prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Den utveckling, som på- Bilaga10.3 böljats med ett ökat kommunalt engagemang i miljöfrågorna, riskerar därmed att avbrytas. Betänkandet redovisar ett ökat kommunalt ansvar, men detta avser verksamheter av typen djurhållning, bensinstationer, as falt- och oljegrus verk, vissa små förbränningsanläggningar, skjutbanor och små avloppsreningsverk, Enligtvär bedömning kan miljövärden totalt tillföras väsentliga resurser omkommunerna, efter lämplig resurs- och kompetensuppbyggnad, skuUe gesmöjligheter att ansvara även för fillsyn och prövning inom den föreslagnalänsstyrelselistan. Detta skulle också bättre överensstämma med denövergripande bedömningen att kommunens engagemang inom miljövården skalltillvaratas. Det finns ej heUer anledning att befara att kommunerna i ettsådant läge ej skulle se till att fillräckliga resurser och nödvändig kompetensupprätthälles. Förde ca 300 företag i , som föreslås prövade av koncessionsnämnden ochunder naturvärdsverkets tillsyn, finns ingen erinran mot utredningensöverväganden. Detta är huvudsakligen företag med mycket avancerad och speciellteknik och med stor ekonomisk och strategisk betydelse för hela riket. Motivfinns för statlig prövning och tiUsyn av dessa företag. 4.4.86 kommun: Kommunen tillstyrker i principförslaget till ansvarsfördelning mellan myndigheterna. Vissa kommuner har medstöd av nuvarande miljöskyddslagstiftning, § 44 a, övertagit flertillsynsobjekt än vad utredningsförslaget medger. Kommunernas möjligheter att iframtiden överta fillsynsobjekt från "länsstyrelselistan" och"koncessionslistan" bör bibehållas. En bestämmelse med liknandeinnebörd, som nuvarande § 44 a ML, bör därför införas i den nya lagsfiflningen, 4.4.87 : anseratt systemet med prövning på länsnivå och tillsyn på den kommunala nivånfungerar förträffligt. Ett fungerande system skulle kunna byggas utifrånföljande utgångspunkter: - AUttUlsynsarbete läggs på den kommunala nivån Underen övergångsperiod fills dess lokala resurser byggts upp i alla kommuner fårlänsstyrelserna gå in och täcka upp. En miniminivå, t. ex. utredningenskommunlista, skall utföras av samtliga kommuner, förslagsvis . - LänsstyrelsenbUr den centrala prövningsmyndigheten hanteras som av tillsynsmyndigheten. objektvars verksamhet har ett miljömässigt riksintresse prövas på central nivå. Prövningarna föregås av obligatoriska remisser till SNV, MHN m. fl. SNV har ett övergripande ansvar för att bedömningar samordnas meUan länen och via ett överklagningssystem ges SNV möjlighet att bevaka utfallet av enskilda prövningsärenden, 430 Kommunerna bör gesmöjlighet att i framfiden överta prövning av vissa Prop. 1987/88:85 ärenden.För den skull kan det vara befogat att införa en prövningsmässig Bilaga10.3 motsvarighet till § 44 a, I första hand bör dock kommunerna sträva efteratt fä tillsynen att fungera, detta torde vara en tillräcklig arbetsuppgift förden . 4.4.88 Kalixkommun: En tillsyn skulle föra med sig en mera lokalt förankrad beslutsnivå och bättre möjligheter för företag och enskUda att påverka den egna miljön. Detta är väsentligt, dä hela befolkningens engagemang behövs i miljöskyddsfrägor. Utredningens tankegångar om att utnyttja hela befolkningens miljömedvetande kan lättare fillgodoses genom ett lokalt engagemang. Omkommunerna har resurser för den tillsyn som övertagits frän bördenna fillsyn fä behållas efter genomförandet av utredningens förslag, 4.4.89 Piteåkommun: Enligt kommuns mening är förslaget om sammanhållen prövning och tillsyn inte mofiverad bl. a. av skälet att det inte kan ske konsekvent över hela linjen. Kommunen ifrågasätter vidare förslaget om att införa ytterligare ett prövningssystem med miljölov. AU prövning enligt miljöskyddslagen bör leda fram fiU ett tUlstånd, Någon kritik mot det nuvarande förprövningssystemet har heller inte framkom mit. Vi tror att utredningens förslag om sammanhållen prövning och tillsyn enbart kommer att leda till ytterligare byråkrati till förfång för ett effektivt tillsynsarbete. Antalet förprövningspliktiga verksamheter bör begränsas och det nuvarande anmälningsförfarandet bibehållas vid anläggningar av den typen som föresläs omfattas av miljölov. All erfarenhet frän den hittillsvarande sammanhållna prövningen och tillsynen vid länsstyrelserna talar för att prövningen har prioriterats och tUlsynen har eftersatts. Vianser ocksä att utredningen närmare borde ha belyst den positiva utveckling somskett på tillsynsområdet sedan kommunerna övertagit tUlsynen. 