prop · GB03116 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligtandra stycket får regeringen för vissa återbetalningsskyldiga föreskriva attåterbetalningen i stället skall ske med ett belopp som svarar mot entjugondedel av den kvarstående låneskulden, dock rainst femton procent avbasbeloppet det år återbetalningen skall göras. Bemyndigandet gäller dem soraunder det inkomstår den senaste taxeringen avser var bosatta utomlands ellervar sjömän, dvs. återbetalningsskyldiga med särskilda inkomstförhållanden. Medstöd av detta bemyndigande kan regeringen beträffande sådana utlandsboende ochsjömän, för vilka huvudregeln i praktiken inte går att tillämpa, föreskriva attåterbetalningen i stället skall relateras till låneskuldens storlek.Bemyndigandet lämnar regeringen frihet att låta huvudregeln tillämpas försådana utlandsboende och sjömän som har taxerats på sådant sätt att det ärlämpligt att i stället tillämpa huvudregeln. Vid tilldelning av studiemedelsker en behovsprövning i förhållande till inkomst. Även vid denna prövninggäller särskilda regler för sjömän och utomlands bosatta, se 4 kap. 21 § ochspecialmotiveringen till den paragrafen. Bestämmelsernai tredje stycket gäller sådana administrativa avgifter som regeringen fårföreskriva enligt 1 § andra stycket. Det årsbelopp sora skall tas ut enligt deföregående bestämmelserna i 4 § får inte användas till att täcka sådanaavgifter, utan avgifterna tillkommer för den betalningsskyldige utanför årsbeloppet. återbetalningsskyldige uppburit nya studielån sedan skyldighet attåterbetala tidigare lån har inträtt, skall de nya lånen låggas samman med detidigare. Bestämmelsernaom sammanläggning i denna paragraf avser bara det fall att nya studielån harutgått till en studerande vars tidigare studielån redan har förfallit tillbetalning. De nya lånen läggs då samman med de gamla till en låneskuld sombetalas med ett och samma årsbelopp. De nya lånen kommer alltså inte att utgöraen separat låneskuld med egetårsbelopp. Inte heller kommer lånen i den 3 delenatt förfalla till betalning för sig själva . Genomsammanläggningen kommer de nya lånen att ingå i den låne- skuld som redan har förfallit till betalning. Det är enannan sak att Prop. 1987/88: 116 årsbeloppet till följd av bestämmelserna i6 § får sättas ned så länge den studerande uppbär nytt studiestöd. Såsom nämntsi anslutning till 3 § kan årsbeloppet i sådana fall sättas ned till noll. Årsbeloppet får sättas ned 1. om denåterbetalningsskyldige uppbär studiehjälp, studiemedel, särskiltvuxenstudiestöd, utbildningsbidrag under arbetsmarknadsutbildning ellerutbildningsbidrag för doktorander, 2. om denåterbetalningsskyldiges inkomst under betalningsåret kan beräknas bliväsentligt lägre än den inkomst efter vilken årsbeloppet har beräknats, 3. om denåterbetalningsskyldige har överklagat den taxering som ligger till grund förberäkningen av årsbeloppet och det med hänsyn till omständigketerrui framstårsom oskäligt att låta årsbeloppet grundas på den taxeringen, eller 4. om det inågot annat fall finns synnerliga skäl. Om det finns skäl att sätta ned årsbeloppet ock det kanantas att den omständigheten som föranleder nedsättningen kommer att bestå längreän , får nedsättning ske tills vidare. Beslut om nedsättning av årsbeloppet får ändras 1. om de inkomstförhållanden som legat till grundför beslutet har ändrats väsentligt, eller 2. om det i något annat hänseende har inträffat enförändring som väsentligt påverkar rätten till nedsättning. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fårmeddela närmare föreskrifter om nedsättning enligt 6 eller 7 §. Dessa tre paragrafer innehåller bestämmelser omnedsättning av årsbelopp. Enligt 21 § handläggs frågor härom av centrala . I 6 § första stycket anges de grunder på vilka nedsättningav årsbeloppet får ske. Som tidigare nämnts i anslutning till 3 § kan nedsättningske till noll kronor, vilket innebär att något årsbelopp inte tas ut det år nedsättningenavser. Grunderna för nedsättning anges i fyra punkter. 