prop · GB03108 · 1987-12-31 00:00:00 — Ävenefter det att systemet tagits i bruk bör säkerhetsanalyser utföras för att sålångt möjligt förhindra att missbruk eller olyckor sker. 4.7Frågor om rättssäkerhet och ansvar Mitt förslag: Berördarättighetshavare skall underrättas om alla registreringar, som rör enrättighet, dels av VPC beträffande ägarre-gistrerade innehav och dels avförvaltare avseende förvaltarregistrerade innehav. När det gällerdirektregistrerade innehavare skall VPC, såsom registeransvarig, ha ettlångtgående, eventuellt strikt, skadeståndsansvar. Det bör närmare övervägasvilka skador VPC skall vara ansvarig för. Vanliga skadeståndsreglerbör däremot gälla för skada som kan drabba en förvaltarregistrerad innehavarepå grund av försumlighet i själva hanteringen hos förvaltaren. Frågan om inrättande av enklagonämnd, fristående från VPC, som skall pröva olika registreringsåtgärder(t. ex. att få en begärd registrering utförd eller felaktig registreringändrad) bör övervägas närmare. Juridikgruppen harföreslagit vissa regler för att tillgodose den enskildes Prop. 1987/88:108rättstrygghet inom ett kontobaserat system. Föratt de sökande och andra skall bli korrekt behandlade i samband medregistreringsfrågor föreslår Juridikgruppen regler om bl. a. underrättelseplikt,registrering med frist för komplettering samt s. k. preliminär registrering. Deföreslagna reglerna innebär bl. a. att berörda rättighetshavare skallunderrättas om alla transaktioner och andra ändringar som registreras, och atten ansökan om registrering skall kunna behandlas med bibehållen rättsverkan iavvaktan på komplettering eller prövning av VPC. Vidare föreslås att sökandeneller annan som berörs av en registreringsåtgärd skall ha rätt till omprövninghos VPC av beslut som fattats av ett kontoförande institut eller annan åtgärdsom ett sådant institut vidtagit i fråga om registrering hos VPC. Juridikgruppenföreslår vidare regler om rätt till skadestånd till följd av registreringsfeloch rättsförluster. EnligtJuridikgruppens förslag skall VPC såsom registeransvarig ha ett striktskadeståndsansvar. Om ett kontoförande institut genom vållande har medverkattill en skada, skall dock institutet vara skyldigt att gottgöra VPC förutbetald ersättning. Med hänvisning till allmänna skadeståndsrättsliga reglerföreslås också att ersättning kan sättas ned eller helt falla bort om denskadelidande har medverkat till förlusten. Bestämmelsernaom rätt till ersättning av VPC skall enligt Juridikgruppens förslag intetillämpas om skada har vållats av förvaltare genom försumlig förvaltning avförvaltarregistrerade aktier m. m. Flertaletremissinstanser instämmer i reglerna om underrättelseplikt, omprövningsrätt ochstrikt skadeståndsansvar. Vissa remissinstanser kräver dock ett längre gåendeansvar för VPC än vad förslaget anger. Sålunda föreslås att aktieägare bör fåersättning vid obehörigt intrång i datasystemet helt utanför VPC:s område.Vidare finner man det rimligt att VPC-som lanserat systemet-får stå risken i deeventuella fall där det i efterhand inte går att utröna huruvida en transaktioneller annan registrering varit korrekt eller ej. En annan synpunkt somframkommit är att reglerna måste utformas så att varje fel som kan uppkommaskall anses bero på VPC. Endast om VPC kan visa att felet beror på placerarenbör ansvaret föras över på denne. Regressfrågorna och de kontoförandeinstitutens subsidiära ansvar är andra frågor som bör utredas ytteriigare. Deovan berörda frågorna är enligt min mening av central betydelse vid en övergångtill ett kontobaserat system för aktier och obligationer. Övergångentill detta system innebär att registrering hos VPC blir rättsgrundande. Deregistreringsåtgärder som utförs inom systemet och de beslut som fattas av ettkontoförande institut och av VPC kommer således att vara avgörande för denenskildes rättsställning. Enviktig rättssäkerhetsaspekt i ett kontobaserat system är att berörda rättighetshavare underrättas om alla transaktioner och andra