prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Försöksverksamheten följs kontinuerligt avstat-kommunberedningen (C 1983:02) som har till uppgift att svara för frikommunförsökets genomförande. Enarbetsgrupp (C 1986:A) har inom tillkallats för att utarbeta ett förslag till en helt ny kommunallag. Till grund för arbetetligger den principskiss till en ny lag som demokraliberedning harpresenterat i belänkandet (SOU1985:29) Principer för ny kommunallag. Kommunallagsgruppenskall också beakta förslagen i betänkandena (SOU1981:53) kommunala styrelse, (SOU 1982:20) Kommunerna och näringslivet, (SOU 1982:41) Överklagandeav kommunala beslut samt (Ds C1984:6) Avgifter inom verksamhet. Även dessa betänkanden harremissbehandlats. Arbetet med en ny kommunallag är inriktat pä attkommunerna och landstingen skall fåen större frihet att utifrån egna förutsättningar forma sin egen organisation och verksamhet. En viktigutgångspunkt är att lagtexten skallvara lätt att förstå och överblicka. Detta ställer särskilda krav påklarhet och ett enkelt språk. Kommunallagsgruppen har med förtur behandlatfrågorna om kommunernas ochlandstingens ekonomiska förvaltning. Gruppen har presenterat sina förslag i delbetänkandet (Ds C 1987:5) Denekonomiska förvaltningen i kommuneroch landsting. Betänkandet, som har remissbehandlats, bereds förnärvarande i . Gruppen skall redovisa slutresultatet av sittarbete . 1.5 Samverkan mellan stat och kommun Prop. Denförut nämnda stal-kommunberedningen har regeringens uppdrag att utreda frågan om ökad samverkan mellan stat ochkommun samt förenkling av statligaregler m, m. Till beredningen är en särskild pariamentari-kergrupp knuten med representanter förriksdagspartierna, I en rad rapporter och betänkanden harberedningen fortlöpande redovisat sittarbete och föreslagit ålgärder, I det senast framlagda betänkandet (Ds C 1986:16) näringslivspoliUk,Samverkan med staten och näringslivetbehandlar beredningen kommunernas kompetens dådet gäller deras möjligheter attgöra olika insatser för att främja del lokala näringslivet. Betänkandet har remissbehandlats och beredsför närvarande i . har inom ettutredningsarbete om olikaslatsbidragsfrågor bedrivits i samarbete med stal-kommunberedningen, I rapporten (Ds Fi 1987:7) Statsbidrag tillkommuner och landsUng analyserasbidragen till kommunsektorn.Rapporten har för synpunkter översäntslill kommuner, landsting och statligamyndigheter samt organisationer, I det fortsatta utvecklingsarbetet för denoffentliga sektorn är samverkan mellan stat och kommun av stor betydelse. Delömsesidiga beroende som finns mellan staUiga och kommunala verksamheter talarför att slat-kom-munberedningen ävenframgent kan spela en viktig roll, I beredningens hittillsvarande verksamhet hararbetet med att vidga kommunernas och landstingens handlingsfrihet haft enframskjuten plats. Detta arbete bördrivas vidare i nära kontakt med kommuner och landsting. En omfattande utredningsverksamhet har ocksåbedrivits om den kommunalademokratin. I en del fall utgör statliga regler hinder för utvecklingen. Sådana frågor bör las upp och övervägas istat-kommunberedningen. En annanuppgift i del fortsatta arbetet bör vara att överväga hur kommunallagen och speciallagstiftningen skallkunna samordnas. Beredningen börockså medverka i arbetet med att utveckla systematiserad uppföljning och utvärdering av den kommunalaverksamheten. När det gällersamverkan mellan landsting och kommuner bör beredningen initiera förändringar i lagstiftning som utgör hinder församarbete. Jag villi dessa delar också hänvisa till vad jag i denna budgetproposition haranfört under Gemensamma frågor (bil.2 p. Civildepartementetansvarar inom för samordningen av folkrörelsefrägorna. Till detta arbete är knutenen referensgrupp för folkrörelsefrågor.Referensgruppen har ombildats , Den består av företrädare för 45stora organisationer. Gruppen är regeringens kontaktorgan ifolkrörelsefrågor. (C 1986:01) har avlämnat sitt huvudbetänkande (SOU 1987:33) "Ju