prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — 1 eller 1 a §) direkt bestämmas på grundval av det antal år mannentillgodoräknats pensionspoäng fram t.o.m. . Av punkt 7 följer att även folkpension i form avänkepension som utges med stöd av dessa särskilda övergångsregler alltidsamordnas med omställningspension eller särskild efterlevandepension, somkvinnan kan bli berätfigad till enligt det nya regelsystemet. Reglerna i dettahänseende behandlas närmare i kommentaren till den punkten. Av fjärde stycket framgår att de hittillsvarande reglernaför änkepension i olika kapitel i AFL har fortsatt tillämpning beträffandesådan änkepension som avses i förevarande punkt. Bl.a. tillämpas 5 kap. inuvarande lydelse när det gäller rätten fill sådan pension för utlänningar ochutlandssvenskar. Även 10 kap. 4 § i hittillsvarande lydelse blir tillämplig i frägaom sådan änkepension som här avses. Det betyder bl.a. - som påpekats av statenslöne-och pensionsverk och Kommunernas Pensionsanstalt - att för försäkrade somhar rätt såväl till änkepension av detta slag som förtidspension enbart en avförmånerna utges. Förevarande övergångsbestämmelse reglerar det fall att enkvinna blir berättigad såväl till änkepension enligt dagens reglersom till omställningspension eller särskild efterlevandepension enligt det nyaregelsystemet. Så torde i regel bli fallet för kvinnor som omfattas avövergångsreglerna i punkt 6. Detta kan även inträffa i vissa speciella fall förkvinnor, som har blivit änkor och beviljats änkepension med tillämpning avnuvarande regler härför. Skulle en sådan änka gifta om sig, kommeränkepensionen att dras in med stöd av 8 kap. 3 § andra stycket resp. 14 kap. 2 §tredje stycket i Prop. 1987/88:171 nuvarande lydelse. Om den nye makendärefter avlider - efter ikraftträdandet - inom fem års tid, återinträderrätten till änkepension efter den förste maken. Dessutom kan kvinnan bliberättigad till efterlevandepension i de nya formerna efter den sist avlidnemannen. För fall av nu nämnda slag föreskrivs i förevarande punktatt endast omställningspensionen eller den särskilda efterlevandepensionenskall utges. Är änkepensionen större utbetalas dessutom det överskjutandebeloppet. Vid tillämpning av regeln tas i fråga om folkpensionenligt det nya systemet hänsyn enbart till folkpension i form av änkepension.Beträffande tilläggspension enligt de nya reglerna beaktas endast änkepensionfrån tilläggspensioneringen. Detta betyder att det i undantagsfall skullekunna komma i fråga att en efterlevande kvinna uppbär t.ex.folkpension i form av änkepension och tilläggspension i form avomställningspension. Så kan bli fallet i vissa situationer där punkt 6 är tillämplig,I kommentaren till den punkten har angetts nägra sädana situationer. Dettaskulle även kunna bli aktuellt - i omgiftesfallen - om kvinnan sammanbott såsomicke gift med den först avlidne mannen. Möjlighet finns också för änka, sominte är berättigad till folkpension i form av änkepension efter den förstavlidne mannen men väl till änkepension frän tilläggspensioneringen efterhonom, att sedan rätten till änkepensionen från tilläggspensioneringenåterupplivats efter det nya äktenskapets upplösning erhållaomställningspension från folkpensioneringen efter den sist avlidne mannen. Detkan också hänvisas till den situation som beskrivits under punkt 5, nämligenatt en kvinna vid ikraftträdandet sammanbott med en man och sedermera gift sigmed honom och därigenom blivit berättigad till förmåner från såväl det äldresom det nya regelsystemet. I förevarande punkt har upptagits regler om samordningmellan ålderspension och viss övergångsvis utgiven änkepension fråntilläggspensioneringen. Motiven för de föreslagna reglerna har redovisats iavsnitt 5.3. Samordningsreglerna i denna punkt avser enbart sådanänkepension som utges med stöd av punkt 5 till kvinnor som är födda under någotav , dvs. år men vid ikraftträdandetav den nya lagstiftningen. Kvinnor som då är äldre och som avses med denpunkten