ändringar som registreras eller beslutas. Detta är en förutsättning för att rättighets- havaren skall få möjlighet att begära rättelse eller omprövning i fall då han anser att han har blivit förfördelad eller att det på annat sätt har förekom mit något fel. För att tillförsäkra berörda rättighetshavare en korrekt 37 registreringhar Juridikgruppen föreslagit regler om bl. a. underrättelse- Prop. 1987/88:108plikt, registrering med frist för komplettering samt s. k. preliminär registrering.De riktlinjer som härvid dragits upp kan enligt min mening läggas till grundför kommande lagstiftning. En annan viktig fråga är möjligheten till omprövning avregistreringsåtgärd, beslut m. m. Som jag tidigare nämnt kommer beslut omregistrering att vara avgörande för den enskildes rättsställning. Den som ärmissnöjd med t. ex. en registreringsåtgärd måste därför kunna få dennaomprövad. Denna möjlighet reser frågor om dels tillgången till sådan prövning,dels vem som skall behandla en sådan framställan. Beträffande den senare fråganleder enligt min mening en möjlighet till omprövning i utomproces-suell ordningtill en enklare och snabbare handläggning, än om en framställan skallbehandlas direkt hos en domstol. När det gäller frågan om vem som skall utföraprövningen bör det uppmärksammas att ett kontoförande institut utförregistreringen på VPC: s vägnar. Med ett sådant uppdragsförhållande mellan detkontoförande institut och VPC är det tveksamt om prövningen bör ske hos VPC.Mycket talar för inrättandet av en fristående klagonämnd. Detta hindrar i ochför" sig inte att VPC kan ändra ett beslut till klagandens fördel, om VPCfinner grund för det. En fortsatt behandling hos nämnden behövs då inte. skall vara sammansatt, vilka frågor nåimnden skall pröva, vem som skallha rätt att vända sig till nämnden osv. måste emellertid övervägas närmare. Som en grundförutsättning för systemets införande måstekrävas att placerare och andra får ett fullgott skydd mot ekonomiska förlustertill följd av eventuella ofullkomligheter i systemet. Det nya systemet får inteför den enskilde innebära större risker än dagens pappersbaserade system.Enligt min mening är Juridikgruppens undersökning och reglering av ansvarsfrågornaofullständig. I några avseenden föreligger ett behov av ytterligare analys. Juridikgruppen har föreslagit att rätt till ersättning avVPC skall föreligga för den som lider skada på grund av godtrosförvärv,tekniskt fel i det centrala registret eller i anordning som hos VPC,kontoförande institut eller annan är ansluten till detta, handläggnings- ochsystemfel samt till följd av beslut i ärende om rättelse eller omprövning. VPCskall enligt Juridikgruppens förslag ha ett strikt ansvar i dessa hänseenden. 1 enlighet med vad Juridikgruppen anfört anser jag detnaturligt att VPC får ett långtgående ansvar gentemot de enskilda rättsägarna. Mycket talar enligt min mening för att detta ansvar skall utformas som ett strikt skade ståndsansvar. Det kan däremot ifrågasättas om rätt till ersättning bör knytas till de skador som angivits i Juridikgruppens förslag. Vissa remiss instanser har framhållit att VPC bör ha ett längre gående ansvar. Det bör därför närmare övervägas vilka skador VPC bör vara ansvarig för och i vilken utsträckning VPC då bör ha ett strikt skadeståndsansvar. Andra frågor som bör närmare utredas är vilka beviskrav som bör uppställas för att VPC skall undgå skadeståndsansvar, ansvarsförhållandena mellan emittent, kontoförande institut och VPC, regressrätten samt hur de nya reglerna bör samordnas med de regler som gäller , t. ex. datalagens (1973:289) bestämmelser om skadestånd. De skadeståndsrättsligafrågorna bör sålunda föranleda utredning i särskild ordning. Mitt förslag: Föratt kunna möta de stora skadeståndsanspråk som kan komma att riktas mot VPC börVPC:s aktiekapital höjas. Vidare bör en säkerhetsfond byggas upp inom VPC.Slutligen bör övervägas om användarna av VP-systemet (emittenterna ochförvaltarna/kontoförande instituten) skall