prop · GB03137 · 1987-12-31 00:00:00 — Man har från organisafionernassida fört fram tanken atl man för all förebygga fortsatt misshandel ellerliknande brott mot en kvinna som fidigare har utsatts för detta skulle införaregler som efter utländskt mönster gör det möjligt att meddela ell förbud förgärningsmannen alt söka upp kvinnan på nytt. har i anledning av några motionerbehandlat frågan om besöksförbud. Justitieutskotlet uttalade bl. a. följande (JuU1987/88:6, s. 9). I motionerna om besöksförbud tas upp situationen för dekvinnor som misshandlats eller hotats av sina män och som lever i ständigrädsla för en upprepning. Det har visat sig atl rädslan i många fall årvälgrundad och all många kvinnor, efter alt ha blivit utsatta för övergrepp somlett fram till en separafion, blir förföljda av de män de tidigare sammanlevtmed. Ulskollel vill här peka på atl de flesta aggressionshandlingar som enkvinna i denna situation kan utsättas för är straffbelagda. I dessa fall finnsmöjlighet för polisen att ingripa lill kvinnans skydd. De drabbade kvinnorna har, enligt ulskollets mening,emellertid också rätt att kräva atl deras fysiska och psykiska integritetskyddas även i vissa fall av personförföljelse som faller utanför delstraffbara området. Sådan förföljelse kan gestalta sig på olika sätt,exempelvis genom återkommande brev eller telefonuppringningar. En annansituation kan vara att en man som dömts för övergrepp mot en kvinnaåterkommande uppehåller sig i omedelbar närhet av kvinnans bostad ellerarbetsplats. kan de här beskrivna förfarandena ha passerat straffljarhetsgränsenför t. ex. ofredande eller hemfridsbrolt. Om så inte skulle vara fallet bliremellertid en hänvändelse från kvinnans sida lill polisen som regel resullallöseftersom inget brott kan anses ha begåtts. Samfidigt är det, som utskottet sersaken, uppenbart att här beskrivna beteenden av kvinnan kan upplevas som likahotfulla och skrämmande som en akfiv handling, som faller under bestämmelsernaom t. ex. olaga hot. I dessa lagen skulle enligl utskottets uppfattning ettbesöksförbud kunna vara verksamt så till vida att ett omedelbartpolisingripande möjliggörs. Även eljest skulle ell besöksförbud kunna ha enallmänt brottsförebyggande effekt som är önskvärd. Under hänvisning till pågående arbete ijustitiedepartementet hemställde utskottet att skulle avslåmotionerna. biföll utskottets hemställan. 3.1 En lag om besöksförbud införs Mittförslag: För att åstadkomma ett bättre skydd åt personer som förföljs eller påannat sätt trakasseras införs möjlighet all genom elt straffsanklioneralbesöksförbud förbjuda den som trakasserar alt ta kontakt med den andrapersonen. Bestämmelserna om besöksförbud tas in i en särskild lag. Promemorieförslagetöverensstämmer i huvudsak med mitt förslag, dock Prop. 1987/88:137 med denskillnaden atl i promemorian föreslås en annan lagteknisk lösning. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser anser att detfinns ett behov av all kunna ålägga besöksförbud. Två av remissinstansernaanser dock att frägan om hur sådana förbud skall regleras behöver utredasytterligare. Skälen för mitt förslag: Av den redogörelse som jag har lämnat förgällande rätt framgår alt många av de beteenden som innebår all någon utsätteren annan person för allvarliga trakasserier redan är slraftTjelagda. Förutombestämmelserna om straff för kroppsliga övergrepp av olika slag gerbestämmelserna om hemfridsbrolt och ofredande elt ganska omfattande skydd. Delslår emellertid klart alt skyddet inte år heltäckande, bl. a. genom all vissafall av personförföljelse inte kan hänföras till del straffbara området; Särskilt svåra är problemen för kvinnor som harmisshandlats av tidigare makar eller sambor. Den som - efter all ha blivithotad eller misshandlad av någon som hon har sammanlevt med - lever i fruklanför att mannen skall söka upp henne och verkställa hotel eller upprepamisshandeln befinner sig i en mycket utsatt situation. Upprepade tätakontaktförsök, t.ex. återkommande brev eller telefonsamtal, kan