prop · GB0369 · 1987-12-31 00:00:00 — Bestämmelsernai 1 äger motsvarande tillämpning beträffande prövning av fråga om förlängning eller förkortning av tid inom vilken saken skall fullföljas. Om den som erhållitexpropriationstillstånd ej har väckt talan inom den bestämdatiden, är tillståndet förfallet, såvida han icke har ansökt om förlängning avtidsfristen och ansökningen bifalles. Har expropriationstillständet förfallitenligt tredje stycket eller enligt 5 kap. 15 § andra stycket eller 18 § tredjestycket och begäres därefter nytt expropriationstillstånd tillegendomen av samme sökande och påsamma expropriationsgrund somtidigare, kan sådant tillstånd beviljas endast om särskildaskäl föreligger. Har expropriationstillständet förfallitenligt första stycket eller enligt 5 kap. 15 § andrastycket eller 18 § tredje stycket eller har exprooriationstillståndet upphävtsenligt 10 och begäres därefter nytt expropriationstillstånd tillegendomen av samme sökande och på samma expropriationsgrund som tidigare, kan sådanttillstånd beviljas endast om Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop.1987/88:69 Regeringenskall upphäva ett expropriationstillstånd helteller delvis, om förhållandena sedan tillståndet meddelades har ändrats så att förutsättningarnaför tillståndet inte längre föreligger. Frågor omupphävande av expropriationstillstånd prövas på anmälan av den domstol som handläggerexpropriationsmålet. Sådan anmälan får göras endast om fastighetsägaren harvisat sannolika skäl för att tillståndet skall upphävas. Harskada uppstått för sakägare på grund av expropriationsansprår: som återkallatsoch avskrives målet i den delen, skall den exproprierande ersättaskadan. Förstastycket äger motsvarande Förstastycket 'åger motsvarande tillämpning närdomstolen skiljer tillämpning när domstolen skiljer målet från sig medanledning av att målet från sig med anledning av tillstånd tillexpropriation att tillstånd till expropriation vägratseller tillstånd förfallit vägrats eller upphävts eller enligt16 § t. ''edje stycket. tillstånd förfallit enligt 16 § 2Senaste lydelse 1979:696. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. Innanavskrivning sker på grund av återkallelse av den exproprierande skall han, om hanhar fått tillstånd till expropriationen, hos länsst5''relsenställa säkerhet för ersättning som avses i första stycket, såvida ickesamtliga sakägare förklarat sig avstå från attyrka sådan ersättning. Dennalag träde i kraft . Denäldrelydelsen av 3 kap. 6 § gäller fortfarande i fråga om expropriationstillstånd somhar meddelats före ikraftträdandet. TidsfTisten inom vilken expropiationssakenskall fullföljas vid domstol får dock förlängasendast om ansökan om förlängning har gjorts före ikraftträdandet. Förlängning får medgesmed högst . Lagom ändring i vattenlagen (1983:291) näigenom föreskrivsatt 2 kap. 8 § vattenlagen (1983:291) skall ha följandelydelse. Omdet för att kraftförsörjningen skall utvecklas planmässigt är nödvändigt attett sådant strömfall tas i anspråk som tillkomrrier annan än statenoch som inte är utnyttjat på ett från allmän synpunkt ändamålsenligt sätt, får regeringen på ansökan av någon som vill tillgodogöra sigvattenkraften förodna att strömfallet eller särskild rätt tilldetta få tas i anspråk. Prop, 1987/88:69 Bilaga1 Den som har fått tillstånd enligtförsta stycket skall inom tid som regeringen bestämmer ochvid äventyr att tillståndet förfaller hos ansöka ombestämmande av ersättning för vad som tas i anspråk enligt förstastycket. Den som ha fått tillstånd enligtförsta stycket skall från det att tillståndet beviljades och vid äventyratt tillståndet förfaller hos ansöka ombestämmande av ersättning för vad som tas i anspråk enligt förstastycket. Rätt att på grund avförordnande enligt första stycket ta strömfall i anspråk får inteutan regeringens medgivande övergå från innehavaren till någon annan. Regeringenfår besluta de villkor för rättighetens utnyttjande som behövs från allmänsynpuntit. Dennalag träder i kraft . Den äldre lydelsen av 2 kap. 8 § gällerfortfarande i fråga om tillstånd som meddelats före ikraftträdandet. 