1 lagen finns inte någrasärskilda bestämmelser om efterkontroll av de uppgifter som sökanden lämnartill sin ansökan om nedsättning. Sora princip har förutsatts att prövningen avansökningarna skall vara så noggrann att någon uppföljning och efterkontrollsom regel inte skall, behövas. Det bör i sammanhanget också framhållas attenligt 22 § tredje stycket är den som fått årsbeloppet nedsatt skyldig attutan anmaning meddela centrala om någon sådan omständighetsom föranlett nedsättningen inte längre föreligger. Enligt 1 p kan nedsättning ske om denåterbetalningsskyldige uppbär studiehjälp, studiemedel, särskiltvuxenstudiestöd, utbildningsbidrag under arbetsmarknadsutbildning ellerutbildningsbidrag för doktorander. Bestämmelsen medger att den som studerarunder hela kalenderåret och uppbär någon av de angivna formerna av stöd underdet året befrias från att erlägga årsbelopp. Vid studier under del av året kanett reducerat årsbelopp komma i fråga. 12 p anges att nedsättning får ske om denåterbetalningsskyldiges inkomst under betalningsåret kan beräknas bliväsentligt lägre än deninkomst efter vilket årsbeloppet har beräknats. För att en Prop. 1987/88:116 inkomstrainskningskall beaktas krävs således att den skall vara väsentlig. I 8 § berayndigasregeringen eller den myndighet sora regeringen bestämmer att utfårda närmareföreskrifter om tillämpningen av bl.a. 6 §. Genom det bemyndigandet kanregeringen eller myndigheten närmare precisera vad som bör kunna godtas som enväsentlig inkorastrainskning. Enligt3 p kan nedsättning ske under vissa förutsättningar om denåterbetalningsskyldige har överklagat den taxering som ligger till grund förberäkningen av årsbeloppet. Huvudregeln är att taxeringen i första instansligger till grund för fastställandet av årsbeloppet. kan det emellertid inteuteslutas att det vid denna taxering uppstår ett sådant fel att det skulleframstå som oskäligt, om den taxeringen automatiskt skulle läggas till grundför årsbeloppet. Det skall emellertid understrykas att nedsättning med stöd avförevarande punkt inte kommer i fråga när överklagandet gäller proportionelltmindre belopp eller rör tveksamraa principfrågor. 14p anges slutligen att nedsättning kan ske om det i något annat fall föreliggersynnerliga skäl. I uttrycket "synnerliga skäl" ligger hår, såsomeljest i lagspråk, att tillärapningen skall vara mycket restriktiv.Bestämmelsen är tillkomraen för att raedge materiellt tillfredsställandelösningar I de olika undantagssituationer som inte alla lämpligen kan uppräknaseller ens förutses. Sora exempel på sådana undantagsfall som kan komma i frågaför nedsättning kan nämnas att den återbetalningsskyldige kontinuerligt harfått socialbidrag eller har beviljats nedsatt preliminärt skatteuttag på grundav existens-minimura. Av6 § andra stycket framgår att årsbeloppet får sättas ned tills vidare om denomständighet som föranleder nedsättningen kan antas bestå än ett år,t.ex. om den återbetalningsskyldige påbörjar en längre högskoleutbildning förvilken han har rätt att uppbära studiemedel. I7 § regleras under vilka förutsättningar ett beslut om nedsättning av årsbeloppfår ändras. Bestämmelserna innebär att inte varje förändring i den eller deomständigheter sora föranledde ned-sättningsbeslutet leder till att detta skalländras. Det är nödvändigt för stabiliteten i systemet att det inte sker förmycket småändringar. I sammanhanget bör påpekas att ett beslut om nedsättningnormalt gäller bara ett visst kalenderår. Detförsta skälet till ändring i ett nedsättningsbeslut är att deinkomstförhållanden som legat till grund för beslutet har förändratsväsentligt. Förutsättningen gäller både inkomstökning och ytterligareinkomstminskning. Den som fått en nedsättning behöver alltså inte riskera attmista den, om han får en måttlig förbättring av inkomstförhållandena, även om nedsättningeninte skulle ha blivit så stor, om man då vetat hur inkomsterna skulle bli.Omvänt gäller eraellertid också att den som väl fått ett beslut om nedsättninginte kan få ytterligare nedsättning för det året annat än ora det inträttytterligare en väsentlig sänkning av inkomsterna. Ändringi ett beslut om nedsättning kan också ske om det i något /r annat än i inkomstmässigt hänseende har inträffat en förändring somväsentligt påverkar rätten till nedsättning. 