prop · GB0336 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligt förbundet börliden snart vara mogen för en fortsatt avveckling av valutaregleringen. Ensådan forlsall avreglering skulle verksamt kunna bidra till att stabilisera deninhemska obligationsmarknaden och därmed räntebildningen. LU:s kalkyler över kommunsektorns utgifter och inkomsterbaseras bl.a. på all statsbidragens andel av utgifterna är oförändrad underperioden. Svenska kommunförbundets styrelse vill påpeka all dellainte överens stämmer med nuvarande regler för statsbidrag till framför allt barn- och äldreomsorg. I kommunförbundets bilaga lill LU 87 (nr 25) redovisas 59 kommunernas finansiellautveckling dels vid oförändrad andel av statsbi- Prop. 1987/88: 36 drag,dels vid statsbidrag med nuvarande regler. Skillnaden i finansiellt sparandemellan de tvä kalkylerna motsvarar uldebi-leringsbehov. Landstingsförbundetsstyrelse anför att landslingen har en mer ogynnsam ekonomisk utveckling änkommunerna. För alt klara sina uppgifter på eft tillfredslällande sätl måstelandstingen enligl styrelsens uppfattning tillföras belydande ekonomiskaresurser genom statliga transfereringar . När sedanbalansen i landslingens ekonomi väl har älerslällts bör del finnas möjlighetalt skapa elt finansiellt utrymme för en volymökning per år.Det förulsälter en viss fortsatt ökning av de statliga transfereringarna. Enökad samordning mellan sjukvården och sjukförsäkringen bör också prövas som ellsätt all utnyttja resurserna effeklivare. Denoffentliga sektorn och tillväxten hävdar all LU:s analys av produktiviteten baseras påstudier av den offentliga sektorn där man låtit olika sektorsvisa, och i vissafall förelagsvisa, effektivitetsstudier bilda underlag för siffersatta kalkyleröver hela den offentliga sektorns produktivitetsutveckling. Detla är enligtTCO inte lika med en samhällsekonomisk analys av produktivitetsutvecklingen iden offentliga sektorn. Detla innebär inle enligt TCO att man inte kan, ellerbör, göra olika typer av effektivitetsstudier av olika näringsgrenar,inklusive den offentliga sektorn. Tvärtom, det ligger ell fackligt intresse i atlförbättra och effektivisera verksamhelen inom den offentliga sektorn säväl sominom andra näringsgrenar. Landsorganisationeni vill varna för alt några långtgående slutsatser dras av deundersökningar som utförts avseende produktivitetsutvecklingen inom denoffentliga sektorn. Eftersom undersökningarna i huvudsak begränsats tillresursförbrukningens utveckling är det enligt LO oegentiigt all tala om produklivitelssludier. Enligtsocialstyrelsen kan elt samhällsekonomiskt synsätt på socialsek torn inte begränsas lill frågan om fördelning av resurser, utan man måste också studera växelverkan mellan den sociala sektorn och samhället i slort. Den sociala sektorn har genom sin växande slorlek kommil alt spela en alltmer betydelsefull roll för sysselsättning och regionalpolitik. Sektorn utgör vidare en slor marknad för näringslivet, främst när det gäller läkeme del, sjukvårdsulrustning och byggnader. Omvänt är del uppenbart all många fler samhällsekonomiska faktorer än blott och bart tillgången på resurser har betydelse för sektorns utveckling. Dessa faktorer är dels sådana som påverkar vårdutbudets utformning såsom exempelvis arbetsti dens längd och förekomsten av deltidsarbete, ulvecklingen av ledighet och frånvaro, arbetsmiljöiagstiftningen osv, dels sådana som inverkar på efter frågan eller behovet av vårdsektorns insatser. Del kvinnliga förvärvsarbe tet, den geografiska rörligheten, boendestmkluren och kommunikationer na är exempel pä sådana faktorer som inverkar på vårdefterfrågan, utan alt för den skull vara direkl kopplade lill förekomsten av sjukdom och ohälsa. Enligt socialstyrelsensynes det finnas elt behov all komplettera långlids- Prop. 1987/88: 36 utredningensekonomiska kalkyler med en djupare analys avseende effekterna för den socialasektorn av sådana övergripande variabler. Beträffanderationalisering och effektivisering av den offentliga