1 IN-LEDNING Prop. Den4 öppnades den europeiska konventionen angåendeskydd för de mänskliga rättigtieterna och de grundläandefriheterna för undertecknande. Konventionen innehåller bestämmelserom i huvudsak samma fri- och rättigheter som om medborgerligaoch politiska rättigheter. Antalet skyddade rättigheterha senare utvidgats genom bestämmelser i flera tilläggsprc tokoll tillkonventionen. Konventionens och tilläggsprotokollens rättighetsartiklar i svensk översättningfogas till denna promemoria som bilaga 1. medle.msländer är anslutna till konventionen. Efterlevnaden av konventionenkontrolleras av kommissionen för de mänskliga rättigheterna och domstolen för de mänskliga rättigheterna,båda med säte i . har enligt konventionen vissa kontrollfunktioner. GenomEuroparådsorganens beslut har en omfattande praxis vuxit fram, varvid isynnerhet de avgöranden som har meddelats av domstolen har stobetydelse. Domstolens praxis har ofta betec>aiats som mycket extensiv ochden befinner sig f.n. i stark utveckling. I allt flera fall harkonventionsstaterna också drabbats av fällande avgöranden. Genom dessa avgörandenhar inte sällan lagts fast tolkningar av konventionen enligtvilka ländernas interna lagstiftning i vissa hänseenden står ikonflikt med denna. För svenskdel har genom avgöranden i domstolen och kommissionen i mål motSverige men också i mål mot andra länder uppmärksamheten kommit att fästas vidvissa problem som är förknippademed tillämpningen av artikel 6 Prop. 1987/88:69 i konventionen. Enligt denna artikel har var och en rji.r Kilaga detgäller att pröva hans civila rättigheter och skyldigheterrätt till opartisk och offentlig rättegång inför en domstol. På grund av avgörandena mäste ifrågasättas omden svenska lagstiftningen svarar mot de krav som konventionen numera anses ställaenligt domstolens tolkning. I denna promemoria behandlas vissa frågeställningarsom ha aktualiserats genom de åsyftade avgörandena. 2 EUROPARÄDSKONVENTIONENS TILUCOMST OCH DElI SEIXRE UTVECKLINGEIJ Redanunder sin första session antog en rekomiaendation om att ett förslag skulle utarbetas konvention innefattande effektiva garantier för individen i fråga om åtnjutandeav grundläggande fri- och rättiglieter. Därvid hänvisadestill den rättighetskatalog som tidigare hade upptagits i FN:sallmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna.Med anledning av denna rekommendation tillsattes en expertkommitté, somfick i uppdrag att utarbeta ett förslag till konvention. Sedan detta förslagframlagts och bearbetats bl.a. av en grupp högre ämbetsmän frånmedlemsstaterna, undertecknades i den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna. Till denna konvention har numera samtliga de 21 medlemsstaterna iEuroparådet anslutit sig. Konventionen kompletteras av åtta tilläggsprotokoll. Konventioneninnehåller bestämmelser om rätten till livet (art. 2), förbud mottortyr samt omänsklig och förnedrande behandling och bestraffning (art. 3), förbud motslaveri, träldom och tvångsarbete (art. 4), rätten till personlig frihet och säkerhet(art. 5), rätten till Pop.1987/88:69 domstolsprövning ochtill vissa gara.ntie" i domstolsfÖT--farandet (art. 6), rätten attinte bli dömd till straff annat än med stöd i lagoch förbud mot retroaktiva straffdomar (art. 7), rätten tillskydd för privat- och familjeliv, hem och korrespondens (art. 8), rätten tilltankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet (art. 9), rätten tillyttrandefrihet (art. 10), rätten till församlings- och föreningsfrihet (art. 11), rätten attingå äktenskap och bilda familj (art. 12), rätten att föra talanmot kränkningar av fri- och rättigheter (art. 13) samt förbud motdiskriminering (art. 14). Under särskilda förhållanden får en stat avvika från de skyldigineter somnormalt åvilar den enligt konventionen och tilläggsprotokollen.Så är fallet under krig eller i annat allmänt nödläge somhotar