mer vi ärUllsammans" saml bilagor tilldetta betan- Prop. 1987/88:100 kände (SOU 1987:34, 35). I betänkandena redovisas en stor mängd fakta ochbasmaterial om "Folkrörelsesverige". Utredningen anser att folkrörelserna ochföreningslivet bör ges en större rolli förnyelsen av den svenska välfärdspolitiken, där närheten till människornaoch deras engagemang bättre skall kunna utnyttjas. En idéburen verksamhetskall enligt förslagen kunna komplettera eller ersätta vissa delar av den kommunala eller landslingskommunalaverksamheten. Detta skulle kunna ökamångfalden och valfriheten när det gäller de tjänster som kommunerna nu har ansvaret för. Utredningenlägger därför en rad förslag för attundanröja formella hinder för ökat föreningsansvar. Bland annat föreslås förändringar i kommunallagen(1977:179) och socialtjänstlagen (1980:620). En särskild vidgad rätt tillledighet föreslås också för dem somutför arbete i föreningsregi. Dessutom föreslås ändringar i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,skattelagstiftningen m, m. ser också överstatsbidragen till folkrörelserna i syftet att minska antaletbidragsformer och föreslår förenklingar och åtgärder för bättre samordning av bidragsgivningen.Syftet är att skapa förutsättningar för en obyråkralisk och mer flexibelanvändning av de medel folkrörelserna tillförs genom statsbidrag. Det gällerockså att förenkla bidragssystemetså att folkrörelserna får större frihet atl bygga upp sin verksamhet iett längre perspektiv, Elt betänkande om statsbidragssystemet planerasalt lämnas av utredningen . Folkrörelseulredningensförslag är föremål för beredning. 3 Den statliga förvaltningens effektivitet 3.1 Ledningen av den statliga förvaltningen I verksledningspropositionen(prop. 1986/87:99, KU 29, rskr. 226) har i mångaavseenden riktlinjerna för den statliga förvaltningen klarlagts, Elt omfattande arbete med att genomföraverksledningsbeslutet pågår i . Här lämnas en redovisning aven del av detta arbete. Styrsystem för ökad målstyrning Föratt uppnå en högre effektivitet och produktivitet i den statliga förvalt ningen krävs, enligtverksledningsbeslulet, förändringar i och regeringens styrning av de statligamyndigheterna. Styrningen skall såle des vara mer mål- och resultatorienterad och mindre delaljreglerad. Det är också väsentligt att ökalångsiktighelen i planering och resurstilldelning samt att öka handlingsfriheten förmyndigheterna vad gäller medelsan vändning, beslut i organisations-och personalfrågor, m. m. sådantstyrsystem för ökad målstyrning bör ulvecklas och införas i Prop.1987/88:100 den statliga förvaltningen. Enavgörande förutsättning för en sådan utveck- Bil. 15 ling är attresultatuppföljningen av de staUiga myndigheternas verksamhet effektiviseras. Jag redovisarhär min syn pä vilka insatser som krävs för att ett sådant styrsystem skallkunna realiseras. Detär väsenUigt att rollfördelningen mellan och regeringen samt myndigheternaklargörs och renodlas. Det är och regeringen som har ansvaretför innehållet i och inriktningen avmyndigheternas verksamhet. Myndigheterna har att verkställa de uppdragoch uppgifter som åläggs dem. Målen för myndigheternas verksamhet måste varaklara och tydliga samt om möjligtanges pä ett sådant sätt att resultaten av verksamhelen kan avläsas ochmätas. De övergripande mål som läggs fast ibudgetpropostionen bör således brytasned och preciseras i olika regeringsbeslut. Kvalitetskrav, ambitionsnivåer, prioriteringar och tidsgränser börredovisas sä tydligt som möjligt. En översyn av budgetpropositionen, m, m, kommerinom kört att påbörjas för attanpassa denna, vad gäller bl.a.innehåll och layout, till de kravpä en hög informationskvalitet som ett system med målstyrning medför. Jag avser all återkomma till regeringen idenna fråga. av myndigheternas verksamhet bör, enligt verksledningsbeslutet, bli mer långsiktig och deverksamhetsmässiga förutsättningarna,sä långt som möjligt, läggas fast för längre tidsperioder än ett är i sänder.Möjligheterna