prop · GB03164 · 1987-12-31 00:00:00 — De får endast förtydliga eller fylla ut lagreglerna medhänsyn lill dessas innehåll. m. m. måsle hålla siginom de klassramar som anges i FTL resp. FTF. En fastighetsägare får således inleåläggas något nytt genom en verkställighetsföreskrift. Skulle det ändåuppkomma behov av all lill ledning för fastighetstaxeringen utfärda uttalandenav inskränkande eller betungande karaklär för fastighetsägare, får delta i såfall göras genom ej bindande allmänna råd, m. m. Enligl förordningen (1986: 1346) med instruktion förskatteförvaltningen skall RSV genom allmänna råd och uttalanden verka förlagenlighet, följdriktighet och enhetlighet inom verksamhetens område. Vid1981 års AFT utfärdade RSV en rad icke-bindande normer i del angivna syftet.Åtskilliga sådana s. k. anvisningar meddelades med stöd av FTF. Emedan dessainte är bindande kan fastighetstaxeringsinslanserna i varje enskilt ärendepröva deras riktighet eller lämplighet och avgöra om de skall följas ellerfrångås. Dessa utfyllande regler är av slor betydelse för faslighelslaxeringsarbeleloch de torde inle kunna undvaras. Jag vill här dock beröra frågan hur dessa icke-bindanderegler bör betecknas. Avgörande vikt bör enligt mitt förmenande fästas vid vad som uttalades i motiven till den ändring i 1 § förfatlningssamlingsförordningen (1976: 725) som företogs . Föredragande statsrådet sa där alt termen 12 anvisningarinle skall få användas som beteckning på bindande regler (föreskrifter). Denskall ocksä undvikas som beteckning på sådana ickebindande regler som avsertillämpning av föreskrifter (prop. 1983/84: 119, KU 25, rskr. 245, SFS1984:212). I förordningen används nu i stället beleckningen allmänna råd päsådana generella rekommendationer om tillämpningen av en författning som angerhur någon kan eller bör handla i elt visst hänseende. En stor del av RSV:s icke-bindandenormer vid fastighetstaxeringen torde falla in under denna definition. De bördärför betecknas allmänna råd, rekommendationer e. d. I delnärmast följande avser jag all behandla några väsentliga frågor som småhuslaxeringskommitléntagit upp, varefter jag kommer all beröra värdefaktorerna för tomtmark resp.småhus. 1987/88: 164 2.4.1 Värderingsregler för mark och byggnader Mittförslag: Nuvarande särredovisning av delvärdena mark- och byggnadsvärde skallbibehållas. Kommitténsförslag: Kommillén har övervägt möjligheten all frångå nuvarande system vidvärderingen av småhusenheter, innebärande att separata mark- och byggnadsvärdenredovisas, för all i stället övergå lill att enbart laxera ell totalvärde.Kommittén bedömer del dock som uteslutet atl nu övergå lill denna metod menföreslår atl frågan utreds för fastighetstaxeringen som helhet. Remissinstanserna:Flera remissinstanser förespråkar en övergång lill taxering av enbarttotalvärden. påpekar atl den nuvarandebindningen lill marknadspriset gör det svårt atl dela upp en fastighets värdepå dels tomt, dels byggnader. Enligt institutet finns del inga"objektiva" kriterier för en fördelning av lägels olika fördelar ochnackdelar. Hela fastigheten är bärare av dessa. Marknaden gör således inte dendistinktion av lägesinverkan som påstås i del särskilda yttrandet lillbelänkandet. Det är också institutels uppfattning atl man bör undvika alllaxera tomt och byggnader var för sig. Skälet härtill är inle den brist iköpeskillingsstatistik som kommittén framhållit, utan den lagstadgadebindningen till marknadspriset. Institutet tror alt ell byte av modell sannoliklskulle kräva mer analysarbete än vad som kan hinnas med års taxering.LM V anser det vara möjligt atl genomföra en sådan förändring till AFT.En eventuell anpassning av modellerna för övriga fastighetstyper bör enligl LMVkunna lösas inom ramen för de uppdelade allmänna fastighetstaxeringarna. Skälen förmitt förslag: För en småhusenhet skall enligt 5 kap. 7 § FTL delvärdena mark-och byggnadsvärde bestämmas. Enligl 7 kap. 9 § nämnda lag skall markvärde somhuvudregel