prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Hotbilden kring dessa utsläpp motsvarasenligt inte av precisering i ätgärdsförslag, anser det intetillräckligt med den allmänna målsättningen enligt aktionsplanen att utsläpp avstabila organiska ämnen elimineras inom femton är, förordar ett preciseratåtgärdsprogram som regelbundet omprövas med stöd av en förstärkt övervakning aveffekterna i miljön samt analys och prognos av kommande förändringar med hjälpav de beräkningsmodeller som föreslås i planen. () anser att tillräcklig vikt har i aktionsplanen inte getts ät riskerna med stabila organiska ämnen. Således bör jordbruket 129 9 1987/88. finna ersättareeller alternativa odlingsmetoder i stället för de Prop. 1987/88:85klorerade bekämpningsmedel som ännu används. De tidsperspektiv som Bilaga5.2 förekommer i akfionsplanen är för länga. Skogsindustrin bör enligt SLU påkortare tid än 15 är kunna gä över till en ny blekningsteknik. Länsstyrelseni anser det som angeläget att alla utsläpp av syntetiskakemikalier, det vill säga föreningar som inte funnits i naturen ochföljakfiigen inte har någon naturlig roll i nägot ekologiskt kretslopp, snarastbegränsas sä långt som möjligt. Enförteckning över de ämnen som är mest angelägna att begränsa i ett första skedebör enligt upprättas. Användningen av dessa ämnen i olikaindustribranscher bör därefter gås igenom av ochkemikalieinspektionen. Härvid bör speciellt möjligheten till utbyte motmiljövänligare alternativ studeras. De olika ämnena bör klassificeras eftermiljöfarlighet. Förbud mot användningen av de mest miljöfarliga ämnena börenligt övervägas. Länsstyrelseni förordar att kraftfullare och snabbare åtgärder vidtages motutsläpp av stabila organiska miljögifter. Länsstyrelseni anser att av till dess de skadliga utsläppen avstabila organiska ämnen har åtgärdats är för lång. Dessutom anser länsstyrelsenatt man i åtgärdsplanen borde ha övervägt möjligheterna att i ökadutsträckning övergå från blekta till oblekta produkter. Eftersom en stor delav de blekta produkterna exporteras är det enligt nödvändigt attäven verka internationellt för att minska efterfrågan på dessa produkter, Greenpeacevänder sig mot att eliminering av stabila organiska ämnen mäste ses på relativtläng sikt. Utsläppen av syntetiska kemikalier bör enligt eliminerassä snabbt det överhuvudtaget är möjligt, anser att skogsindustrininom bör ha infört tillgänglig teknik för att minska utsläppen.Vidare förordar att industrin ges klara direktiv om att utsläppenav klorerade föreningar mäste upphöra inom fem är. Enligt börindustrier med direktutsläpp fä ett är på sig att lägga fram planer på hur desnarast tekniskt möjligt kan eliminera utsläppen av syntetiska kemikalier m, m. a, att en specialistgrupp går igenom kemikalieproduktersom används inom industri och hushåll. Miljöfarliga produkter som kan ersättasav likvärdiga men mindre miljöfariiga byts ut mot de . Produkter som harstor spridning och är svårnedbrytbara prioriteras. Gruppen bör enligtGreenpeace lägga fram ett konkret beslutsunderiag inom ett är. Miljöförbundetförordar att klorblekningen av pappersmassa stoppas ,förordar att en avgift pä . per kilo utsläppt TOCIinförs . Vidare uttalar miljöförbundet bl. a. attkemikalieanvändningen i samhället måste saneras. () framhåller att massaindustrins stora utsläpp av klorerade organiska substanser utgör ett mycket allvarligt hot mot havsmiljön. Aktionsplanens krav på att åtgärder för att minska utsläppen av klorerad organisk substans till per ton massa skall påbörjas bör enligt SNF minskas till . Målet mäste enligt 130 SNF vara att åstadkommahelt slutna blekeriprocesser eller övergå till Prop. 1987/88:85 andrablekningsmetoder med mindre negativa miljökonsekvenser. Även Bilaga 5.2 SNFförordar att användningen av oblekt papper stimuleras. Vadgäller kemiindustrins utsläpp av stabila organiska ämnen bör det enligt SNFredan nu vara möjligt att initiera vissa åtgärder och låta inventeringen pågåparallellt. Ävenbl, a, anser att det är