prop · GB03105 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag anserdock att det är mycket angeläget att man i alla kommuner, både inomförsöksverksamheten och inom reguljär gymnasieutbildning, på alla sättunderlättar flickors och pojkars möjligheter dels att göra ett otraditionelltstudie- och yrkesval, dels att stanna kvar i utbildningen och senare bli välmottagna i arbetslivet. Iarbetet för att få en jämnare könsfördelning på olika linjer bör även pojkarnas val beaktas. Detta är särskilt viktigt när det gäller vårdlinjen och den sociala servicelinjen. Det kan ibland vara lättare att få manliga sökan- 81 6 1987/88. deintresserade av traditionellt kvinnliga linjer än omvänt. Om man på det Prop.1987/88:105 lokala planet gör särskilda insatser för att få fler pojkarintresserade av att göra ett okonventionellt studieval, är det därför angelägetatt man samfidigt gör stora ansträngningar för att få fler kvinnliga sökande tillmanligt dominerade linjer. Det finns annars risk för att flickornas andel avdet totala antalet intagna kommer att minska. Detkönsbundna valet av studieväg är inte det enda problemet, när det gäller attförsöka åstadkomma en jämnare könsfördelning på olika linjer. Det gäller ocksåatt utforma utbildningen så att elever av båda könen uppskattar den. Det harvisat sig att av de flickor som söker tekniska utbildningar avbryter ovanligtmånga utbildningen , på den fyraåriga tekniska linjen närmare entredjedel. De analyser som bl. a. utförts inom SÖ tyder på att dettraditionella sättet att undervisa i de tekniska ämnena ofta skapar svårigheterför flickor, och att lärarna inte alltid förmår att ge det stöd som skullebehövas. Deflickor som söker sig till de tvååriga yrkesinriktade linjerna inom den tekniskt-industriellasektorn är, med undantag för den beklädnadstekniska linjen, mycket få, och deavbryter ofta studierna. Flickorna betraktas ofta som avvikare, och de utsättsenligt ett flertal undersökningar inte sällan för ett hårt socialt tryck frånklasskamrater och lärare. Pojkarpå flickdominerade linjer tycks inte ha samma problem. Även om de pojkar somgår på vårdlinjen ibland uppger att de kan känna sig utanför på grund av flickdominansen,är studieavbrotten bland pojkarna inte anmärkningsvärt hög. Detär mycket oroande att flickor avbryter studierna i så stor utsträckning. Detär angeläget att orsakerna till detta belyses ytteriigare i det fortsattajämställdhetsarbetet. Tänkbara åtgärder för att ändra situationen kan varaförändringar i lärarutbildning och lärarfortbildning, en annan uppläggning avundervisningen, andra typer av läroböcker och undervisningsmaterial. Det ärönskvärt att fler kvinnor stimuleras att utbilda sig till lärare i tekniskaämnen. Det är särskilt viktigt att öka ansträngningarna för att få flerkvinnliga lärare på yrkesinriktade linjer inom den tekniskt-industriellasektorn. Detär angeläget att behovet av att förändra utbildningarna i gymnasieskolan såatt elever av båda könen kan uppskatta undervisningen beaktas vid allaläroplansöversyner. 1den proposition om utveckling av yrkesutbildningen i gymnasieskolan som jagnämnde , har jag bl. a. betonat yrkeslärarnas och handledarnas viktigaroll vid undervisning av flickor som har valt en otraditionell utbildning. Hittillshar jag framförallt uppehållit mig vid åtgärder som kan bidra till en jämnare könsfördelning på olika studievägar i gymnasieskolan. Innehål let i utbildningen och undervisningens uppläggning spelar naturligtvis ock så stor roll för elevernas kunskaper och förståelse av jämställdhetsproble matiken i sin helhet. I gymnasieskolans läroplan sägs det i mål och rikt hnjer att skolan bör verka för jämställdhet mellan kvinnor och män i familjen, på arbetsmarknaden och inom samhällslivet i övrigt. Det sägs också att skolan bör orientera om könsrollsfrågan och stimulera eleverna 82 attdebattera och ifrågasätta rådande förhållanden. Attelevernas arbetslivserfarenheter analyseras och diskuteras i under- Prop.1987/88:105 visningen är av central betydelse för