upplevas som bådebesvärande och skrämmande men faller inte alllid un'fler någonstraffbestämmelse. Förföljelsen kan också ta sig andra uttryck, t. ex. att enman som har utsatt en kvinna för övergrepp regelbundet uppehåller sigi omedelbar anslutning lill hennes bostad eller arbetsplats eller följer efterhenne utan att ta direkt kontakt. I den mån ell beleende av detta slag inte ärstraffbart kan den som drabbas som regel inte få någon hjälp av polisen. Det ärförst när mannens handlingar lar sig sådana former alt de är straffbelagda somsamhället i allmänhet ingriper och ger skydd. För att undvika fortsatta kontakter från mannens sida kankvinnan tvingas att byta bostadsort, arbete, telefonnummer och kanske t.o.m.namn och personnummer. Enligl min mening är del inte acceptabelt all samhälletinte kan erbjuda den drabbade ett bättre skydd i dessa fall. Det har ocksåunder remissbehandlingen omviltnats all det finns ell behov av regler som gördet möjligt att i vissa fall förbjuda framför allt den som har begått etl bronmot någon atl ta kontakt med denne. Regler otn sådana besöksförbud finns iflera andra länder. Även om erfarenheterna av dessa ännu torde vara ganskabegränsade, finns del starka skäl att också i införa bestämmelser avmotsvarande slag för atl åstadkomma ell ökat skydd för en myckel utsatt grupp. Under remissbehandlingen av promemorian har inte riktalsnågra egentliga invändningar mot tanken pä att införa besöksförbud. Det haremellertid framhållits atl del för den som drabbas av förbudet kan innebära enkännbar begränsning av rörelsefriheten. Vidare har påpekats att man inte böröverskatta effekten av etl förbud. Del har framhållits atl besöksförbud, hurlagstiftningen än utformas, kan få en begränsad betydelse i praktiken. En avOrsakerna lill delta skulle vara att de förfaranden som etl besöksförbud främstavser att hindra redan är belagda med straff. Jag år medveten om riskerna för atl besöksförbud överträdseller kringgås Och all del även i övrigt kan uppstå svårigheter vid tillämpningen av regler om p Jag menar ändå - och därvidlag har jag eltpraktiskt taget enhälligt slöd från remissinstanserna - all ell besöksförbud imånga fall skulle kunna innebära en väsentlig förbättring för den somtrakasseras. 1987/88:137 Många situationer som leder till trakasserier ellerdirekta övergrepp kan förmodligen undvikas, om den personliga kontakten mellande berörda inskränks genom ett besöksförbud. Etl individuellt utformat besöksförbudhar dessutom sannolikt en större brottsförebyggande effekt än del meraabstrakta straftTiolel, som kan realiseras först i efterhand. Om besöksförbudetblir straffsanktionerat, markerar samhället sitt avståndslagande lill beteendetän mer, och polisen kan vid överträdelse av förbudet gripa in.Regler om besöksförbud skulle således kunna bidra lill alt förebygga brott moten person som befinner sig i en skyddslös situation och skapa trygghet för denutsatta parlen. Även om ett besöksförbud knappast kan bli effektivt i allalägen, är sannolikheten för atl det skall ge skydd i vissa situationer tillräckligför all motivera det. Mot den nu angivna bakgrunden anser jag att promemoriansförslag, trots den kritik som har riktats mot enskildheter i förslaget, börläggas lill grund för lagstiftning. Jag återkommer i del följande lill hurbestämmelserna om besöksförbud närmare bör utformas för alt i allt väsentligtbeakta den kritik som har förts fram. Meningen med elt besöksförbud är, soin jag antydde,framför allt atl förebygga hotfulla och farliga situationer. Det skall ocksåmöjliggöra för polisen atl ingripa i en situation som upplevs somhotande eller skrämmande för den som förbudet avser att skydda. Del är intebara besök utan även andra typer av kontakter som elt förbud skall träffa.Termen besöksförbud, som redan fått allmän spridning, kan emellertid lämpligenanvändas som ell samlande begrepp för de olika typer av förbud som åsyftas. Bestämmelser om besöksförbud kommer, som jag redan harantytt, säkerligen atl få störst