nationens existens (art. 15). Genomfyra av tilläggsprotokollen har ytterligare rättighetertillkommit: rätten att utnyttja sin egendora utan intrång, ätten tillutbildning och rätten till fria och hemliga val (art. 1-3 i tilläggsprotokollnr 1), förbud mot frihetsberövande på grund avavtalad förpliktelse, rätten att fritt flytta och välja bosättningsort,rätten att lämna ett land, inklusive sitt eget, rätten attvistas i det land vari man är medborgare och förbud mot kollektiv utvisningav utlänningar (art. 1-3 i tilläggsprotokoll nr 4), förbud motdödsstraff i fredstid (tilläggsprotokoll nr 6) samt rätten tillvissa rättssäkerhetsgarantier i utvisningsförfaranden,rätten till överprövning av brottmålsdomar, rätten tillersättning vid oriktiga brottmålsdomar, förbud mot att någon döms två gånger för samma sak samt rätten för makaratt behandlas lika i familjerättsliga förhållanden (art. 1-5 i tilläggsprotokollnr 7, som dock ännu inte har trätt i kraft). Genom konventionen harupprättats två europeiska organ, Prop, 1987/88:69 näiiligenkommissionen för de mänskliga rättigFieterna och Bilaga domstolen för de mänskliga rättigheterna.Dessa organ samt har till uppgift att övervakakonventionens efterlevnad. kan mål anhängiggöras antingen av en konventionsstat mot en annankonventionsstat (mellanstatliga mål) eller - i den mån staten har erkänt denenskilda klagorätten - av en enskild person eller organisation moten stat (enskilda klagomål). De mellanstatliga målen harhittills varit ganska få. Däremot har ett mycket stort antal enskilda klagomål anhängiggjortsinför kommissionen. Kommissionenkan avvisa ett mal antingen på rent formella grunder eller därför atttalan är uppenbart ogrundad. De allra flesta mål (97 'p) medenskilda klagande avvisas av ko.mmissionen. I de fall dåavvisning inte sker utan kommissionen beslutar att ta upp ett mål tillsal<:lig prövning har kommissionen den dubbla uppgiften attdels göra en utredning rörande fakta i målet, dels ställa sigtill parternas förfogande i syfte att få till stånd en förlikning. Kommerinte en förlikning till stånd, utarbetar kommissionenen rapport, vilken avges till ministerkommittén. Under vissa förutsättningarkan målet härefter bli föremål för prövning av domstolen. Om domstolsprövninginte kommer till stånd är det ministerkommittén som slutligt skall ta ställningtill om vederbörande konventionsstat har kränktkonventionen. Blir målet föremål för prövning av domstolen, är det denna som skall avgöra om detförelegat ett brott mot konventionen. De berörda staterna ärskyldiga att rätta sig efter Prop, 1987/88:69domstolens och ministerkommitténs avgöranden i frågorom Bilaga 1 kränkningar av konventionen. Två av Europarådetsmedlemsstater - och - har dock avstått från att erkänna domstolens behörighet. En av de övriga staterna, nämligen , har inte godtagit principen omenskilda personers klagorätt. Den europeiska konventionen intar en särställning blandde konventioner som syftar till att ur olika aspekter sicydda de mänskliga rättigheterna.Det beror framfö allt på att det kontrollsystem som har skapats genom konventionenär betydligt mer effektivt än det som andra konventioner inom detta ämnesområdeföreskriver. Inom ramen för detta kontrollsystem har också, som inledningsvis nämndes, en mycket omfattandepraxis vuxit fram. Det står samtidigtklart att den grundläggande konstruktionen avkonventionen har skapat vissa problem. Detta sammanhänger med att konventionen griper över ett mycket stort område som den i åtskilliga hänseendenär tämligen allmänt hållen. Dess artiklar ger därför ett ganska stort utrymme för olika tolkningar. I samband med anslutning till konventionenuttalades att svensk lag uppfyllde dess krav och att således - bortsett frän vissa punkter där förbehåll gjordes - kunde ta på sig konventionens förpliktelser utan att genomföranågon ny lagstiftning (prop. I takt med att antalet hos kommissionen och domstolen anhängiggjorda målkraftigt har ökat har emellertid en alltmer förfinad tolkningspraxis