräga är om ådömande av ett bötesstraff eller om val mellan böter och fängelse. Omförverkande av villkorligt medgiven frihet finns särskilda bestämmelser. 7 §Vid straffmätningen skall utöver brottels straffvärde i skälig utsträck ning beaktas att gärningsmannen till följd av brottet eller domen har drabbbats av eller att det finns grundad anledning alt anta all han kommer att drabbas av andra för honom påtagligt menliga följder, såsom 1. allvarligkroppsskada, 2. avskedandeeller annan följd av brottet som är medgiven enligl arbets avtalet eller enligt författning som gäller för anställningsförhållandet, eller 3. annathinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning. Vid straffmätningen skall vidare i skälig utsträckning beaktas 1.atl gärningsmannen frivilligt sökt förebygga eller efter förmåga sökt ]23 gottgöraskadliga verkningar av brottet. 2. att gärningsmannen frivilligtangett sig, Prop. 3. det men gärningsmannen åsamkasom han på gmnd av brottet utvisas Bilaea 2 ur riket, 4. att gärningsmannen på gmnd avhög ålder eller dålig hälsa skulle drabbas orimligt hårt av ett straff utmättefter brottets straffvärde. 5. att det i övrigt finnsomständigheter som påkallar att gärningsmannen fär ett lägre straff än brottetsstraffvärde motiverar. 8 § När det föreligger sådanomständighet som avses i 7 §, får rätten, om särskilda skäl påkallar det, dömalill lindrigare straffan som är stadgal för brottet. 9 § Är med hänsyn till sådanomständighet som avses i 7 § ådömande av påföljd uppenbart oskäligt, skallrätten meddela påföljdseftergift. 10 §Har någon begått brott innan han fyllt tjugoett år skall hans ungdom beaktas vid straffmätningen. Härvid får dömas till lindrigare straffan som är stadgat för brottet. Fängelsepå livstid fär inte ådömas för brott som någon har begått innan han fyllttjugoett är. 11 §Om hänsyn i visst fall till påföljd ädömd utom riket finns bestämmel ser i 2 kap. 8 §. 34 kap. Om val av påföljd 1 §Om användningen av straffen gäller i allmänhet vad som anges i bestämmelserna om de särskilda brotten. Villkorligdom och skyddstillsyn får användas i stället för fängelse trots att dessapåföljder inte är nämnda i bestämmelserna om de särskilda brotten. 2 § Vid val av påföljd ärfängelse att anse som en svårare påföljd än villkorlig dom och skyddstillsyn. 3 § Flera påföljder fär inteådömas för samma brott, om inte något annat är föreskrivet. 4 § Skall någon dömas för flerabrott ådöms gemensam påföljd för brotten, om inte något annat är föeskrivet. Omdet finns särskilda skäl får rätlen för elt eller flera brott döma till bötersamtidigt som påföljd ådöms för annan brottslighet. Vidare får fängelse ådömasför ett eller flera brett som villkorlig dom eller skyddstillsynådöms för brottsligheten i övrigt. 5 § Vid val av påföljd skallrätten fästa särskild vikt vid omständigheter sorn talar för annan påföljd änfängelse. 6 § Fängelse bör ådömas omgärningen har betydande straffvärde. Fängelse bör härutöver ådömas om detfinns särskilda skäl för det med hänsyn till brottets art eller den tilltaladestidigare brottslighet. 7 § Om inte gärningensslraffvärde utgör hinder mot det, får rätten även i fall som avses i 6 § dömalill villkoriig dom eller skyddslillsyn, om omständigheterna är sådana attdetta är särskilt påkallat. Härvid skall särskilt I*-"* beaktas 1. omständigheter som avses i 33kap. 7 §, Prop. 2. att genom den tilltalades egenmedverkan efter brottet en påtaglig Bilaga 2 förbättring skett av hanspersonliga eller sociala situation i sådant avseende som kan antas ha haftsamband med hans brottslighet, 3. att en i förhällande tillbrottets art ovanligt förflutit sedan brottet begicks. 8 §För brott som någon begått innan han fyllt får rätten döma fill fängelse endast om annan påföljd mäste anses utesluten med hänsyn fill gärningens straffvärde eller på annan gmnd. Förbrott som någon begått efter det han fyllt arton men innan han fyllt tjugoettår får rätten döma till fängelse endast om det finns synnerliga skäl härför medhänsyn till gärningens straffvärde eller på annan grund. 