5 1987/88. Enligt 8 § får regeringen eller den myndighet regeringenbestäm- ' Prop. 1987/88: 116 mer (centrala ) utfårda närmareföreskrifter om tillärapningen av reglerna om nedsättning. Bemyndigandet behövsdärför att de mer detaljerade föreskrifter som kan förutses behövas omtillämpningen av reglerna om nedsättning knappast ägnar sig för lagform. Detorde behöva kunna smidigt anpassas efter de praktiska behoven. Studielån som kvarstår obetalda det år denåterbetalningsskyldige fyller skall avskrivas. Utan kinder häravkvarstår betalningsskyldigheten för påförda men inte betalda årsbelopp avseendede tre senaste kalenderåren. Om det finns synnerliga skäl, får dock ocksåsådana årsbelopp skrivas av efter ingången av det år den återbetalningsskyldigefyller sextio . Med 9 § inleds kapitlets bestämmelser om avskrivning avstudielån. Med avskrivning avses nu att låneskulden bortfaller. Det avskrivningsfall som behandlas i denna paragraf äravskrivning av studielån i samband med inträde i pensionsåldern. Den låneskuldsom kvarstår när den återbetalningsskyldige fyller skrivs av vidingången av pensionsåret. För att undvika att de återbetalningsskyldiga infc>rdenna avskrivning underlåter att betala de sista årsbeloppen förepensionsåldern gäller dock att de tre sista årsbeloppen får drivas in i vanligordning. Av 16 § följer att, om indrivningsåtgärderna inte har g:ivit resultatinom tredje året efter betalningsåret, vidare indrivning.såtgärder, inte skallvidtas. I tredje meningen har dock lämnats en möjlighet att på synnerliga skälskriva av även dessa årsbelopp efter ingången av det år den återbetalningsskyldigefyller . Om den återbetalningsskyldige avlider, skall återståendekapitalskuld och upplupen ränta avskrivas. Vid dödsfall avskrivs såväl återstående kapitalskuld soraden dittills upplupna räntan. Den totala avskrivningen av skuldenmedför att eventuellt obetalda tidigare årsbelopp inte heller skall drivas inefter dödsfallet. Bestämmelsen innebär vidare att studieskulden inte skallbelasta den avlidnes dödsbo. Den som tidigare uppburit studielån för studier enligt 4kap. 2 § kan befrias från att återbetala viss del av dessa lån om han underminst tre terminer erhållit studielån för studier enligt 4 kap. 1 §. Sådanbefrielse får avse högst sex terminer ock för varje termin uppgå till entredjedel av studielånet under terminen. I denna paragreif behandlas avskrivning av sådanastudielån som en högskolestuderande har fått ta för studier på grundskolenivå,gymnasial nivå, inbegripet folkhögskola, före högskolestudierna.Förutsättningen för sådan avskrivning är att studielån för högskolestudier (4kap. I §) har utgått under minst tre terminer. Avskrivningen får avse högst lånen för sex terminer pånivån före Prop. 1987/88:116 högskolan och bara en tredjedel avlånebeloppet för envar av dessa terminer. Utöver vad som följer au 9-11 §§ får studielån avskrivas ifall då det föreligger synnerliga skäl till det. Utöver vad som föjer av 9-11 §§ får studielån skrivas avom det finns synnerliga skäl. I uttrycket synnerliga skäl ligger att tillämpningenskall vara restriktiv. I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3.6) lämnas någraexempel på sådana fall. / syfte att stimulera en snabb återbetalning au studielånfår regeringen meddela föreskrifter om för sådana återbetalningsskyldigasom återbetalar sina studielån med större belopp än de årsbelopp de ärskyldiga att betala. Regeringen har här lämnats ett bemyndigande att lämna föreskrifterom till dem som återbetalar sina studielån snabbare ån de är skyldiga.Bestämmelsen motiveras av att det är väsentligt för finansieringen avstudielånesystemet med en snabb återbetalning. För uarje kalenderår då återbetalning skall görasfastställs årsbeloppet för den