har rätt att erhålla änkepensionen ograverad vid sidan av sinålderspension. Detsamma gäller alla kvinnor, oavsett ålder, som är änkor redanvid ikraftträdandet av det nya regelsystemet och vilkas fortsatta rätt tillänkepension grundas på punkt 2. (Däremot görs samordning även för kvinnor somär födda eller senare och som innefattas i punkt 6: regler härför hartagits in i punkt 9.) Samordningen enligt nu förevarande punkt innebär attänkepensionen från ATP skall minskas rned den ålderspension fråntilläggspensioneringen som änkan är berättigad till för samma månad. Avräkningengörs krona för krona. Detta betyder att en kvinna, som för samma månad ärberättigad till såvälänkepension som ålderspension frän ATP, har rätt att uppbära änkepensionenendast i den man den överstiger beloppet för ålderspensio- Änkepensionen utges alltså inte till någon del om denegna ålderspen- Prop. 1987/88:171 sionen beloppsmässigt är lika stor ellerstörre. Är ålderspensionen lägre än änkepensionen, utbetalas änkepensionen medbelopp som motsvarar skillnaden mellan denna och ålderspensionen. Har kvinnaninte rätt till någon ålderspension alls från ATP, erhåller hon helaänkepensionen oreducerad. Under alla förhällanden får kvinnan alltså rätt attuppbära hela den ålderspension som hon tjänat in rätt till, medan änkepensionenkan komma att minskas med hänsyn till den egenpension i form av ålderspensionsom utges. Samordningen enligt denna punkt avser inte enbartålderspension till kvinnan från fyllda . Även i fall då en kvinna gör ettförtida uttag av ålderspension från ATP år regeln tillämplig. Detta innebär attjag inte biträder ett förslag som försäkringsrätten för framförtunder remissbehandlingen, att samordningen alltid skall ske med beaktande avdet belopp som skulle utges vid uttag fr.o.m. 65-årsmånaden och att även attförtida uttag av ålderspension innan kvinnan blev änka - vilket därefteråterkallats - skulle inverka vid samordningen. Av andra meningen framgår att samordningsregeln intealltid skall tillämpas fullt ut. De kvinnor som här avses har alltid rätt atterhålla så stor pension att änkepensionen tillsammans med kvinnans egenålderspension uppgår till visst minsta belopp. Detta garanterade belopp utgörsav hälften av summan av kvinnans och den avlidne mannens egenpensioner i formav ålderspension. Vid tillämpningen av denna regel tas alltså i princip hänsyntill den ålderspension som faktiskt utges till kvinnan (jfr dock andrastycket). I fråga om mannens pension beaktas den ålderspension som utgick tillhonom för dödsfallet, dock beräknad utan hänsyn till förtidaeller uppskjutet uttag. Var mannen då inte berättigad till ålderspension läggstill grund för beräkningen den hela förtidspension, beräknadenligt 13 kap. 2och 3 §§, som mannen då hade rätt till eller skulle ha kommit i åtnjutande avom rätt till sådan pension inträtt vid fidpunkten för dödsfallet. Underlagetför beräkningen vid tillämpningen av denna garantiregel är alltså mannens ochkvinnans egenpensioner. av det sammanlagda beloppet härför är det belopp.som kvinnan är garanterad uppbära i form av egenpension och änkepension efterden samordning som föreskrivs i förevarande punkt. En viss begränsning av garantiregelns tillämplighetföreskrivs i tredje meningen i första stycket. Den tar sikte på kvinnor sominte har egenpension frän ATP eller bara låg sådan. För att inte en sådankvinna skall få rätt till bättre pensionsförmåner med stöd av den föreslagna garanfiregelnän vad som följer av nuvarande bestämmelser föreskrivs här att änkepensionenaldrig kan utges med högre andel av mannens egenpension än vad som gäller enligt14 kap. 3 § i nuvarande lydelse. Änkepensionen skall alltså inte på grundval avgarantiregeln kunna höjas från 40 resp. av mannens egenpension. Av andra stycket framgår att en änka som omfattas avsamordningsregeln i första stycket och som är eller äldre inte kanuppskjuta uttaget av den ålderspension från ATP vartill hon är berättigad ochdärigenom undvika att samordning