gymnasieskolans möjligheteratt förverkliga detta mål. Som ett led i gymnasieutbildningen befinner sig elevernaunder vissa perioder ute på arbetsplatserna. Det kan t. ex. vara fråga om olikaformer av arbetsplatsförlagd utbildning och gymnasiepraktik. Många eleverskaffar sig också erfarenheter från arbetslivet genom förvärvsarbete,framförallt under ferierna men ofta också under terminstid. Elevernahar alltså i allmänhet erfarenheter av könsuppdelningen i arbetslivet som kanutnyttjas när jämställdhetsfrågor behandlas i undervisningen, t. ex. viddiskussion om förhållandena i den egna kommunen, jämställdhetslag ochjämställdhetsavtal eller förekomst resp. avsaknad av ett aktivtjämställdhetsarbete på arbetsplatserna. Jag förutsätter att SÖ fortsätterarbetet med att genom informafion och andra åtgärder bidra till attjämställdhetsfrågorna uppmärksammas i undervisningen i gymnasieskolan. Vuxenutbildningi olika former har stor betydelse för jämställdhet mellan kvinnor och män.Kvinnor har i mycket högre utsträckning än män upp-skjufit sitt utträde påarbetsmarknaden. De har också oftare gjort kortare eller längre avbrott iförvärvsarbetet. Vid ett återinträde på arbetsmarknaden är derasungdomsutbildning inte längre lika användbar. Kvinnor har inte heller i sammautsträckning fått möjlighet fill internutbildning och karriämtveckling på enarbetsplats. För många kvinnor erbjuder vuxenutbildningen en chans att skaffasig kunskaper och kompetens som ökar deras möjligheter att hävda sig påarbetsmarknaden och att påverka förhållandena i arbetslivet. Urjämställdhetssynpunkt är det därför vikfigt att slå vakt om och förbättravuxenutbildningen. Avbetänkandet (Ds U 1985:10) Vuxenutbildning. 1970-talets reformer - enutvärdering framgår att kvinnor deltar i högre utsträckning än män i kommunalvuxenutbildning (komvux), studiecirklar och folkhögskolans längre kurser, medanmännen dominerar i personalutbildning och facklig utbildning. Enligten mätning av antalet deltagare 1985, var nästan två tredjedelarkvinnor. Det fanns stora könsskillnader i utbildningsval inom de yrkestekniskautbildningarna. På vårdkurserna var andelen kvinnor . På kurser inomdistribution och kontor var två tredjedelar av antalet deltagare kvinnor, dvs.samma proportion som råder inom hela komvux. I Verkstadstekniska utbildningarvar praktiskt taget samtliga deltagare män, och mansdominansen var stor äveninom andra tekniskt inriktade yrkesutbildningar. Mångadeltagare i olika former av vuxenutbildning utgörs av personer med utländskt ursprung. På grundskolenivån inom komvux beräknas anta let invandrare uppgå till närmare en tredjedel. Flertalet deltagare i denna grupp utgörs av kvinnor. I grundutbildning förvuxna, dvs. undervisning i läsning, skrivning och Prop. 1987/88:105 räkning påhögst mellanstadienivå, fanns det drygt 20000 deltagare under /86.Av dem var ungefär hälften svenska och hälften invandrare från olika länder.Inom gruppen invandrare bestod närmare två tredjedelar av kvinnor. Förinvandrare i allmänhet, men särskilt för invandrarkvinnor, fyllervuxenutbildningen en mycket viktig uppgift. Detär angeläget att SÖ genom olika åtgärder bidrar till att jämställdhetsfrågornaägnas större uppmärksamhet i studie- och yrkesorientering och undervisning inomde olika formerna av vuxenutbildning. 5 Könsfördelningen bland skolledare och lärare 1986var av de tjänstgörande lågstadielärarna kvinnor. Kvinnorna utgjorde 66%av mellanstadielärarna och av adjunkterna på högstadiet. Avstudierektorerna var kvinnor och av rektorerna . Fråganom kvinnliga skolledare behandlades av 1982 (prop. 1981/82:100, bil.12, s.229ff, UbU 13, rskr. Regeringen gav iuppdrag att följa utvecklingen. Av en enkät som utfördes framgår attandelen kvinnor har ökat något vid skolledartill-sättningar inom gmndskolan ochden kommunala vuxenutbildningen, men inte inom gymnasieskolan. Även omundersökningen är begränsad, tyder resultatet på att ca en tredjedel av skolledartjänsternatillsattes med kvinnor, alltså fortfarande mindre än