betydelse för kvinnor som fruktar trakasseriereller hämndaktioner från män som de har haft en parrelation till. Enlagstiftning i ämnet bör emellertid inte begränsas lill enbart den gruppen utanges en generell utformning. Motsvarande problem kan uppkomma t.ex. i relationenföräldrar-barn eller i ett homosexuellt förhållande. Undantagsvis kan eltbesöksförbud vara påkallat också när det inte finns någon tidigare förbindelsemellan parterna. Som jagtidigare har nämnt finns det redan en bestämmelse om besöksför bud i (14 kap. 7 §). Besöksförbud enligl den bestämmel sen har till syfte alt skydda den ene maken från oönskade besök av den andra maken under den ofta ganska uppslitande tid som kan föregå den slutliga upplösningen av elt äktenskap. 1 och med alt domen på äktenskapsskillnad vinner laga kraft upphör besöksförbudel. Någon möjlighet att förlänga förbudet efter den tidpunkten finns inte. Del förslag lill lag om besöksförbud som jag nu lägger fram fyller etl helt annat syfte, främst att hindra all någon som redan har förgripit sig mot en person gör sig skyldig lill nya övergrepp eller lill allvarliga trakasserier. Enligt min mening är skillnaderna så storaoch de behov som har legal bakom lagstiftningen så olika när del gäller besöksförbud enligl och den tänkta lagen om besöksför bud att det inte finns skäl alt ändra förutsättningarna för besöksförbud i . I fråga om överträdelse av förbud finns del däremot anledning lill en samordning. Jag återkommer strax till den frågan. När delgäller den lagtékniska lösningen har åtskilliga synpunkter lämnats frånremissinstanserna. I promemorian föreslås atl bestämmelser om besöksförbudinförs i polislagen (1984:387) och i . Enligt min mening är dettill fördel från bl. a. pedagogisk och lagleknisk synpunkt om bestämmelsernaom besöksförbud samlas i en särskild lag. Flera remissinstanser har ocksåförordat detta. Lagen bör innehålla bl.a. bestämmelser om förutsättningarnaför förbud, innehållet i förbudet, förfarandet och påföljder vid överträdelse. Flera avremissinstanserna har särskilt framhållit all det kan uppkomma åtskilligaproblem i samband med den praktiska tillämpningen av bestämmelser ombesöksförbud. Jag är medveten om det. En möjlighet att meddela besöksförbud ide situationer jag nu behandlar innebär ett väsentligt nytt inslag i svenskrått. Det är därför, i delta ärende mer än i de flesta, nödvändigt all nogafölja tillämpningen och snabbi utvärdera reformen. Del kan då visa sig atl detkrävs justeringar eller förändringar av olika slag i lagstiftningen. Jag är iså fall beredd alt på nyll la upp dessa frågor till övervägande. 3.2 Förbudets innebörd m. m. Mittförslag: Genom besöksförbud skall en person kunna förbjudas att besöka eller påannat sätt ta kontakt med en annan person eller all följa efter denne. Om eltsådant förbud inte är tillräckligt, skall etl utvidgat besöksförbud kunnameddelas. Etl sådant kan innefatta förbud atl uppehålla sig i närheten av denandra personens bostad eller arbetsplats eller något annat ställe där denpersonen brukar vistas. Ett besöksförbud skall utformas med hänsyn tillomständigheterna i det enskilda fallet. Förbudet omfattar inte kontakter sommed hänsyn till omständigheterna är uppenbart befogade. om besöksförbud, som skall utformas individuellt, får innehållaförbud att ulan den drabbades medgivande eller annat godtagbart skäl söka upphonom eller henne, söka kontakt genom brev eller telefonsamtal eller uppehållasig i omedelbar närhet av hans eller hennes bostad eller arbetsplats eller annalsådant förbud. Remissinstanserna: Remissutfallet är i huvudsak positivt.Några remissinstanser har dock framhållit alt det kan uppståtillämpningssvårigheter. Vissa har avrått från atl använda uttrycket "annalgodtagbart skäl", eftersom man kan utgå frän att parterna kommer att haolika uppfattningar om vad som är godtagbart. Skälen för mitt förslag: För alt ett besöksförbud skaHfungera som ell effektivt skydd måste förbudels omfattning kunna anpassas tillförhållandena i det enskilda