ökar dä för myndigheterna att bedriva verksamheten effektivare samt alt planera rationaliseringar,omprioriteringar, m. m. En ökad längsikUghet skapar också bättreförutsättningar för en noggrannöversyn av myndigheternas hela verksamhet med vissa års mellanrum. För att och regeringen skall kunna taställning till verksamhetens inriktning och innehåll för en sådan förutsättsatl myndigheterna presenterar ett underlag av hög materiell och informaliv kvalitet. Således är det väsentligt att planeringsdirektiventill myndigheterna, liksommyndigheternas anslagsframställningar, utvecklas och utformas, sä attett sådant underlag kan redovisas. Chefen för har tidigare dennadag redogjort för försöksverksamheten med treåriga budgetramar, 11 ökad handlingsfrihet förmyndigheterna Prop. Tillsystemet med målstyrning är bl, a, kopplat åtgärder för en ökad handlingsfrihetför myndigheterna. Rätt iitt föra över medel mellan budgetåren, ökat ansvar ipersonal- och organisationsfrågor, större befogenheter vad gällerADB-investeringar, m, m, är exempel på sädana åtgärder. Möjligheterna ökar härigenom för myndigheterna atteffektivare verkställa de uppdrag och uppgifter som och regeringenålägger dem. En ökadmålstyrning och en minskad detaljreglering av myndigheternas verksamhet ställersärskilda krav pä en effektiv resultatuppföljning, I det underlag, som myndigheterna tar fram, skalldärför finnas en utförlig resultatredovisning. Ett sådant beslutsunderlag är enförutsättning för att uppföljningen av myndigheternas verksamhet iregeringskansliet skall kunna bli effekUv. Som ett led i detta arbete har statskontoret ochriksrevisionsverket (RRV) fått i uppdrag att i samarbete med vissa andramyndigheter utveckla en raUonell resultatredovisning. Statskontoret har utarbetat och prövat metoder förprodukUvitetsmät-ningar. Statskontoret har också utvecklat, och genomfört enförsöksverksamhet med, en metod för jämförelser mellan myndigheternaskostnader för den interna administrationen. Arbetet med att vidareutveckla sådana mått och utformanya produktivi-tetsmått, m. m, kommer att intensifieras. Ett syfte bör vara attsådana mått skall kunna användas som en reguljär del i resultatuppföljningen. RRV:s revisionsrapporter och revisionsberättelser ärvikUga instrument i såväl regeringskansliels som myndigheternasuppföljningsarbete. Enligt verksförordningen (1987:1100) skall sädanarapporter prövas i myndigheternas styrelser. I den planerade utbildningen förstyrelseledamöter kommer bl.a. revisionens roll i uppföljningen avverksamheten att behandlas. Det gäller bl. a. kontakter m. m. mellan RRV ochmyndigheternas ledningar. Genomriksdagens beslut med anledning av verksledningsproposiUonen har ansvars- ochbefogenhetsfördelningen mellan regeringen och dess myndigheter blivittydligare. Inom har den 14 december 1987upprättats en promemoria om styrning och ansvar i statsförvaltningen. Därbelyses bakgrunden till och innebörden av beslut. Inom pågår ett arbetemed att föra ut regeringens och beslut i praktisk tillämpning. Myndigheternas ledning Prop. Ettsyfte med verksledningsbeslulet är atl skingra den oklarhet som rått ifråga om rollfördelningen mellan myndighetschefer och lekmannasty-relser. Enligt beslutet skall styrelserna enbart fatta beslut itre fall, nämligen i fråga om anslagsframställningar, årsbokslut och sådanaföreskrifter som myndigheterna har fåll bemyndigande all besluta om och somriktar sig enskilda, kommuner och landstingskommuner. Övrigamyndighetsbeslut meddelas av verkschefen, som också ansvarar för ledningen avmyndighetens verksamhet, I beslutet anges alt det är angeläget atl ge utbildningtill ledamöterna ochpersonalföreträdarna i lekmannaslyrelserna. Vid utbildningen skall särskiltuppmärksammas sädana frågor där styrelsen har beslutsfunktioner. Vidare skallgenom utbildningen klargöras slyrelsens uppgifter, befogenheter, ansvar,arbetsformer samt dess roll och funktion i förhållande lill regeringenrespekUve verksledningen. () harnyligen fått i uppdrag