nödvändigt attminskningen av klorutsläppen frän skogsindstrin går snabbare än enligtaktionsplanen. Målet TOCl/ton producerad massa bör näs inom fem är. Länsstyrelseni bedömer däremot förslaget som godtagbart i ett inledandeskede. Länsstyrelseni ansluter sig i huvudsak till de ätgärdsförslag som framförs iplanen vad gäller de stabila organiska ämnena. Därutöver anser länsstyrelsendet nödvändigt att förstärka de miljövärdande myndigheternas tillsynsresursersamt att komplettera dessa med ett oberoende ekonomiskt styrmedel i form avavgift på användningen av miljöfarliga ämnen. Cellulosaindustrierna utgör denstörsta enskilda utsläppskällan för stabila organiska ämnen. En tvingande målsättningför en begränsning av dessa utsläpp mäste enligt fastställas. Vidutarbetandet av miljöfarlighetskriterier för kemiska ämnen bör de kloreradeorganiska ämnena ges högsta prioritet. Koncessionsnämndenför miljöskydd yttrar bl, a. följande Beträffandeutsläppen av klorerade organiska ämnen frän tillverkning av blekt sulfatmassaanges under rubriken att det är tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt att minska dessa utsläpp"till en nivå av klorerad organisk substans (per ton produceradmassa, och mätt som klor, TOCI) genom en kombination av syrgasblekning och ökadanvändning av klordioxid vid blekningen, I anslutning härtill bör nämnas attkoncessionsnämnden i flera beslut övervägt frågan omutsläpp av TOCI frän skogsindustriella anläggningar (, , ,Östrand, , Korsnäsverken och Skutskärsverken), Samtliga beslut haröverklagats av och/eller industriföretagen m, fl. Av beslutenframgår vilka svårigheter som är förenade med att begränsa nämndautsläpp, vilka olikheter i processer, reningsutrustningar och slag av behandlatvirke som föreligger mellan olika anläggningar m, m. Med hänsyn härtill del framhålla att det kan ta attgenerellt uppnå begränsningen TOCI per ton massa än vad som synes framgåav aktionsplanen, särskilt som nämnda värde är angivet som ett"absolutvärde" och ej såsom ett medelvärde. SvenskaCellulosa och () uttalar att skogsindustrins mål äratt minska blekeriutsläppen till ekologiskt godtagbara nivåer samt attskogsindustrin redan har halverat utsläppen av klorerat organiskt material fränblekerierna, SCPF framhåller vidare att ytteriigare åtgärder, som erfordras föratt minska blekeriutsläppen, måste vara väl underbyggda vad gäller miljöeffekt,produktkvalitet och kostnader, SCPFanför att det inte finns något vetenskapligt stöd för att det 131 existerar en storskaligekologisk effekt av utsläpp av blekeriavloppsmateri- Prop. 1987/88:85 al.Analyser har gjorts av sediment-, organism- och vattenprover tagna i Bilaga5,2 recipienter säväl med som utan tillförsel av blekeriavlopp, I båda typernaav recipienter har organiskt bunden klor påvisats. Mängderna är av sammastorleksordning, Idagsläget är enligt SCPF inte källorna kända till det klorerade organiskamaterial som påvisats i vattendrag utan utsläpp frän blekerier. Det finns enallmän bakgrundsnivå av organiskt bunden klor, vars ursprung till stor del ärokänd. En viktig uppgift är enligt SCPF att identifiera dessa källor. Skogsindustrinberäknar enligt SCPF att investeringar på ca . i 1987 ärskostnadsläge kommer att krävas för att till mitten på 1990-ta-let reducerautsläppsnivån av TOCI till ca per ton massa. Vad gäller målsättningen tillmitten av enligt SCPF är underlaget till aktionsplanen bristfälligtoch kostnaderna alltför lågt angivna till . uttalar att enligt skogsindustrins expertis är nivån ca 2kgTOCI per ton massa möjlig att nå som genomsnitt förhela branschen. anför vidare att som framgår av deöverklagade ärenden, som regeringen har för beslut, är detförenat med betydande tekniska och ekonomiska svårigheter att klara lägrevärden. Vadgäller förslagen att inventera, utsläppen frän kemiindustrin vill Industriförbundeterinra om att de är tämligen detaljerat redovisade i resp. industrianläggningstillstånd enligt miljöskyddslagen. Mot den bakgrunden synes en inventerintginte vara särskilt