bestämmas som om taxeringsenheten var obebyggd medan byggnadsvärde enligl7 kap. 8 § samma lag är del mervärde som taxeringsenheten har på grund av attden är bebyggd. särredovisningär fortfarande av slor belydelse vid bl.a. inkomst- ochförmögenhetsbeskattningen. En övergång lill en modell med enbart taxering av elttotalvärde torde därför även fortsättningsvis kräva någon form av specifikationav mark- och byggnadsvärde. Frågan berör även andra taxeringsenheter änsmåhusen och kräver som framgått elt omfattande analysarbete. Jag är därförinte beredd atl föreslå en övergång lill denna värderingsprincip vid 1990 årssmåhustaxering. 1987/88: 164 2.4.2 Indelning i taxeringsenheter Mittförslag: Reglerna om indelning i taxeringsenheter för småhus kvarståroförändrade. Kommitténs förslag: Kommittén föreslår att i bebyggdsmåhusenhet inte får ingå obebyggd mark. Effekten av kommitténs förslagåskådliggörs med följande exempel. En villaägare med en slor, delbar, tomt inkomslbeskatlasi dag för en taxeringsenhet som beslår av två tomter och en byggnad. Hansgranne, som har en mindre villatomt men som dessutom äger en obebyggd tomt ettstycke därifrån, inkomslbeskatlas för endast en tomt och en byggnad. förslag skulle båda fastighetsägarna komma att inkomslbeskatlas fören tomt och en byggnad. Remissinstanserna: Endast elt fåtal remissinstanser harberört denna fråga. De flesta som yttrat sig tillstyrker förslaget meninvändningar förekommer också. Kammarrätten i tillstyrker i och försig men betonar att det trots allt är en viss skillnad mellan den"stora fastigheten" med dess två hopliggande tomter och del andrafallet, där det är mellan dem. I del förra fallet ståronekligen intill dess exempelvis delförsäljning sker en stor tomt tillägarens disposition. RSV lillstyrker ocksä men vill gå någol längre. Enligl verkelbör huvudregeln vara alt varje småhus med tomt skall ha etl egeltaxeringsvärde. Gemensamt taxeringsvärde bör åsättas endasl om något annatvore uppenbart olämpligt. Härigenom skulle, enligl RSV, omlaxering inle behövaföretas vid ägarbyte. Skälen förmitt förslag: I samband med riksdagsbeslut om en uppdeladfastighetstaxering bestämdes atl allmän faslighelslaxering är 1988 skulle skeav, förutom hyreshus-, industri- och specialenheter, även exploaleringsenheler.Eftersom exploaleringsmarken värderas utifrån riktvärden för tomtmark för denbyggnadstyp som marken är avsedd för, nedräknad med en exploateringsfaklor,innebar detta problem beträffande exploaleringsmark som är avsedd för småhus. Enliglden uppdelade faslighetslaxeringen värderas nämligen sådan tomtmark först år1990. På grund härav företogs den ändringen i reglerna alt exploaleringsmarki fortsättningen inte skall indelas i särskilda exploaleringsenheler. 1 ställetinordnas dessa under den småhus-, hyreshus- eller induslrienhel som exploaleringsmarkenär avsedd för. 1 avsikt all förhindra atl exploateringsmark därvid skullekomma all föranleda väsentligt höjda intäkter av scha-blonbeskattade småhus,föreskrevs i 4 kap. 6 § FTL atl exploate- ringsmark inte får ingå i taxeringsenhet som är bebyggd (prop. 1985/86:160, SkU 44, rskr. 284, SFS 1986:258). Av samma skäl som jag här nu redovisat motiverade småhuslaxeringskommitlénsill förslag att inte heller obebyggd tomtmark skulle fä ingå i en bebyggdsmåhusenhet. Jag finner emellertid denna jämförelse något haltande. Åtgärdenatt undanta exploaleringsmarken från alt ingå i bebyggda taxeringsenheterföranleddes som tidigare nämndes av behovet alt kompensera för en ickeönskvärd effekl av beslut atl inte indela exploaleringsmark isärskilda taxeringsenheter. Förhållandet är inte riktigt delsamma beträffandedelbara småhuslomler. Som kommittén påpekat kan emellertid nuvarande syslem fäde påtalade effekterna vid schablonbeskattningen. Jag delar kammartältens iStockholm synpunkt all det ändå är en viss skillnad mellan "en storfastighet" med två eller flera intilliggande "tomter" och två"vanliga tomter" belägna ett stycke från