att med utgångspunkt i beslulel utforma eltutbildningsprogram för styrelseledamöter. Avsikten är att en sådan utbildningskall kunna genomföras med början . När det gäller verkscheferna går verksledningsbeslutet bl.a, ut pä atl göra det möjligt för regeringenatt mera aktivt utnyttja sin utnämningsmakl för att underlätta styrningen avstatsförvaltningen. Större flexibilitet och kortare perioder skall ifortsättningen tillämpas vid bestämmandet av förordnandetider förverkscheferna. Planeringen och beslutsunderlaget inför utnämningar till verkschefer och sådana chefer somefter anmälan tillsätts av regeringen skall förbättras och rollfördelningen iberedningen preciseras. Mot denna bakgrund har en särskild funktion vidcivildepartementet inrättats för att bl,a. ge rådgivning och hjälp till departement och myndigheter i fråga om högrechefers rekrytering och rörlighet, I den nya verksförordningen regleras bl, a. generella frågor om myndighetsledningensansvar och uppgifter samt myndighetens arbetsformer. Samtliga myndighelsinstruktioner avses med anledninghärav alt arbetas om under är 1988, personalföreträdarförordning (1987:1101) har också utfärdats. Enligtverksledningsbeslutet behövs särskilda insatser för att fä en bättre kontrollöver föreskrifters kostnadsmässiga konsekvenser. Enligt beslutet bör metoderutvecklas för kostnadsberäkningar, m. m, samt utbildning genomföras förkommittépersonal och tjänstemän i . Vidare har regeringen beslutat om en nybegränsningsförordning som ålägger myndigheterna under regeringen bl, a, att utreda kostnadsmässiga och andra effekter, innan de utfärdar föreskrifter. RRV skall följa myndig- 13 heternastillämpning av förordningen och har också fält ett bemyndigande Prop.1987/88:100 att utfärdaverkställighetsföreskrifter den. Jag avser senare att föreslå regeringen alt ge RRVi uppdrag atl bl. a. ulveckla metoder för sådana beräkningar. Enligtverksledningsbeslutet bör bl,a. statskontoret och RRV i ökad utsträckning genomföra sin verksamhetsplanering inära kontakt med . Det är väsentligt att regeringen och dess kanslitar lill vara statskontorets och RRV:s kunnande ochprodukter. Myndigheterna kompletterar regeringskanslietoch är vikliga som kunskapsförstärkning i regeringens arbete. Mot denna bakgrund har ett arbete påbörjats föratt förbättra kontakterna och dialogen mellan ochstatskontoret/RRV. Återkommande kontakter sker inom ramen för delsden förändrade verksamhetsplanering som startals i , delsmyndigheternas egen verksamhetsplanering. 3.2 ADB-användningen i statsförvaltningen De sammanlagda kostnaderna för användningen avADB i statsförvaltningen /87 lill . Detta innebär en ökning med 500 milj. kr. jämfört med budgetåret1985/86. Jag har tidigare denna.dag i Gemensamma frågor(bil, 2 p. 12 jämte underbilaga 2,2) lämnat en sammanfattning av statskontoretsårliga rapport om användningsområden, koslnader och utrustning samt av pågåendeoch avslutat utredningsarbete. En fortsattdecentralisering .av system- och dalorkraftutvecklingen präglar inriktningen av ADB-användningen liksom en ökad delegering av ansvaroch beslul. Jag avser atl återkomma till regeringen i dessa frågor medförslag om en proposition om den framlida dalapolitiken för statsförvaltningen. 3.3 för den regionala statsförvaltningen Arbetet med att öka effektiviteteni den statliga förvaltningen påverkar ävenden regionala förvaltningen. Kraven på atl den regionala statligaorganisationen fungerar effektivt kombineras med krav på atl förvaltningens struktur successivt anpassas förändradeförutsättningar och behov. I syfte att åstadkomma en regionalstatsförvaltning som bättre än den nuvarande svarar mol förändrade kravpågår sedan den i ett försök med en samordnad länsförvaltning(prop. 1985/86:5, BoU 3, rskr, 64). Dennaförsöksverksamhet utvärderas fortlöpande. Försöksverksamheten i Norrbottenslän åskådliggör vissa frågor som 14 behöver belysas närmare vid en nationell reform. Det gällert, ex. relaUo- Prop. 1987/88:100 nen mellancentrala