prop · GB0349 · 1987-12-31 00:00:00 — Redande modeller av radarvarnare som finns tillgängliga är så konstmerade atl de är förhållandevis, lätta alt montera dolda eller att dölja vid en kontroll. Produktutvecklingen inom detta pmråde går snabbt; Def finns därför all anledning att tro atl utvecklingen går mot radarvarnare som har en konstrukfion som gör att de kan användas på ett sådant sätt att det 14 blirpraktiskt laget omöjligt att upptäcka dem vid en kontroll, t ex genom Prop.1987/88:49 att de kan förvaras på föraren eller en passagerare. Upptäcktsriskenblir Bilaga 2 därmed ytterligt liten för den som använder en radarvarnare. För etl effektivt förbud mot radarvarnare erfordras därförenligl trafiksäkerhetsverkets mening ytterligare åtgärder utöver förbudet atlha dem i motorfordon. Det måste vara åtgärder som på ett verkningsfullt sättleder lill atl det inle skall gå alt komma över radarvarnare pä den öppnamarknaden. För att förhindra marknadsföring och försäljning av radarvarnarebör överlåtelse av dessa förbjudas. Utredningen (K 1986:01) för översyn av vissakörkortsfrågor: Hastighets-överträdelserna är etl av de största enskilda trafiksäkerhetsproblemen.Statens väg- och trafikinstitul har gjort beräkningar som pekar på alt antaletmänniskor som varie år dödas i vägtrafiken skulle reduceras med ca 200 om allatrafikanter respekterade hastighetsbegränsningarna. Statsmakterna har ocksåvid flera tillfällen uttalat att framför allt de allvarligare hastighetsöverlrädelsernamåste bekämpas med kraft. Det är därför mycket angeläget att motverka atlfordonsförarna använder tekniska hjälpmedel som s.ätter dem i stånd alt undgåupptäckt när de överträder gällande regler. Vi hälsar därför medtillfredsställelse inriktningen av förslaget i promemorian. Enligt vår meningkommer dock förbudet i den utformning det har fått i promemorians förslag atlbli i del närmasle verkningslöst. Moderna radarvarnare går nämligen knappastatt upptäcka vid rufininspektion av en bil. För att ett förbud skall blieffektivt krävs enligl vår mening all det avser inle bara innehav imotorfordon -ulan även överlåtelse, import och marknadsföring. NTF: Enligt NTFs uppfattning kommer ell förbud sombegränsas fill enbart innehav av radarvarnare i motorfordon atl bli tämligenineffektivt. Radarvarnare finns nu i små och flyttbara kompaktmodeller som lättkan döljas vid poliskontroll. Personer som regelmässigt kör för fort kommerinte att avskräckas av ell förbud som i praktiken inte går att kontrollera. NTF förordar i slället ett förbud som omfattar såvälinnehav som överlåtelse, import och marknadsföring av radarvarnare. (U 1985:05): haruttalat sig om de föreslagna ändringarna i radiolagen och har därvid i huvudsakanfört följande. Såsom radiolagen är formulerad kan del hävdas all lageninte gäller all verksamhel med utsändning av radiovågor. Uppenbarligen är delemellertid en utbredd uppfattning atl lagen - liksom lelekonventionen ochradioreglementet - omfattar all användning av radiofrekvenser som faller underuttrycket telekommunikation med hjälp av radiovågor. Visst stöd för detsynsättet ger också lagens förarbeten. Sålunda förklarade föredragande statsrådet i propositionenmed förslag till radiolag (prop. 1966:149) bl.a. följande rörande ljud, bildeller annal meddelande. "Alla former av meddelanden avses. Ävenradarsändning, Qärrmanöv-rering, och liknande överföring av tecken,signaler eller skrift är alltså radiosändning." Alt begreppet radiosändning omfattar "alla former avmeddelanden" 15 framgår emellertid redanav lagtexten. Den säger vidare att en sändning Prop. 1987/88:49 måsteutgöras av ett meddelande och beträffande radar torde som anförts Bilaga 2själva utsändningen knappast uppfylla detta krav. Trotsmotivuttalandet om radarsändning är utredningen närmast benägen att anse, attradiolagens