prop · GB0390 · 1987-12-31 00:00:00 — Eldistribution ses inte längre som en allmän nyttighet ulan förstill en rent kommersiell verksamhet, RRV anser att konsekvenserna av dennarollförändring bör belysas ytterligare innan förslaget genomförs. SCPF anseratt de föreslagna ändringarna i ellagen kan leda till osäkerhet för elkundernaoch bidra till omotiverade kostnadsökningar i energisektorn. SPK ställer sig tveksamtill förslaget. Dels är del svårt alt fastställa såväl hur en "rationell användning och hushållning" skall definieras somvem som "har fömtsättningar" att verka för en sådan. Nämnden anser atldel föreslagna kravet endast ökar de administrativa kostnaderna för eldistri butionen utan all förbättra förutsättningarna för den. Nämnden anser i 182 stället att det ärangeläget att fler aktörer ges möjUghet att i konkurtens Prop. 1987/88:90svara för eldistributionen, SPK vill bl, a, erinra om atl kommunema redan i Bilaga genom lagen om energiplanering bl, a, skall främjahushållningen med energi, I detta ligger också att verka för en ekonomiskrationell avvägning mellan energiUllförsel och energihushållning, SPK anserinte att det finns anledning alt flytta detta ansvar till eldistributörerna. , som instämmer i att en ökad utveckling mot marknadsorienterade energidistributörerär önskvärd, finner det dock tveksamt om denna utveckling erfordrar etträttsligt obligatorium enligt delegationens förslag. Verket anser att delintresse som redan finns hos många eldistributörer liksom hos vissa andraföretag (t, ex, konsulter och installa-lionsförelag) för energihushållning ochandra avvägningsproblem kommer all öka och att man därför kan avvakta denfrivilliga utvecklingen i syfte att pröva under vilka former som slatsmaktemabäst främjar den önskvärda utvecklingen. prövas dessa frågor isamband med områdes-koncessionsgivning på så sätt all företagen i sinverksamhet skall ha informationsutbyte med berörda kommuner och ge elkundernainformation och service. Distributionsföretagen fömlsälles medverka i den kommunalaenergiplaneringen och i kommunernas planering för långa strömavbrott. Liknandesynpunkter framförs av . ochSvenska elverksföreningen som menar att tillräckliga incitament redan finns ochalt utvecklingen har störte förutsättningar att lyckas om den får ske genom ennaturlig förändring av distributöremas verksamhet. menar motdenna bakgrund att förslaget om lagstiftning motverkar elleverantörernassträvan om affärsmässighet och förtroendefullt samarbete med kunderna ochmotsätter sig därför bestämt att förslaget genomförs. avstyrker också bestämt förslaget. Föreningen pekardärvid på att förslaget om föreskrifter synes gmndat på alt en höjning av energitaxornaskall finansiera verksamhet för energihushållning, något som kan vara möjligtför stora och i stort sett färdigutbyggda värmeverk med god ekonomi. Små verkunder utbyggnad har inte samma fömtsättningar. De belastas av miljökrav, sominte har sin motsvarighet vid uppvärmning genom egen panna eller blockcenlral.All dessutom kräva att dessa värmeverk skall höja sina taxor för atttillhandahålla ytterligare en kvalitet, som individuell uppvärmning saknar, ärinte acceptabelt. bör också fömtsättningarna prövas för alt upphäva tillämpningen av de kommunala likställighets- och självkostnadsprinciper na i energidislributionen. Avsikten skulle vara atl ge de kommunala ener giverken samma förutsättningar som privata eller staUiga distributörer att agera affärsmässigt. anser del väsentligt inför den kommande kärnkraftavvecklingen att kraft- och värmeproducenlerna för söker styra över investeringar från Ullförselsidan användarsidan. juridiskahindren för kommunerna all fungera som energitjänstföretag bör Prop.1987/88:90 därför undanröjas. StockholmEnergi framhåller atl självkostnadsprincipen för verksamhet kanförsvåra att finansiera energihushållning via taxan eller att sälla elpriserutgående från marginalkostnaderna. Likaså kan den kommunala likställighelsprincipenmöjligen inskränka möjligheterna för det