fallet. Det måste uppenbarligen också sträcka siglängre än till atl enbart förbjuda att någon begår lagstridiga handlingar som t.ex.hemfridsbrolt och ofredande. En föreskrift med enbart det innehållet skulle jute sig meningslös med hånsyn lill alt sådana handlingar redan är Elt av syftena med ett besöksförbud är atlförebygga Prop. 1987/88:137 situationer som kan utveckla sig i farligriktning. Mot den bakgrunden bör besöksförbud la sikte inte enbart på förbudmot trakasserier ulan på förbud mot besök och andra kontakter överhuvudtaget. Ett besöksförbud som inriktas på aktivt kontaktsökandeåtgärder kan utformas på i princip två olika sätt. Ett sått är atl inriktaförbudet på själva kontakten, oavsett var den som förbudet avser alt skyddabefinner sig. En annan möjlighet är all göra förbudet mera lokalt begränsat ochlåta det avse kontakter på vissa platser, t.ex. bostaden eller arbetsplatsen. Syftet med etl besöksförbud bör. som jag nämnde, varaatl skydda en person mot förföljelse och andra aktiva trakasserier från enannan person. Den som drabbas av trakasserierna är givetvis lika skyddsvärd vardessa än äger rum, även om det i praktiken normalt är bostaden och i vissa fallarbetsplatsen som är de utsatta ställena. Från den synpunkten är det angeläget atlett besöksförbud kan utformas mer generellt och alltså oberoende av varkontakten äger rum. Mot detta kan anföras atl del för den mot vilken förbudetriktas är väsentligt från rättssäkerhetssynpunkt alt han på förhand kan bedömavar någonstans som förbudet gäller. Med hänsyn lill alt ell besöksförbud avdenna typ innefattar endast ett förbud mot elt aktivt kontaktsökande haremellertid sådana invändningar ingen avgörande tyngd. Någon mer väsentlig avgränsningi vederbörandes allmänna rörelsefrihet kan nämligen aldrig komma lill stånd somföljd av etl sådant förbud mot etl aktivt kontaktande av en annan person.Situationen kan ställa sig annorlunda om förbudet utsträcks lill atl uppehållasig i närheten av den som förbudet avser all skydda. Jag återkommer strax tillden frågan. Jag anser därför atl ett besöksförbud som innebär förbudmot aktiva kontakter inte behöver begränsas lill vissa lokaler. Detta betyderall förbudet skyddar mot kontaktförsök inte bara i den trakasserades bostadulan även t. ex. på ell kvinnohus dit den som förbudet avses skydda har tagitsin tillflykt. Om bestämmelserna om besöksförbud utformas på det sätt somjag här förordar, kommer således förbudet all omfatta enbart aktiva handlingarav den mot vilken förbudet riktar sig, i första hand alt söka upp eller påannat sätt kontakta den som förbudet avser att skydda, t. ex. per brev ellerper telefon. Ett besöksförbud bör emellertid, för all ge del eftersträvadeskyddet, även kunna omfatta att följa efter en annan person. Jag tänker dånärmast på all någon i trakasseringssyfle följer efter en annan person t. ex. påvägen mellan bostaden och arbetsplatsen. Detta innebär att möten som sker opianeral, 1. ex. därföratt båda råkar åka med samma buss eller gå på samma teaterföreställning, intekommer all omfattas av förbudet, om inte den som har ålagts förbudet utnyttjartillfället för att aktivt söka kontakt eller på annat sätt trakassera den somförbudet avser all skydda. Enligl promemorieförslagetbör elt förbud begränsas till atl avse kontakter ulan den andres medgivande eller ulan annat godtagbart skäl. Den begräns ningen har mött viss kritik vid remissbehandlingen. För min del instämmer jag i tanken bakom promemorians förslag, nämligen all ell förbud inte bör ' hindra kontakter som sker med den skyddades medgivandeeller som av Prop. annal skäl framstår som uppenbart befogade. lagtexten utformas så att det klart framgår att förbudet inte omfattar Från principiell synpunkt anser jag nämligen alt delinte skulle vara acceptabelt om sådana kontakter formellt sett omfattadesav en förbudsregel. Jag återkommer också till dessa frågor när jag går in påfrågan om sanktioner vid överträdelse av ett förbud. I de allra flesta fall torde ett generellt