varandra. Jag vill idetta sammanhang nämna att det i utredningen om refomerad inkomstbeskattning(Dir. 1987: 29) pågår en allmän översyn av nuvarande inkomstskattesystem.Avsikten är atl arbetet skall bedrivas skyndsamt och alt de förslag somutredningen kommer fram till skall kunna tillämpas årsinkomsttaxering. Av direktiven framgår atl man bl.a. kan komma att föreslå enlösning som innebär att man låter flytta över utgiftsräntor för villor ochsommarstugor från nuvarande inkomstslaget annan fastighet till inkomstslagetkapital. Beroende på vad som därvid anses lämpligt i detta avseende kan ävenschablonbeskattningen av småhus komma all beröras. Det kan därför länkas altde av småhustaxerings-kommittén påtalade effekterna av nuvarandeschablontaxeringsregler där får sin lösning. Härutöver kan det i en kommandeöversyn av fastighetstaxeringen finnas anledning all se över de motiv somursprungligen styrde uppdelningen i taxeringsenheter med anledning av denyligen ändrade reglerna om beskattning. Som framgått ärjagemellertid nu inle beredd att utforma mitt förslag i linje med kommillénsbetänkande i denna del. 2.4.3 Plan- och bygglagens inverkan på indelningen i ägosiagGaranterad byggrätt Mittförslag: Nuvarande regler om när mark skall indelas som tomtmark behållsoförändrade. En detaljplans genomförandetid skall således inte tillmätasavgörande betydelse för indelning i ägoslaget tomtmark. Däremot skall s. k. återuppföranderältbeaktas i detta avseende. Kommitténsförslag: Endasl mark med garanterad byggrätt skall indelas som tomtmark. Deltabör komma till uttryck i lagtexten. Remissinstanserna:De flesta instanser som yttrat sig tillstyrker förslaget. RSV anför alt engenomgående princip i FTL är alt förväntningsvärden inle åsätts taxeringsvärdeom del inle föreligger garanterad ersällningsrält. Denna princip bör enligt RSVbibehållas. LMV anmäler dock en annan ståndpunkt.Effekten av genomförandetidens utgång kan enligt LMV svår- Prop. 1987/88: 164ligen fångas in i nägon generell modell. De mäste bedömas från fall till fallberoende på planens aktualitet, markens belägenhet inom planen, bebyggelsetrycket,kommunens markpolilik etc. Obebyggd mark inom plan som är utbyggd i litenomfattning och där kommunen anser all planen är inaktuell och inle skallgenomföras torde enligt LMV ha etl mycket lågt marknadsvärde. Däremot anser verkelalt marknadsvärdet för en enstaka obebyggd s. k. lucktoml inom tätort i mångafall knappast påverkas av all genomförandetiden löper ul, eftersom den endarealistiska användningen är atl tomten bebyggs på samma säll som omkringliggandetomter. Verket framhåller atl en utformning av reglerna enligl förslaget sannoliklkommer all innebära att betydande fastighetsvärden faller utanför laxeringen.Därför anser man att indelningen i ägoslag och uppdelningen i värderingsenhe-lerbör knytas lill kommunens beslul atl anta. upphäva eller ändra detaljplaneller områdesbestämmelser. Denna princip är införd som nylaxeringsgrund i 16kap. 4 § FTL. Enligl LMV:s mening ligger motsvarande synsätt närmast till handsockså i fråga om definitionen av tomtmark. Verkel anser atl kommitténs förslagmedför oacceptabla konsekvenser för fastighetstaxeringens trovärdighet ochkvalitet i fråga om förmågan atl återspegla marknadsvärdena slorl anlaltaxeringsenheter. Dessutom anses anpassningen lill plan- och bygglagens (1987:10), PBL, regelsystem bristfällig. Skälen för mitt förslag: Den nya plan- och bygglagenträdde i kraft den . Den föranledde vissa ändringar i FTL, bl.a. inu förevarande lagrum 2 kap. 4 § saml också i 7 kap. 11 § och 16 kap. 4 §.