kommunala energitjänstföretaget attagera på marknaden. Företagel är därför positivt till all berörd lagstiftningses över. Översynen bör dock inte sikta på att upphäva den. Folkkampanjenmot kärnkraft kärnvapen är positiv till förslaget att upphäva självkoslnadsprincipenoch anser att del ger gmnden för en modern, på samhällets marginalkostnader gmndad,prissättning. Det samtidiga förslaget all också upphäva likställighelsprincipenär dock inte önskvärt. Det kan öppna vägar till diskriminerande behandling avkundkategorier och riskerar all leda svårhanterliga politiskakonsekvenser. SPKansluter sig till uppfattningen all de nuvarande principerna för taxesältningpå el inte garanterar all produktionen och distributionen av elenergi sker på effekUvastmöjliga sätt. t)et kan därför finnas skäl all se över de kommunalalikställighets- och självkoslnadsprinciperna. Nämnden ställer sig däremottveksam till huruvida de kommunala skall ges förutsättningar attagera "mer affärsmässigt". De marknader inom vilka energiverkenagerar - i huvudsak marknaderna för ledningsbunden energi - kännetecknas av enmer eller mindre fullständig avsaknad av konkurtens. Ett mer affärsmässigtagerande hos garanterar på intet sätt ett effekUvare lokaltenergisystem. Däremot är det självklart angeläget att verksamhetpå samma sätt som sker är föremål för offentlig insyn och kontroll, föratt säkerställa att verksamheten bedrivs effektivt. Enligtstatens energiverk Tmns det i nuvarande lagar och rättspraxis inget som förhindrar kommunala företag alt Ullhandahålla energitjänster. Del gäller både om det kommunala energiförelaget bedrivs i bolagsform och som . En situation som står i strid med gällande lagar uppstår endast då man vill subventionera vissa verksamheter genom överuttag från andra verksamhetsgrenar. Att öka de kommunala eldistri butörernas möjligheter härvidlag anser statens energiverk endast skulle innebära ökad monopolisering av energimarknaden via eldistributionen och riskera att lönsamma konsult- och installationsföretag och liknande företag slås ut inom delar av energimarknaderna. Det finns dock enligt verket andra problem som hänger samman med kommunallagens krav på självkostnad. För del första kan självkostnadsprincipen i vissa fall förhind ra att de priser vilka vore förenliga med samhällsekonomisk effekUvitet etableras. En sådan situation kan t, ex, uppkomma om ett kommunägt förelag både producerar el och ansvarar för distributionen ut till ktinderna. Om kommunerna t, ex, äger vattenkraftverk med låga produktionskostna der kan kommunallagen förhindra kommunerna att sätta priser som mot svarar elenergins marknadsvärde. Detsamma gäller f. ö, även likställig helsprincipen i de fall där den förhindrar att t, ex. kostnadsriktiga anslut ningsavgifter tas ut. Det är emellertid även väsentligt alt beakta hurkonsu- 184 mentkollektivetpåverkas av gällande lagar. Primärt syftar ju dessa till att Prop.1987/88:90 skydda medborgarna mot en typ av tvångsbeskallning via de lokala mono- Bilaga 2 polen. För alt ytterligare stärka detta.konsumentintresse finns ävenmöjligheter att överklaga elpriser till statens energiverksprisregleringsnämnd. Statens pris- och kartellnämnd har även en uppgift attövervaka prisbildningen inom el- och Qärtvärmeområdet. Principen om prövninggentemot självkostnad gör emellertid atl del alllid är möjligt föreldistributören att få täckning för sina kostnader av abonnenlkolleklivet ävenför investeringar som inte är samhällsekonomiskt lönsamma eller då driftensköts ineffek- . . ,tivl. Detta gynnar i så fall inte konsumenterna. Därförkan konsumentskyddet behöva förstärkas ytterligare. Mot bakgmnd av ovanslåendeanser statens energiverk all lagarna på delta område bör ses över när delgäller deras betydelse för effektiviteten i prisbildningen samt för tillvaratagandetav konsumenternas Intressen. menar alt betänkandet återger självkostnads-och likställighelsprincipemaofullständigt, varför reformförslagen kan visa sig vara grundade påvantolkningar. Förslaget