svara solidariskt eller pro rataparte för ersättningsanspråk som inte täcks av angivna medel. Statensgarantiåtagande i VPC höjs från 10 milj. kr. Enredogörelse för VPC:s uppbyggnad, ägarförhållanden, garantiåtaganden m. m. harlämnats i avsnitt 2.6. Avstämningsbolag är enligtlag skyldiga att lämna vissa förvaltningsfunktioner till VPC. Rättsligtföreligger ett "offentligrättsligt uppdragsförhållande"(sysslomannaskap) mellan avstämningsbolaget och VPC (prop. 1970:99 s.78).Bolaget torde därför kunna bli ansvarigt för vissa åtgärder från VPC:s sida.Har VPC därvid förfarit felaktigt och orsakat aktieägare eller tredje man skadakan bolaget därför bli skadeståndsskyldigt. Bolaget har i sin tur rätt attvända sig mot VPC med anspråk på ersättning om VPC orsakat skadan med uppsåteller av oaktsamhet. Förslaget om ettkontobaserat system innebär en skärpning av VPC:s sysslomannaansvar genomregler om strikt skadeståndsansvar. Som tidigare beskrivits (avsnitt 4.7)syftar VPC:s ansvarsåtagande till att hålla aktieägare och andrarättighetshavare skadeslösa i fall av vissa rättsförluster, som närmare börutredas. Den föreslagna ansvarsregeln är emellertid inte absolut i den meningenatt ansvaret alltid slutligen kommer att stanna på VPC. Kontoförande institutär i förhållande till VPC ansvarigt för egna fel och försummelser. Eftersomtyngdpunkten i registreringsverksamheten kommer att ligga på de kontoförandeinstituten kan det förväntas att en stor del av eventuella skadeståndsanspråkkommer att hänföras till denna verksamhet. Utformningen av ansvarsreglerna fårses mot denna bakgrund. Genom dessa regler uppkommer en riskspridning iVP-systemet till gagn för den ekonomiska säkerheten i systemet som helhet. Enförutsättning för auktorisation som kontoförande institut skall också varatillräcklig ekonomisk bärkraft hos institutet i fråga. Remissinstanserna har isina yttranden över VPC:s system- och författningsförslag påpekat a« VPC börkunna skaffa sig eget kapital eller garantier som tillskott i en omfattningsom är godtagbar med hänsyn till riskerna i verksamheten. Man har ävenframhållit att en tillfredsställande försäkringslösning bör eftersträvas.Några remissinstanser har även pekat på möjligheten av statliga garantier ellerett författningsenligt garantiansvar i analogi med vad som föreskrivs ijordabalken och sjölagen för den registreringsverksamhet som bedrivs på fastighets-och sjörättens område. Dethar under det utredningsarbete VPC bedrivit vid flera fillfällen Prop.1987/88:108 väckts propåer om att industribolagen borde beredas tillfälle attinträda som delägare i VPC. a. har från sida framhållitsatt bristen på inflytande i VPC:s verksamhet är besvärande eftersom VPC fullgörbolagsfunktioner och därigenom utgör bolagens förlängda arm. Det har särskiltpekats på att industribolagen ställs utan möjlighet att påverka kostnadsläget.Industriförbundet har i,sitt remissvar över VPC:s system-ochförfattningsförslag på nytt uttalat behovet av att industribolagen beredsmöjlighet att inträda som ägare i VPC och fillika utse representanter i VPC: sstyrelse. Sombeskrivits i avsnitt 2.4 innebär principförslaget om en ny penningmarknadscentral,att PmC skall ha ett tillräckligt eget kapital och dämtöver engaranfifond/försäkring för att kunna möta eventuell skadeståndsskyldighet pågrund av felhantering i PmC. För det fall dessa medel inte räcker fill, skallPmC därutöver ha rätt att av resp. medlem ta ut pro rata parte-avgifter, dvs.med samma belopp efter huvudtalet till den del PmC:s skuld inte kan betalas avde ovan angivna medlen. Skulle någon B-aktie-ägare inte kunna betala sin andel,skall den delen fördelas mellan övriga B-aktieägare pro rata parte. Enligtdet danska systemet har Vaerdepapircentralen (VP) inga försäkringar, fonder,statliga garantier eller liknande som garanterar dess ersättningsansvar. Om VPblir skadeståndsskyldig får brukarna tillskjuta medel. I skall samtligainom systemet bära ett solidariskt ansvar för utgivande av ersättning. Statenskall