görs mellan änkepensionen och dennaålderspension. Om en sådan änka avstår frän att ta ut ålderspensionen, skall fr.o.m.den manad varunder hon fyller ändå göras en samordning mellanänkepension och Prop. 1987/88:171 ålderspension. Samordningen avser då denålderspension som skulle ha utgått om kvinnan hade erhållit rätt därtill fr.o.m.65-årsmånaden. Vid tillämpning av första stycket likställs dessutom medden ålderspension som änkan uppbär sådan ålderspension som hon skulle haft rättatt erhålla om hon inte själv hade gjort undantagande från ATP enligt 11 kap. 7§ i dess lydelse . Även ålderspension som skulle ha utgetts omänkan inte hade underlåtit att erlägga fastställd avgift till ATP för inkomstav annat förvärvsarbete än anställning likställs med utgående ålderspension vidtillämpning av samordningsregeln i första stycket. Detta förslag bygger på enallmän princip inom pensionssystemet om behandlingen av sådan tilläggspension.Jag vill dock erinra om att socialförsäkringsutskottet i betänkandet 1986/87:10menat att det finns skäl att närmare undersöka behovet av ekonomiskt stöd förpensionärer som begärt undantagande frän ATP och att detta betänkande - somgodtagits av (rskr. 1986/87:175) -överlämnats tillpensionsberedningen för genomförande av den begärda undersökningen. När det gäller bedömningen av rätten till pensionstillskottoch beräkningen av inkomstprövade förmåner för kvinnor som omfattas av de idenna punkt upptagna samordningsreglerna får självfallet tas hänsyn enbart tilldet tilläggspensionsbelopp som faktiskt utbetalas efter samordningen. I denna punkt upptas reglerna om samordning mellan sådanänkepension som utges med stöd av punkt 6 till kvinnor som är födda år 1945eller senare och egen ålderspension till kvinnan. Denna samordning avser enbarttilläggspension och görs enligt samma principer som samordningen enligt punkt8. Dock finns inte här någon motsvarighet till den garantiregel som upptagits isistnämnda punkt. I övrigt sker alltsä samordningen enligt de principer sombeskrivits i punkt 8, och det kan därför hänvisas till kommentaren där. I förevarande punkt har upptagits en särskildövergångsbestämmelse som i realiteten innebår en ändring av nuvarande regel i14 kap. 2 § tredje stycket. Den bygger på förslag i avsnitt 5.3. En förutsättning för att regeln skall vara tillämplig äratt en kvinna före den nya lagstiftningens ikraftträdande har beviljatstilläggspension i form av änkepension. Vidare krävs att denna änkepension,också före ikraftträdandet, har med stöd av 14 kap. 2 § tredje stycket i dessnuvarande lydelse dragits in på den grunden att kvinnan ingått nytt äktenskap. Innebörden av den nya regeln är att kvinnan skall kunnaåterfå den indragnaänkepensionen efter den förste mannen, om det nya äktenskapet skulleupplösas efter att ha bestått . Detta gäller dock enbart underförutsättning att den nye mannen var eller äldre vid äktenskapets Skulle det nya äktenskapet upplösas efter att ha beståttkortare tid än fem Prop. 1987/88:171 år följer redan av 14 kap. 2 § tredjestycket i dess nuvarande lydelse - som i ett fall som det hår berörda harfortsatt tillämpning (punkt 2) - att kvinnan återfår rätten till änkepensionefter den förste mannen. I förevarande punkt har intagits den övergångsregel föravvecklingen av barntillägget som föreslagits i avsniU 8.2. Den innebär attsådana försäkrade som vid den nya lagsfiftningens ikrafUrädande redan har rätttill barntillägg skall ha kvar denna rätt också fortsättningsvis. I dessa fallprövas den fortsatta rätten till barntillägg enligt de hittillsvarande reglernaför denna förmån. Däremot skall efter ikraftträdandet inte kunna nybeviljasbarntillägg till försäkrade som inte tidigare haft rätt därtill eller för barnsom inte berättigade föräldern till barntillägg för ikraftträdandet. Avgörande för regelns tillämpning är att den försäkradehade rätt till barntillägg för . Däremot krävs inte att han dåfaktiskt uppbar denna förmån. I avsnitt 7 har föreslagits att