kan dock tänkas vara .viktigt för energimarknadensframtida funktion, varför en mer grundlig studie kan vara rimlig. Även har invändningar mot hur självkosl- nads- och likställighetsprinciperna redovisats. Enligt förbundet saknas också analys av de konsekvenser som den föreslagna lagändringen skulle medföra. Enligt nuvarande principer får en kommun inte driva affärsrörel- ... se i syfte atl skaffa sig vinst eller all använda intäkter från rörelsen tillatt , stödja annan verksamhet. Ett kommunägt elverk får t, ex, inte ta ut för högt elpris eller för höga avgifter för energiljänsler för all finansiera sub- ventionering av elleveranser från andra elverk inom samma kommun. Det skulle strida mot både självkostnads- och likställighelsprincipema. En sådan taxeutjämning är endast tillåten om den finansieras med skatt. Vinst från affärsrörelse i syfte att minska behovet av kommunalskatt är inte heller tillåten enligt rättspraxis. Enligt regerirtgsrät- tens dom innebär dessa principer dessutom att ett kommun ägt energiföretag måste särredovisa kostnader och intäkter för sina olika verksamhetsgrenar, Fjärtvärmerörelsen får t, ex, inte subventioneras ined driftöverskott från elverket. Lån mot ränta mellan olika rörelsegrenar innebär inte subvention och är därför tillåtna. Enligt kommunförbundet är energiljänsler hos kommunägda energiföretag inte något nytt, Verksamhe- ten kan utformas så att den kan förenas med självkostnads- och likställig- , helsprinciperna. Principerna behöver inte heller ge orimliga administrativa effekter. Liksom i annan affärsdrivande verksamhet behöver noggranheten inte vara så stor att avgifterna exakt överensstämmer med den verkliga kostnaden för respekUve tjänst. Det är inte heller nödvändigt att energitjänslverksamhetens intäkter exakt överensstämmer med kostna derna respektive år. Mindre avvikelser tillåts enligt rättspraxis. Viss taxe utjämning är också möjlig inom resp, rörelsegren. Som exempel kan näm nas utjämning av elpriset mellan tätort och glesbygd. En sådan utjämning har enligt kommunförbundet störte ekonomisk betydelse för kunderna än de differenser som kan uppkomma mellan kostnader och intäkter i en 185 energitjänstverksamhet.När del gäller eventuella risker för att mono- Prop. 1987/88:90 polvinster frånel och värmedistribution skulle kunna innebära konkurtens Bilaga 2 på olikavillkor med andra typer av företag än el- och värmedistribulörer har kravframförts att distributörernas redovisning skall vara sådan att en olönsam energitjänstverksamhetinte kan subventioneras. har utformat en modellför avräkning av utbetalningar och inbetalningar för olika affärsdrivandeverksamheter . Avräkningsresultatet inklusive räntager både berörda kunder och kommunen möjlighet alt vid varje årsskiftefortlöpande kontrollera den ekonomiska utvecklingen för verksamheten och attsjälvkostnadsprincipen Ullämpas. Sammanfattningsvis är det kommunförbundetsuppfattning att kommunägd energitjänstverksamhet inte motiverar ändringar avde gmndläggande principerna som gäller för all affärsdrivande verksamhet.Förbundet avstyrker därför all självkoslnads- och likställighetsprincipernaupphävs ifråga om kommunägd energidistribulion. Inteheller anser lagändringen behövlig för attenergiverken skall kunna utveckla sin verk samhet till all omfatta energiljänsler.Även avstyrker förslaget. avstyrkerförslaget med hänvisning till att de vedertagna självkoslnads- och likställighelsprincipemaär så grundläggande för och landstingskommunal verksamhet all de intebör urholkas eller upphävas genom undantag i andra lagar. kan inte tillstyrka förslaget och menar all kommunerna tummar på dessa principer vilket innebär all de genom olika affärsdrivandeverksamheter medverkar till en dold skallehöjning. ifrågasätter bestämt ett upphävande av likställighets- ochsjälvkostnadsprinciperna, speciellt som några andra möjligheter till skälighetsprövninginte föreslås. Mångfald och konkurtens som enligt delegaUonen skulle varastarka drivkrafter för effektivitet