inte ha något ansvar. I slutligen är samtliga kontoförande institutsolidariskt ansvariga för ersättning som Verdipapirsentralen (VPS) inte kantäcka. Det pågår också diskussioner om bildande av en ersättningsfond och omstaten i någon mån skall garantera VPS ansvar. Enkonsekvens av de här föreslagna ansvarsreglerna kan bli att VPC får bära detslutliga ansvaret för de skador som inte kan hänföras till fel ellerförsummelse hos det kontoförande institutet. I det föreslagna VP-systemet skallregistreras mycket stora finansiella tillgångar. Därmed kan också mycket storaskadeståndsanspråk teoretiskt komma att resas mot VPC. För att möta dessaeventuella anspråk på ersättning och för att inge förtroende för detkontobaserade systemet hos allmänheten och systemets användare måste enligt minmening full förvissning föreligga om att VPC blir i stånd att fullgöra sina uppkommandeförpUktelser. Hur detta skall åstadkommas anser jag ännu inte vara tillräckligtutrett. Frågan är av så avgörande betydelse att den måste få sin lösning innanen övergång till kontobaserat system genomförs. Uppenbartär att aktiekapital måste höjas. Denna åtgärd anser jag emellertid inte vara tillräcklig. För att täcka det skadeståndskrav som kan komma att ställas på VPC, anser jag att ytterligare medel bör finnas tillgängliga. För detta syfte bör.i VPC bildas en säkerhetsfond. Denna skulle kunna byggas upp genom årliga avsättningar av disponibla vinstme del. Ett annat alternativ är att medel till fonden tillskjuts i form av årliga avgifter. Även om staten har ett naturligt intresse av en rationell och säker värdepappershantering och dämtöver är delägare i VPC, anser jag inte att 40 statenutöverställda garantiförbindelser-bör ansvara för eventuella skadeersättningar i ettkontobaserat system. Kostnaderna för säkerheten i det nya systemet bör istället bäras av användarna av detta, dvs.de kontoförandeinstituten samt de bolag/emittenter som är anslutna till systemet och på vilkasuppdrag VPC handlar. Som framgår av avsnitt 4.11 uppgår också de beräknadekostnadsbesparingarna till följd av det nya systemet för emittenterna ochfondhandlarna till ca 150 milj. kr. Avgifterna till säkerhetsfonden börsåledes enligt min mening betalas av de nämnda brukarna av systemet.Säkerhetsfonden bör efter hand ersätta garantiförbindelserna och byggas upptill ett ur säkerhetssynpunkt lämpligt belopp. Utövervad som ovan nämnts anser jag att det bör utredas om ett ytterstabetalningsansvar skall åligga användarna. Detta skulle kunna konstrueras påolika sätt t. ex. i form av ett solidariskt ansvar eller ett pro rata parteansvar. Motbakgrund av vad jag nu anfört bör formerna för en uppbyggnad av ensäkerhetsfond samt ytterligare ansvar för systemets användare närmareövervägas- Detta kommer att ske inom efter hörande avberörda parter. Därvid bör naturligtvis också storleken av aktiekapital,garantiförbindelser och säkerhetsfond bestämmas till tillräckligt belopp. Genomdessa föreslagna åtgärder anser jag att de skadeståndskrav som kan komma attställas p. g. a. VPC: s strikta ansvar bör kunna ersättas. I utredningen berörs intefrågan om en eventuell breddning av ägarkret-sen i VPC. a. mot bakgrund avvad jag anfört om en uppbyggnad av en säkerhetsfond och det ytterligareansvarstagandet för användarna finner jag det motiverat att även bolagen/emittenternaskall kunna ingå som ägare i VPC. Ett eventuellt inträde av dessa nya ägare iVPC kan lämpligast övervägas i samband med en höjning av aktiekapitalet i . Isammanhanget bör redovisas att det på bolagsstämma i VPC den 4majl988 fattadesbeslut, under förutsättning att erforderliga tillstånd erhålls, att höjaägarnas garantiåtaganden i bolaget från 20milj. Höjningenskall ses mot bakgrund av att garantibeloppet varit oförändrat sedan VPC:stillkomst. Beslutet medför för statens del att garantiåtagandet måste höjas med40milj. Min bedömning:Ansvaret för likvidkontrollen bör ligga på VPC. Rufiner för likvidhanteringenskall utarbetas av VPC