verk och en samordnad länsförvaltning. Andra centra- Bil. 15 lafrågeställningar gäller förtroendemannainflytandet saml ledningen ochsamordningen inom en förändrad länsstyrelse. Skillnader i regionala förutsättningaroch behov liksom länens storlek bör t. ex. fä påverka organisaUonen i de olika länen. En utgångspunkt är ocksåatt betydande besparingar kangenomföras, framför allt vad gäller koslnader för administrationen. Dessa och andrafrågor har studerats av en arbetsgrupp (C 1986:C) inom med biträde av bl, a,statskontoret och länsstyrelsernas organisationsnämnd(), Olika uppdrag har även lämnats åt bl, a. och . Arbetsgruppens förslag, sombygger på erfarenheler frän försökslänet, har redovisats i rapporten (Ds C1987:10) Samordnad länsförvaltning förslag. 3.4Den statliga personalpolitiken m. m. Deövergripande målen för den statliga personalpoliUken är att bidra till en effektivstatsförvaltning, medverka till samhällsekonomisk balans och främja ett demokratiskt arbetsliv (jfr prop.1986/87:100 bil, 15, AU 12, rskr.236; prop. 1984/85:219, AU 1985/86:6, rskr, 48; UbU 1985/86:5, rskr. 50), Liksom Udigare ägnas frågorna om personalförsörjningoch personalutveckling storuppmärksamhel inom . Jag anmälde i förra årets budgetproposition(prop, 1986/87:100 bil. 15 s. 14) attregeringen uppdragit åt () att se över debestämmelser som påverkar personalens rörlighet inom och mellan statliga myndigheter och andra arbetsmarknadssektorer. SAVhar med anledning av uppdragetlämnat lägesrapporter till regeringen . Av rapporterna framgår att SAV i sitt fortsattaarbete med personalrörlighetsfrågornabl. a. avser att initiera en uppbyggnad av system för personalresursanalyser, anpassa lönesystem ochregelsystem till behoven av personalutveckling, studera hur personalrörligheteninom vissa verksamhetsområden påverkas av myndighetsstrukturen samt åstadkommasektorsvisa eller myndighelsvisalösningar i frågor som gäller byte av tjänstgöringsort. Utgångspunktenför arbetet är att lokala arbetsgivare skall få större möjligheter att stödja önskvärd och nödvändig geografiskrörlighet. Nämnas bör också alt de medel om sammanlagt 18milj. som av kollektivavtalsparternaavsattes för rörlighetsslimulerande ålgärder i ramavtal om löner 1986-87 för statstjänstemän m.fl.(RÄLS 1986-87) nu har fördelals med10 milj, kr. till försvarssektorn, 5milj, kr, till affärsverkssek-torn och 3 milj. kr, lill den civilastatsförvaltningen. har SAV och de statsanställdashuvudorganisationer Ullsammans inlett en översyn och utvärdering avtrygghetsavtalet för det statligaområdel (TrA-S) med anslulande avlal och förfallningar (jfr prop. 1982/83:42, AU 10, rskr, 103). Utgångspunkten ärde hittillsvarande erfarenheterna avtillämpningen av trygghetsbeslämmelserna. I utvärderingen tas även till vara de erfarenheter som finns hos SAMN och trygghetsnämnden(TrN). Endecentralisering av omplaceringsfrågorna planeras genom att myn- 15 digheternages ett mer entydigt ansvar för atl lösa dessa frågor i samver- Prop.1987/88:100 kan. Det påverkar också SAMN:s framtida roll på så sätt att dessbefall- Bil, 15 ning med enskilda ärenden rörande individer överförs tillmyndigheterna. upphör det syslem med rekryleringsbegrånsningar som nutillämpas. Jag återkommer närmare tilldessa frågor vid min föredragning av anslaget C 3. Jag avser vidare att ta initiativ lill en översyn av den nuvarande tjänstestruktureninom statsförvaltningen, Bl.a. bör deföreskrifter som reglerar den statliga tjänsteorganisationen ses över i syfteatt effektivisera personalpolitiken och underlätta angelägna organisatoriskaomställningar inom förvaltningen. Den utbildning för högre chefer i statsförvaltningensom har genomförts med anledning av chefsulbildningskommilténs förslag (Ds B1981:14) är nu avslutad (jfr prop, 1981/82:100 bil. 6, AU 19, rskr, 262),Totalt har ca 2700 personer deltagit i utbildningen, som genomförts i tre steg.De första tvä har omfattat centralt arrangerade kurser fördelade påtvå etapper för verkschefer och