och teknisk utveckling existerar enligtförbundet inte inom energisektorn. avstyrker förslaget med hänvisning till risken för omotiveradetaxehöjningar då kommunen normalt har en monopolsituation och kunden inte kanvända sig annan distributör. avstyrker förslaget på liknande grund. Förbundet tillägger atluppkomna vinster i vissa elföretag, genom höjda taxor, bör beskattas och medlenanvändas för att hålla de konsumenter skadeslösa, som drabbas av enframtvingad konvertering från el. Konsumentverketstöder förslaget om lokala abonnentråd, i vilka olika användarkateorier kan organisera sig i syfte alt påverka taxe- och elan vändningsfrågor. a. är del angelägel alt söka efter former för ökade påverkansmöjligheter för hyresgäster bl. a. vad gäller energifrågor. Detta bör i stor utsträckning ske inom ramen för arbetet med atl stegvis införa ett ökat boendeinflytande. tillstyrker förslaget om abonnentråd med 186 förhandlingsrätt.Det garanterar ett bättre lokall inflytande som indirekt Prop. 1987/88:90 kange ökad effektivitet hos företag som agerar på en monopolistisk mark- Bilaga 2 nad.Rådet bör också kunna användas som informationskanal mot abonnenterna. I dekommuner, som har fungerande energirådgivning, kan den lagradeenergianvändningskunskapen Ullgodogöras i abonnentrådet. Denna nya organisationsformbör kunna bidra till att öka konsumenternas inflytande vilket kan stimulera ochmotivera fler till att delta i energihushållningsarbelel. Enligt ellagen gesabonnenterna rätt atl få priser och andra villkor prövade. Motsvarandemöjlighet borde ges såväl gas- som Qärrvärmepriser. Förbundet påtalar atlbetänkandets sammanfattning av anslagsbehov saknar en utgiftspost, nämligenekonomiskt stöd till abonnentråden. HSBframhåller att innan ställning kan tas förslaget om abonnentråd måste ytterligareutredningsunderlag föreligga. Detta bör bl. a. innefatta fömtsättningarna förförhandlingsskyldigheten, innebörden i och verkan av träffade avtal för denenskilde abonnenten och vidare också formerna för tvistelösning, om deförhandlande parterna inte kan enas. stöder förslaget om förhandlingsskyldighet för leverantörerav ledningsbunden energi med sammanslutningar av abonnenter. "Vi i småhus" finner förslaget om abonnentråd värdefullt och rikUgtoch önskar ingå i ett sådant råd. Ett abonnentråd, där även representant förkonsumentverket bör finnas, kan som exempel ha till uppgift: -samrådsskyldighet för leverantörer innan nya taxor föreslås och beslutas information till konsumenterna om hushållsapparaters kvalitetsegenskaper ochenergiförbrukning. framhåller att energileveranlörenas monopolställning är alltför stark och atl de föreslagna abonnentråden skulle kunna utgöra enjämbördig förhandlingspart med erforderliga grund-fömlsältningar förmeningsfulla lokala förhandlingar. Övergripande förhandlingar om Allmännaavtalsvillkor. Generella avtalsutformningar och Riklpriser bör lösas iförhandlingar mellan rikstäckande organisationer. De lokala abonnentråden skulledäremot kunna förhandla om lokala investeringar, taxor, tekniska bestämmelseroch lokala energisparmål. Beträffande abonnentrådens sammansättning ocharbetsformer önskar förbundet få delta i fortsatta diskussioner. SABOfinner förslaget om inrättande av ett abonnentråd intressant mot bakgmnd av denmonopolhknande marknad som råder. Ytterligare överväganden måste görasbeträffande rådets möjlighet atl praktiskt fungera. Innan abonnentråd inrättasmåste det klart redas ut hur de olika aktörerna på marknaden skall fungera iförhållande till rådet. Vidare måste övervägas vilka som skall finnasrepresenterade i rådet och vilket inflytande de olika företrädarna skall ha.Vidare måste klarläggas hur tvister som uppstår vid de lokala förhandlingarnaskall lösas. Även SERO finner förslaget intressant och värt all pröva. StockholmEnergi påpekar atl de förtroendevalda i kommunfullmäktige och styrelse även i fortsättningen bör ha beslutanderätten över taxornas utformning och taxenivåer i den kommunala eldistributionen. landeav