återbetalningsskyldige. Uppkommer brutet krontalskall årsbeloppet avrundas till närmast lägre hela krontal. Regeringen fårföreskriva att årsbeloppet skall fastställas till noll kronor, om årsbeloppet,beräknat enligt 4 § första stycket, skulle understiga avbasbeloppet det ar återbetalningen skall göras. Om årsbeloppet ändras genom beslut om nedsättning gällerdet nedsatta beloppet som fastställt årsbelopp. Den återbetalningsskyldige skall underrättas skriftligenom det årsbelopp som har fastställts för honom. Såsom framgår av I § tredje stycket skall återbetalning avstudielån och betalning av räntan på lånen ske genom årsbelopp för varjekalenderår. Hur årsbeloppet skall beräknas föreskrivs i 4 §. Enligt den nuförevarande paragrafen skall årsbeloppet för var och en av deåterbetalningsskyldiga fastställas för varje kalenderår. Såsom följer av 21 §ankommer denna uppgift på centrala . Denåterbetalningsskyldige skall skriftligen underrättas om det årsbelopp som harfastställts för honom. Det är genom detta beslut som det rättsligt bestäms vadden återbetalningsskyldige har att erlägga . Utsändning av in-betalningsaviero.d. utgör sedan endast verkställighetsåtgärder. Mot bakgrund av att det är fastställelsebeslutetsom är den rättsliga grunden för att ta ut ett visst årsbelopp föreskrivs iparagrafens andra stycke att, om årsbeloppet ändras genom ett beslut omnedsättning, gäller i stället det nedsatta beloppet som fastställt årsbelopp. Regeringen har i paragrafen bemyndigats att föreskriva attårsbeloppet skall fastställas till noll kronor, om detta, beräknat eftervanliga regler skulle bli av basbeloppet. Bemyndigandetavses bli använt för att undvika att det i studielånesystemet hanteras heltobetydliga belopp. 15 § Prop. 1987/88:116 Det fastställda årsbeloppet och sådana avgifter som regeringen kar föreskrivit med stöd av 1 § andra stycket skall betalasenligt föreskrifter som meddelas au regeringen eller den myndighet regeringenbestämmer. Paragrafen klargör att betalningsproceduren är en sak somdet helt ankommer på regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer attförordna om. Inora ramen för detta bemyndigande kan föreskrivas olikabetalningsmodeller att tillämpas parallellt. Det kan sålunda vara praktiskt attvid sidan av ett gängse betalningssystem kunna - efter överenskommelse med denbetalningsskyldige - pröva automatiska överföringar från bankkonton. Årsbelopp och andra augifter enligt denna lag som inte karbetalats inom föreskriven tid får tas ut genom utmätning utan föregående domeller utslag. Årsbelopp eller del därav som inte har betalats,frivilligt eller genom utmätning, före utgången av nouember månad det tredjeåret efter betalningsåret, skall inte föranledi vidare indrivningsåtgärder. Första stycket gör det möjligt att direkt utmäta årsbeloppoch andra avgifter enligt studiestödslagen som inte har betalats inora föreskriventid. Vad sora är föreskriven tid beror på de bestäramelser om betalning sorameddelas med stöd av 15 §. Enligt andra stycket behöver inte indrivningsåtgärderbeträffande obetalda årsbelopp vidtas efter betalningsåret.Att den återbetalningsskyldige får ett årsbelopp fastställt för sig påverkarinte låneskulden. Först då årsbeloppet eller del därav betalas in sker enavräkning. Att indrivningsåtgärderna för ett årsbelopp upphör innebär såledesinte att den återbetalningsskyldige blir fri från något belopp. Låneskuldenkommer tvärtom vid utebliven betalning att öka, eftersom den obetalda upplupnaräntan läggs till kapitalskulden. I detta sammanhang bör göras några anmärkningar ompreskription. Bestämmelser om preskription av fordringar som tillkommer detallmänna finns i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m.Grundprincipen i den lagen är att en fordran preskriberas fera år efterutgången av det kalenderår då den förföll till betalning. Enligt 1 § läranasdock fordringar på studiemedel utanför lagens tillämpningsområde. Anledningenhärtill är enligt förarbetena till lagen (prop. 1981/82:96 s. 27) den speciellakonstruktionen