hälften. Kvinnornasandel bland skolledarna ökar alltså mycket långsamt. Att utvecklingen ändå gåråt rätt håll beror antagligen bl. a. på att det numera finns föreskrifter omatt alla korttidsvikariat måste utlysas (SFS 1987:882, 18 kap., 9 b §). Utlysningenökar kvinnornas möjlighet att visa sitt intresse och skaffa sig meriter förfortsatt tjänst som skolledare. Dessutom har kommunerna gjort aktiva insatserför att bredda rekryteringen och stimulera och motivera kvinnliga lärare attsöka skolledartjänster. Trotsdetta anser jag att det är angeläget att utvecklingen går snabbare. Jagförutsätter att den nya skolledarutbildningen som beslutats av (prop.1985/86:173, UbU:86/87:l, rskr. 24), särskilt rekryteringsutbildningen, skallbidra till fler kvinnliga skolledare. Ledarna i en organisation spelar storroll som förebilder och attitydpåverkare. Det är orimligt att den manligadominansen bland skolledarna är så stark, när de kvinnliga lärarna är imajoritet. I skolväsendet finns över 130000 tjänstgörande lärare och av dem ärmer än 80 000 kvinnor. Bland dessa kvinnor finns utan varje tvivel ett stortantal som är väl kompetenta för ledamppgifter. Det är oförsvarligt att inte tatillvara denna resurs. Jämställdhetssträvandena på detta område handlar framförallt om att säkerställa att skolväsendet kan nyttiggöra förmåga och kompetens. Jaganser därför att man bör sätta upp ett konkret mål för kommuner och 84 länsskolnämnder, somrekryterar och tillsätter skolledare. och senast /93 bör minst lediga skolledartjänster inom gmndskolan,gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen inomramen för sakliga urvalsgmnder filisättas med Andelenkvinnor av samtliga rektorer bör på så sätt ha ökat fill år1993 och andelen kvinnor av samtliga studierektorer 6 Högskola och forskning Inomhögskolan utexamineras fler kvinnor än män från grundutbildningen. Under de årsom gått sedan högskolereformen genomfördes har andelen kvinnor ökat inomsamtliga högskolesektorer. Inom utbildning för kultur- och informationsyrkenhar andelen kvinnor bland nybörjarna ökat från /86,inom utbildning för administrativa, sociala och ekonomiska yrken från 48 till54% och inom utbildning för vårdyrken från . Även bland nybörjarnapå enstaka kurser har kvinnorna ökat. I utbildning för tekniska yrken harandelen kvinnor också ökat , men ganska långsamt. Kvinnornadominerar inom vård- och undervisningssektorerna, männen i tekniskautbildningar. Andelen män har minskat inom vårdsektorn, framför allt inom demedellånga vårdutbildningarna. I dessa utbildningar är det också vanligt attmännen avbryter studiema . Andelen kvinnor i tekniska utbildningar ärfortfarande låg - genomsnittet ligger på . Dennakönsuppdelning förklaras delvis av att kvinnor och män ofta har olikautbildningsbakgrund från gymnasieskolan men också av nuvarande arbetsdelningefter kön på arbetsmarknaden. Förhögskolan bör samma långsiktiga mål gälla som för gymnasieskolan, nämligen att ingetderakönet bör vara representerat med på någon studieväg. För denkommande femårsperioden bör följande mål ställas upp: Andelen antagna av underrepresenteratkön bör öka till i de utbildningar där kvinnliga resp. manligastuderande nu utgör . Särskilt stora ansträngningarbör göras för att öka andelen kvinnor i tekniska utbildningar inom högskolan.Andelen kvinnliga studerande bör öka till av de antagna. Andelen manliga studerande imedellånga vårdutbildningar - utbildning till sjuksköterskor m. m. - , som nuuppgår till , bör höjas till . Underperioden avser jag att föreslå regeringen olika åtgärder i riktning mot dessa mål. Sådana åtgärder kan t. ex. vara ändrade behörighets- och urvalsregler, nya förberedande utbildningar och uppdrag till utbildnings- 85 myndigheterna om attutarbeta information som riktar sig till underrepre- Prop. 1987/88:105 senteratkön. Jagskall i det följande redovisa några åtgärder som har beslutats ellerföreslagits. Föratt göra det lättare för studerande som saknar utbildning från naturvetenskapligeller teknisk linje i gymnasieskolan att söka till tekniska utbildningar ihögskolan, har jag i årets budgetproposition beräknat medel för ytterligarestuderandegrupper i ett s. k. tekniskt basår. Denna utbildning riktas tillstuderande som inte gått naturvetenskaplig eller teknisk linje och är avseddatt ge sådan behörighet. Det tekniska basåret har visat sig ha positiva effekternär det gäller att rekrytera kvinnliga studerande till civilingenjörsutbildning.