verksamheten varnarsocialstyrelsen för de risker som är förknippade med atl alltför ensidigtbedöma utvecklingen efter enkla produktivitetsmått. Socialsektornsprestationer är inte mäl i sig ulan medel att uppnå olika välfärdsmål. Det ärdärför nödvändigt alt komplettera produklivilelsslu-dierna med analyser avolika prestationers kvalitet och deras bidrag lill en mer överordnadmåluppfyllelse. Omstruktureringenav socialsektorns resurser bör enligt komma alt innebära ettbättre resursutnyttjande och därmed kunna bidra till högre produktivitet.Utvecklingen har dock visat alt prioriteringen av primärvården intelett fill stora kostnadsbesparingar. Förändringen av resurser för boende,service och vård för äldre och handikappade till etl minskatinstitutionsberoende innebär all primärkommunernas uppgifter ökar och landsfingensminskar. Delta kräver en väl utvecklad samverkan mellan huvudmännen. Del kanockså finnas behov av ylteligare riktade statsbidrag för att underlätta enönskvärd utveckling. I annat fall finns det slor risk för alt t. ex. institulionsresurseravvecklas i en lakl som inte motsvarar utbyggnaden av alternativa resurserutanför institutionerna. Socialstyrelsenöverväger atl i en rad seminarier med forskare ochföreträdare för olika verksamhetsområden söka mer ingående belysa bl. a. någraav de problemområden som behandlas i yttrandet. Avsikten är att i så falldokumentera seminarierna i en skrift som kan bli en fördjupad och utvidgadkommentar till LU 87. Statskontoretdelar LU:s bedömning all produktivitetsutvecklingen inom offentlig sektor underkommande år måsle ägnas slor uppmärksamhet. Kunskap omproduktivitetsutvecklingen är av intresse dels för makroekonomiska analyser,dels för styrning och uppföljning av offentlig verksamhet. Snävt ekonomiskakriterier är dock inte de enda som bör användas för att följa upp denoffentliga Ijänsleproduklionen utan dessa bör enligt statskontorets meningkompletteras med fördelningspolitiska kriterier. Det är därför viktigt alt eltulvecklingsarbele kommer lill stånd i syfte att belysa hur fördelningspolitiskakriterier kan användas i styrning och uppföljning av offentlig verksamhel.Initiativet till ett sådant utvecklingsarbete bör enligt statskontoret las avregeringen. Delär viktigt atl de metoder för all mäta produktivitetsutvecklingen som utvecklatsoch prövats nu börjar lillämpas på bred front som ell inslag istyrning och uppföljning av offentlig tjänsteproduktion. bör kunskap om och analyser av produktivitetsutvecklingeningå i den uppföljning av uppnådda resultat som sker inom respektive myndighel.Förslag lill åtgärder för att upprätthålla och/ eller uppnå entillfredställande produktivitetsutveckling bör också ingå i budgetdialogenmellan regering och myndigheter. EnligtLU är den enligt gjorda studier närmast negativa produktivitetsut vecklingen i stora delar av offentlig sektor ett allvariigt problem som måste angripas. Statskontoret instämmer i denna bedömning, men vill 61 understrykaatl såväl mätningarna som framför allt analyserna är gjorda på Prop.1987/88: 36 en så övergripande nivå att samband mellan orsaker och lämpligaåtgärder är svåra alt klarlägga. Erfarenheterna från den statliga sektorn visar att enstram och återhållsam resurstilldelning är den kanske vikligasleförutsättningen för all myndigheterna skall ägna produk;ivilelsfrågornatillräcklig uppmärksamhet. Del är också statskontorets erfarenhet atl det är särskillsvårt att rationalisera - och därmed upprätthålla en tillfredslällandeproduktivitetsutveckling i verksamheter som är politiskt högt prioriteradeoch som ges möjlighel till en snabbare lillväxl än andra. Utifrån denerfarenheten är det särskilt viktigt all uppmärksamma hur en fortsall utbyggnadav t.ex. vård och omsorg kan förenas med en målmedveten strävan attupprätthålla en rimlig produktivitetsutveckling. Statskontoret instämmer i LU:s bedömning all del finnsskäl alt pröva nya styr- och organisationsformer i offentlig verksamhet för attpå så vis skaffa sig kunskap om dess effekter. Arbetet med att finna nyaorganisatoriska lösningar har huvudsakligen drivits i kommunerna.