meningsfull. Ingenjörsvetenskapsakademinhävdar att de ekologiska effekterna av klororganiska utsläpp från skogsindustrinej är fullständigt säkerställda vad avser fjärrecipienterna, Pä sikt är detdock enligt rätt att ställa härdare krav för minskning av utsläpp avförekommande stabila klororganiska föreningar. Den föreslagna nivån förutsläpp av organisk klorerad substans (1,TOCI per ton producerad blektsulfatmassa) synes dock vara så lågt satt att den i dagens läge inte kan uppnäsmed tillgänglig teknik. Tidsschemat för att åstadkomma föreslagenutsläppsminskning är därför enligt alltför snävt tilltaget. Landsorganisationeni uttalar att möjligheten att via ekonomiska styrmedel påskyndautvecklingen bör övervägas, i synnerhet inom områden där konstaterade ellersannolika miljöhot är stora och de tekniska möjligheterna till process- ochreningsåtgärder allmänt föreligger. och Askölaboratoriet anser att ak tionsplanens målsättning för utsjön, att förhindra ytterligare ökning av koncentrationerna av växtnäringsämnen, knappast är tillfyllest för Katte gatt och egentliga , Målet att minska utsläppen av kväve till den svenska kustzonen med hälften kan inte uppfyllas utan åtgärder utöver dem som redovisas i aktionsplanen. Rådet och Askölabo- 132 ratorietanför vidare att trots att jordbruket identifieras som huvudkällan Prop.1987/88:85 till kvävebelastningen föresläs endast åtgärder som är heltotillräckliga i Bilaga 5.2 förhällande till målet. Mer radikala ingreppkommer enligt dessa remissinstansers yttranden att bli nödvändiga exempelvisen kraftigt höjd miljöavgift på handelsgödsel. a, att spridning av rötslamoch stallgödsel på frusen mark förbjuds, att övergödningen från jordbruketstoppas, att alternativ odling införs och att djurfabrikerna stängs. En arbetsgrupp tillsatt av rektorsämbetet vid Uppsalauniversitet uttalar i ett yttrande att tidsaspekten och kunskapen omsedimentens förmåga att anrika speciellt fosfor, som sedan återcirkulerar ochstimulerar de akvati-ska ekosystemens metabolism, motiverar en betydligt meraskärpt målsättning än den som aktionsplanen föreslår. Delmålet "att fåtill stånd sådana utsläppsminskningar att halterna av växtnäringsämnen intelängre ökar" borde enligt gruppen istället vara att med alla till budsstående medel snabbt få ned utsläppen sä att halterna börjar minska. Arbetsgruppen uttalar även bl. a, att man i första handbör försöka minska eutrofieringen med minskad fosforbelastning. Med tanke päfosforns anrikning i sedimenten och möjlighet till ätercirkulation måstefosforbelastningen minskas snabbt. Aktionsplanens nägot ljumma inställningtill behovet av fortsatt och långtgående minskning av fosforutflödena tillsjöar och hav utgör enligt arbetsgruppen en allvarlig brist i förslaget. Miljövårdsprogrammet vid anför att detbör kraftigt understrykas att längs den övervägande delen av de svenskahavsområdena är det kväve som är den mest tillväxtreglerande faktorn(begränsande faktorn). Större resurser bör satsas pä att minska kväveutsläppenän pä ytteriigare fosforreduktion. hävdar att detbeträffande kväve och fosfor rör sig om väl dokumenterade, kvantitativastörningar av hela havsområdens biogeokemiska cykler, med därtill koppladebiologiska förändringar, Eutrofieringens orsaker är relativt väl kända, ävenom aktionsplanen klarare kunde redovisat kvävets dominerande roll som mesteutrofi-erande näringsämne i och egentliga , Även bl, a, i hävdar att än merlångtgående åtgärder måste genomföras särskilt när det gällerkväveutsläppen. tillstyrker förslagen till åtgärder moteutrofieringen och den målsättning som angivits. påpekar i sammanhangetatt har nästan en fördubbling skett av uttaget av fiski . Uppgången kan enligt styrelsen endast delvis förklaras med ökadfiskeintensitet och förbättrad teknik. Huvudorsaken är sannolikt den ökadegödningen. Enligt är det möjligt totalt sett att den positivaeffekten övervägt vad gäller fisket. Styrelsen anför också att de negativaeffekterna av näringsutsläppen redan är så stora och riskerna för