9 §För brott som någon begått under inflytande av sinnessjukdom, sin nesslöhet eller annan själslig abnormitet av så djupgående natur, att den mäste anses jämställd med sinnessjukdom, får rätten inte tillämpa annat än förordnande om överlämnande fill särskild vård, böter eller skyddstillsyn. Börförordnande eller påföljd som sagts inte tillämpas, skall den tilltaladevara fri frän påföljd. 10 § I valet mellan villkorlig domoch skyddstillsyn bör skyddstillsyn ådömas om det med hänsyn till dentilltalades personliga förhållanden finns särskild anledning att anta att dennapåföljd kan bidra att han avhäller sig från fortsatt brottslighet. 11 § Om brottslighetensstraffvärde eller art eller den tilltalades tidigare brottslighet påkallar det,får rätten jämte skyddstillsyn döma till böter, vare sig böter har föreskrivitsför brottet eller inte. Penningböter får härvid ådömas till ett belopp av och dagsböter till ett antal av högst tvåhundra. 12 § Om med hänsyn fill attbrottsligheten har betydande straffvärde eller till den tilltalades fidigarebrottslighet, skyddstillsyn inte kan ådömas med mindre den förenas medfrihetsberövande, fär rätten jämte skyddsfillsyn döma till fängelse. Fängelsefår härvid ådömas i lägst en och högst eller, om det med hänsynfill gärningens straffvärde är särskilt påkallat, högst . Om fängelseådöms jämte skyddstillsyn får rätten inte döma till böter. Omförhållandena oundgängligen kräver det, får rätten förordna att domen påfängelse skall gå i verkställighet utan hinder av att den inte har vunnit lagakraft. 13 § Bör, enligt vad som fidigaresagts i detta kapitel, fängelse eller skyddstillsyn inte följa på brottet skallvillkorlig dom meddelas. 14 § Om inte annat följer av andrastycket skall rätten jämte villkorlig dom döma fill böter, vare sig böter harföreskrivits för brottet eller inte. Penningböter fär härvid ådömas till ettbelopp av högst och dagsböter till ett antal av högst tvåhundra. Skullemed hänsyn till andra:följder av brottet eller av andra skäl ett bötesstraffdrabba den tilltalade alltför hårt, skall böter inte ådömas. 36 kap.Vissa bestämmelser om sammanträffande av brott Prop. ochförändring av påföljd Bilaga 2 4 §Tillämpas 1 § 1 eller 2 beträffande någon som villkorligt frigivits frän fängelse, får, om brottet begåtts efter den tidigare domen, den villkoriigt medgivna friheten förklaras helt eller delvis förverkad. Förverkandefär beslutas endast om den tidigare och den nya brottsligheten är likartadeller om brottsligheten i båda fallen är särskilt allvarlig. 5 § Vid bedömande av om förverkandeenligt 4 § bör beslutas och i sådant fall av hur stor del av den villkorligtmedgivna friheten som skall förklaras förverkad, skall den tid som förflufitmellan brotten beaktas. Vidare skall beaktas om den nya brottsligheten ärsvårare eller lindrigare än den tidigare. Är den avsevärt lindrigare börförverkande inte beslutas. 6 § Förverkande enligt 4 § färbeslutas endast i ett mäl där den frigivne häktats eller erhållit del av åtalinnan det för den villkorliga frigivningen förflutit en prövotid av 1. tvåär, om återstående strafftiden inte översfiger ett är, eller 2. treår, om återstående strafftiden överstiger . 8 §Är den tidigare ådömda påföljden villkorlig dom, fär förordnande enligt 1 § I meddelas endast för brott som begåtts före prövotidens början. Meddelasförordnande enligt 1 § 1, får rätten, om den nya brottslighetens straffvärdeeller art påkallar del, även döma till böter, vare sig böter har föreskrivitsför brottet eller inte. Penningböter får härvid ådömas till ett belopp av och dagsböter till ett antal av högst tvåhundra. TillämpasI § 1 eller 2, får rätten besluta åtgärd som sägs i 30 kap. 4 § 1 eller 2 ellerförlänga prövotiden till tre är, dock endast om fräga därom uppkommer i målvari den dömde häktats eller erhållit del av åtal före prövotidens utgång. Undanröjandeav villkorlig dom enligt I § 3 får inte ske, med mindre fräga därom uppkommer imäl vari den dömde häktats eller erhållit del av åtal frånprövotidens utgång. 