radiosändningsbegrepp infe läcker utsändning från en radar. Därförlutar utredningen åt aft en radarvarnare inte omfattas av begreppet mottagare iradiolagens mening. Utredningen medger emellertid atl det hela kunde varaklarare. På gmnd härav och eftersom det i 3 § försfa stycket radiolagenföreskrivs att mottagare får innehas och användas av var och en, delarutredningen uppfattningen alt man inte bör förbjuda visst innehav av radarvarnareutan att radiolagen ändras. Bilaga 3 Prop. 1987/88:49 Bilaga 3 De tilllagrådet remitterade lagförslagen. Lag omförbud mot radarvarnare 1§ Med radarvarnare förstås i denna lag varie anordningsom är konstruerad för atl ta emot elektromagnetiska vågor från en radarhastighetsmätareför vägtrafik. Som radarvarnare anses också, när den används i fordon, enanordning som är så konstruerad så att den kan ta emot elektromagnetiska vågorfrån en sådan mätare. 2§ Radarvarnare får inte tillverkas, innehas, överlåtaseller användas i landet. 3 § Den som bryter mol 2 § skalldömas till böter eller fängelse . 4 § En radarvarnare som har varitföremål för brott enligt denna lag skall förklaras förverkad. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i radiolagen (1966:755) Härigenom föreskrivs att 3§ radiolagen (1966:755)' skallha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse Mottagare får innehas och användas av var och en. Om avgiflför innehav av mottagare finnas bestämmelser i lagen (1978:478) om avgift förinnehav av lelevisionsmoltagare. Mottagare får inle användas på sådanl sätt alt mottagningpå andra platser störs. Om radarvarnare finns särskdda beslämmelser i lagen(1987:000) omförbud mol radarvarnare. Denna lag träder i kraft den . Lagen omtryckt 1986:1209. 1987/88:49 Bilaga 4 Utdragur protokoll vid sammanlräde . Närvarande:f. d. regeringsrådet , justitierådet , regeringsrådet . Enliglprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämla lagrådets yttrande överförslag till 1. lagom förbud mol radarvarnare, 2. lagom ändring i radiolagen (1966:755). Förslagenhar inför lagrådet föredragils av hovrättsassessorn . Förslagen föranleder följande yllrande av lagrådet-Lag om förbud mot radarvarnare Ilegaldefinitionen i 1 § på radarvarnare har inrymts även s. k. radardekto-rer.Dessa används bl.a. inom försvarsmakten och på fritidsbåtar för atl lokaliseraföremål som är försedda med radar, alltså en helt legitim användning. De kanemellertid också la emot signaler från polisens radarhastighetsmätare. När deanvänds i ell fordon, skall de enligl definitionen hänföras till radarvarnare. Isistnämnda hänseende har definitionen enligl lagtexten blivit för vid. Denskulle komma all omfatta l.ex. en radardeteklor som av försvarsmak-len användsi etl fordon för atl lokalisera en radar. Vidare är det enligt specialmotiveringenlill 1 och 2 §§ avsiklen alt radardeleklorerna skall jämställas med radarvarnareendasl såvitt gäller användning i fordon. De skulle alltså i övrigt varaundantagna frän 2 §. Medhänsyn härtill synes den mest ändamålsenliga lagtékniska lösningen vara atlandra meningen i 1 § utgår och att ell förbud mot alt använda radardeteklor somradarvarnare införs som en andra mening i 2 §. Denna mening kunde lämpligen gesföljande lydelse: "Ej heller får en annan anordning som är så konstrueradall den kan la emol elektromagnetiska vågor från en radarhastighetsmätareanvändas i ett fordon för detla ändamål. 14 § får då efter ordet "radarvarnare"inskjutas orden "eller annan anordning". Lagen bör dessutomrubriceras "Lag om förbud mot radarvarnare m.m.". Lagrådetförordar att lagen ändras i enlighet med det anförda. Lagom ändring i radiolagen (1966:755) Ikonsekvens med vad förut anförts bör 3 § tredje stycket få följande lydelse:"Om radarvarnare finns särskilda beslämmelser i lagen (1987:000) om förbudmol radarvarnare m.m.""