koniaktförbudav de slag som jag har redogjort för vara tillräckligt för atl motverkaförföljelse eller andra trakasserier. I en del fall kan det emellertid krävas etlförbud som går utöver detta. Jag tänker då på den möjlighet som föreslås i promemorianatt utfärda förbud att uppehålla sig i omedelbar närhet av den andres bostadeller arbetsplats eller annat ställe där den andre brukar vistas. sådantutvidgat besöksförbud kan i vissa fall innebära en mera långtgåendeinskränkning av rörelsefriheten och bör kunna utfärdas endast om del inte ärtillräckligt med ell generellt koniaktförbud av det tidigare nämnda slaget. Ellutvidgat förbud bör inte utfärdas annat än när det är påkallat med hänsyn fillomständigheterna och inte heller utsträckas geografiskt längre än vad som ärnödvändigt. Vid ett utvidgat besöksförbud är del särskilt viktigt atldel av beslutet klart framgår vad förbudet omfattar. sådant förbud måste, imotsats till ett generellt koniaktförbud, avgränsas geografiskt. Det bör kunnaske genom alt förbudet omfattar exempelvis en viss fastighet. Undantagsvis bör ellförbud kunna omfatta ell något större område, t.ex. elt kvarter. Det kangivetvis lyckas vara en nackdel i den praktiska tillämpningen, om det iförbudet måste anges en viss bostadsadress, arbetsplats eller liknande,eftersom beslutet då måste ändras, om den som förbudet avser alt skydda flyttareller byter arbete. Fördelarna från både kontroll- och rättssäkerhetssynpunktär emellertid så stora atl de uppväger nackdelarna. utvidgat besöksförbud kan i och för sig sägas innebäraen viss inskränkning i den rörelsefrihet som enligt 2 kap. 8 § regeringsformenär tillförsäkrad envar. Med hänsyn till att det i allmänhet rör sig om lindrigaingrepp i rörelsefriheten och alt starka skäl talar för alt en möjlighet lillutvidgat besöksförbud införs, anser jag emellertid att delta får godtas. Den som åläggs etl besöksförbud får självfallet inte inågon mera betydande mån hindras från att leva ett normalt liv. Den beslutandemyndigheten måste därför väga in även dennes förhållanden, både för atl bedömaom elt besöksförbud överhuvudtagel är motiverat och för atl pröva hur förbudetbör utformas. Del innebår all ell besöksförbud normalt inte bör utfärdas ulanall beslutsmyndigheten har haft tillfälle alt höra såväl den som förbudet avseratt skydda som den mot vilken förbudet riktas. Jag återkommer lill den frågan. Det är en mycket grannlaga uppgift atl bestämma innehålleti ett besöksförbud. Förbudet måste utformas så atl det är effekfivt samtidigtsom det inte får göras mer ingripande för den som del riktar sig mot än som ärmotiverat med hänsyn lill omständigheterna i det enskilda fallet. Särskildaproblem uppslår, om den som åläggs besöksförbudel och den som förbudet avseratt skydda har legitima skäl lill täta kontakter. De kan t.ex. ha Den försiktighet som bör iakttas i tillämpningen gör sig självfalletgällande med särskild styrka i en sådan situation, men den kan inte ses somnågot generellt hinder mot alt i del enskilda fallet utfärda ell förbud.Besöksförbud får inte hindra föräldrar atl umgås med sina barn, utom givetvis ide fall förbudet har tillkommit för att skydda barnet. Praktiska problem ifråga om umgänge med barn bör kunna lösas t.ex. genom att personal inomsocialtjänsten förmedlar kontakter mellan föräldrarna och följer med barnetmellan föräldrarnas bosläder. 3.3 Förutsättningar för förbud Mittförslag: Besöksförbud skall kunna meddelas, om del på grund av särskildaomständigheter finns risk för atl någon kommer alt begå brott mot, förföljaeller på annal sätt allvarligt trakassera en annan person. Vid bedömningen avom sådan risk föreligger skall särskilt beaktas om den mot vilken förbudetavses gälla fidigare har begått brott mot den andra personens liv, hälsa,frihet eller frid. Besöksförbud får inte meddelas, om syftet med förbudet kantillgodoses genom någon mindre ingripande åtgärd. Frågan om besöksförbud kanlas upp även utan uttrycklig begäran från den som förbudet avser alt