prop · GB03102 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är mycket angelägetatt matematikämnet förstärks och införs som ett fristående ämne på de linjersom landstingen är huvudmän för. En sådan ändring skulle underlätta övergångentill högskolan. Även naturvetenskapliga kunskaper bör ges en större vikt i dennya yrkesutbildningen. stöder förslaget att utöka antalet timmar för allmänna ämnenunder förutsättning att man i största möjliga män integrerar dessa medyrkesutbildningens karaktärsämnen. Risk finns att en liten grupp elever skrämsbort av undervisning i allmänna ämnen. För elever inom lärlingsutbildningenskall allmänna ämnen inte vara obligatoriska. finner det motiverat med ett utökat inslag av allmänna ämnen.Innehållet bör delvis anknyta till yrkesämnena. Därför ökar behovet av tätarekontakter och samverkan mellan yrkeslärare och lärare i allmänna ämnen. Eleversom inte orkar med allmänna ämnen bör liksom kunna befrias frånundervisning och efter utbildningstidens slut ha rätt till förlängdundervisning. LO betonaratt den yrkesinriktade gymnasieutbildningen skall ge en yrkeskompetens ochsamtidigt en bred allmänkompetens. All yrkesinriktad utbildning bör därförinnehålla svenska, matematik, engelska och samhällskunskap. Utbildningen itekniska och naturvetenskapliga ämnen bör rustas upp inom alla gymnasielinjer. Skäl förmitt förslag: Inledningsvis har jag betonat vikten av att de yrkesinriktadestudievägarna får ett ökat inslag av allmänna ämnen. Flertalet remissinstanserär positiva till en sådan utveckling. I jämförelse med dagens situation innebärmitt förslag en avsevärd förbättring i detta avseende. Genomutvärderingar har man konstaterat att elevernas syn på de allmänna ämnenaunder åren har utvecklats i positiv riktning. Majoriteten av före detta eleverupplever de allmänna ämnena som nyttiga för yrkesutövningen, även om kritikframförs mot att de för litet anknutit till linjernas yrkeskaraktär. Mittförslag innebär att alla elever i försöksverksamheten får kunskaper i svenska,samhällskunskap, engelska och idrott samt ett obligatoriskt tillvalsämne.Detta kan vara matematik, bild, musik eller något annat ämne som beslutaslokalt. Det lokala tillvalsämnet skall dock vara hämtat från gymnasieskolanskursplaner. Medutgångspunkt i utbildningsmålen får det kommande kursplanearbetet pröva om detpå vissa studievägar kan anses vara motiverat att införa störreutbildningsinslag av allmän karaktär. Jag vill i detta sammanhang betona attdet numera inte existerar någon skarp gräns mellan allmänna ämnen ochkaraktärsämnen med avseende på hur teoretiskt krävande utbildningen är. Därförär svaret på frågan om huruvida nya ämnesinslag skall betraktas som allmännaämnen eller som en del av linjens karaktärsämnen inte på förhand givet. Minövergripande uppfattning är dock att de normalt bör betraktas somkaraktärsämnen, antingen separata sådana eller integrerade med andrakaraktärsämnen. Mitt förslag: De yrkesinriktade studievägarna i försöksverksamhe- ten omfattar följande ämnen och lektioner (timmar). 7 vtr 238 lektioner 5"- 170"-6"- 204"-4"- 136"-6"- 204"-1"- 34"- 29 "- 986 "- Karaktärsämne(n) Åk 1-3 Karaktärsämne(n) 3 "- 102 "- 3"- 102"- 79"- 2 686"- 114"- 3876"- Härutöver tillkommer under åk 3 en resurs motsvarande två (lär- ar) veckotimmar för tillsyn av elever i arbetsplatsföriagd utbildning per 16-alt 15-grupp. Anm: Omräkning från veckot timmar med faktorn 34. mmar (vtr) till lektioner/undervisnings- 7 vtr 4" 6" 6" 1 " 238 lektioner 136"-204 "-204 "-34"- Karaktärsämne(n) Anm:Vid omräkning från veckotimmar (vtr) till lektioner använde ÖGY faktorn 36. Härredovisas, liksom i mitt förslag omräkning med faktorn 34. Mittförslag avviker således frän ÖGY:s i flera avseenden. Jag anser t. ex. att deallmänna ämnena sammanlagt under de tre årskurserna skall omfatta 29veckotimmar medan ÖGY föreslår . Jag anser att ämnetsamhällskunskap skall införas i fimplanen, och att engelska skall varaobligatoriskt ämne på de yrkesinriktade studievägarna i