9 §Är den tidigare ådömda påföljden skyddstillsyn, får rätten vid tillämpning av 1 § I, om den nya brottslighetens straffvärde eller art eller den tilltalades tidigare brottslighet påkallar det, även döma till böter, vare sig böter har föreskrivits för brottet eller inte. Penningböter fär härvid ådömas till ett belopp av högst och dagsböter till etl antal av högst tvåhunda. Är fängelse föreskrivet för det nya brottet och kan, med hänsyn till omständigheter som i 34 kap. 12 § sägs, 1 § 1 inte tillämpas med mindre sådant förordnande förenais med frihetsberövande, får rätten i stället för att dömat till böter döma till fängelse enligt 34 kap. 12 §. Tillämpas1 § 1 eller 2 fär rätten besluta åtgärd som avses i 31 kap. 6 § eller förlängaprövotiden till högst fem är. Dömsmed tillämpning av 1 § 3 till fängelse, skall vid straffets bestämmande skälighänsyn tas fill vad den dömde undergått till följd av domen på skyddslillsynoch fill vad han avtjänat av fängelse som ådömts enligt första stycket eller 34kap. 12 § ävensom till böter som ådömts enligt första stycket eller 34 kap. 11§. Härvid får fängelse ådömas pä än för brottet är stadgat. Fängelseenligt första stycket fär inte ådömas och beslut enligt andra stycket eller beslut om undanröjande av skyddstillsyn får inte meddelas, j26 med mindre fräga däromuppkommer i mål vari den dömde häktats eller Prop. 1987/88:120 erhållit del av åtal före prövotidens utgång. 39 kap. Om nämnderna 7§ Den som har dömts till fängelse får begära prövning av en skyddskonsulentsbeslut enligt 29 kap. 8 §, 9 § andra meningen eller 10 § andra meningen hos denövervakningsnämnd inom vars verksamhetsområde skyddskonsulenten är verksam.Nämnden får också självmant ta upp ett sådant beslut till omprövning och iövrigt fatta beslut i ett ärende, vars avgörande enligt någon av debestämmelser som har angetts nu ankommer på skyddskonsulenten. Konsulenten kanhänskjuta ett sådant ärende till . Omden som har dömts till fängelse inte är nöjd med ett beslut av enövervakningsnämnd enligt 29 kap. 12, 15, 16 eller 19 §, får han hos kriminalvårdsnämndenbegära prövning av beslutet. 40 kap. Rättegångsbestämmelser m. m. 6 §Nämndemän skall deltaga vid underrätts avgörande av fråga, som avses i 2 § eller i 30 kap. 4 §, 31 kap. 6 § eller 36 kap. 10 § andra stycket eller 12 §. Detsamma skall gälla i fråga om undanröjande av påföljd enligt 36 kap. I § 3, förverkande av villkorligt medgiven frihet eller annan åtgärd enligt 36 kap. 4 eller 7 § samt åtgärd enligt 36 kap. 8 § tredje stycket eller 36 kap. 9 § andra stycket. Vidavgörande av fråga som avses i 30 kap. 3 § andra stycket eller 31 kap. 8 § ärunderrätt domför med en lagfaren domare. 7 §I mäl om åtgärd enligt 2 § eller 30 kap. 3 § andra stycket eller 4 §, 31 kap. 6 § eller 36 kap. 10 § andra stycket skall underrätt lämna den dömde tillfälle att yttra sig. Begär han att bliva muntligen hörd, skall tillfälle därtill beredas honom. I mäl om åtgärd enligt 36 kap. 12 § skall den dömde lämnas tillfälle att yttra sig där så är möjligt. Rättens avgörande av saken sker genom beslut. Åtgärdenligt 31 kap. 8 § må beslutas utan att tillfälle beredes den dömde att yttrasig. 