Ändringarna innebär endasl en anpassning lill terminologi och systematik i PBL (prop.1985/86:90, BoU 1986/87:4, rskr. 126, SFS 1987: 146). Av intresse för faslighelslaxeringens vidkommande ärföljande nyheter i den nya planlagstiftningen. Detaljplanen ersätter detidigare stads- och byggnadsplanerna. Detaljplanen skall reglera hur ellavgränsat omräde inom kommunen fär användas för bebyggelse eller hur bebyggelsenfår förändras eller skall bevaras. Planen skall ha en genomförandelid. Genom-förandelidenkan bestämmas lill . Planen kan upphävas eller ändras närbehov föreligger. krävs dock fastighetsägarens medgivandesåvida inle nya förhällanden av stor allmän vikt inträtt, vilka inte kunnatförutses vid planläggningen. Om planen ändras eller upphävs undergenomförandetiden, har fastighetsägaren rätl till ersättning för den minskningi fastighets värde som det kan medföra. Del är häri som den garanteradebyggrätten består. Efter genomförandeli-dens utgång fär planen ändras om detfinns ett allmänl intresse som väger tyngre än fastighetsägarens enskildaintresse. Fastighetsägaren har ingen räll till ersättning enbart pä den grund atlhan då vägras bygglov därför alt planen ändras eller upphävs. Om planarbetepåbörjats när bygglov söks, får vänta i högst tvä är medbeslutet i bygglovsfrågan. Det avgörande för rätlen till ersättning är då omlovet sökts under eller efter genomförandetiden. Vid bedömningen av om genomförandelidens utgång skall fåavgörande betydelse vid ägoslagsindelningen vill jag anknyta lill den diskussion som 16 föranleddesav den tidigare nämnda ändringen av nylaxeringsgrunderna i Prop. 1987/88: 16416 kap. 4 § FTL. 1 sill yltrande över förslaget i denna del uttalade lagrådetall det vore värdefullt om bostadsministem ville belysa den inverkan på fastighetenstaxeringsvärde som kan följa av atl en byggrätt inte las i anspråk under genomförandeliden.I propositionen (a. a. s. 217 f.) svarade bostadsministern all del råder enviss osäkerhet om den framlida ulvecklingen i fråga om marknadsvärdet på enobebyggd tomt inom detaljplan efter genomförandetidens utgång. Han var därför inleberedd all föreslå all genomförandelidens utgäng skall vara en grund för nylaxering.Han påpekade även atl fastighetsägarens möjlighet all i sådant fall få nylllaxerings-värde åsall, om han kan förete ell beslul om vägrat bygglov ellerförhandsbesked, i tillräcklig utsträckning tillgodoser dennes intressen. Bosladsuiskotiet anförde i sill yltrande häröver bl.a.följande (BoU 1986/87:4 s. 43): Den osäkerhet som följer av atl byggrätten kan inskränkasefter genomförandetiden är givelvis en omständighet som typiskt sell påverkarmarknadsvärdet negativt. Om kommunens intentioner omfallar ell mer intensivtmarkutnyttjande än gällande plan medger, kommer dock marknadsvärdet i stället atlstiga. Enbart den omständigheten all genomförandetiden löpt ul kan i ingetderafallet anses medföra någon så klar ändring av marknadsvärdet alt en ny taxeringär motiverad. Del krävs nägon form av bindande avgörande beträffande den forlsällamarkanvändningen, så som nuvarande och föreslagna lydelse av 16 kap. 4 § faslighetstaxeringslagenföreskriver. För egen del gör jag den bedömningen alt de argument som bosladsuiskotietandragit i denna fräga ocksä äger gillighel för att inte låta genomförandelidensutgång ensamt fälla avgörandet av om mark skall indelas som tomtmark eller inle.Såsom LMV påvisat skulle en sådan ordning leda lill orimliga resultat. Vad beträffar den s. k. åleruppföranderätten vill jaganföra följande. Enligt 14 kap. 7 § tredje slyckel PBL har fastighetsägare rätttill ersättning för den skada han lider om bygglov vägras atl ersätta en genomolyckshändelse förstörd byggnad med en i huvudsak likadan byggnad och ansökanom bygglov har gjorts från det atl byggnaden förstördes.Bestämmelser om ersättning när byggnad rivits eller förstörts på annat säll ängenom olyckshändelse finns i 14 kap. 8 § första slyckel I. PBL. Genom dessa regler har införtsen principiell räll lill återuppförande av en i huvudsak likadan byggnad. Som jag tidigare redovisat har kommittén föreslagit alldet i lagtexten uttryckligen anmärks att endast mark med garanterad byggrättskall indelas som tomtmark. Förutom förslaget atl ändra lagtexten så all delklart framgår alt den tidigare nämnda genomförandeliden för detaljplan här blirstyrande, föreslår kommillén