(Prop. 1987/88:100, bil. 10, s. a. stimulera fier manliga sökande till vårdutbildning, har jag ocksåförordat försöksverksamhet med en förlängd utbildning på hälso-ochsjukvårdslinjen som innebär att de särskilda förkunskapskraven skall kunnatillgodoses inom ramen för högskoleutbildningen. Jag framhöll i dettasammanhang att det är önskvärt att utbildningsmyndigheterna riktar särskildainformations- och rekryteringsåtgärder till manliga studerande, t. ex. igymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen. 1987/88:100, bil.10, s. 260 f) Försådana utbildningar där det är konkurrens om platserna, spelar reglerna förurval en viss roll för könsfördelningen. De intagningsregler som jag tidigaredenna dag har förordat i regeringens proposition om urval m. m. tillhögskoleutbildning kan bidra till en jämnare könsfördelning. Riksdagenhar beslutat om en ny utbildning av gmndskollärare (prop. 1984/85:122, UbU31, rskr. Jag utgår från att universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) nogaföljer hur könsfördelningen i denna utbildning utvecklas och tar initiativ tillde åtgärder som kan krävas för att åstadkomma en jämnare könsfördelning. Medtanke på att en god barnomsorg har stor betydelse för att både kvinnor och mänskall kunna förena föräldraskap och förvärvsarbete, är det också viktigt att förskollärarutbildningenoch fritidspedagogutbildningen dimensioneras så, att den utbyggnad av daghemoch fritidshem som har beslutat om inte försvåras av brist påpersonal. Jag kommer liksom att uppmärksamt följa utvecklingen inomdetta område, så att utbildningen kan planeras ienlighet med den beräknade efterfrågan. Närdet gäller innehållet i olika högskoleutbildningar är det av stor betydelse attundervisning om olika frågor inom jämställdhetsområdet och om relationernamellan kvinnor och män ingår som ett led i de reguljära utbildningarna och inteenbart hänvisas till vissa speciella kurser. Det gäller naturligtvis i hög gradalla lärarutbildningar och journalistutbildning och annan utbildning inommedieområdet, men också många andra utbildningar där könsaspekter nu oftaförbises. Jagförutsätter att behovet av ökade kunskaper om dessa frågor beaktas i kursplanearbetet för olika områden. Jag vill erinra om att min företrädare, statsrådet , i förslaget till ny utbildning av gmndskollärare underströk behovet av utbildning i frågor som gäller jämställdhet mellan 86 UHÄ har i sin utbildningsplan för grundskollärarlinjen Prop.1987/88:105 fastställt att lärarutbildningen skall innehålla undervisning omjämställdhetsfrågor. Kvinnor är starkt underrepresenterade i forskartjänsteroch lärartjänster i högskolan. Detta är tydligast på professorsnivå. Av ca 1350ordinarie tjänster som professor innehades bara 60 av kvinnor. Andelen kvinnor ökar sakta men säkert bland deforskarstuderande och bland dem som avlägger doktorsexamen. Åldersstmkturenbland lärarna inom högskolan är emellertid sådan att ganska fä tjänster kommeratt bli lediga . Det vore beklagligt om kvinnornas ökadeintresse för forskarutbildning och forskarkarriär inte skulle kunna tas tillvara. Till följd av beslut med anledning av forskningsproposition(prop. 1986/87:80, UbU 26, rskr. 282) ökar resurserna för att inrättadoktorandtjänster och tjänster som forskarassistent kraftigt. Detta bör kunnaförbättra kvinnornas möjligheter att ytterligare öka sin andel iforskarutbildning och forskningsarbete inom högskolan. Av tradition har rekryteringen till forskarutbildning ochskilda former av kompetensgivande vikariatstjänster inom forskning och högreutbildning i stor utsträckning skett genom