försöksverksamheten.Tiden för specialarbete, som ÖGY benämner projektarbete, bör i årskurs 3 vara 3veckotimmar (102 lektioner). Jag anser även att yrkeslärarenstillsynsmöjlighet i åk 3 bör öka något. Jag beräknar denna resurs till attomfatta två (lärar)veckofimmar. Några enskilda ämnen, bl. a. samhällskunskap,kommer jag strax att kommentera särskilt. Remissinstansernassynpunkter har redovisats i det tidigare (avsnittet 5.2). Skäl för mitt förslag: Detär mitt intryck att undervisningstiden inte alltid kunnat utnyttjasändamålsenligt. Schemabrytande aktiviteter av skilda slag kan ibland verkahindrande och avsevärt försvåra genomförandet av en planerad undervisning.Enligt min mening är det i försöksverksamheten särskilt angeläget att slå vaktom den ämnesbundna tiden och därmed tillförsäkra eleverna ett visst bestämtantal undervisningstillfällen i olika ämnen. ÖGYhar föreslagit att karaktärsämnena skall tilldelas en fastställd nettotidvilket liknar det system med nettotid som tillämpas inom komvux, där varje ämnehar ett bestämt antal lektioner som eleverna skall fullgöra. Jag finner dessatankegångar välmotiverade och anser därför att nettotid utöver karaktärsämnenaäven bör gälla de allmänna ämnena i försöksverksamheten. Enligtgymnasieförordningen (1987:743) omfattar ett läsår dä lovdagar,helgdagar och studiedagar, som infaller under läsåret, fränräknats. Dettamotsvarar den tid som komvux använder som grund för omräkning tillundervisningstimmar, motsvarande . För gymnasieskolantillkommer även friluftsdagar, centrala prov i vissa ämnen, introduktions- ochtemadagar m. m. varigenom undervisningen inställs ytterligare under ungefär 8dagar. Den återstående tiden för schemabunden undervisning utgörs således av170 dagar, motsvarande . Därför har faktorn 34 använts vid omräkningenfrån veckotimmar (vtr) till lektioner (undervisningstimmar). 5.4 Någraenskilda ämnen Prop. Jag har i det föregående avsnittet redogjort för vilkaämnen som föreslås ingå i försöksverksamheten och hur många lektioner/timmardessa bör omfatta . Min avsikt är nu att kortfattat anföranågra synpunkter på vissa ämnens kursinnehåll. Av speciellt intresse är ämnetsamhällskunskap, som intar en central roll i undervisningen på mänga studievägari gymnasieskolan. får emellertid flertalet elever på deyrkesinriktade linjerna inte del därav. Många remissinstanser ställer sig tveksamma till detämnesområde som av ÖGY betecknades ekonomi och samhällsfrågor och förordar istället ämnet samhällskunskap. Men remissbilden är inte entydig. SÖ har bedrivit försöksverksamhet medsamhällskunskap på vissa yrkesinriktade linjer i stället förarbetslivsorientering. I sin redovisning rapporterar SÖ att försökverksamheteni stort har fungerat tillfredsställande. Enligt SÖ:s bedömning är det möjligtatt införa samhällskunskap även på de yrkesinriktade studievägarna somobligatoriskt ämne i stället för arbetslivsorientering. har SÖ arbetat med att utvecklaen helt ny ' ' kursplan för ämnet samhällskunskap i gymnasieskolan. Våren 1987överlämnade SÖ sitt förslag till regeringen. SÖ anser att denna kursplan börkunna gälla för alla studievägar där ämnet studeras. SÖ:s kursplaneförslagbereds inom . För den nu aktuella försöksverksamhetenskall den befintliga kursplanen för tvåårig social och ekonomisk linjetillämpas. Flertalet remissinstanser har i samband med kommentarernatill konsumtionslinjens avveckling även berört kost- och konsumentkunskapensbetydelse ur både individens och samhällets synpunkt. Jag anser att frågor somhar att göra med kost- och näringslära i huvudsak bör föras till studievägar,vars utbildningsmål motiverar sådana inslag. I det fortsatta kursplanearbetetfår man således ta ställning till i vilken omfattning och under vilka formerkost- och näringslära skall tas med i kursplanerna för studievägar inom vård-ochomsorgsområdet, storhushålls- och restaurangutbildningen m. fl. Till frågor omkonsumtionslinjen återkommer jag (i avsnittet 6.4). Ämnet svenska bör bibehålla sin nuvarande omfattning.Undervisningen