skydda. Promemorieförslaget: Ett besöksförbud skall bara kunnariktas mot någon som har begått etl brott riktat mot annans hälsa, frihet ellerfrid. Vidare krävs atl gärningsmannen förföljer den som har utsatts för brottetoch att del bedöms nödvändigt med föreskrifter för att förekomma fortsattaövergrepp. En förutsättning för förbud skall vara att den som utsätts förförföljelsen själv begär etl förbud. Remissinstanserna: Remissutfallet är i huvudsak positivt.Remissinstanserna har i allmänhet godtagit att tidigare brott skall vara enförutsättning för förbud. Kritik har dock riktats mot att förutsättningarnainte tillräckligt klart framgår av lagtexten. Ett flertal remissinstanser harockså framhållit att förslaget inte ger tillräckligt utrymme för att åläggabesöksförbud under förundersökning och tiden fram till dess det föreligger endom i brottmålet. Vidare har påpekats atl kravet på redan pågående förföljelsemedför atl det inte går atl utfärda besöksförbud i fall där det finns enpåtaglig risk för nya övergrepp men där gärningsmannen t. ex. på grund av frihetsberövandeinte har kunnat ta kontakt med den andra personen. Vissa remissinstanser menar atldel inte bör krävas en uttrycklig begäran om besöksförbud från den som utsättsför förföljelsen. Skälen för mitt förslag: När frågan om besöksförbud hardiskuterats, har man i allmänhet utgått från atl syftet med elt förbud framförallt skall vara att hindra atl någon som har drabbats av ett brott utsätts förförföljelse eller andra trakasserier av gärningsmannen. Den grupp som framförandra stått i blickpunkten har varit kvinnor som har utsatts förmisshandel av make eller sambo. En möjlighet att ålägga besöksförbud kanemellertid vara av värde redan i samband med anmälan om brott. Det är naturligtatt offrets 2 1987/88.1 saml. rädsla för gärningsmannen är störst i nära anslutning tillbrottet, och risken Prop. för nya brott eller trakasserier av olika slag är iallmänhet större i de Som flera remissinstanser har påpekat ärdel dels under förundersökningen och broltmålsprocessen, dels ianslutning till alt någon som har dömts friges från straff, som besöksförbud kanvara etl särskilt betydelsefullt inslag i samhällets stöd åt målsäganden. Den grundläggande förutsättningen för etl besöksförbud börenligt min mening vara all del finns en klar risk för att den som förbudetskall skydda kommer atl utsättas för brott eller för förföljelse eller andraformer av allvarliga trakasserier. Vid bedömningen av detta bör del vara ensärskilt viktig omständighet om den som förbudet avses gälla harbegått brott mot den andra personen. Del är ju elt tecken på att han intedragit sig för att angripa den som man vill skydda. Eftersom besöksförbud skalltjäna ell förebyggande syfte bör det emellertid inte i alla situationer krävasall del kan styrkas all han begått ett brott mot den andra personen. En sådan avgränsningskulle medföra alt det inte blir möjligt atl meddela besöksförbud i allasituationer där del år sakligt befogat. Jag tänker då bl. a. på den situationenatt den mot vilken förbudet avses gälla är misstänkt för ell brott som ännuinte hunnit utredas och där del alltså i viss mån kan vara oklart om del gårall styrka brott. En annan situation kan vara alt den mot vilken förbudet avsesgälla tidigare gjort sig skyldig till allvarligavåldsbrott, som dock har varil riktade mot andra personer, t.ex. tidigaresambor. Vidare kan en begäran om besöksförbud ha föregåtts av omfattandetrakasserier som dock inte har överskridit gränsen för det straffbara. Medtanke på de skiftande situationer i vilka behov av besöksförbud kan uppstå börsom gemensam förutsättning uppställas alt del på grund av särskildaomständigheter finns risk för trakasserier. vill jag betona atlmöjligheten att använda besöksförbud utan atl den mot vilken förbudet avsesgälla har begått brott mot den andra personen bör användas myckelrestriktivt. besöksförbud syftar bl.a. till alt förhindra brott,och uttrycken förföljelse och trakasserier täcker givetvis även brott av olikaslag.