4.4.92Svenska kommunförbundet: Utredningsmannens uppdelning mellan central, regionaloch lokal - nivå när det gäller prövning och tillsyn föranlederföljande synpunkter. Styrelsenställer sig avvisande till att skall utöva tillsynsverksamhet.Ett av de positiva inslagen i den hittillsvarande utformningen avtillsynssystemet har varit möjligheten för regionalt och lokalttillsynsansvariga till nära och kontinuerliga kontakter med de olika företagen.Sådana kontakter försvåras om tillsynsverksamheten förläggs till central nivå. Ett antal kommuner harenligt § 44 a i miljöskyddslagen övertagit tillsy nen över hela eller delar av länsstyrelseiistans verksamheter. Härom säger utredningsmannen: "Det kan i vissa fall vara motiverat att miljö- och hälsoskyddsnämnden, om man har resurser, även fortsättningsvis utövar tillsynen över vissa verksamheter pä länsstyrelselistan. Huvudprincipen bör emellertid vara att tillsynsansvaret följer den uppdragna ansvarsfördel- 431 De kommunersom enligt § 44 a åtagit sig tillsynen har visat sig Prop. 1987/88:85 varaberedda fill sä betydande insatser pä miljöskyddsområdet att det Bilaga10.3 enligt styrelsens mening inte kan vara rimligt att göra det till enhuvudprincip att fillsynsuppgifter skall flyttas från dem. Dessa kommunersegna ställningstaganden bör enligt styrelsens mening tillmätas avgörande betydelse.De bör inte mot sin vilja fråntas fiUsynsverksamheten. Ytterligarekommuner är, enligt vad styrelsen erfarit, beredda att ta över tillsynen enligthela eller del av länsstyrelselistan. Starka skäl talar för att dessa kommunersvilja till engagemang tas till vara. Det skulle emellertid bli mindre fillfredsställandemed en sådan ordning att för de kommuner, som hunnit ta över tillsynen föredagen för en ändrad miljöskyddslags ikraftträdande, skulle gäUa ett system,medan ett annat system skulle gälla för övriga kommuner. Samfidigt synes en delkommuner tveka att ta över prövningsförfarandet beträffande sådana verksamheter,som de redan tagit över tillsynen för. Förbundsstyrelsen anser därför attsystemuppbyggnaden för prövning och fillsyn enUgt miljöskyddslagen måste bliföremål för ytterligare överväganden. Utredningsmannentalar mycket om avskaffande av dubbelarbete och ökad effekfivitet i prövnings-och fiUsynsverksamheten, Det är då enligt styrelsens mening angeläget att ytteriigarese över de olika listorna så att fördelningen mellan tiUsynsinstanserna blir särationell som möjligt. Exempelvis bör inte ha tillsyn över sådanverksamhet som miljö-och hälsoskyddsnämnden redan har tillsyn över på gmnd avannan lagstiftning. 4.4.94Svenska : Enligt föreningens mening måste ha ennationell miljöpolifik som genomförs så konsekvent och ändamålsenligt sommöjligt. Tillsynenenligt miljöskyddslagen är inget annat än övervakning av att uppställda reglerföljs. Avvägningarna är redan gjorda vid lagstiftningen och vidtillståndsprövningarna. Mot den bakgrunden bör organisationen ha en samladledning så att arbetet utförs likformigt och rättvist över hela landet.Utredningens förslag leder bort från en likformig och rättvis handläggning.Dessutom innebär förslaget en ökad politisering av tUlsynsupp-giften. Defta ärenligt föreningen en felaktig utveckUng. Föreningen anser att det inte är enpolitisk uppgift att kontrollera efterlevnaden av redan fattade beslut. Föreningenföreslär i stället att en statlig tillsynsorganisation inrättas. Denna börutgöras av som för aft kunna klara det omfattande