i nuvarande 8 kap. 66 § studiestödslagen om indrivning avstudieskulder. Regler om preskription av fordringsanspråk i allmänhetfinns i preskriptionslagen (1981:130). Preskriptionstiden är för konsumentfordringar och ;Eor andra fordringar. Om en fordran avser en vara, en tjänst eller annan nyttighet sora en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet har tillhandahållit konsument för en skilt bruk, betecknas den konsurnentfordran. Preskriptionstiden räk nas från fordringens tillkomst. Preskriptionen kan avbrytas både av gäldenären och av borgenären. Avbrott sker t.ex. genom att borge nären ansöker om verkställighet av sin fordran hos kronofogde- 68 Avbrott sker också genom att gäldenären delbetalar. 1987/88' 116 Preskriptionsavbrott medför att ny tid börjar löpa. Statens fordringar på återbetalning av studiemedel ärenligt förarbetena till preskriptionslagen (prop. 1979/80:119 s. 92 och 170)underkastade den allmänna tioårspreskriptionen i den mån inte särskildapreskriptionsbestämmelser gäller. Några sådana föreskrifter finns inte i denföreslagna lagstiftningen. Om någon har uppburit studielån för en sjukperiod enligtbestämmelserna i 3 kap. 15-19 §§, 4 kap. 28-35 §§ eller 7 kap. 17 § och debestämmelser som anges där gäller i fråga om återbetalningen bestämmelserna i18 och 19 §§. Studielån som avser den delen av en sjukperiod som följerefter en karenstid skall inte återbetalas annat än i de fall somanges i 19 §. I karenstiden får inräknas bara tid under sådan studietidsom avses i 3 kap. 15 §, 4 kap. 28 § eller 7 kap. 17 §. Vid beräkning av karenstiden skall två eller flerasjukperioder räknas som en sammanhängande sjukperiod, om den senare periodenbörjar efter det att den tidigare slutade. Uppbär den studerande sjukpenning enligt lagen (1976:380)om arbetsskadeförsäkring, skall han för varje sjukdag som infaller efter karenstidenenligt 18 § återbetala den del av studielånet som motsvarar sjukpenning över 25kronor. Detsamma gäller också om den studerande med anledning av sin sjukdomfår ersättning enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnandeeller enligt utländsk lagstiftning om arbetsskadeförsäkring. Sjukpenning enligtlagen (1962:381) om allmän försäkring skall inte beaktas vid tillämpning avdenna paragraf. Studielån som avser tid då den studerande har uppburitutbildningsbidrag, enligt bestämmelserna om dagpenning, skall inte återbetalasi den mån avdrag kar skett från utbildningsbidraget. Bestämmelserna i 17-20 §§ motsvarar i sak 77-79 §§ resp.80 a § i 8 kap. i dess hittillsvarande lydelse. Frågor enligt detta kapitel prövas av centralastudiestödsnämnden. Frågor om befrielse från återbetalningsskyldighet enligt 18ock 19 §§ prövas dock av den studiemedelsnämnd som föreskrivs av regeringeneller den myndighet regeringen bestämmer. Föreskriften att ärendena ankommer på centrala studiestödsnämndenhar lyfts upp i lagen bl.a. därför att det väsentligt förenklar deefterföljande handläggnings- och överklagandebestämraelserna. Den återbetalningsskyldige skall lämna centralastudiestödsnämnden de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av dettakapitel. Bestämmelser om kur centrala skall inkämta de uppgifter från den senaste taxeringen som nämnden beköver för rn tillämpningav detta kapitel meddelas au regeringen. Den som kar fått årsbeloppet nedsatt är skyldig att utan anmaning Prop. 1987/88: 116 underrätta centrala om någonom-ständigket som föranlett nedsättningen inte längre föreligger. Bestämmelserna i första stycket innebär en generellskyldighet för de återbetalningsskyldiga att besvara frågor från centralastudiestödsnämnden i sådana hänseenden som är av betydelse för tillämpning av8 kap. I andra stycket anges att det ankommer på regeringen attmeddela bestämmelser om hur centrala skall få del avbehövliga taxeringsuppgifter. Såsom framhållits i den allmänna motiveringen ärdet väsentligt att nämnden får sådana uppgifter före det år årsbeloppet avser.Detta förutsätter i sin tur att uppgifterna lämnas på medium