självkoslnads- och likställdhelsprincipema, om än med en vidare Prop.1987/88:90 tolkning, innebär att motiv saknas för förhandlingsskyldighet med deföre- Bilaga 2 slagna abonnenlråden. Abonnentråden blir (och är redan i vissmån) ett fomm att pröva nya idéer såväl vad gäller taxor, avtalsformer,produkter som tjänster. Ett samråd i dessa frågor med kundema ses som enförutsättning för att lyckas i ambitionerna angående framUden. Skyldighetenbör dock inskränkas att avse samråd. RELhar ställt sig positivt till atl inrätta abonnentråd men förordar en uppdelningav nuvarande distributionsmarknad i två huvudgmpper, nämligen lokala el- ochenergiverk resp. stora producenter som bedriver eldistri-buUon. När det gällerförstnämnda gmpp anser REL all det lokala inflytandet från berörda abonnenterär väl tillgodosett. Abonnentråden bör därför vara just ett organ för samråd omelhushållning m. m. Varje lokalt el- eller energiverk bör själva få avgöra omabonnentråd skall inrättas. Den andra huvudgmppen har emellertid icke denlokala förankring som måste anses skälig. REL tar i sammanhanget också uppfrågor om ström och lariffkornmissionen.Dessa organ bör upphöra och frågorna handläggas som förvaltningsärenden inomstatens energiverk, med rätt alt överklaga. Landstingsförbundetframhåller i sammanhanget att en motsvarande förhandlingsskyldighet som den ibetänkandet föreslagna bör gälla för energileveranlörerna gentemot landstingeni deras egenskap av stora konsumenter av el och fjärrvärme. Förhandlingarnakan ske antingen med landstingen var för sig eller genom . Meratveksamma till förslaget ställer sig statens energiverk och SPK. Energiverketmenar att frågan om abonnentråd måste utredas närmare. Det är möjligt atllagarna behöver utvecklas och förändras. skulle kunna få en annaninriktning och kanske delvis andra uppgifter än delegationen föreslår, SPKerinrar om att taxesättningen på el till helt övervägande del bestäms på gmndvalav dislributöremas kostnader för högspänd el (råkrafl), vilka inte i nämnvärdutsträckning kan påyerkas lokall. Vidare är distributionsområdena för ledningsbundenenergi (el, Qärtvärme och gas) i många fall så vidsträckta att det torde finnassmå möjligheter all genom abonnentråden åstadkomma lokala förändringar avtaxorna. Frågor som berör ellaxornas skälighet i enskilda fall prövas av . I fråga om förslaget att abonnenlrådenockså skulle delta i förhandlingar pm elhushållningsålgärder är SPK likaledestveksam med tanke på atl inte bör ges andra förutsättningar änandra aktörer på energimarknaden att styra konsumenternas val avenergiförsörjning och energihushållningsåtgärder. LOframhåller alt man i likhet med delegationen har observerat obalansen mellansäljaren, som ofta har en mer eller mindre monopolliknande ställning, och debetydligt svagare kunderna; LO har dock svårt att inse på vilket sätt deföreslagna råden skulle åstadkomma en bättre fungerande marknad. Enligt , nik, är abonnentrådens organisationsform och den roll sådana organ skulle spela oklar. Därest man skulle överväga alt införa ett sådant organ förefal- 188 ler det yara viktigt attdel får en anknytning den kommunala energipla- Prop. 1987/88:90 neringen.Delta skulle ge rådet en helhetssyn och en gemensam förutsätt- Bilaga 2ning för diskussioner med aktörerna i lillförselsystemel. avstyrker förslaget och menar bl, a, alt den lika väl kan motverka som medverka dynamisk och väl fungerande energimarknad. Prisförändringar sker numera ofta snabbt på den interna energimarknaden och en förhandlingsplikt kan p, g. a. den ofrån komliga lidsuldräkten hindra en smidig och tillräckligt snabb anpassning till förändrade förhållanden i omvärlden. Genom tillämpning av den kom- ' munala självkoslnadsprincipenfinns egentligen heller inte några margina- ' leratl förhandla om för ett abonnentråd, förutsatt att inte felaktiga kalkylerlett till för höga tariffer, stående förhandlingsskyldighet kan dessutomlätt leda till ogmndade och orealistiska förhoppningar om lägre energipriser.Vidare