kommit att utvecklas, varvidde kontinentala rättssystem som till stora delarligger till grund för konventionens utforrmiing oftahar bildat utgångspunkt.Denna praxis har otvivelaktigt till en del Prop, 1987/88:69 varit av extensivoch vad man brukar kalla rättsskapande Bilaga 1 natur'' . Den har därmed medfört attvissa av konventionens artiklar numera tilläts en innebörd somknappast kunde förutses vid konventionens ratificering. Ettexempel erbjuder art. 5 (4) där det föreskrivs att den som berövasfriheten såsom misstänkt för brott ofördröjligen skall ställas inför domareeller annan ämbetsman som enligt lag beklätts med"judicial power". När anslöt sig till konventionen utgick man från att ensvensk åklagare med skyldighet att pröva frågor om anhållande var att betrakta som en sådan med"judicial power" beklädd ämbetsman. Denna ståndpunkt har emellertidnumera underkänts i avgöranden av kommissionen och domstolen. Förslagtill en anpassning av den svenska lagstiftningen till denna tolkning avkonventionen har lagts fram av häktningsutredningen, vars betänkande(SOU 1985:27) f.n. efter remissbehandling övervägs inom . Atträttstillämpningen i Europarådsorganen undergår enstark utveckling är i och för sig naturligt. Detsamma är jufallet med vår egen rättsordning liksom med rättssystemeni flertalet övriga B:iroparådsstater. De avgöranden som den europeiskadomstolen meddelar måste självfallet i förekommande fall tillhöra de omstäjidig-hetersom särskilt beaktas när man skall ta ställning till frågan eftervilka linjer den internrättsliga utvecklingen bör drivas. På svensksida har inställningen också genomgående varit att den svenska lagstiftningenovillkorligen skall vara , Om expropriation och grundlagstolkning, för HenrikHessler, bl.a. s. 62. anpassadtill vad som krävs enligt konventionen. extensivapraxis i fråga om konventionens tolkning som ' fortlöpandeutvecklas medför emellertid stora svårigheter när det gäller attpå förhand bedöma vilken innebörd som kan komma att läggas in ien viss artikel. att komma till rätta meddessa svårigheter - som i så fallmåste tas upp inom - kan vara att på ett ellerannat sätt åstadkomma en precisering av våra åtaganden enligt konventionen, så att manuppnår den förutsebarhetsom är önskvärd. En av de tekniska utvägar somi så fall erbjuder sig skulle vara att konventionen sägsupp och att man i samband med en omedelbar n ratificeringfrån svensk sida preciserar vår tolkning av deolika artiklarna i den utsträckning det behövs. Konventionen tillåter nämligeninte förbehåll i efterhand under tid då enkonventionsstat är bunden av sin Idet läge som råder måste emellertid självfallet kommissionens ochdomstolens avgöranden noga följas på svensk sida så att man säkerställer att full överensstämmelse råder mellan den svenska lagstiftningen och dentolkning av konventionen som de behöriga Europarådsorganen ställer sig bakom. Idenna promemoria diskuteras i första hand en fråga av detta slag som på senaretid har fått en särskilt ingående belysning genom Europarådsorganenstillämpning. Den gäller art. 6 som bl.a. föreskriveratt "envar skall, när det gäller att pröva hans civila rättigheter och skyldigheter ----- , varaberättigad till opartisk och offentligrättegång inom skälig tid och inför en oavhängig ochopartisk dorastol, som upprättats enligt lag". På grund avden europeiska konventionens orofattande Prop, 1987/88:69 räckviddkan det självfallet även beträffande andra nga särskildafrågor finnas utrymme för diskussion när det gäller förhållandet mellan konventionen och den svenskalagstiftningen. Det kunde därför synas ändamålsenligt att genomföra en mera generellutredning om hur vår lagstiftning förhåller sigtill konventionen. Medhänsyn till hur konventionens kontrollapparat fungerar skulle en sådanutredning dock knappast vara meningsfull. Det är den europeiska domstolensom i sista hand har tillagts befogenhet att avgöra uppkommande tolkningsfrågor. När detller frågor av detta slag som för svensk del skulle kunna