storskaligaeffekter vid en ytterligare ökning så uppenbara att en minskning avbelastningen på de omgivande kust- och havsområdena mäste ske, () anser att kvävet ärden bestämman- 133 defaktorn för eutrofieringen. Åtgärder på land bör därför i första hand Prop.1987/88:85 rikta sig mot kvävet. Jordbruket svarar för en stor del avkvävetillförseln Bilaga 5.2 och även för en betydande fosfortillförsel, SLUanser vidare att de föreslagna åtgärderna är otillräckliga för att nå måletatt minska kväveutsläppen till havet till hälften. För detta krävs betydandeändringar i odlingssystemet inkluderande intensitetssänkningar iföroreningskänsliga områden. SLUframhåller också att för att nä de uppställda målen till lägstasamhällsekonomiska kostnad fordras att man börjar med de åtgärder som har lägstkostnad per kilogram minskning av förorenade utsläpp. Härvid bör åtgärder inomsåväl jordbruk som industri och kommunala reningsverk jämföras. Sådanakostnadsminimerande prioriteringar har enligt SLU inte utförts i tillräckligutsträckning av aktionsgruppen när det gäller lantbruket. Det är enligt SLUstor risk att enskilda lantbrukare kommer att drabbas orimligt hårt avschablonätgärder som föresläs beträffande spridningsareal och lagringsutrymmenför gödsel. anser att jordbrukets andel av närsaltutsläppen inte är klarlagd.Vidare anser förbundet att uppgiften om 20procents effekt pä kväveutsläppenfrän jordbruket som resultat av i aktionsplanen föreslagna åtgärder måste meravara ett antagande än en verifierad uppgift, Kungl.skogs- och lantbruksakademien hävdar att det fortfarande råder stor osäkerhetom jordbrukets bidrag till havsföroreningarna. Det råder enligt blandforskare ocksä delade uppfattningar om kvävets respektive fosforns roll föreutrofieringen i havsområden. () anser att det bakgrundsmaterial som redovisar jordbruketsandel i den ökande närsaltbelastningen på havet är bristfälligt och att dekunskaper som finns om jordbrukets växtnäringsläckage är otillräckliga. LRFlägger fram ett eget förslag som redovisas i slutet av detta avsnitt. kar inte finna belägg för att jordbruket är denmiljöfarliga näring man vill tillskriva den. Föreningen kan inte i utredningenfinna bevis för att det finns ett näringsläckage som direkt kan hänföras tilljordbruk. uttalar vidare att de restriktioner som enligt rapportenavses åläggas jordbruket är utomordentligt långtgående. Föreningen finner deföreslagna ingreppen sakna motstycke i modern tid. Omvandlingen och deekonomiska påfrestningarna kan enligt föreningen inte av jordbruketutan ett massivt ekonomiskt stöd från statsmakterna. Föreningen finner detockså helt orealisfiskt med centrala bestämmelser som generellt regleraranvändningen av växtnäring per ha, oavsett de skiftande jordarter, grödor,klimatiska betingelser som finns i Göta- och . Statskontoretanför att inom jordbruket, som är föremål för ett stort antal regleringar i ett näst intill oöverskådligt system, sker mycket starka styr ningar av driftsinriktningen via betalningen för produkterna till jordbruket. Om generella begränsningar av den typ som föresläs vad gäller djurantal i förhällande till areal skall införas är det nödvändigt att dessa begränsningar samordnas med ekonomiska styrmedel. Om så inte sker visar erfarenheten 134 enligtstatskontoret att en omfattande kontroUbyråkrafi måste byggas upp. Närdet gäller jordbruket är enligt statskontoret de ingrepp som föreslås i Bilaga 5.2 aktionsplanen så omfattande för de enskilda företagen att grundvalenför verksamheten kan äventyras. Det är enligt statskontorets uppfattning intesäkert att man uppnår eftersträvade effekter med de schablonartade regler somföreslås beträffande djurantal och brukad areal. Länsstyrelseni anser att en analys av konsekvenserna för ekonomin ochsysselsättningen inom jordbruket måste göras innan ställning kan tas till omaktionsplanens förslag till åtgärder bör genomföras. Länsstyrelseni framhåller att kraven på åtgärder inte fär bli sä betungandeför små jordbruksföretag, många med mycket stor