hustrutillägget skallavvecklas efter en viss övergångstid. Enligt förslaget skall detta ske medbörjan som de nya bestämmelserna om efterievandepensionträder i kraft. Äldre regler om hustrutillägg skall dock i viss utsträckningtillämpas även för tiden efter . Det framlagda förslaget till ändring av 10 kap. 4 § andrastycket innebär bl.a. att samordningen mellan hustrutillägg och vissa andrapensionsformer avskaffas. Detta är en konsekvens av att hustrutilläggetavvecklas. då hustrutillägg alltjämt kan utgå skallsamordningsregeln i den paragrafen emellertid fortsätta att gälla. Detta följerav övergångsbestämmelsen i förevarande punkt. Den i förevarande punkt intagna övergångsbestämmelsen harbehandlats i kommentaren till 5 kap. Om det i en annan lag än AFL eller i en förordninghänvisas till änkepension enligt AFL skall därmed avses sådan änkepension somutges med stöd av punkt 2, 5 eller 6, om annat inte framgår avomständigheterna. Med änkepension kan i regel alltså inte likställas oniställningspensioneller särskild efterlevandepension. 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om Prop. Andra stycket anger de olika former av efterlevandelivräntasom kan utgå enligt kapitlet. I enlighet med de överväganden som redovisats iavsnitt 6 skall livränta alltså kunna utges till efterlevande barn samt tillvuxna efterlevande i form av omställningslivränta och särskild efterlevandelivränta, I tredje stycket har intagits bestämmelse om likställandei vissa fall av icke gifta samboende med gifta. Motsvarande regel finns i6 §. I den nya bestämmelsen har kretsen likställda ändrats i enlighet med vadsom föreslagits under avsnitt 6.3.1. Bestämmelsen överensstämmer med motsvarandenya regler i 8 kap. 1 § andra stycket och 14 kap. 1 § tredje stycket AFL. Någon motsvarighet till nuvarande 8 och 11 §§ om rätt tillefterlevandelivränta för frånskild kvinna resp. förälder till den försäkradehar inte upptagits i lagförslaget. Motivering härför har lämnats i avsnitt6.3.1. I förslaget har inte heller intagits motsvarighet till nuvarande 13 § omnedsättning av efterlevandelivräntor som utgår till flera vuxnaefterlevande efter den avlidne, eftersom fall som regleras i den paragrafeninte kommer att kunna uppstå inom ramen för det nya systemet för rätt till efterlevandeförmåner. Paragrafen, som motsvarar nuvarande 2 § andra, tredje ochfjärde styckena, anger underlaget för beräkning av efterievandelivränta(ersättningsunderlaget). För att markera den centrala ställning som avses tillkommalivräntor till efterlevande barn har i förslaget reglerna härom flyttats framföre bestämmelserna om rätten till livränta för efterlevande make. Första stycket i paragrafen upptar de nya åldersgränsernaför rätt fill barnlivränta. Som angetts i avsnitt 6.2 har bestämmelsernautformats efter mönster av vad som föreslås gälla beträffande barnpension inomfolk- och tilläggspensioneringen. Det kan därför hänvisas till kommentaren till8 kap. 2 § i förslaget till lag om ändring i AFL. Av hänvisningen i andra stycket framgår att 20 kap. 2 §fjärde stycket AFL i dess nya lydelse skall gälla även beträffande rätten tillbarnlivränta enligt LAF. Härigenom ges ett utländskt barn, som tagits emot häri landet i adoptionssyfte av den försäkrade, rätt till livränta om denförsäkrade skulle avlida innan adoptionen genomförts (jfr. under avsnitt 6.2). Paragrafen anger storleken av livränta till barn. Jämfördmed den nu gällande bestämmelsen i 10 § innebär paragrafen den ändringen attbarnlivränta alltid skall beräknas efter de procenttal som gäller då denförsäkrade inte efterlämnar livränteberättigad änka. I avsnitt 6.2 har dettaförslag utvecklats närmare. I paragrafen upptas regler för rätten till de i avsnitt6.3.2 föreslagna två formerna av omställningslivränta. Förutsättningarna härföranges genom hänvisning till motsvarande regler för omställningspension i 8 kap.4 och 5 §§ AFL. Det kan därför hänvisas till motiveringen till dessa lagrum. I paragrafen regleras förutsättningarna