s. k. handplockning. Detta harsannolikt i hög grad missgynnat kvinnor. En korrekt tillämpning av gällandebestämmelser är därför av strategisk betydelse. Ansökningar bör behandlas isådana former att kvinnliga och manliga sökande kan göra sig gällande på likavillkor. Särskilt viktigt är detta vid antagning till forskarutbildning.Detsamma gäller vid ohka former av tillfälliga anställningar. Vikariaten är ipraktiken av stor betydelse för yngre forskares möjligheter att över huvudtaget stanna kvar inom högskolan. Det är genom dem som många lärare inomhögskolan meriterar sig för fortsatt anställning. En översyn av proceduren vid professorstillsättningarkommer att göras . I samband med denna översyn kommer frågan om hurjämställdhetsaspekten har beaktats vid professorsfillsättningar också att bely-sas. Sammanfattningsvis kan man konstatera att utvecklingen gåri rätt riktning. Förändringarna sker dock långsamt. I viss utsträckning berordetta på faktorer utanför forskningsområdet, t. ex. kvinnors och mäns olika valinom grundläggande högskoleutbildning och, , av linjer igymnasieskolan. Jag har tidigare redovisat vissa åtgärder för att motverkakönsuppdelningen i gymnasieskola och högskola. Allt eftersom förhållandenaförändras där, kommer förändringar också att kunna ske inom forskarutbildning pchforskning. Forskningen har betydelse för kunskapsproduktionen inom jämställd- hetsområdet på pHka sätt. Det gäller för det första forskning i allmänhet, där det är ett grundläggande vetenskapligt intresse att öka kunskapen om kvinnospecifika problem och om relationerna mellan kvinnor och män. Dit hör t. ex. forskning om skillnader och likheter mellan kvinnor och män och forskning som beskriver och förklarar olika psykologiska, sociala och ekonomiska förhållanden som påverkar kvinnornas situation i relation fill männens. Sådan forskning kan bedrivas inom en mängd olika discipliner. Det kan t. ex. vara fråga om medicinsk forskning (t. ex. om könsskillnader 87 närdet gäller sjukdomar), humanistisk forskning (t. ex. litteraturhistorisk Prop.1987/88:105 forskning om vissa teman), beteendevetenskaplig ochsamhällsvetenskaplig forskning. Detär för det andra fråga om forskning som har direkt relevans för politiskaåtgärder som bidrar till jämställdhet. Det gäller t. ex. åtgärder inom sådanaområden som statsrådet har framhållit i det föregående -arbetsmarknadspolitik, social- och skattepolitik, utbildningspolitik m. m.Forskningen kan bl. a. syfta till att kritiskt granska formuleringen av jämställdhetsmåloch målargumentering, att kartlägga och studera de medel som används för attnå jämställdhetsmålen, att analysera tänkbara strategier för att uppnå måleninom olika områden och att utvärdera resultaten. Jaganser att det är viktigt att skapa och vidmakthålla forskningsmiljöer som ärpositiva både till den förra typen av forskning som syftar till ökad kunskap iallmänhet om relationerna mellan kvinnor och män och till den åtgärdsinriktadeforskningen. Forskningsom gäller olika aspekter av relationerna mellan könen har hört till de områdensom har prioriterats i samband med de forskningspolitiska propositioner somlagts fram (prop. 1981/82:106, UbU 37, rskr. 397, prop.1983/84:107, UbU 28, rskr. 401, prop. 1986/87:80, UbU 26, rskr. Viduniversitetet i finns en professur ikvinnohistoria. Genom forskningsproposition tillkom femforskartjänster i jämställdhetsforskning vid huma-nistisk-samhällsvetenskapligaforskningsrådet (). Särskilda medel för jämställdhetsforskning har anvisatstill stöd till forum för kvinnoforskning och kvinnliga forskare viduniversiteten och vid högskolan i . Medhänsyn till den vikt forskningen har för vårt samhälle och den betydelseforskare och lärare kan ha som förebilder och inspiratörer för de studerande,anser jag att det är angeläget att på olika sätt stimulera utvecklingen motjämställdhet inom forskningsområdet. De åtgärder jag här har redovisat börenligt min mening verksamt kunna bidra till en snabbare utveckling motjämställdhet inom forskarutbildning och forskning. Regeringen avser att år1990 lägga fram nästa forskningspolitiska proposition. Frågor som gällerjämställdhet inom forskningen kommer givetvis att behandlas också i dennaproposition. 