betydelse för naturvärd ochsysselsättning i glesbygden, att de måste läggas ned. a. Länsstyrelseni varnar för negativa konsekvenser för småjordbruken utan attnägra påtagliga miljöeffekter vinns. i menar attjordbruket inte klarar kraven pä förvaring av gödsel utan en kraftig subventionering. Lantbruksstyrelsenanför att aktionsplanen inte redovisar hållbara argument för att reducerakvävebelastningen fill hälften. Enligtlänsstyrelsen i län skulle åtgärder beträffande jordbruket och störrekommunala avloppsreningsverk i län inte medföra någon betydelsefullminskning av närsaltbelastningen på haven. Det förefaller därför enligtlänsstyrelsen ändamälsenligare att koncentrera föreslagna insatser päkustområdena. i framför liknande synpunkter. Statensmeteorologiska och hydrologiska institut förordar att för varje kustlän görs ensamlad beskrivning av närsalttransporter frän mark via vattendrag ochkustvatten till hav. och Askölaboratoriet har svårt att förstå att inte Stockholmsskärgärd jämställs med t. ex, och när det gällervilka krav som skall ställas. Vadgäller särskilt förslaget om att begränsa djurantalet i förhållande tillspridningsarealen för stallgödsel stöder lantbruksstyrelsen det i princip. Sverigeslantbruksuniversitet (SLU) anser att det är olyckligt att kräva samma högadjurtäthet i hela landet eftersom det är kvantiteten gödning som sprids perytenhet som är avgörande för läckaget. Arealbehovet bör därför bestämmas frånfall till fall. Alternativt bör enligt SLU mera anpassade schabloner utarbetasregionalt. Förlusterna pä grund av otympliga rikstäckande schabloner kanöverstiga kostnaderna för att upprätta regionala föreskrifter. Djurantalet börenligt SLU i största möjliga utsträckning - för varje region - anpassas tilldriftsinriktning, tillgänglig areal, markens näringsstatus och benägenhet förutlakning. Enstrikt låsning av djurantalet till mark under eget brukande är vidare enligtSLU olycklig dä man därmed riskerar att mindre företag slås ut. Vadgäller förslaget om utökad lagringskapacitet för stallgödsel anserlantbruksstyrelsen att det bör inskränkas till , och Halland samtkusterna upp t. o, m. , SLU menaratt det speciellti är viktigt att lagringsvolymen är tillräcklig för att medge att största delen av gödseln sprids . borde emellertid enligtSLU vara tillräckligt att kravet pä 8-10 månaders Prop. 1987/88:85 lagringendast avsåg besättningar med mer än 20 djurenheter i stället för Bilaga5.2 som föreslagits 10, uttalar att om staten inte lämnar bidrag till investeringarnabör frågan om ersiittning för ökade kostnader via livsmedelspriserna få tasupp vid prisöverläggningarna. Lantbruksstyrelsenställer sig tveksam till ett generellt förbud mot bearbetad träda. Om ettsådant förbud ändå införs bör det införas endast i K, L, M och N län. SLUframhåller att träda ger stora kväveläckage. Betald träda bör enUgt SLU inteförekomma men totalförbud kan knappast införas med tanke på möjligheterna attutföra dikning och ogräsbekämpning och i synnerhet mot bakgrund av attanvändningen av kemiska bekämpningsmedel avses halveras. () uttalar att kanske viktigaste åtgärden när det gällerväxtnäringshushällning och minimering av läckage är att hålla mark bevuxen ochgrön under sä lång del av året som möjligt med såväl traditionella grödor somnya typer, exempelvis fånggrödor. Enligt LRF är dock kunskaperna om hur dettapraktiskt kan genomföras ännu otillräckliga varför försöksverksamhet omgåendemäste startas med syfte att finna optimala metoder och tekniska lösningar samtlämpliga växtsorter. Föratt stimulera till odling av fänggrödor och snabbt få praktisk erfarenhet avtekniken föreslår lantbruksstyrelsen ett bidrag med /ha. Lantbruksstyrelsentillstyrker i huvudsak förslaget om att begränsa tiden förstallgödselspridning. SLUbetonar att det är befogat med mer regionala föreskrifter beträffandespridningstider för stallgödsel som tar hänsyn till gröda, klimat och jordmän. uttalar att planens förslag rörande härdare regler vid spridning avstallgödsel är principiellt