också all ell tillägg görs så all den s. k. åleruppföranderättenuttryckligen anges som grund för indelning av obebyggd mark som tomtmark. Jag har i del ovan anförda klargjort alt en detaljplansgenomförandetid inte bör ha avgörande betydelse för ägoslagsindelningen. Jag föreslår all 17 2 1987/88. inleheller åleruppföranderätten skall nämnas i lagtexten, här dock av andra skäl. Imotiven till den del av stadgandet i 2 kap. 4 § FTL som är i frågaredovisade nämligen fastighetstaxeringskommitté, FTK, utförligt ivilka fall som det kan länkas vara uppenbart atl en tomt får bebyggas (jfr SOU1979: 32 s. 212 f.). Departementschefen framförde inga erinringar häremot. Vidutformningen av stadgandet specificerades inle närmare de olika situationernadå del är uppenbart alt mark fär bebyggas. I stället erhöll stycket en sädanlydelse alt det, förutom atl uttryckligen nämna byggnadslov och mark tillobebyggd faslighet som bildals för byggnadsändamål under de senaste två aren, endaslbeaktade sådana fall där obebyggd mark med stor sannolikhet kunde länkas fåbebyggas eller bli bebyggd. Jag anser att också den genom PBL införda återuppbyggnadsrät-lenbör kunna beaktas som grund för indelning av mark som tomtmark utan all dettaför den skull behöver uttalas i lagtexten. Jag finner således att 2 kap. 4 § Qärdestycket FTL kan kvarstå i sin nuvarande lydelse. 1987/88: 164 Mitt förslag: Nuvarande regler behålls oförändrade. Kommitténs förslag: Kommittén har i denna fråga anknutit lillett uttalande som FTK gjort i sitt slutbetänkande (SOU 1984: 37) Rullande faslighelslaxerings. Enligt vad FTK där anfört bör en bebyggd småhusfastighet anses delbar endasldå fräga är om två självständiga småhus eller då tomtens delbarhet dokumenterasl.ex. genom stadsplan, byggnadsplan eller genom byggnadslov. Smähustaxeringskommitténanser alt samma synsätt även bör gälla för en obebyggd småhusloml. Således bör enliglkommittén byggrätten dokumenteras genom detaljplan . Remissinstanserna: Bland de remissinstanser som yttrat sigi frågan råder delade meningar. LMV år på de grunder som tidigare redovisatskritisk också till denna del av kommitténs förslag. påpekar atl deföreslagna värderingsgrunderna inte kan tillämpas för en småhusloml som äravsedd atl bebyggas med fiera småhus för uthyrning. Tomten är då inle avsedd atldelas pä det sätt som kommillén anger. Enligl är syftet med innehavet avsmåhus i sådant fall långvarig uthyrning och förvaltning och inte avslyckningoch försäljning. Skälen för mitt förslag: Av bestämmelserna i 6 kap. 7 § FTLframgår bl.a. atl varje tomt skall ulgöra en värderingsenhei. Skulle emellertidbyggnadsrätl lill två eller flera småhus föreligga på en tomt får varje del avtomten som omfattas av en byggnadsrätl, ulgöra en värderingsenhei. Enligt del anförda lagrummet är således byggnadsrätlen detavgörande för indelningen av en småhusloml i värderingsenheler. Denna byggnadsrätlframgår i allmänhet av detaljplanen även om den där naturligtvis kan vara mereller mindre preciserad. Mol bakgrund av vad jag tidigare anfört om betydelsenav detaljplans genomförandetid i faslighelstaxeringshänse- ende,finner jag också här atl någon uttalad anknytning till genomförandetiden inteär lämplig. Idelta sammanhang vill jag även erinra om bestämmelsen i 7 kap. 11 § FTL, vilkenändrats i samband med införandel av PBL. Lagrummet har numera följande lydelse. Ärtomtmarken obebyggd skall föreskrifter angående markens bebyggande elleranvändning beaktas vid värderingen. Finnspå tomtmarken byggnad som har åsätts värde skall nybyggnad anses möjlig i denutsträckning bebyggelse har skett. Vidare skall vid bedömning av tomtmarkensdelbarhet hänsyn tas lill om byggnadens placering på tomlen omöjliggör atldenna delas. 