landshövdingar och en därtill kopplad lika långutbildning för deras ställföreträdare, I det tredje steget har myndigheternasledning med stöd från svarat för motsvarande utbildninginternt för gruppen byråchefer och motsvarande. Som ett stöd för myndigheternas fortsatta arbete medchefsförsörjning har en särskild enhet - (Stil)- organiserats inom SIPU: Stils uppgift är att bedriva chefsutbildning och atterbjuda myndigheterna konsulthjälp i olika frågor. Försök med samordnad personalutbildning har genomförtsför myndigheter inom , och . Försökenhar lett till atl samtliga länsstyrelser utom i länsedan år 1986 har regeringens uppdrag all planera och samordna den statligapersonalutbildningen inom respektive län. Uppdraget är ett led i regeringenssträvan atl decentralisera statlig verksamhet lill olika regioner i landet. En sammanställning över länsstyrelsernas redovisningarav den samordnade personalutbildningen har gjorts av lånsstyrelsernasorganisationsnämnd (). Den visar bl, a. atl ca hargenomförts under /87, Enligt min mening visar sammanställningenatt den regionalt samordnade utbildningen med länsstyrelserna som samordnandeorgan är ändamålsenlig och bör vidareutvecklas. Bl, a. bör samarbetet överlänsgränserna utvecklas och informationen om länsstyrelsernas samordnande rollintensifieras, Arbetsmiljöfrägorna är också ett prioriterat område. Isyfte atl effektivisera arbelsmiljöulbildningen utvecklar statensarbetsmiljönämnd () i samverkan med SIPU, , Statshälsan och olikastudieförbund en modell för samordnad arbelsmiljöutbildning pä länsnivå,SamUdigt genomförs en omfattande revidering av det grundläggandestudiematerialet, det s, k. Bättre arbetsmiljö - staten (BAM-S). För att snabbt möta behovel av stöd och riktlinjer ifrågor om HIV i arbetslivet har och i samverkan med bl, a. de statsanställ das huvudorganisationer fastställt allmänna råd. harutformats på grundval av det samlade expertkunnande pä området som Prop.1987/88:100 finns hos bl.a,AIDS-delegationen och Väridshälsoorganisalionen (WHO). I föregående årsbudgetproposition, avsnittet Gemensamma frågor (prop, 1986/87:100 bil. 2 s, 12), lämnade jag en utförlig redogörelseför de statliga förnyelsefonderna,deras syfte och användningsområde samt för den partssammansatta nämnd som har inrättats med uppgift att besluta omfördelningen av fondmedlen. Jag harvidare vid min föredragning av Gemensammafrågor (bil. 2 p, 10) i årets budgetproposition redovisat nämndensverksamhet. Som jag då framhöll, anser jag att fonderna ger ett värdefullt incitament till förnyelse på myndigheterna, inte minst genom att stödjautvecklingsinsatser av föregängskaraklär. Jag villi detta sammanhang också erinra om att jag i Gemensamma frågor (bil, 2 p.8) i likhe;t med föregående är har redovisat utvecklingsarbetet inomjämställdhetsomrädel. 4.1Åtgärder för bättre tillgänglighet Regeringenhar genom beslut gett de statliga myndigheterna i uppdrag att redovisa vilka åtgärder de avser altvidta under budgetåren 1987/88 och 1988/89 för all förbättratillgängligheten. Begreppettillgänglighet, metoder för utveckling av tillgängligheten m, m; behandlas i en till beslutet fogad promemoria. Av promemorian framgår att god tillgänglighet t, ex, innebärföljande. Myndigheten skall ha mottagningslidersom passar medborgarna och en väl fungerande telefonservice. Del skall vara lätt för alla, även förhandikappade, att besöka myndigheten.Den skall bekräfta när ärenden har kommit in och handlägga dem inom rimlig lid. Vidare skall myndighetenanvända ett enkelt språk och haändamålsenlig information. För alt kunna förbättra tillgängligheten måste myndigheten känna till sina målgruppers behov. Varje myndighet bördärför undersöka dessa. har regeringen uppdragit ål statistiskacentralbyrån (SCB) att lill stöd förmyndigheternas undersökningar av sin Ullgänglighet dels utarbeta en skrift, dels utveckla en kurs jämtestudiematerial. Redovisningar med anledning av regeringens beslulden har lämnats fråndrygt 200 myndigheter.