riktiga men förutsätter tillgäng till enspridningsutrustning som ej finns i marknaden. Förslagen rörande tillåtnaspridningstidpunkter är enligt institutet på grund av detta ej realistiska attomgående genomföras men bör tjäna som målsättning efter en övergångstid då nyteknik kunnat tas fram. Lantbruksstyrelsentillstyrker förslagen om typprovning av spridare för stallgödsel ochhandelsgödsel. Beträffande stallgödselspridarna behövs dock ett omfattandeutvecklingsarbete avseende såväl provningsmetodik som teknisk funktion hos spridarna. SLUanser att bristfälUgheter i den nuvarande utrustningen är ett av de storaproblemen när det gäller ett riktigt utnyttjande av stallgödseln. Ettförfarande med typgodkännande av spridarutrustning kan fä den effekten attutvecklingen låses vid minimivärden för godkännande och är därför intelämpligt. Däremot bör man enligt SLU omgående upprätta kravspecifika-fioner förstallgödselspridarnas arbete. är förslaget rörande typgodkännande av stallgödselspridare principiellt riktigt men ej meningsfullt att genomföra dä med en rimlig kravprofil ej någon av dagens stallgödselspridare 136 skuUe kunna typgodkännas.Beträffande handelsgödselspridare däremot Prop. 1987/88:85 bör enligtinstUutet åtgärder för typgodkännande kunna igångsättas omgå- Bilaga 5.2ende. Skogs-och jordbrukets forskningsråd framhåller att för ett produktions-mässigt ochmiljömässigt optimalt utnyttjande av stallgödsel är utveckling avstallgödselspridare en av de mest angelägna uppgifterna. Med tanke påspridningsjämnhet såväl i sidled som längdled är dagens spridare enligt rådetinte fillfredsställande. EnligtSLU bör en övergäng till fosforfattiga diskmedel i mjölkrum etc. minskafosforbelastningen på recipienten. Effekterna av en sådan övergång får dockenligt SLU inte överskattas. Fleraandra remissinstanser stöder förslaget om fosforfattiga diskmedel. LRFredovisar i sitt remissvar ett alternativt förslag till åtgärder för att minskajordbrukets läckage av växtnäring. LRF:s förslag avser att vara ett komplettförslag som i sin helhet ersätter aktionsplanens förslag till föreskrifterriktade mot jordbruket i och slättbygder. Detalternativa förslaget ger enligt LRF det enskilda lantbruksföretaget möjlighetatt inom givna ramar välja tillvägagångssätt för att ett eventuelltväxtnäringsläckage skall kunna minimeras utifrån de specifika förutsättningarvarje gärd har i geografiskt läge, klimat, nederbörd, jordart,anima-lieproduktion, växtodling osv. Förslaget utgår frän att varje företag ärunikt samt att näringsinnehållet i stallgödseln varierar mellan olika djurslagoch att grödornas växtnäringsbehov är olika. LRF:sförslag återges i det följande. LRF:s förslag till åtgärder för att minska växtnäringsläckage i Götalandoch inom slättbygder 1) Animalieproduktionskall vid nyetablering vara arealbunden. Antalet djurenheter och därmed volymen stallgödsel anpassas till det enskilda lantbruksföretagets behov av växtnäring i egen odling. Mednyetableringar avses säväl helt nya anläggningar som om- och tillbyggnader medsyfte att utöka det befintliga djurantalet. Som riktvärde vid nyetablering börgälla 1,0 djurhenhet (de)/ha för höns, 1,5 de/ha för nötkreatur.Spridningsavtal accepteras inte, I arealen inräknas åker och betesmark. 2) Varjelantbruksföretag med fler än 10 de eller med över 10 ha åker mark skall ha gödslings- och växtodlingsplan baserad pä markkarterings- data och stallgödselproduktion. Planenskall ange grödval, växtföljd, näringsbehov, markens jordart ochnäringsinnehåll, behovet av kompletteringsgödsling (handelsgödsel och slam) ochgödslingstidpunkt. Gödslings- och växtodlingsplanen upprättas av lantbrukarensjälv eller i samråd med rådgivare. Målsättningen är att alla berördalantbruksföretag i och inom slättbygder skall ha en plan fr,o, m, växtodlingssäsong. Alla övriga företag bör rekommenderas attupprätta en sådan plan. 3) Etableradeföretag med fler än 10 de och med överskott av stallgödsel skall ha avsättningen tryggad genom långsiktiga civilrätlsliga avtal.