erinrar föreningen om all medborgarinflytande även tillgodoses genom dekommunala energidistributörernas politiskt tillsatta styrelser, liksom att delpå elsidan redan finns ett organ för överklagande av prisfrågor. avstyrker förslaget på liknande grunder. Föreningen ett alternativ kan vara att skärpa kraven på kommunernas taxeövervakning. anser atl den föreslagna förhandlingsskyldigheten äroförenlig med strävandena mot kostnadsrikliga eltariffer, I.värsta fall skullestarka kundgrupper kunna tillskansa sig favörer på bekostnad av andrakundgrupper. Vattenfalloch avstyrkérförslaget att föreskrivaförhandlingsskyldighet för leverantörer av ledningsbunden energi med de s, k.abonnentråden. Med de kostnadslrogna tariffer som kraftinduslrin eftersträvarskulle sänkta avgifter för vissa kunder leda till ökade avgifter för andraeftersom totalkostnaden måste läckas. Vidare skulle den föreslagna ordningenleda till ökad differentiering i avgifter mellan tätort och landsbygd. ChalmersTekniska Högskola, nik, framför motbakgrund av erfarenheter från , allvarliga invändningar mot tanken på altinföra en lagstiftad förhandlingsskyldighet rörande elprissällningen.Resultatet kan bli en kostsam strukturell obalans. Det förefaller mer lämpligtalt arbeta vidare på samordning och dialog mellan elleverantörer ochslutanvändare. Svenska kommunförbundeterinrar om hur de kommunägda elverken arbetar och om de möjligheter kunderna har att via de lokala politiska organisationerna resp. prövning hos prisregleringsnämnden påverka tax an. Ett ytterligare argument mot all införa en förhandlingsskyldighet är enligt förbundet, tillvägagångssättet för all få elverkens medverkan i elhus- hållningsarbetet. Elverken uppmanas bygga upp en ny verksainhel för alt hjälpa kunderna m.ed elhushållriingen trots alt det i många fall på kort sikt strider mot elverkens ekonomiska intressen. misstänks elverken ta ut för höga priser på dessa tjänster, vilket anses motivera laglig skyldig het att förhandla med kunderna om taxorna. En sådan start är olycklig för elhushållningsverksamheten. Även i fråga om förhandlingsskyldighet för leverantörer av värme och gas avstyrker kommunförbundet förslaget. harkundema i allmänhet genom de lokala politiska organisationerna bely- Prop. 1987/88:90dande möjlighet atl påverka taxorna, dels har ett stort antal fjärtvärmefö-Bilaga 2 retag stora ekonomiska problem med betydande årliga förlustersom kommunerna i egenskap av ägare tvingas ta ansvar för. Det finns i de flestafall inte några marginaler all förhandla om. tar även uppfrågan om eventuell för handlingsskyldighet för elproducenter. Man erinrar omatt mer än hälften av elpriset är produktionskostnader och kostnader föröverföring av elkraften ålerdistributörema, öm det med hänsyn tillkundernas ekonomiska intressen skulle anses motiverat att införa skyldighet förelverken att förhandla om laxoma är det i ännu högre grad motiverat att införaskyldighet för elproducenterna att förhandla med sina kunder om villkoren för råkrafUeveranserna,Det är enligt förbundsstyrelsens uppfattning motiverat att råkraftleverantörernasom är väl konsoliderade förelag går före med gott exempel och erbjuder sigatt förhandla med företrädare för kunderna innan del finns orsak all diskuteramotsvarande skyldighet för eldistributörerna, I varje fall bör staten gå ispetsen och först ålägga sitt eget företag skyldighet att förhandla.Kommunförbundet kan företräda de kommunägda elverken och som köper högspänd elkraft direkt från elproducenterna.De abonnenlägda och privatägda elverken har erbjudils att utan kostnad delta ikommunförbundets för handlingar som således berör elverk av alla kategorierutom kraftleverantörernas dotterföretag. Folkkampanjenmot kärnkraft kärnvapen anser att förslaget att inrättaabonnentsammanslutningar med förhandlingsrätt gentemot kraftleverantörer äroroväckande ur demokrati synpunkt. Abonnenterna kan rimligen inte känna sigföreträdda av organ vars sammansättning och politik de i praktiken inte kanpåverka.