1specialmotiveringen till ändringen uttalade föredraganden bl.a. följande (prop.1985/86:90 s. 216). ---- Inomområden utan detaljplan kan vissa bebyggelsereglerande föreskriftermeddelas genom områdesbestämmelser. Sådana bestämmelser kan l.ex. avsegrunddragen i den avsedda användningen av mark- och vattenområden för olikaändamål eller föreskrifter om byggnadsarean eller storleken på tomter avseddaför fritidsändamål. Sädana föreskrifter bör givetvis beaktas vid värderingen avtomtmarken. Jagvill genom denna hänvisning påvisa all, även om någon garanterad byggrätt inleföreligger utanför delaljplanelagl område, där ändå förekommerbebyggelseverksamhet som bygglovsprövas i enlighet med vissa riktlinjer. Dettaframgär närmare av 8 kap. 12 § PBL. Vid fastighetstaxeringen kan inte bortsesfrän della faktum. Vid bedömningen av delbarheten m. m. i sådana områden fårman således ulgå från den praxis som utbildas utifrån gällandeområdesbestämmelser, allmän lämplighetsprövning m. m. Närmare bestämmelser tillledning för fastighetstaxeringen i delta hänseende kan meddelas av RSV med slödav tidigare nämnda bémyndiganden. Mitt förslag:Reglerna om indelning av mark i ägoslagel exploateringsmark lämnasoförändrade. Kommitténs förslag:Kommittén för fram tanken all ägoslagel exploaleringsmark upphör som särskillägoslag. Frägan överlämnas dock för bedömning i annan ordning i hela dessvidd. Kommittén föreslår emellertid belräffande detta ägoslag atl endaslbyggrätt enligl detaljplan under genomförandeliden skall beaktas. Remissinstanserna:Kammarrätten i påtalar en inkonsekvens i kommiltéförslaget. Enligtkammarrätten anför kommillén i fråga om exploateringsmark att sådan markendast kommer all förekomma efter utgången av liden för detaljplanensgenomförande och sannolikl beslå av mark som varittomt. tén att endaslbyggrätt enligl detaljplan under genomförandeliden beaktas. Enligl kammarrättenförefaller dessa uttalanden all gå stick i stäv med varandra. Kammarrättenifrågasätter om kommillén i stället kan ha menat atl för all del över huvudlaget skall bli fråga om exploaleringsmark krävs all det tidigare - under genomförandeliden- har funnits en byggrätt enligt detaljplan. En sädan tolkning strideremellertid enligt kammarrätten mol den föreslagna lagtexten och kammarrättenifrågasätter om inle negationen skall utgå. RSV tillstyrker all begreppet exploaleringsmarkutmönstras ur FTL. Verkel anser all om man för mark med förväntad bebyggelsemåste räkna med en väntetid som kan tänkas påverka värdet väsentligt, t. ex. 3år, bör detta beaktas genom justering. Även LMV har denna åsikt. LMV menar dockatl motiven för en sådan förändring inte bör anses vara den nya planlagstiflningen.Den grundläggande förutsättningen enligl LMV är kommitténs förslag om allbebyggd småhusenhet inle skall kunna omfalla obebyggd tomtmark. Sverigesallmänna hypoteksbank anser del välbetänkt all låta bedömningen av den nyaplan- och bygglagens effekter belräffande exploaleringsmark anslå tillserfarenheter vunnits därav. Skälen förmitt förslag: Jag finner kommitténs förslag atl låta utmönstringen av exploaleringsmarkanslå tills vidare vara välbetänkt. Såsom jag anfört bör inte endetaljplans genomförandelid vara avgörande för ägoslagsindelningen. 1987/88: 164 Mittförslag: En ny grund för när ny taxering skall göras införs. Denna innebär altny taxering alltid skall göras när indelningen i ägoslag eller byggnadstyp börändras. Kommitténs förslag: Överensstämmer i fråga om lagtextenmed milt förslag. Remissinstanserna:RSV delar kommitténs synpunkter om ny taxering i samband med att detaljplanupphör. Verkel anser sig dock sakna möjligheter atl bevaka dessatidpunkter. RSV föreslär atl det i lagtexten preciseras all ny detaljplan utgörobligtorisk nylaxeringsgrund saml all nylaxeringsgrunderna ses över i lämpligtsammanhang. tillstyrker förslaget men tilläggerall del måhända skulle bli klarare rent lagtekniskt om i den föreslagnabestämmelsen om ny taxering direkt anges de fall dä ny indelning i ägoslageller byggnadstyp skall ske. och anser all den föreslagnabestämmelsen förefaller någol oprecis. Man ifrågasätter om den täcker in allade situationer som kan uppkomma när genomförandetiden upphör eller planerupphävs.