tänkaskomma upp till diskussion torde generellt lla att det knappast är möjligt attpå förhand förutse domstolsmajoritetens ståndpunkt.De antaganden som en eventuell svensk utredning skulle kunna göra idetta hänseende sPaille därför bli av mycket begränsat värde. Även förframtiden torde man sålunda i stället få välja linjen att noga följa kommissionens ochdomstolens avgöranden i konkreta fall. 3 ARTIKEL 6 I KONTEI\iTIOInIEIv OCHDESS TILL/MPNING Art.6 (1) lyder i svensk översättning: Envarskall, när det gäller att pröva hans civila rättigheter och skyldighetereller anklagelse mot honom för brott, vara berättigad till opartisk och offentligrättegä.ng inom skälig tid och inför Prop, 1987/88:69 oavhängig ochopartisk domstol, som upprättas enligt Bilaga 1 lag.Domen skall avkunnas offentligt, men pressen och allmänheten må utestängas från rättegångeneller en deldärav av hänsyn till sedligheten, den allmänna ordningeneller den nationella säkerheten i ett demokratiskt samhälle,eller då hänsyn till minderårigaeller till parternas privatlivs helgd så kräva eller,i den mån domstolen så finner strängt nödvändigt, ifall då på grund av särskilda omständigheteroffentligliet skulle lända till skada Denengelska originaltexten lyder: Inthe determination of his civil rights and obligations or of any criminal chargeagainst him, everyone is entitled to a fair qj publichearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunalestablished by lav/. Judgment shall be pronoi;nced publicly but the press andpublic may be excluded from all or part of the trial in the interests ofmorals, public order or national security in a democratic society, where theinterests of juveniles or the protection of the private life of the parties sorequire, or to the extent strictly necessary in the opinion of the court inspecial circumstances where publicity would prejudice the interests of . Denfranska originaltexten lyder: Toutepersonne a droit å ce que sa cause soit entendue équitablement,publiquenent et dans un delai raisonnable, par un tribunal indépendantet impartial, 5 1987/88. établi par la loi, qui décidera,soit des Prop. contestationssur ses droits et obligations de Bilaga caractére civil,soit du bien-fondé de toute- accusationen matiére pénale dirigée contre elle. jugementdoit étre rendu publiquement mais l'accés de la salle d'audience peut étreinterdit ä la presse et au public pendant latotalité ou une partie du procés dansl'intéret de la moralité, de 1'ordre public ou dela sécurité nationale dans une démocratique,lorsque les intéréts des mineurs ou la protection de la vie privée desparties au procés l'exigent,ou dans la mesure jugée strictement nécessairepar le tribunal, lorsque dans des circonstancesspéciales la publicité serait de nature å porter atteinte aux intéréts de lajustice. Somredan har nämits utfördes det inledande arbetet med att skapa enkonvention till skydd för mänskliga rättigheter och friheter av redan vid dess första session hösten 1949-Den kommitté, som tillsattes med uppgiftatt utreda frågan, tog som utgångsp-onkt för sittarbete Fn':3 deklaration ora de mänskliga rättiglieterna, som antagits . I det förstautkastet till konventionstext, som presenterades för den rådgivandeförsamlingen, redovisades tio rättigheter vilka enligt kommittén bordegaranteras i konventionen. En av dessa var att tillförsäkra varoch en ... skydd mot godtyckligt anhållande, fängslande, landsförvisning och andra åtrderenligt art. 9, 10 och 11 i FIv:s deklaration. Art.10 av PI:s deklaration om de mänskliga rättighe- Prop.1987/88:69 terna, till vilkenkommittén således hänvisade, lyder ' som följer(engelsk text, se bilaga 2, citat 1): Envarärunder full likställdhet berättigad till rättvis och offentlig rannsakning inför oavhängig ochopartisk domstol vid fastställandet av såväl hans rättigheter och skyldigheter som varje anklagelse mothonom för brott. Några överväganden somärägnadeatt belysa kommittéledamöternas sm på den närmare innebörden av stadgandet finns inte