fiUsynsarbetetbör ha en regional organisation som är skild från länsstyrelserna. Föreningeninser att det dämtöver kan finnas behov av en tillsynsorganisation men vill betona att avgränsningen mellan staflig och tillsyn bör utredas vidare. Därvid bör särskUt beak tas att kommunerna, om tillsynsuppgifter förs över till dem, måste ha att utöva samma myndighetsfunktion som den statliga organisationen. Dess utom får inte kommunerna åläggas ett störte tillsynsansvar än vad de har resurser och ambition att klara av, 432 Det bör påpekas attmodellen med statliga verk med regionala enheter Prop. 1987/88:85 ochibland lokala distrikt har prövats med framgång inom andra områden. Bilaga10.3 Som exempel kan nämnas organisationen inom skogsvärds- och arbetsmiljöområdetsamt . 4.4.98Sveriges industriförbund: vill understryka att det ligger iindustrins intresse att det finns en myndighetstillsyn och att denna utövaseffektivt och med skärpa. Industriförbundetvill understryka vikten av att tillsynsreglerna utformas enkelt för att de skaUkunna fungera i praktiken. Industriförbundettillstyrker att den fortlöpande tiUsynen enligt mUjö-skyddslagen i vissomfattning decentraliseras till den kommunala miljö-och hälsoskyddsnämnden,dock beträffande omfattningen med hänsyn tagen fill förslagtill ändring i länsstyrelse- resp. kommunlistorna. Fömtsättningen är då,liksom för nämnden som prövningsmyndighet, att ett omfattande utbildnings- ochträningsprogram först genomförs. Detär ändamålsenligt om tiUsynen bedrivs av myndigheter som är lokaliserade inärheten av de tiUsedda företagen. Erfarenheten visar att myndigheter päregional och lokal nivå har lättare att sätta sig in i och förstå de lokalaförhållandena. Dessutom har företagen en myndighet på nära häll att utbytaerfarenheter med i det prakfiska miljöskyddsarbetet. Den fortlöpande tillsynenbör alltså koncentreras tiU länsstyrelserna och miljö- ochhälsoskyddsnämnderna. En fömtsättning för att de kommunala nämnderna skallkunna fillkomma som tillsynsmyndigheter är dock att de ges en kompetens i dessafrågor. Om ytterligare resurser behöver tillföras bör det liksom inom andrasamhällsområden ske genom omfördelning frän central nivå. Industriförbundetvill fästa uppmärksamhet pä möjUgheten för länsstyrelserna att samverka vidmer kvalificerade anläggningar. Det finns t. ex. fyra kloratfabriker i landet itotalt två län. skulle i ett sådant fall kunna samarbeta medannan länsstyrelse vid tillsynen vid kloratfabrik i ett annat län. Det finnsvidare län med enstaka massa- och pappersbruk och järnbruk. Även i dessa fallskulle finnas samarbetsmöjligheter mellan länen. Naturvärdsverketbör som central tillsynsmyndighet koncentrera sig på att stödja länsstyrelsernaoch miljö- och hälsoskyddsnämnden genom att svara för att relevant kunskap inomskilda områden samlas in och görs tillgänglig. En annan betydelsefull uppgiftför bör vara att arbeta för internationell harmonisering avmiljöskyddskraven. Enuppdelning av det praktiska arbetet med den fortlöpande tillsynen av"koncessionsnämndsföretagen" mellan och länsstyrelsenenligt vad utredningen föreslår kan lätt leda till beslutsförlamning. En sådanordning måste bestämt avvisas. Industriförbundetsätter förslaget om att naturvärdsverket skall utöva fortlöpande tillsyn i samband med förslaget om miljörevisorer. Industriför bundet avstyrker förslaget om att naturvärdsverket skall utöva forflöpande tillsyn över "koncessionsnämndsföretagen". 28 1987/88. 4.4.99Lantbrukarnas riksförbund: LRF fillstyrker i princip decentralise- Prop.1987/88:85 ringssträvandena men ser en betydande svårighet i att fä tUl stånden Bilaga 10.3 välfungerande och på de mest skilda verksamhetsområden -kompetent organisafion på det lokala planet. Det finns en påtaglig risk att t,ex, jordbmket kommer att behandlas olika från kommun till kommun både vadgäller lovgivning och fillsynsverksamhet. Kommunemas allmänna instäU-ning till jordbmksfrägoroch nämndernas kunskaper varierar i hög grad. För att ett förtroendefuUtsamarbete skaU kunna upprättas mellan miljö-och hälsoskyddsnämnderna och jordbmketfordras en ömsesidig repekt, klara regler för lovgivning och tillsyn samt enomfattande utbildning av nämndemas tjänstemän och förtroendevalda. Förbundetanser att det också bör ordnas kvalificerad utbildning inom varje kommun ijordbrukets miljöfrågor och produktionsteknik där säväl tjänstemän ochpolitiker från nämnderna som jordbmkare deltar. 