7 Ledningsgrupp för jämställdhetsfrågor inomutbildningsområdet Devikfigaste insatserna när det gäller utbildningens möjligheter att bidra tilljämställdhet mellan kvinnor och män i samhället kan göras på det lokala planet,t. ex. i arbetsplaneringen på den enskilda skolan och i kontakter mellan skolaoch arbetsliv. De stafiiga utbildningsmyndigheterna har ansvar för bl. a.tillsyn, information och forsknings- och utvecklingsarbete. SÖ och länsskolnämndernahar lagt ner ett omfattande arbete på att motverka de könsbundna studievalenoch öka medvetenheten om jämställdhetsfrågorna i ungdomsskolan ochvuxenutbildningen. många enskilda lärare och syofunktionärersom engagerar sig mycket i Prop. 1987/88:105 jämställdhetsfrågorna. Även UHÄhar arbetat med olika frågor som gäller jämställdhet mellan kvinnor och mäninom högskolan, jämställdhetsforskning m. m. Det är angeläget attutbildningsmyndigheterna fortsätter och intensifierar arbetet för att ökajämställdheten inom ungdomsskolan, vuxenutbildningen och högskolan. Föratt ytterligare uppmärksamma jämställdhetsfrågorna i utbildningen och stimulerajämställdhetsarbetet och jämställdhetsdebatten avser jag att inomutbildningsdepartementet inrätta en särskild ledningsgrupp för att samordna ochförbereda åtgärder som gäller jämställdhet inom utbildningsområdet. Jaghemställer att regeringen föreslår att ta del av vad jag och statsrådetGöransson anfört om det fortsatta jämställdhetsarbetet inom utbildningsområdet. 7 1987/88. Bilaga 1 Prop. 1987/88:105 Bilaga I Sammanfattning av betänkandet (SOU 1987:19) Varannandamernas från utredningen om kvinnorepresentation Utredningen om kvinnorepresentation har arbetat och överlämnar nu sitt slutbetänkande. Det uppdrag vi fått avregeringen är att föreslå åtgärder för att öka kvinnorepresentationen istatliga styrelser och kommittéer m. m. I detta slutbetänkande redovisar viproblem och hinder i den verklighet vi studerat men också förslag till åtgärderför såväl regeringen som för organisationer, partier och statsförvaltning. Slutbetänkandet har fått namnet Varannan damernas. Därmedvill vi ange målet för vårt arbete: att kvinnor och män delar makt, inflytandeoch ansvar på samhällets alla områden. Under vårt arbete har vi upptäckt att det på vägen mot enjämn könsfördelning finns en mängd hinder. Det är hinder som är mer ellermindre osynliga vid en första anblick och som därför obesvärat lever vidaretrots alla formella bekännelser om jämställdhet mellan könen. Vi har kartlagt könsfördelningen inom statliga lekmannastyrelseroch kommittéer. Detta är beslutsfora som är indirekt valda i motsats till deparlamentariska församlingarna som väljs i allmänna val. Då partierna visarupp sig för väljarna är kvinnorna förhållandevis många. I de direktvalda församlingarnaär kvinnorepresentationen . I de indirekt valda organ vistuderat finns inte kvinnor i genomsnitt. En av förklaringarna tillden låga kvinnorepresentationen där tror vi att just osynligheten är.Styrelserna är i sig osynliga och relativt okända och likaså rekryteringsvägarna. I de organ vi studerat samverkar partier,intresseorganisationer och statsmakten. De politiska partierna är den grupp somhar den högsta andelen kvinnor bland sina företrädare, . Av företrädarna förstaten och arbetsmarknadens parter är kvinnorna . De personer somföreträder statsmakten, organisationer och partier utgör den administrativaoch politiska eliten. De utses inom en mycket snäv krets där kvinnor är starkt underrepresenterade. Hinder inom fackliga organisationer Vår kartläggning liksom fiera andra studier visar attkvinnor har betydligt lättare att nå inflytelserika poster inom de politiska partierna än inom de fackliga organisationerna. När vi sökt förklaringar till detta har vi funnitatt det framför allt är tre faktorer som påverkar: (I) Synlighet och konkurrens.