för automatiskdatabehandling. En förutsättning för att det inkomstrelaterade återbetalningssysteraetskall fungera är att centrala studiestödsnäranden i ett tidigt skede får del avtaxeringsuppgifter från skattemyndigheterna. Praktiskt sett kan denna sak lösas inom raraen för skatteregisterförordningen(1980:556). I den förordningen anges sålunda för vilka ändamål och i vilkenutsträckning registeransvariga myndigheter får lämna andra myndigheteruppgifter på medium för automatisk databehandling. Bestämmelsen i tredje stycket innebär, till skillnad frånden i första stycket, att den återbetalningsskyldige i en del fall självmantskall upplysa centrala om vissa förändringar. Allmän försäkringskassa skall lämna centrala studiestödsnämndenoch studiemedelsnämnderna uppgift om sådan sjukpenning eller ersättning somavses i 19 §. Allmän försäkringskassa skall i övrigt lämna centralastudiestödsnämnden och studiemedelsnämnderna de uppgifter som är av betydelseför tillämpningen av detta kapitel enligt de bestämmelser som regeringenmeddelar. Annan myndigket och försäkringsinrättning är skyldiga attpå begäran lämna försäkringsdomstol, , allmän försäkringskassaock centrala sådana uppgifter i fråga om viss person som ärav betydelse för tillämpningen av detta kapitel. Bestämmelserna i 23 ock 24 §§ motsvarar i sak helt 88resp. 89 § i 8 kap. i dess hittillsvarande lydelse. Föreskriften i 24 § attförsäkringsinrättning är skyldig att lämna uppgifter till centrala studiestödsnämndenmed flera myndigheter angår det område inom vilket lagförslag bör granskas avlagrådet. Att bestämmelsen får nytt paragrafnummer är emellertid inte enlagändring som fordrar lagrådets hörande. Centrala studiestödsnåmndem beslut i ärenden omåterbetalning av studielån får öuerklagas hos kammarrätt. Nämndens beslut skall dock gälla , om nämndeninte bestämmer något annat. Enligt första stycket får centrala studiestödsnämndensbeslut i Prop. 1987/88: 116 ärenden om återbetalning av studielån överklagas hos domstol, nämligen kamraarrätten i . I övergångsbestämmelserna p 8 anges att centralastudiestödsnämnden även handlägger frågor om återbetalning enligt övergångsbestämmelserna. I andra stycket regleras när centrala studiestödsnämndensbeslut i ärenden om återbetalning av studielån blir gällande. I detta styckesägs uttryckligen att sådant beslut gäller . Beslutet gäller såledestrots att det inte har vunnit laga kraft. Nämnden kan dock bestämraa attbeslutet inte skall gälla oraedelbart. Har någon uppburit studiestöd obehörigen eller med förhögt belopp och har han insett eller bort inse detta, kan vad för mycket utgåttgenast återkrävas. Avbryter någon sina studier skall första stycket tillämpasbeträffande uppburet studiestöd som avser tiden efter avbrottet. Beroravbrottet på sjukdom skall studiestöd som den studerande uppburit enligt 3 kap.15-19 §§, 4 kap. 28-35 §§ eller 7 kap. 17 § och de bestämmelser som anges därej återkrävas. Detsamma gäller vid sådan ledighet som avses i 3 kap. 31 §, 4kap. 44 § och 7 kap. 17 a §. Avser återkrav enligt första eller andra stycketstudiehjälp enligt 3 kap. till sådan studerande, som vid utbetalningstillfälletvar o-myndig, åvilar betalningsskyldigheten den sora då var den omyndigesförmyndare. På studielån enligt 3 kap., på studiemedel enligt 4 kap.och på särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. som återkrävs enligt första ellerandra stycket utgår ränta från den dag när medlen uppburits efter en räntesatssom överstiger statensutlåningsränta. På andra former av studiestöd som återkrävs enligt denna paragrafutgår ränta enligt samma räntesats från den dag som infaller efter detbeslut om återkrav fattats. Om det finns särskilda skäl kan denåterbetalningsskyldige befrias helt eller delvis från sin skyJdighet att betalaräntan. I paragrafen har beteckningen studielån införts. En fordran, som har uppkommit på grund av att studiestödhar återkrävts och som inte har betalats, bevakas fram till det år gäldenärenfyller sextiofem kr. Därefter avskrivs fordringen.