Även inom statsförvaltningen förändras finansierings- och organisationsformer.1 förhållande till kommunerna har dessa förändringar dock ell mycket begränsatinslag av experiment i syfte att finna nya och mer ändamålsenliga lösningar. Enliglslalskonloret är statsförvaltningen i denna mening mer konservaliv och händelsefatlig.För sin egen del är verket berett all mycket aktivt medverka i delta arbete. () anser liksom utredningen alt enfortgående effektivisering av den offentliga verksamheten är nödvändig. Gamlaverksamheter kan omprövas och nya verksamheter prövas. KF vill speciellt framhållaatt kooperativa verksamheter kan startas på områden där sädana är specielltlämpliga. Enligt har dock de försök som hittillsgjorts för all bestämma utbildningsväsendets produktivitet varit fögaövertygande vad avser vare sig den teoretiska ansatsen eller del empiriskaunderlaget. Föreställningen alt produktiviteten inom verksamheten förbättras omresurserna minskas är enligt styrelsens mening alltför förenklad. argumenterar också mol alt begränsningenav myndigheternas förvaltningskostnader skall ses som etl ullryck för enlöpande produktivitets- och effektivitetsförbättring inom den slallig sektorn.Såväl inom utbildningsförvaltningen som inom utbildningen krävs enlig styrelsensmening all mål- och strukturförändringar beslutas och genomförs på gmndval avklara ställningstaganden i varje särskilt fall, i stället för all anslagsminslcningarnaforlsäller under schablonmässiga anlaganden om förbättringar i produktivitetoch effektivitet. Landstingsförbundetsstyrelse anser att de utförda produkliviletsmät- ningarna inte kan beakta annat än en mycket liten del av de förändringar som sker vad gäller vårdens innehåll, kvalitet och resultat. Enligt styrelsen har den redovisade produktivitetsberäkningen inte någol praktiskt värde som underlag för bedömning av hälso- och sjukvårdens utveckling. Tvärtom kan den, om den används okritiskt, få skadliga effek ter eftersom en försämring av vården skulle kunna lolkas som en produk- 62 tivitsförbättring. Belräffandebehovet all främja produkfiviteten i offentlig verksamhet Prop. 1987/88: 36anför Svenska kommunförbundets styrelse att för slora delar av de Ijänster somnu finns inom den kommunala sektorn är möjligheterna atl ersätta mänskligarbetskraft med avancerad och billig teknik myckel begränsade. Vad gäller enviss övergång lill privat producerade men offentligt finansierade tjänsterpekar styrelsen på risken all den privala producenten åtar sig den problemfriadelen av produktionen, medan den offentliga sektorn får rycka in närspecialproblem uppstår. delar LU:s uppfattning att ändradeorganisationsformer skall prövas inom olika delar av samhällsekonomin för alldärmed främja produklivileten. Sålunda skulle vissa av de tjänster som i dagutförs inom den offentliga sektorn kunna göras i privat regi. Bankföreningenanser ocksä alt man skulle kunna sälja delar av de statliga förelagen ochanvända intäkterna till all lösa in statspapper. skulle främjaeffektiviteten genom konkurrens och ökat kostnadsmedvetande. anser alt de offentligamonopolen har en negaliv effekl pä den offentliga sektorns produktivitet. Dehar dessutom, enligt SAF, en hämmande effekt på den privata tjänstesektorn.Monopolen bör därför, enligt föreningen, avvecklas. nolerar alt arbetsmarknadens funklionsättenligl långtidsutredningen är av hell avgörande belydelse för den ekonomiska ulvecklingen.En förutsättning för alt den svenska ekonomin skall kunna utvecklas mol balansoch nå full sysselsättning är all strukturomvandlingen inom näringslivel kanske smidigt och utan allvarliga störningar. Denna omvandling kommer alt tvingafram en belydande mängd av såväl yrkes- som arbelsgivarbyten. En nyckelfråga, inleminst för arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken, blir atl kunnamöta arbetsmarknadens krav på rörlighet och omställning om del skall bli