och i samråd med och bankinspektionen. Den nuvaranderegistreringsverksamheten hos VPC bygger på att banker och övrigafondkommissionärer lämnar registreringsinstruktioner till VPC. Instruktionernalämnas på s.k.leverans- och beställningslistor (LoB-lis-tor). gesaktiebrevet/skuldebrevet in till VPC för utbyte och makulering. På basis avLoB-listorna framställer och levererar VPC nya aktiebrev/skuldebrev enligtinstruktionen. Något system som säkerställer att betalning eriagts näräganderättsförändringar registeras hos VPC finns Prop. 1987/88:108 inte . Denna kontroll faller helt och fullt på fondhandeln. Någotlikvidhanteringssystem finns för övrigt inte heller för kommissionärernashantering av förvaltarregistrerade aktier. Ipraktiken sker betalning mellan fondkommissionär och kund som regel över kontosom kunden håller hos kommissionären. Betalningar mellan banker genomförs viariksbanksclearingen. Övriga fondkommissionärer fullgör sin betalningsskyldighetmed check, postväxel eller kontanter. I fondhandelsledet erläggs betalning påden s. k. likviddagen varmed avses den femte dagen efter börsdagen. Köparendäremot betalar, om han inte förskotterat likviden, mot att hanerhåller det nya aktiebrevet/skuldebrevet. Någonlikvidkontroll förekommer således inte inom ramen för dagens VPC-system. 1det danska, liksom i det norska, kontobaserade systemet har likvid-utväxlingenintegrerats med rättighetsregistreringen. I dessa system registrerarfondkommissionärerna likvidbeloppen för samtliga fondaffärer. På daglig basiskan dessa därigenom stämmas av och underlag för likvidutväxling framställasoch lämnas både till fondkommissionärerna och till resp. NorgesBank. Banken bevakar att likviderna utväxlas och "godkänner"därefter omregistrering på kontona. Om någon kommissionär brister i betalningstoppas fortsatta bearbetningar i systemet, varefter nödvändiga åtgärder vidtasför att lösa den uppkomna situationen. Äveni den pågående utredningen om PmC har de båda funktionerna äganderättsregistreringoch likvidutväxling, integrerats. Föratt förhindra s. k. dominoeffekter, varmed avses att fel hos en part spridersig vidare till flera andra parter, har även förutsättningar skapats sommöjliggör för PmC att vid bristande betalning från en aktör kunna bevilja ennödfallskredit mot en samtidig pantsättning av aktörens värdepappersinnehav. Iett tidigt stadium av utredningen om det nya VP-systemet fömtsattes att dendanska-norska modellen skulle komma till användning för hantering av likvidenmellan kommissionärer. Därigenom skulle säkerheten för både kommissionärer ochplacerare avsevärt höjas jämfört med nuvarande system och tilltrontill systemet öka. Utredningen innehåller emellertid inte något förslag omlikvidrufiner. Någraremissinstanser har särskilt framhållit att etc kontobaserat system måstekompletteras med likvidrutiner bl. a. med hänsyn till att införing ihuvudregistret fömtsätter att bakomliggande kundaffär är betald. InomVPC har härefter utarbetats en modell för likvidhanteringen i VP-systemet. Idenna modell har VPC ansvaret för kontrollen av att erforderliga likvider ifondkommissionshandeln utbetalas. Enligtmin mening är en viktig funktion i det nya VP-systemet att säkerställa attomregistreringar på aktie- och obligationskonton och utväxling av likvidermellan kommissionärer alltid följs åt dag för dag. På detta sätt tillgodoses ensäker affärsavveckling. Ettkontobaserat system är en fömtsättning för att äganderäusövergång- ar skall kunna registreras i takt med en handel som kännetecknas av en så 42 högomsättningshastighet som dagens värdepappersmarknad. Det kontobaseradeVP-system som här beskrivits skapar nödvändiga Prop. 1987/88:108förutsättningar för marknadens behov av en snabb registerföring av äganderättsövergångar. Envärdepappersaffär har emellertid alltid - bortsett från benefika fång - två lika viktiga delar: - Övergång av äganderätten - Överföring av en överenskommenlikvid Likaväsentligt som att åstadkomma en snabb och funktionell