redovisade i förarbetena. Detfortsatta arbetet kom i stor utsträckning att handla om principfrågor ochandra överväganden soia här saknar direkt intresse. En fråga somgrundligt diskuterades var huruvida, som skett i nämida förstautkast till konventionstext, hänvisning borde ske till FN:s deklaration, eller omde olika rättigheterna skulle räknas upp och definieras iden tilltänkta konventionen. Sedan man enats om att, åtminstonesom ett led i arbetet, direkt ange rättigheterna, utarbetades ett utkast där ovanciterade Art. 10 1 Fll:s deklaration ordagrant återgivitssom en särskild rättighet skild från den som avsäggodtyckligt anhållande, fängslande och landsförvisning. Vidett möte med en tillsatt expertkommitté presenterades ett förslagtill konventionstext innefattande vissa ändringar av tidigare text. Bland annat hade det nuaktuella stadgandet getts följande lydelse (engelsk text, se bilaga 2, citat2): Envarskall, när det ller att pröva anklagelse Prop.1987/88:69 mot honom för brott eller hans rättigheter och Bilaga 1skyldigheter i tvistemål vara berättigad till opartisk och offentlig rättegång inför en oavhängig ochopartisk domstol, som upprättats enligt lag. Detframgår inte direkt av förarbetena varför orden . "i tvistemål"(eng. "in a suit at law"; fr. "de caractérecivil") nu introducerats i texten. Bland de arbetshandlingar som fannstillgängliga för kommittén var emellertid en av sekretariatet utarbetadrapport, vilken jämförde rådgivande församlingens utkast till text med ett utkast tillinternationell konvention om mänskliga rättigheter utarbetat inom PN:s ram. I rapportenobserveras att man under arbetet med sagda konvention någotdiskuterat begreppet "civil". Diskussionen sammanfattas i rapporten på följande sätt(engelsk text, se bilaga 2, citat 3): "Commonlaw"-länäerna påpekade att civila rättigheter och skyldigheter,som erkända av de administrativa myndigheterna, inte var skyddade av enadministrativ domstol. I detta avseende var det en viktig skillnad jämfört med"civil law" länderna. Därav orden "i tvistemål..." vilket skulle göra det möjligt att undanta administrativa förfarandenfrån konventionens tillämpningsområde . (Jfr.i detta sammanhang art. 14 av om civila och politiska rättigheter). slutliga rapport till minister- Prop.1987/88:69 kommittén i mars1950 redovisades, av skäl som här Bilaga kan förbigås, två olika förslagtill konventionstext. Detena förslaget upptog den ovan citerade texten, medan motsvarandestadgande i det andra förslaget 10 av PfJ:s deklaration. Irapporten förekommer ingenting som särskilt förklarar dennaskillnad mellan de två förslagen. EnkoFiferens med högre tjänstemän resulterade ien ny rapport till ministerkommittén varvid nu aktuellt stadgande erhållit följandelydelse (engelsk text, se bilaga 2, citat 4): Envarskall, när det gäller att pröva anklagelse mot honom för brotteller hans rättigheter och skyldigheter i tvistemål, varaberättigad till opartisk och offentlig rättegång inomskälig tid och inför en oavhängig och opartisk domstol, som upprättatsenligt lag. Inteheller ifråga om denna rapport förekommer någontingsom antyder att delegaterna diskuterat lydelsen och innebörden istadgandet. Sedanytterligare överväganden ägt rum och texten varit föremål för enslutlig gransking av en expertkommitté dagarna före undertecknandet, förelåg den 4november 1950 den slutliga konventionstexten. Den franska texten av stadgandetvar oförändrad, medan i den engelska "hans rättigheteroch skyldigheter i tvistemål" ersatts med "hans civila rättigheteroch skyldigheter". Ändringen i den engelska texten förefallerinte ha Prop. kommenteratsav kommittén, som allmänt karaktäriserade sitt förslag till ändringarsom formella rättelser och rättelser av översättningar. I den mån ändringenhar kommenterats i litteraturen, har den antagits bero på en önskan attbringa den engelska texten språkligt mer i överensstämmelse med den franska. 3.3Domstolens och kommissionens praxis Ringeisenköpte 1962 av privatpersoner viss fast egendom.