möjliglall nå uppsatta mål. Enligt är en av huvudfrågorna hurväntetiderna på arbetsmarknaden skall kunna förkortas. Av beräkningar somarbetsmarknadsstyrelsen gjort framgär atl värdet för de offentliga finansernaav all kunna byta ul en dags arbetslöshet mol en dags produktion uppgår lill ca240 milj. kr., räknat på antalet arbetslösa sökanden under /86. Studier som genomfört visar alldet är de allt längre arbelslöshetstiderna som främsl förklarar den Irendmässigaökningen av den relativa arbelslösheten. Antalet personer som under ell årberörts av arbetslösheten har däremot ökal i en myckel begränsad omfattning. En viktig förklaring lill alt arbetslöshetstiderna har föriängtsär enligl styrelsens bedömning svårigheterna atl inom ramen för den befintliga arbetskraftsefterfrägan kunna koppla samman sökande och platser. Detla har bl. a. sin förklaring i en ökad specialisering såväl på arbetsmarknadens utbuds- som eflerfrågesida. Detfinns enligt inga tecken på att de hiltillsva- Prop.1987/88: 36 rande utvecklingstendenserna på arbetsmarknaden skall brytas underde närmaste åren. Snarare finns det skäl all anta all tendenserna kan förslärkas.Delta ställer stora krav på arbetsmarknadspolitiken. Arbetsförmedlingenseffektivitet måste upprätlhällas och ökas. Vidare måsle de ekonomiskaincitamenten verka i räll riktning. Samspelet med andra politikområden måsteockså fås atl fungera. Utbildningspolifiken spelar här en särskill vikfig roll. påpekas att inle minst utbildningen - både inom utbildningsväsendetoch inom företagen - kommeratt spela en central roll för alt möjliggöra enönskvärd strukturomvandling och långsiktig konkurrenskraft. Styrelsen delarutredningens bedömning om utbildningens nyckelroll men framhåller aftutbildningen kan försvåra möjligheterna fill omställning på arbetsmarknadensåvida inte utbildningssystemet som helhet kan få den flexibilitet sorn krävsför anpassning lill marknadens förändrade krav på kvalifikationer och yrken.Trögheter i dagens utbildningssystem förklarar med all sannolikhet en viss delav matchningsproblemen på arbetsmarknaden. Belräffande utbildningssystemetsbetydelse för en bättre fungerande arbetsmarknad påminner omalt en utbyggnad av vuxenutbildningen försvåras av all siatsmakterna de senasteåren inte medgivit ökning av anlalel undervisningslimmar inom statlig och kommunalvuxenutbildning. Härigenom riskerar den medelålders och äldre arbetskraftenatt hamna på efterkälken i den snabba tekniska ulvecklingen. finns det tydliga tecken på ökandeflaskhalsproblem på arbetsmarknaden. Brisltalen för yrkesarbetare ligger högtoch bristtalen för tekniska tjänstemän mycket högt. 1 delar av landet är delsvårt att överhuvudlaget få fram arbetskraft lill industrin. Inom sjukvården ärbrislen på kompetent personal på många håll akut. Enligt TCO:s uppfattning kan inlebristen på arbetskraft inom vissa yrkesområden enbart lösas genom relativalöneökningar inom brislyrkesområden. Rekryteringen till de aktuella yrkenaskulle endast kunna påverkas på lång sikt. På kort sikt ökar inle tillgängen påutbildad arbetskraft. I stället skulle löneökningarna spridas till andrayrkesområden och pä kort sikl bidra till en stegring av den allmännalöneökningslakten. Även utan följ-samhetsklausuler skulle löneökningarnaspridas genom att andra arbetsgivare sökte slå vakt om sina personalresurser. Setti detta perspektiv finner T(rO åtgärder för atl sätta ett tak förlöneökningarna inom den statliga sektorn som är oberoende av löneutvecklingeninom den övriga arbetsmarknaden som svårförklarliga. Den offentligaarbetsmarknaden är inte isolerad från den privata. Om de offentligaarbetsgivarna inte kan erbjuda löner och anställningsförhållanden som ärlikvärdiga med den privata sektorns så kommer de alt få allt svårare att rekryteraoch behålla utbildad och kompetent arbetskraft. Närdet gäller atl uppnå en god anpassning och rörlighet på arbetsmark naden vill speciellt framhålla betydelsen av utbild ningsinsatser, riktade till speciellt utsatta gmpper eller lill