4.4.101 : TCO delar utredningens upp fattning att det kommunala engagemanget i miljöskyddsarbetet bör fortsät ta och utvecklas fill att omfatta hela landet. När det gäller fördelningen av miljöskyddsarbetet mellan olika myndigheter kan inte TCO helt instämma i utredningens förslag. TCOavstyrker utredningens förslag om sammanhållen prövning och fillsyn. TCOanser att tillsynsansvaret primärt bör åvila kommunerna i den omfattning somutredningen föreslår samt dämtöver i den omfattning som kommunen själv finnerlämpligt utifrån kompetens och resurser. Enligt TCOs mening skall ambUionenvara att allt tillsynsarbete skaU åvila kommunerna om kommunen själv finnerdet lämpligt. Grundnivån för samtliga kommuner bör dock vara den utredningenföreslår. har ca 50 kommuner påtagit sig ett större tUlsynsansvar. Dessutomfinns ytterligare kommuner som anser sig kunna och vilja ta ett störte ansvarför fillsynen men avvaktar resultatet av denna utredning. Prövningen bör åvUalänsstyrelserna. Ettskäl mot att lägga ut tUlständsprövningen fill kommunerna är att dessa lätthamnar i beroendeställning gentemot tillståndssökandena. TiU exempel om enkommun har att välja mellan ett antal arbetstiltfäUen och en bättre miljö.Framför aUt i avflyttnings- och glesbygdskommuner eller kommuner med endast ettstörte företag uppstår lätt ett sådant beroende. Risken kan bli stor för oUka tUlämpningav miljövårdslagen mellan olika kommuner. 4.4.102 CentralorganisationenSACO/SR: Förslaget innebär ett vidgat an svar för kommunerna inom miljöområdet. /SR anser att detta vidga de ansvar för kommunerna är ändamålsenligt och att kommunerna bör ges det fulla ansvaret för miljöfarliga anläggningar, vars verkningar i huvudsak håller sig inom kommunens gränser. Ilikhet med vad som anförs i utredningen - vilket tidigare också understmkits av - bör författningmässigt klart anges vilka verksamheter kommunerna kommer att ha prövnings- och tiUsynsan- 434 svaret för och vilkalänsstyrelserna skall ha ansvaret för. En sådan klar Prop. 1987/88:85 fördelningär en absolut förutsättning för ett effektivt och ändamålsenligt Bilaga10.3 miljöskyddsarbete , där tillgänglig kompetens och tillgängligapersonella resurser utnyttjas pä bäst möjliga sätt. Dettainnebär att något tillsynsansvar över de koncessionspliktiga anläggningarnainte bör läggas på . bör istället stärkas isin roll som övergripande expertorgan med ansvar för råd och rikfiinjer,utbildning, policy, kunskapsförsörjning, tillämpad forskning och utredning o. dyl. 4.5.22Fiskeristyrelsen: Liksom utredningen anser att det ärotillfredsställande att ett antal miljöfarliga verksamheter av sådana slag somupptagits pä tillståndslistorna ännu inte fillståndsprövats. Detta innebärklart försämrade tillsynsmöjligheter. tillstyrker utredningensförslag om obligatorisk tillståndsprövning av såväl icke tillständs-prövandeföretag som av företag som drivs med stöd av dispensbeslut. Skadeverkningarnaav utsläpp från jordbruk med djurhållning är väl kända och belysta frän en radkustområden och havsöringförande vattendrag. Det är viktigt att läckage avnäringsämnen ut i vattenområden förhindras i största möjliga utsträckning. Omdetta sker genom att regeringen eller myndighet kan meddela föreskrifter omförsiktighetsmått bör det vara ett steg pä vägen att förbättra vattenkvaliteteni bl. a, vissa utsatta kustområden. Utredningens förslag enligt en ny 7 a § imiljöskyddslagen om generellt verkande föreskrifter för stallgödselhanteringtillstyrks därför. 