2.Bestämmelserna i 34 kap. 4 § första och tredje styckena i deras äldre lydelseskall fortfarande gälla beträffande den som villkorligt frigivits föreikraftträdandet. Om äldre bestämmelser sålunda tillämpas skall vad i 33 kap. 6§ i dess nya lyddse sägs ej gälla. Fängelsestraffkommittéiislagförslag i skrivelsen °p- 1987/88:120 '' Härigenomföreskrivs att 33 kap. 7 § enligt förslaget i SOU 1986:13skall haföljande lyddse. Lydelseenligt SOU 1986:13 Föreslagen lydelse Vidstraffmätningen skall utöver brottets straffvärde i skälig utsträckningbeaktas att gärningsmannen till följd av brottet eller domen har drabbats aveller atl del finns grundad anledning att anta.att han kommer atl drabbas avandra för honom påtagligt menliga följder, såsom 1. allvarligkroppsskada, 2. avskedandeeller annan följd 2. avskedande, uppsägning eller av brottet som är medgiven enligt disciplinär bestraffning som är arbetsavtalet eller enligt författning medgiven enligt anställningsavtalet som gäller för anställningsförhål- eller kollektivavtal eller enligt för landet, eller fattning som gäller för anställnings- förhällandet, eller 3. annathinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning. Vid straffmätningen skall vidare i skälig utsträckning beaktas 1. att gärningsmannen frivilligtsökt förebygga eller efter förmåga sökt gottgöra skadliga verkningar avbrottet, 2. att gärningsmannen frivilligtangett sig, 3. det men gärningsmannen åsamkasom han på gmnd av brottet utvisas ur riket, 4. alt gärningsmannen på gmnd avhög ålder eller dålig hälsa skulle drabbas orimligt hårt av ett straff utmättefter brottets straffvärde, 5. att det i övrigt finnsomständigheter som påkallar att gärningsmannen får ettlägre straff än brottetsslraffvärde motiverar. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i Bilaga 3 Härigenom föreskrivs att 51 kap. 25 § rättegångsbalkenenligt förslaget i SOU 1986:13 skall ha följande lyddse. Lydelse enligt SOU 1986:13 Föreslagen lydelse 51 kap. 25 § Ej må hovrätten i anledning av denfilltalades talan eller talan, som av åklagare föres till hans förmän, dömatill brottspåföljd, som är att anse såsom svårare än den, vartill underrättendömt. Härvid är skyddstillsyn jämte fängelseådömt enligt 34 kap. 12 §brottsbalken att anse som svårare än skyddstillsyn i övrigt och villkorlig dom.Sådan skyddstillsyn är även svårare än ett fängelsestraff på lika läng ellerkortare tid än det jämte skyddstillsynen ådömda fängelsestraffet. Har denfilltalade av underrätten dömts till påföljd fär påföljd ersättas medförordnande om överlämnande till särskild vård. Har underrätten ersatt påföljdmed överlämnande till särskild vård får hovrätten döma lill påföljd. Hovrätten får inte heller i anledning av talan som iförsta stycket sägs besluta om utvisning ifall då underrätten ej meddelatsådant beslut eller ändra vad underrätten bestämt om tid för utvisning tillmen för den tilltalade. 9 1987/88. Lag omändring i brottsbalketi Härigenom föreskrivs i fråga om dels atl Ikap. 7 §, 26 kap. 4 § samt 33 kap. 1, 2, 4 och 9 §§ skall upphöra att gälla, dels alt Ikap. 3-6 §§, 13 kap. 11 §, 20 kap. 4 §, 26 kap. 2 och 11 §§, 27 kap. 1 och 2§§, 28 kap. 1-3 och 6-9 §§, 33 kap. 8 §, 34 kap. 4- 6 §§, 37 kap. 7 § och 38kap. 6 och 8 §§ samt mbriken till 33 kap. skall ha följande lydelse, dels attdet i balken skall införas tvä nya kapitel, 29 och 30 kap., samt tvä nyaparagrafer, 28 kap. 6 a § och 38 kap. 2 a §, av följande lydelse. 1987/88:120 Bilaga 4 Medpåföljd för brott förstås i denna balk: de allmänna straffen böter och fängelsesaml villkorlig dom, skyddslillsyn och överlämnande till särskild värd. Medpåföljd för brott förslås i denna balk straffen böter och fängelse samtvillkorlig dom, skyddstillsyn och överiämnande fill särskild värd. Omanvändningen av straffen gäller / allmänhet vad i bestämmelserna om desärskilda brotten är stadgal. Övriga påföljder må, enligl vad därom ärföreskrivet, tillämpas ändå att de ej år nämnda i dessa bestämmelser. Fängelse är att anse som svårare påföljd än böter. Omanvändningen av straffen gäller vad i bestämmelserna om de särskilda brotten ärstadgat samt vad därutöver är särskilt föreskrivet. Övriga päföljder/år,enligt vad därom är föreskrivet, tillämpas trots att de inte är nämnda i bestämmelsernaom de särskilda brotten. Ej må dömas till fiera påföljder för samma brott, med mindre annat är stadgat. Fängelse är att anse som ett svårare straff än böter.