för rätten tillsärskild efterlevandelivränta. Detta görs genom hänvisning fill motsvaranderegler i fråga om rätten till särskild efterlevandepension inom den allmännapensioneringen i 8 kap. 6-10 §§ AFL. Innebörden av reglerna har utvecklatsunder avsnitt 12.1 i kommentaren till de nämnda paragraferna. Hänvisningen i andra stycket till olika regler i 16 kap. AFLinnebär att beträffande särskild efterlevandelivränta skall gälla vad som därsägs om föreskrift om undersökning av viss läkare m.m. (16 kap. 2 § AFL),skyldighet för försäkringskassa att ta initiativ till rehabilitering m.m. ochför den efterlevande att deltaga i sädan verksamhet (16 kap. 3 § AFL) samtindragning och nedsättning av särskild efterlevandepension (16 kap, 7 a § AFL). Någon motsvarighet till nuvarande 7 § har inte upptagitsbeträffande omställningslivränta och särskild efterlevandelivränta. Regeln inämnda paragraf innebär att livräntan till en kvinna, som sammanbott med denförsäkrade under äktenskapsliknande förhållanden utan.att ha varit gift meddenne, minskas med hänsyn till det underhållsbidrag som kvinnan kan uppbärafrån förutvarande make och med vissa ersättningar som har sin grund i tidigareäktenskap och som skulle ha fallit bort vid omgifte. Att göra motsvarandeavräkning på omställningslivränta eller särskild efterlevandelivränta skullestrida mot utformningen i övrigt av de förmånerna. Paragrafen anger storleken av omställningslivränta ochsärskild efterlevan delivränta. Jämförd med nuvarande bestämmelse i 4 § om storleken av änkelivränta innebär paragrafen den ändringen att livräntan utgör i stället för av ersättningsunderlaget då den försäkrade efterlämnar även livränteberättigat barn. I sådant fall skall enligt förslaget livräntan tillbarnet utgå utan minskning med hänsyn till den livränta som utges till den vuxne efterievande (5 §), 235 Någon motsvarighet föreslås inte till nuvarande föreskrifti 4 § andra Prop. 1987/88:171 stycket om femtondelsreducering av livräntatill en vuxen efterlevande. I paragrafen ges bestämmelse om samordning mellan särskildefterlevandelivränta och vissa andra förmåner. Detta görs genom en hänvisningtill motsvarande regel i 8 kap. 12 § AFL för särskild efterlevandepension frånden allmänna pensioneringen. Andra meningen reglerar samordningen i fall då den efterlevandehar rätt till såväl särskild efterlevandepension som särskild efterlevandelivränta.Eftersom förutsättningarna för rätt till efterlevandelivränta överensstämmermed de som avses gälla för efterlevandepension, kommer en efterlevande som ärberättigad till den förra förmånen i regel att vara berättigad också till densenare. Som framgår av 6 kap. 1 § skall livräntan och pensionen inbördessamordnas enligt de principer som gäller , dvs. livräntan utgår endast iden mån den överstiger pensionen. Detta innebär att, om den efterlevande harrätt till såväl särskild efterlevandepension och särskild efterlevandelivräntasom annat stöd av i paragrafen avsett slag (dvs. stöd i de former som anges i 8kap. 12 § AFL), samordning med det senare måste ta sikte på det belopp somutgår i form av livränta och pension sedan dessa först samordnats med varandra.Överstiger det andra stödet därvid vad som utgår i pension och livränta, skallsåledes sistnämnda förmåner över huvud taget inte utges. Är däremot pensionenoch livräntan större än det andra stödet, utgår de förstnämnda förmånerna somutfyllnad till det . Vid denna samordning skall avräkning i första handgöras på livräntan och därefter på pensionen. Innebär avräkningen att livräntanhelt faller bort, görs enligt förslaget till 14 kap. 7 § AFL reduktion därefterförst på tilläggspensionen och sedan på folkpensionen. Paragrafen motsvarar nuvarande 12 §. Vid utformningen harhänsyn tagits till det förslag till ändring av 12 § som lagts fram i prop.1987/88:124 om god man och förvaltare. Begränsningsregeln i första stycket har sin motsvarighet inuvarande 14 §. Hänvisningen i andra stycket till 16 kap. 1 § förstastycket AFL