4.5.33 : delar den i utredningen framförda uppfattningen att bör utarbeta allmänna råd som tar fasta på alla möjligheter till förenkling av handläggningen av tillståndsärenden. fömtsätter att detta arbete kommer att ske i sam råd med . Det är också angeläget - enligt - att naturvärds ver ket i samarbete med länsstyrelserna och branschföreträdare utarbetar branschanpassade råd för tillståndsprövningen. LONhar inte heller något att erinra mot att det görs lättare att ompröva villkor itillståndsbeslut. Att gå igenom och granska äldre beslut och att göraomprövningar kräver även det betydande resurser, 4.5.34------ : Statens naturvårdsverks inställning är i korthet att-- utredningensförslag om föreskriftsrätt vad gäller hantering av gödsel tillstyrks, men denbör enl. SNV utvidgas till att avse verksamheter som ej finns upptagna pä förprövningslistoma, fillståndspliktskall kunna föreskrivas för bedrivande av verksamhet, t. ex, kabelbränning, anmälningsskyldighet skallkunna föreskrivas i fråga om nedläggning av industrier, 435 skyldigheten förkoncessionsnämnden att hålla sammanträde bör kunna Prop. 1987/88:85 begränsas. detbör vara möjligt för tillständsmyndigheten att medge undantag frän gällandevillkor vid haverier, ML(40 a §) ändras sä att det blir möjligt för tillsynsmyndigheterna att ge deförelägganden som behövs för att ML eller föreskrifter med stöd av lagen skalliakttas, reglerbör införas om utredningsplikten i omprövningsärenden och ärenden enligt 41 §, skyldighetbör införas att i tillståndsansökningar redovisa lämpliga kontrollmetoder. : Ett studium av utredningens förslag i omprövningsfrägan- liksom för övrigt även av andra delar av det remitterade betänkandet - handen att rättssäkerhets- och trygghetsaspekter tillmäts mindre betydelseav utredningen. Detta strider i betänklig grad mot de tankar som ligger bakommiljöskyddslagen regler om tillåtlighet, omprövning m. m, I förarbetena tilllagen underströks bl. a. att hela vårt samhälle är beroende av industrin ochkommer att bli det i än högre grad samt att allmänna intressen kräveratt den industri som samhället behöver kan komma i gång och drivas, även om deti vissa fall måste bli till olägenhet för enskilda eller kommuner, som träffasav immis-sioner eller andra negativa verkningar. Vidare framhölls att industrinsinvesteringsmöjligheter och konkurrensförmåga direkt påverkar viktiga frågor omarbetstillgäng och utkomst för stora befolkningsgrupper och vår allmännaekonomiska standard. Liknande synpunkter kunde ocksä anföras beträffande immissionskällorutanför industrins område, exempelvis jordbruket. anser försin del att dessa uttalanden i förarbetena fill miljöskyddslagen gäller medlika stor styrka som när de gjordes , En sak är attindustrier och andra utövare av miljöfarlig verksamhet drabbas av härdamiljökrav vid tillätlighetspröv-ning enligt miljöskyddslagen. Det hör tillspelreglerna. En väsentlig förutsättning för att underkasta sig dessa krav ärdå att beslutet därom gäller . Brister denna förutsättning,genom en uppluckring av omprövningsreglerna, kan detta få olyckligasamhällsekonomiska konsekvenser, exempelvis att den svenska industrin i störteutsträckning än etablerar sig utomlands. Enöversyn av omprövningsreglerna i miljöskyddslagen kan lämpligen ske vid denallmänna översyn av lagstiftningen som koncessionsnämnden förordat ovan och dåi samband med överväganden om tillståndsgiv-ningens ställning överhuvudtagetinom det framtida miljövärdssystemet. 