skall ge eleverna vidgade kunskaper om både svenska språket ochlitteraturen och utveckla deras förmåga att använda språket. Under senare århar ämnets timantal ökat på vissa studievägar och dessutom har en metodiskutveckling av ämnet ägt rum i syfte att stärka svenskans ställning på deyrkesinriktade studievägarna. Resultatet av dessa ansträngningar utgör enligtmin mening en god grund för ökad ämnessamverkan mellan svenska och linjenskaraktärsämne. Jag anser att det största behovet av samverkan föreligger underden inledande delen av studietiden. Det är viktigt att eleverna tränas attskriftligen och muntligen behandla språket. Eleverna skall också genomlitteraturstudier ytterligare kunna utveckla sitt språk och skaffa sigkunskaper om vår egen och andra kulturkretsar, om människor och olika problemför att därigenom öka förståelsen av sig själva och sin omvärld. I ett landsom ingår kunskaper i engelska numera i allmänbild- Prop. 1987/88:102ningen. För yrkesutbildningen förtjänar det dessutom att påpeka attar-betsinstruktioner nu ofta är på engelska. Därför föreslär jag att engelskaskall vara obligatoriskt ämne inom försöksverksamheten. Jag är medveten om attspråkstudier kan innebära svårigheter för vissa elever. Ett sätt att ökaelevernas intresse och ambition kan vara att undervisningen i engelska liksomnär det gäller andra ämnen i viss utsträckning knyter an till studievägenskaraktärsämnen. Idrottsämnet får i jämförelse med nuvarande omfattningoförändrat timtal (4 vtr). Inom ramen för nu gällande mål bör undervisningen iökad utsträckning inriktas mot kunskaper och färdigheter i ergonomi samt atttillgodose behovet av fysisk aktivitet. Därutöver är det speciellt viktigt attbelysa ergonomiska principer inom studievägens karaktärsämne. Utöver de mera etablerade tillvalsämnenasom bild, musik och matematik bör varje skolstyrelse/utbildningsnämnd beslutaom utbudet av tillvalsämnen bland existerande kursplaner inom utrymmet för deföreslagna . uttalade vid 1985/i anledning avmotioner om ämnet religionskunskap samt undervisning i livsåskådningsfrågor att"det är av värde att religionskunskapsämnets ställning blir föremål föröverväganden i samband med beredningen av ÖGY:s förslag. Därvid bör möjlighetenprövas att föra in religionskunskap som obligatoriskt ämne på värdlinjen ochsociala servicelinjen". För egen del vill jag starkt understryka vikten av att desom utbildas till värd- och omsorgsyrken får sådana kunskaper och insikter ilivsåskådningsfrågor och religiösa spörsmål att de i sin yrkesutövning på etttillfredsställande sätt kan möta de krav som ställs. Vid vården och omsorgenom exempelvis gamla och svårt sjuka personer måste således personalen på ett grannlagaoch ömsint sätt kunna stödja patienten och visa respekt för dennes etiska ochreligiösa frågor, tvivel eller övertygelse. Behovet av kunskaper om vårainvandrares olika religioner, frågor, tvivel eller övertygelse ochlivsåskådningar samt deras kulturella och historiska bakgrund får också en alltstörre aktualitet i vård- och omsorgssammanhang. Jag anser att sädana kunskaperoch insikter är sä väsentliga för och så nära förknippade med vård- ochomsorgsyrkenas krav att de bör ingå i karaktärsämnena för berörda studievägar.Jag förutsätter att SÖ i det framtida kursplanearbetet beaktar vad jag nu haranfört. Dessutom kan ämnet religionskunskap erbjudas som tillvalsämne efterlokala beslut. Specialarbete förekommer pä gymnasieskolans tre- ochfyraåriga studievägar. Det utgör en fördjupningsmöjlighet inom ramen för studievägenskaraktärsämnen. Jag finner denna möjlighet så värdefull att den bör finnasockså för eleverna i årskurs 3 inom försöksverksamheten. Specialarbetet bör fä väljas med stor frihet men skallinnebära en fördjupning i ett eller flera av utbildningens karaktärsämnen. Detbör också ha ett förhållandevis stort tidsutrymme. Vidare bör man eftersträvaatt eleverna får träna ett mer projektinriktat arbetssätt. Jag föreslår sålunda att specialarbete införs på allalinjer