innebär bl.a. attdet i princip skall krävas att den efterlevande ansöker om efterlevandelivräntaför att få rätt därtill. Enligt nuvarande praxis utreder dockförsäkringskassorna även utan ansökan om en efterlevande till en avlidenförsäkrad har rätt till ersättning på grund av arbetsskada, om det av uppgiftersom kassan har tillgångliga framgår att sådan ersättning kan komma ifråga (jfr. 1975/76:197 s. 108). Finner kassan att detta är fallet,initierar den en ansökan om livränta från den efterlevande. Ocksåbestämmelserna i 16 kap. 1 § tredje och femte styckena AFL skall Prop.1987/88:171 kunna tillämpas i fråga om efterlevandelivränta enligt LAF. Sålundaskall en fidsbegränsad särskild efterlevandelivränta kunna utbetalas förförlängd tid utan att särskild ansökan därom görs. Likaså skall finnasmöjlighet att fillerkänna den som ansöker om särskild efterlevandelivräntaersättning för kostnader för läkarundersökning m.m. som är av betydelse förprövningen av rätten till livränta. Även16 kap. 5 § femte stycket AFL avses gälla beträffande livräntor tillefterlevande barn och vuxna. Barnlivränta skall alltså kunna utges retroaktivtför längst fillbaka, medan omställningslivränta och särskild efterlevandelivräntaskall kunna utbetalas för längst tillbaka före ansökningsmånaden.Förslaget skall ses mot bakgrund av förmånernas syfte att lämna bidrag till denefterlevandes löpande underhåll resp. att utgöra ett stöd under enomställningstid (jfr prop. 1978/79:75 i vad avser motsvarande regler för allmänpension). Hänvisningentill 16 kap. 5 § sjunde stycket AFL medför att det för efterlevandelivräntornasdel kommer att gälla samma regel om avräkning vid retroaktiv utbetalning av efterlevandeförmånfill barn som inom efterlevandepensioneringen. 8 § AFL innehåller bestämmelse om skyldighet för den som uppbär bl.a.efterlevandepension att fill anmäla inträffade förändringarsom år av betydelse för rätten till den utgående förmånen. Denna bestämmelseavses gälla även beträffande efterlevande som erhåller efterlevandelivräntaenligt LAF. Närdet slutligen gäller hänvisningen till 16 kap. 9 § AFL innebär denna bl.a. attomställningslivränta och särskild efterlevandelivränta utgår längst t.o.m.månaden före den varunder den efterlevande uppnår . Särskilda bestämmelser om ersättning Någonmotsvarighet till det nuvarande tredje stycket i paragrafen har inte upptagitsi lagförslaget, eftersom omställningslivränta och särskild efterlevandelivräntainte skall utges till efterlevande som är eller äldre. Iparagrafen har hänvisningen till 10 kap. 4 § AFL inskränkts till att avseförsta stycket av den föreskriften (i dess nya lydelse). Den innebär att tvåomställningslivräntor från arbetsskadeförsäkringen inte skall kunna utges tillsamma efterlevande . Däremotskall fortsättningsvis omställningslivränta eller - i vissa fall -särskild efterlevandelivräntakunna utges med egenlivränta. Likaså kan - med hänsyn till den nyalydelsen av 10 kap. 4 § AFL - barnlivränta utbetalas efter barnetsbåda föräldrar. Att hänvisningeninskränkts till att avse enbart första stycket i 10 kap. 4 § AFL har sin grund i ett förslag under remissbehandlingen av försäkringsrät- 237 Nuvarande regler innebär att ett efterlevande barn inte Prop.1987/88:171 kan erhålla både barnlivränta och egenlivränta frånarbetsskadeförsäkringen . Detta överensstämmer med vad som gäller och avsesgälla även i fortsättningen beträffande barnpension och förtidspension frånfolkpensioneringen. Någon motsvarande samordning görs dock inte - och föreslåsnu inte heller göras - vid samtidig rätt till barnpension ochförtidspension från tilläggspensioneringen (jfr. 14 kap. .4 § i föreslagenlydelse). Som framhållits av försäkringsrätten finns starka skäl för att idetta hänseende behandla förmånerna enligt LAF på samma sätt somtilläggspension. Förslaget innebär alltså att det i fall av här berört slagfortsättningsvis inte skall göras någon samordning mellan barnlivränta och egenlivräntaåt barnet. 8 kap. Övriga bestämmelser