4.5.39Svea hovrätt: Förslaget till lag om skyldighet att söka tillstånd enligtmiljöskyddslagen avstyrks. Enligthovrättens mening har utredningen inte angett några egentliga skäl till att införa tillståndsprövning i de aktuella fallen. Det har t. ex.inte ens påståtts att dessa anläggningar skulle ge upphov till sädana allvarliga störningar att en prövning av det skälet skulle vara motiverad. undersökningav hur många anläggningar som berörs av de föreslagna Prop. 1987/88:85bestämmelserna har inte heller redovisats, trots att utredningen uppger attBilaga 10.3 det torde bli fråga om en omfattande tillståndsprövning. Hovrättenuppfattar därför förslaget som i första hand en ordningsfråga. På gmnd av depåpekanden som giorts och med hänsyn till att det vid behov finnsmöjligheter att ingripa med stöd av 40 eller 41 § miljöskyddslagen mot sådanverksamhet som avses med den föreslagna lagen avstyrker hovrätten att dennagenomförs. De begränsade resurser som står till förfogande bör användas tillmer angelägna uppgifter, 4.5.50Länsstyrelsen i : har tidigare pläderat för vidgatundantag frän tillständsplikten, I många fall skulle branschvisa allmänna rådföljda av tillsynsbesök för åtgärder vara ett mer effektivtsätt att arbeta. Ett sådant system skulle inte bara innebära ett merändamålsenligt utnyttjande av begränsade resurser. Det skulle också ha fördelenatt vara konkurtensneutralt. avstyrker därför utredningensförslag att utvidga förprövningen. Det är enligt åsiktoundvikligt att miljölovsprövningen, trots att den skall vara enkel, kommer attbinda resurser hos miljövårdens organ och därmed minska deras möjlighet attvara ute på fältet. Nuvarande system med anmälningsförfarande kombinerad med fillsynsinsatsermed betydande mätt av service är enligt mening klart attföredra. Den föreslagna ändringen av 40 § som tillstyrker gerockså möjligheter att snabbare ingripa med föreläggande om givna råd ej följs.Länsstyrelsen anser det viktigt att resurserna så mycket som möjligt inriktaspä aktivt fillsyns-arbete. En stor mängd verksamheter som omfattas avmiljöskyddslagen kräver enligt nuvarande bestämmelser varken tillstånd elleranmälan. Dessa verksamheter är sammantaget av stor betydelse förmiljöförhållandena. Hit hör exempelvis flygplatser, jordbmk, , bilvärdsanläggningar,hamnar, kemikalielager o. dyl. Det är enligt mening angelägetatt tillsynsresurser kan avsättas för dessa verksamheter hellre än att Utredningenföreslär att alla tUlståndspUktiga verksamheter som saknar fillståndschablonmässigt skall prövas . Detta skulle enligt utredningen tabetydande resurser i anspråk. Enligt uppfattning ärmiljövinsterna i många fall obetydliga eller inga. Utredningens förslag skulleför del betyda att resurser mäste tas från arbetsuppgifter somhar betydligt högre prioritet ur miljösynpunkt och uppgiften skulle ändåsannolikt inte kunna inom den utmätta tiden. avstyrkerutredningens förslag och föreslår i stället att och kommunernagemensamt skaffar sig en överblick över vilka företag som ej är tillständsprövande.Därefter sker en sortering av verksamheterna efter miljöfarlighet. En tUlständsprövningsker sedan av de mest miljöstörande verksamheterna, medan resten får råd viamiljö- och hälsoskyddsnämnderna. 4.5.55Länsstyrelsen i : avstyrker bestämt förslagetatt införa en ny prövningsform kallad "miljölov". miljöskyddslagen innebäratt fasfiägga utsläppsgränser m. m. Prop. 1987/88:85 av storbetydelse för människors U\' och hälsa. Enligt författningsförslaget Bilaga10.3 skuUe ett miljölov ha betydande rättskraft och kunna leda tiU påföljd.Länsstyrelsen anser att miljö- och hälsoskyddsnämnderna inte är lämpade förrättsprövning av detta slag, fi-ämst beroende på att många mindre kommunersaknar juridisk sakkunskap i dessa frågor. Länsstyrelsenförordar att nuvarande system med anmälningsskyldighet för vissa branscher bibehällesmen att anmälan istället skaU ske tiU miljö-och hälsoskyddsnämnden. Utredningenpekar på möjligheten fiU ändring av miljöskyddsförordningen så att sammaundantag från tillståndspUkten som gäller för ändringar även kan gälla vidnyanläggning, har i yttrande tillstyrkt detta och ävenlämnat förslag till författningstext. Det är angeläget att denna ändring skermed hänsyn till behovet av flexibilitet och effektivisering. Länsstyrelsenavstyrker förslaget att alla tUlståndspUktiga verksamheter som saknar tiUståndschablonmässigt kan prövas inom tre är. Detta skuUe ta betydande resurser ianspråk utan att ge några direkta vinster från miljöskyddssynpunkt. ex. kunna inträffa att man prövar en verksamhet som inte har några egentligautsläpp.