inom för söksverksamheten. Det skall förläggas till årskurs 3 och ha en omfattning 41 I specialarbetet bör också angelägna ämnesövergri-Prop. 1987/88:102 pande frågor kunna ingå. Lämpligt kan t. ex. vara attspecialarbetet inriktas mot kulturfrågor, miljöfrågor och miljöpåverkan ianslutning till aktuella yrkesämnen. Studierna bör härvid vinna på att läraremed olika utbildningsbakgrund medverkar i både planeringen och genomförandetav specialarbetet. Sammantaget anser jag att specialarbetena kan åstadkomma enmer problemorienterad undervisning, som griper över flera sektorer. Jag ämnarsenare föreslå regeringen att SÖ får i uppdrag att utarbeta ett servicematerialsom stöd för specialarbete inom försöksverksamheten. Varje yrkesinriktad studieväg innehåller utöver deallmänna ämnena minst ett för studievägen kännetecknande karaktärsämne. Det äri huvudsak genom denna undervisning eleverna förbereds inför övergången tillarbetslivet. Studievägarnas karaktärsämnen bör inom försöksverksamheten liksomtidigare omfatta ett betydligt större timtal än vad de allmänna ämnena gör.Karaktärsämnena uppdelas som jag tidigare utföriigare redovisat (avsnitt 4.4)i ett antal moduler, där var och en utgör ett pedagogiskt väl avgränsatavsnitt. Eleverna inhämtar kunskaper och uppövar sina färdigheter inom områdensom motsvarar en bestämd verksamhet i arbetslivet. Praktiska och teoretiskamoment integreras med varandra eller varvas på ett ändamålsenligt sätt iutbildningen. Genom en förstärkt tid för karaktärsämnena och en ökadarbetsplatsförläggning ges enligt min mening goda förutsättningar att höjayrkesundervisningens kvalitet. Under det tredje året är karaktärsämnet till sin huvuddel arbetsplatsför-lagt.Yrkesläraren utövar tillsyn över eleverna under 2 veckotimmarper 15/16 grupp beroende pä studieväg. För att få en naturlig koppling mellande arbetsplatsförlagda modulerna och de skolförlagda bör en del avkaraktärsämnet som sammanlagt omfattar (102 lektioner) vara skolförlagdockså i denna årskurs. Det är då lämpligt att den del av karaktärsämnets/oc/:/eonsom ställer störst krav på elevernas teoretiska förmåga förläggs till dettredje året. På sä sätt sker en naturlig koppling mellan arbetslivet och skolanäven under årskurs 3. Eleverna har då erfarenheter från vistelser pä olikaarbetsplatser och har tillägnat sig tillfredsställande kunskaper i skilda ämnensamt uppnätt en ökad grad av personlig mognad vilket sammantaget ger bättreförutsättningar att tillgodogöra sig de mera teoretiska delarna av kursplanen.Dessa under sista årskursen skall användas både för ämnesfördjupningoch för att skapa helhet, överblick och förståelse. Den bästa garantin fördetta fäs inom klassens ram genom ökad lärarsamverkan, där elevernas erfarenheterfrån skilda arbetsplatser tillvaratas. I årskurserna 1 och 2 bör fackteoretiskamoment liksom integreras med arbetstekniken . Den nya struktur av yrkesutbildningen inomförsöksverksamheten jag tidigare redovisat (avsnitt 4) med större inslag av arbetsplatsförlagdutbildning och ett tillkommande tredje år kan överbrygga och avdramatiseraövergången till arbetslivet. Det utökade samspelet mellan skola och arbetsplatserunder en förlängd studietid ser jag som ett väsentligt instrument för att höjayrkesutbildningens kvalitet och attraktivitet. Mitt förslag: I försöksverksamhetens timplaner anges förde ingående ämnena både antalet veckotimmar (vtr) och antalet lektioner(undervisningstimmar). Skolhuvudmännen får årskursfördela lektionerna efterlokala önskemål och förutsättningar att anordna utbildningen med följandebegränsningar det totala antalet veckotimmar skall under skolförlagdutbildning högst uppgå till 40 per årskurs. Omfattningen av allmänna ämnen iårskurs 1 utöver idrott bör ej överstiga 238 lektioner (7 vtr x ). Iårskurs 3 skall förekomma (102 lektioner) av varderaspecialarbete och skolförlagt karaktärsämne. Vid arbetsplatsförlagd utbildning skall eleverna i principfölja arbetsplatsernas dagliga tider. Tidsmässigt motsvarar en hel veckas arbetsplatsföriäggningdärför en skolförlagd vecka även om timmarna ej exakt överensstämmer. Arbetsgruppens förslag: Avviker frän mitt förslagbeträffande den lokala friheten att fördela lektionerna mellan årskurserna. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser harberört frågan om ärskursfördelningen. kommun anser emellertid att ämnetsvenska bör koncentreras till tvä årskurser. Skäl för mitt förslag: har jag framhållit attsamarbetet mellan skolan och arbetslivet kommer att intensifieras i och med attmina förslag till förnyad yrkesutbildning förverkligas. För att underlättadetta samarbete är det angeläget att yrkesutbildningen får en flexibelutformning med statliga bestämmelser av ramkaraktär. Syftetmed mina förslag är således att öka möjligheterna att åstadkomma enändamålsenlig planering och uppnå ett effektivt utnyttjande av undervisningstidenoavsett om det gäller skolföriäggning eller arbetsplatsförläggning. Genom attinte bindande föreskrifter meddelas om hur undervisningstiden för olika ämnenskall fördelas på årskurser och genom att elevtiden inte längre räknas iveckotimmar ökar den lokala friheten högst väsentligt att planera och genomförautbildningen efter rådande förhållanden. Jag har i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100, bil.10 sid. 147-148) föreslagit att gymnasieskolans förstärkningsresurs börutvidgas med 10 milj. kr. för att ge ökad möjlighet att minska gruppstorlekarnai ämnet svenska på de yrkesinriktade linjerna. Syftet är att kunna förbättraundervisningen i basämnet svenska och stödja elever med svårigheter i ämnet.Redan under studieinledningen är det därför viktigt att åstadkomma enämnessamverkan som kan utvecklas och i årskurs 3avslutas med mera brett upplagda projektarbeten. Kopplingen mellan de allmännaämnena och karaktärsämnena får emel- lertid inte drivas förlångt. Det i kursplanerna angivna syftet med undervisningen får ej skymmas.Jag ser således inte ämnessamverkan som ett mål i sig utan som en angelägenpedagogisk metod. Det gäller att hitta en lämplig avvägning mellan å ena sidanatt ge nödvändiga kompetenser i det svenska språket och väcka elevernasintresse och lust att läsa skönlitteratur och å andra sidan att utbildaeleverna för den fortsatta yrkesverksamheten. Jagser möjligheterna till mindre undervisningsgrupper i svenska som en viktigåtgärd för att stärka detta basämne på yrkeslinjerna. Genom detta harförutsättningarna för ämnessamverkan ytteriigare förbättrats sedan skolhuvudmännenockså med det nya statsbidragssystemet själva fått större möjlighet att avgörahur och när resursen skall utnyttjas. Även om utvärderingarunder senare är visar att eleverna i allt högre utsträckning intresserar sigför de allmänna ämnena och anser att de är nyttiga för yrkesutövningen kvarståren viss kritik mot dessa. Kritiken grundas på att de allmänna ämnena i allt förhög grad utgjort en repetition av kurs eller att undervisningen ide flesta fall varit för abstrakt och ej haft tillräckligt stark anknytning tillyrkesämnena. Inom pågår enintensiv utveckling av arbetssätt och undervisningsmetoder i kommunikations-och färdighetsämnen, främst i svenska och matematik. Detta bör leda till attbehovet av repetitiva insatser i gymnasieskolan minskar. Där börlektionstiden i ökad utsträckning kunna användas för att fördjupa och breddaelevernas kunskaper. Jag fäster också stora förhoppningar vid de försök sompågår med en metodutveckling av svenskämnet på yrkeslinjerna. Jag har i åretsbudgetproposition markerat sådana försök såsom särskilt väsentliga. 