de med låg utbildning. Även bostadspolitiken och bostadsbyggandet har enligt KF:s 64 mening en slorbelydelse för rörligheten och underiättar anpassningen på Prop. 1987/88: 36arbetsmarknaden. Enligl kommer kraven påarbetskraftens rörlighet framöver att växa. Därför krävs att relativlönernablir mer flexibla så atl lönerna bättre än kan fungera som signaler förall styra hur arbetskraften bör fördelas. Flera av remissinstanserna, bl. ,och Småföretagens , ärpositiva till att skatterna lyfts fram i LU och delar uppfattningen alt etthögt skattetryck är förenat med negativa effekter på samhällsekonomin. skriver atl det är lovvärt atlman lar upp skalleproblematiken men all del är vanskligt all kvantifieraskatternas effekter. är det dock klart atl skatterna har ennegativ effekt på företagssamheten. Systemet har blivit synnerligen kompliceratoch dessulom osymmetriskt. Skatteplanering har härigenom premierats på elt sättsom medfört ett snedvridet ekonomiskt agerande. Förbundet kräverdärför en grundläggande förändring av nuvarande skattesystem. Krav pä elt nyttsyslem är atl det är symmetriskt och sä stabilt som möjligt. Del är viktigt attnyföretagande underlättas och att del är möjligt alt ulveckla företag utanovidkommande skattehänsyn. i och är dock kritiska till en del av LU:s resonemang. LO menar atlLU drar alllför tvärsäkra slutsatser om sambandet mellan marginalskatter och arbetsutbud.1 en OECD-sludie som behandlar skatternas effekl på arbetsutbudet konstaterarman, enligt LO, all det är mycket svårt all dra några bestämda slutsatsereftersom de undersökningar som genomförts uppvisar myckel varierande resultat.LO tillägger också att om vi ser lill de grupper som slår helt utanförarbetsmarknaden är det inle skatterna utan andra förvärvshinder som ärproblemet. TCO menar all LU bygger sin analys på partiella studier avmarginella förändringar i inkomstbeskattningen. Enligl TCO kan dylika undersökningarinle ligga lill grund för generella slutsatser om del svenska skallesystemetseffekter på ekonomin. Det innebär, enligt TCO, inte att förändringar i delar avbeskattningen inte kan ske. TCO delar t. ex. LU:s uppfattning all positivaeffekter kan nås genom en mera breddad skattebas. beklagar atl de empiriskaresultat om skallers effekter på samhällsekonomin som redovisas i långtidsutredningeninte utnyttjats i den kvantitativa analysen medan Svenska Arbetsgivareföreningengör ell försök all med hjälp av föreningens makromodell kvantifiera effekternafram till 1990 av en reformering av inkomst- och företagsbeskattningen. Beräkningarnauppges bygga på samma förutsättningar som LU:s ba lansallernativ i del korta tidsperspektivet fram lill 1990. SAF har dock kompletterat förulsällningarna med skalleregler som sägs följa den ide skiss som lät publicera . Enligt SAFblir resultatet av förbundets kalkyler all sysselsäUningen i Prop. 1987/88:36 näringslivel, jämfört med balansalternativet i LU, ökar med2,och att arbetsproduktiviteten ökar med 0,. Tillsammans leder delta höjning av BNP med 2 1/utöver vad LU räknal med i balansalternalivet. Bakom SAF:s resultat ligger ett antagande om att ensänkning av inkomstskattens genomsnittliga marginaleffekt med 1 procentenhetleder lill en "engångshöjning" av arbetskraftsutbudet på 0,underperioden fram lill kalkylperiodens slul 1990. Med en sänkning av dengenomsnittliga marginaleffekten på leder delta anlagandetill alt arbetskraftsulbudet ökar med 1,. SAF antar allhela det ökade utbudet av arbetskraft kommer alt sysselsättas i näringslivel.Därmed blir arbetslösheten 1990 densamma som i LU:s balansalternativ. Inäringslivet blir sysselsäUningen 1990 2,större än i LU:s balans-alternativ. Ökningen av arbetsproduktiviteten med 0,65 procentenheteri SAF:s kalkyl grundar sig på elt förmodande om atl de minskade skaltekilarnasom skalleförslaget medför kommer all leda lill en ökad rörlighet på faktormarknadernasom befrämjar produktiviteten. Dessulom tror SAF att den förändring av bolagsbeskatlningensom ligger till grund för kalkylen