registrering aväganderättsförändring, är det att åstadkomma en motsvarande integreradlikvidrutin. Först därefter kan ett kontobaserat VP-system i sin helhet ansesvara tillföriitligt. Föratt kunna åstadkomma en integrerad likvidrutin inom VP-systemet måste en prövningske av en kommissionärs förmåga att kunna .fullfölja ingångna affärer i tidföre likviddagen. Om det därvid upptäcks att bristande förutsättningarföreligger, skall tillräcklig tid finnas för övriga aktörer att vidtanödvändiga omdisponeringar av sina affärer så att en för marknaden förödandedominoeffekt förhindras. Enlösning kan vara att fondkommissionsbolag skaffar sig kreditlöften i en ellerflera banker och att rutiner för pantsättning i akuta lägen utvecklas. Enclearingfunktion, som före likviddagen inträder som garant för parternaslikvidavräkning efter det att den genomfört en kontroll av parternas förmågatill likvidavräkning, är en möjlig lösning. Ensådan för VP-systemet nödvändig integrerad likvidrutin förutsätts bli utredd avberörda parter. Detta bör enligt min mening ske i VPC:s regi och i samråd medfinansdepartementet och bankinspektionen. Utredningen bör bedrivas skyndsamt.Eu förslag till likvidrutin bör föreligga färdigt . 4.10 Sekretess och insynsmöjligheter Liksomför annan affärsverksamhet föreligger som huvudregel ingen direkt insyn i VPC:sverksamhet. För den enskilde kontoinnehavaren är det naturligtvis väsentligtatt denne får möjlighet att själv överblicka och handha sina rättigheter ochskyldigheter. Frånremisshåll har påpekats att det är viktigt att en kontoinnehavare får tillgångtill det innehåll hans konto har. Detta gäller även vid andra tillfällen än ianslutning till att en förändring på kontot skett. Datainspektionenhar framfört att det är synnerligen angeläget att för hindra att den enskilde kommer i kläm i ett system som genomförts mest i omsättningens intresse. - Klarhet beträffande den egna rättsliga och eko nomiska situafionen är av väsentlig betydelse för den enskilda individen. Berövas den enskilde möjligheten att själv överblicka och handha sina räUigheter och skyldigheter innebär det i sig ett intrång i den personliga integriteten. Den enskilde saknar också själv möjligheter till kontinuerlig 43 insyn iden registrering som skall ersätta värdepapper såsom bärare av Prop.1987/88:108 rättigheter. Det är enligt min mening ett oeftergivligt krav att enkontoinnehavare har fullständig insyn i uppgifterna på det egna kontot. Insynenfår utövas via det kontoförande institut som för hans konto eller direkt hosVPC. I det följande redogörs för undantagen från den nämndaregeln om att det inte skall föreligga någon direkt insyn. Insyn ges i vissafall kontoförande institut, emittenter, allmänheten och myndigheter. I VP-systemet måste en innehavare av aktier eller andrarättigheter som registreras hos VPC anlita ett kontoförande förändringar i sitt innehav. Även det kontoförande institutet har därmedinsyn i register hos VPC. Insynen är begränsad till de konton som institutetför hos VPC och till sådana konton som institutet enligt fullmakt har rätt tillinsyn i. I sistnämnda fall är insynen inte vidare än vad som faller inom ramenför den lämnade fullmakten. Remissinstanser har här pekat på de särskildaintegritetsrisker som ligger i att en bank såsom kontoförande institut kan fåkunskap om och insyn i sina kunders förhållanden utöver vad som normalt skullevara fallet. Banken kan därmed använda sin registerinformation om konkurs, utmätningetc. även i sin bankverksamhet. Denna påtvingade insyn innebär ettotillbörligt integritetsintrång för den enskilde. Inrättandet av ett neutraltkontoförande institut utan andra förbindelser med kunden skulle eliminera justden risken. Det är enligt min mening angeläget i aktieägarens intresseatt insynen för ett kontoförande institut i hans konto är begränsad. Den skallutövas endast när det behövs för att utföra uppdrag för aktieägarens räkningeller annars när det krävs för att tillvarata kontoinnehavarens rätt.