5.7 Betygssystem och intagningsfrågor Mitt förslag: I dedelar av försöksutbildningarna som kommer att vara uppbyggda av moduler nämligenkaraktärsämnena skall varje elev i stället för traditionella betyg i slutetav varje termin få ett kompetensbevis, som ger information om vilka godkändamoduler eleven har avslutat i sin utbildning. Arbetsgruppens förslag:Man bör utreda och pröva "andra former av betyg än det relativabetygssystemet" i yrkesutbildningens karaktärsämnen. Vid övergång från enutbildningsform till en annan måste det av betygsdokumentet klart framgå vilkautbildningsmoment eleverna redan har inhämtat. Remissinstanserna: Sömenar att det inte behövs någon ny utredning, eftersom tillräckligt underlagredan finns i de senaste årens utredningar. UHÄ tillstyrker däremot förslagetom utredning. efteriyser "en snar utredning kring ett fullgott systemsom dokumenterar inhämtad yrkeskunskap". Skälför mitt förslag: Som jag har framhållit i (avsnitt 3.4) innebärdet förordade modulsystemet, där.tiden för inlärning tillåts variera mellanolika elever obestridliga fördelar. En sådan är att eleverna får använda den tidsom behövs för att lära sig en sak ordentligt. Varje termin skall de därför fåett kompetensbevis med en förteckning över godkända moduler. Kompetensbevisetbör innehålla en kort beskrivning av innehållet i varje modul, om detta inteframgår av beteckningen. Som information om vadeleverna lärt sig och kan är kompetensbevisen överlägsna. Detta sätt att mätaelevernas prestationer och inhämtade kunskaper bör också fä en gynnsam effektpå undervisningssituationen. Jag vill erinra om att det såväl inom vissaspecialkurser i gymnasieskolan som inom de särskilda yrkesinriktade kurserna i komvuxförekommer en betygsskala med endast godkänd och icke godkänd, vilket företervissa likheter med det bedömningssystem jag här föreslär. Kompetensbevisen är välägnade att dokumentera behörighet av olika slag. Som urvalsinstrument ärkompetensbevisen däremot inte lämpliga eftersom de bygger på en bedömning avindividen och således är de inte grupprelaterade. Vidantagning till högre studier måste därför urvalet av elever från försöksverksamhetenmed den treåriga yrkesutbildningen ske på andra grunder än . Fråganblir inte aktuell förrän vid antagning till högskolan 1991. Jag anser att SÖoch UHÄ bör pröva hur urval till högre utbildning skall ske för elever iförsöksverksamheten. Jag kommer att föreslå regeringen att ge dessamyndigheter i uppdrag att lämna förslag härom. 5.7.2Intagning av underrepresenterat kön Mitt förslag: Isyfte att påverka den sneda könsfördelningen i gymnasieskolans yrkesinriktadestudievägar skall av intagningsplatserna inom försöksverksamhetenstekniskindustriella linje och social service- och omvårdnadslinje avsätts förflickor resp. pojkar. Skäl för mitt förslag: Jaghar givit SÖ i uppdrag att utveckla kompletterande urvalskriterier,andra än betyg, vid intagning till gymnasieskolan. Jag har därvid framhållitdet som önskvärt att SÖ utvecklar modeller som omfattar särskilda åtgärder föratt gynna underrepresenterat kön vid intagning till yrkesinriktade studievägari gymnasieskolan. När det gäller den nupågående försöksverksamheten med treåriga yrkesinriktade linjer gjordes påregeringens initiativ i förra årets budgetproposition en särskild satsning påatt rekrytera flickor till den industriella tekniska linjens elmekaniska gren.Jag har fidigare (avsnitt 2) redovisat att erfarenheterna har varit positiva. Jag föreslår att denpåbörjade satsningen i den fortsatta utvidgade försöksverksamheten skall gälladen teknisk-industriella linjen i dess helhet och att således avplatserna avsätts för kvinnliga elever. Det är viktigt att ansträngningarna attrekrytera flickorna inte stannar vid denna förstainsats utan att både skolan och arbetslivet i kommunen engageras Prop. 1987/88:102för att bistå dessa flickor dels att fullfölja studierna, dels att få ettkvalificerat arbete i linje med utbildningen. Jag kommer senare bl. a. iredovisningen av mina överväganden och förslag med avseende på yrkeslärarnas fortbildningoch handledarutbildning att särskilt beröra frågan om undervisningen avflickor som gjort otraditionella studieval. Analogtmed detta föreslår jag även att av platserna inom social service- ochomvårdnadslinjen på samma sätt avsätts för pojkar. Könsfördelningen på dennuvarande värdlinjen är inte lika extremt sned som på många av de tekniskt-industriellastudievägarna: av eleverna är redan nu pojkar.