kommer atl stimulera till ökadeinvesteringar. Även della kommer alt bidra lill en högre produktivitet. Andra effekter av de ändrade skattereglerna som SAF räknarfram är all de totala skatterna räknal som andel av BNP minskar med knappt 2procentenheter. Trots della får SAF elt något bättre finansiellt sparande förden offentliga sektorn 1990 än i LU:s balansallernaliv. Yttranden över bilagorna till LU 87 () kommenterar i sittremissyttrande även bdaga 6 till LU 87 (Skogen vår räddningsplanka?, utarbetadav och vid Sverigeslantbruksuniversitet). LRF anser atl de slutsatser som redovisas i bilaga 6 inlestyrker huvudrapportens uppfattning att skogsavverkningen är alllför låg frånsamhällsekonomiska utgångspunkter. För egen del anser LRF all nuvarande avverkningsnivåär väl anpassad fill den industriella kapaciteten. LRF delar den av forskarnaredovisade uppfattningen att en viktig faktor för virkesmarknadens funktion ärskogspolitikens utformning. Samhällets reglering av virkesråvarans användningär ell hinder för en väl fungerande virkesmarknad. LRF anser alt det pris somskogsägarna får ut i hög grad styr avverkningarna. I sitt remissvar kommenterar bosladsslyrelsen den i bdaga8 till LU 87 redovisade bostadsprognosen (Bostäder och byggande, utarbetad av Sta tens ). Styrelsen påpekar alt enligt de resul tat års folk- och bostads räkning (FoB 85) som föreligger var det fakfiska antalet hushåll redan detta år något större än vad som i prognoser beräknats . Man kan också konstatera atl den föränd ring av hushållens storieksfördelning som prognoserals lill 1995 i slorl sell 66 Även den beräknade avgången av bostäder är Prop.1987/88: 36 osäker. Bosladsslyrelsen anser därför att den redovisadebostadsprognosen inle kan användas som underlag för bedömningar avnyproduktionens omfattning och inriktning eller för planering inombostadssektorn. Belräffande bilaga 11 till LU 87 (Omvärid i omvandling,utarbetad av kommerskollegium) anser styrelsen för teknisk utveckling allkollegiet dragit långtgående slutsatser av en jämviktsmodell, vilken har vissagrundläggande svagheter och dessulom givils litet väl förenklade ingångsdata. Bl.a.arbetar modellen enbart med netlohandel och antar dessutom all varor utgörperfekta substitut för varandra. Härigenom bortser man från de olikheter ikvalitet och egenskaper hos produkten som är en huvudorsakerna till dagenshandelsmönster. En annan allvariig svaghet i den av kommerskollegium valdamodellen är enligt styrelsens mening all interre-gionala kapitalöverföringarendast lycks möjliga genom särskilda exogena anlaganden. Vidare förutsättssamma teknologiutveckling i hela OECD-området. De slutsatser som dras urmodellens olika scenarios är därför knappast trovärdiga. Beträffande bilaga 13 lill LU 87 (Svenskt jordbruk inkl.trädgårds- och fiskenäring - framtidsbedömningar, problem och alternativ, utarbetadav professor m.fi. vid ) anser () atl analyserna är dåligt uriderbyggda och innehållerväsentliga brister. Alt införa importkvoler som alternativ lill nuvarandeprisregleringssystem skulle enligt LRF fä en rad negativa konsekvenser förjordbruket och livsmedelsindustrin och leda lill svåröverskådliga problem,såväl praktiska som handelspolitiska. Påståendet att nuvarande regleringssystemleder fill en låg effektivitet i jordbrukets uppsamlings- och förädlingsledsaknar grund. Enligt LRF visar elt fierlal jämförelser mellan de reglerade induslriledenoch annan tillverkningsindustri alt förstnämnda led hävdar sig väl. Bilaga 13 kommenteras också av statens jordbruksnämnd somopponerar sig mol den i bilagan framförda kritiken att man ijordbrukspolitiken inle lar hänsyn till marknadssituationen vid prissättningen.Jordbruksnämnden avfärdar också påståendet atl jordbruksproduktionens omfaUninginle längre styrs via priset. Enligt nämndens uppfattning är priset delhuvudsakliga medlet för all styra produktionens omfattning medan de produklionsbegränsandeåtgärderna tillkommit för all påskynda och socialt underlättaproduktionsanpassningen.