prop · GB0332 · 1987-12-31 00:00:00 — Principen bör alltså vara att den enskilde skall höras muntligt, omdet kan ske utan skada för honom. Han behöver dock inle höras muntligt om detär uppenbart alt han inte förstår vad saken gäller. Muntligt hörande bör ocksåkunna underlåtas, om den enskilde själv har ansökt om eller medgettförordnandet eller om det finns andra särskilda skäl. Med hänsyn till att etl godmansförordnandesom beror på sjukdom e. d. förutsätter antingen att den enskilde har samtyckttill förordnandet eller att hans sinnestillstånd utgör hinder mol inhämtandeav hans mening, torde bestämmelsen om muntligt hörande ha betydelse framför allti ärenden om anordnande av förvaltarskap. Det kan dock förekomma situationer dådet finns skäl att höra t.ex. en person som själv har ansökt om godmansförordnande. Normalt bör rätten begäraett läkarintyg om den enskildes hälsotillstånd i ett ärende om anordnande av förvaltarskap.Detsamma gäller vid anordnande av godmanskap som beror på sjukdom e. d. i falldär den enskildes sinnesfillstånd är sådant atl hans samtycke inte kaninhämtas. Till skillnad från vad som gäller i mål om omyndigförklaringbör det inte vara nödvändigt med specialistkompetens hos den undersökandeläkaren. Läkarintyg bör ocksä kunna ersättas av yttrande från vårdinrättningeller av annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Mitt förslag:Rätten skall kunna meddela interimisfiska förordnanden i frågor om förordnandeav god man eller förvaltare, omprövning av godmanskaps eller förvaltarskapsomfattning och enfiedigande av en försumlig god man eller förvaltare. Förmynderskapsutredningensförslag: Överensstämmer i stort med mitt förslag. Utredningen föreslår dockinte någon möjlighet fill interimistiska förordnanden i omprövningsfallen.Enligt utredningens förslag skall i stället förvaltaren kunna omhänderta visstslags egendom i avvaktan på att domstolen avgör om denna omfattas av uppdraget(se betänkandet s. 179, 181-182 och 185). Skälen för mitt förslag:Om det krävs omedelbar vård av den enskildes angelägenheter eller ett dröjsmålannars skulle medföra uppenbar skada för den enskilde, bör rätten kunna meddelainterimisfiskt förordnande om förvaltarskap eller godmanskap. För att förhindraatt någon vid uppnådd myndighetsålder skulle sakna erforderiigt skydd bör etlsådant förordnande även kunna meddelas beträffande en underårig, att gälla fr.o. m. hans 18-årsdag. Förmynderskapsutredningenhar inte föreslagit någon bestämmelse om interimistiskt förordnande iomprövningsfallen. När det gäller förvaltarskap har utredningen i ställetföreslagit att förvaltaren skall kunna omhänderta sådan egendom, somhuvudmannen normalt råder över själv, i avvaktan på att rätten avgör omegendomen skall omfattas av uppdraget. ex. arbetsinkomst och gåva som har getts med villkor att egendo- Prop.1987/88:32 men inte skall omfattas av förvaltarens rädighet. Tanken bakom denföreslagna regeln är att man skulle kunna hindra t. ex. att egendomen används påett sätt som skadar huvudmannen. Som förebild för utredningens förslag i dendelen har tjänat bestämmelserna i 9 kap. 3 och 4 §§ samt 10 kap. 5 och 6 §§ föräldrabalkenom förmyndares möjlighet att omhänderta den omyndiges egendom. förvaltarskap bygger på grundtanken att förvaltamppdraget skallanpassas till den enskildes behov i det särskilda fallet. Mot den bakgrundenframstår det som naturligt att förvaltaren inte får vidta åtgärder medegendom, som faller utanför det ursprungliga förordnandet, förtän rätten harutvidgat uppdraget till att omfatta även sådan egendom. Men behovet av ettsnabbt ingripande i vissa fall kvarstår med en sådan lösning. Rätten bör därförges möjlighet att förordna interimistiskt i frågan. Den möjligheten bör intebara stå till buds när det gäller arbetsinkomst och annan egendom av sådantslag som har berörts utan kunna användas även i andra fall av omprövningav ett förvaltamppdrags omfattning. Behov av interimistiskt förordnande kan ocksäuppkomma vid motsvarande omprövning av godmanskap. 2.6 Följdändringar i annan lagstiftning Ioch med att institutet omyndigförklaring försvinner, kommer begreppet omyndig ifortsättningen att vara liktydigt med underårig. Det kan diskuteras om terminologininte borde förenklas, så att benämningen underårig genomgående används istället för omyndig. Detta skulle kräva åtskilliga språkliga justeringar i ettstort antal författningar. Något egentligt behov av en sådan terminologiändringsynes inle föreligga. Jag vill därför inte förorda en sådan ändring. Iett flertal författningar finns bestämmelser om behörighet för en tjänsi ellerett uppdrag. Ett vanligt behörighetsvillkor är att den som skall utses inte fårvara omyndig. Det gäller t. ex. domare, advokater, styrelseledamöter iaktiebolag och utgivare för periodisk skrift. Om omyndigförklarings-institutetavskaffas, kommer endast underåriga att omfattas av sådana bestämmelser. Fråganär då om man bör lägga lill regler om att även de som är allvarligt sjuka e.d.skall vara utestängda. Den uppfattningen har framförts av någraremissinstanser. Enligt min mening behövs dock inga sådana regler. Redan i en mångfald ansvarsfulla befattningar utan behörighetskrav av detla slag.Om någon pä grund av sjukdom e.d. kan anses mindre lämplig att inneha en Ijänsteller ett uppdrag, kan hänsyn i regel tas fill detta med stöd av gällandebestämmelser om en allmän lämplighetsprövning. Det kan också erinras om att ettförordnande av god man enligt nuvarande 18 kap. 3 § inteautomatiskt medför att den som får god man blir obehörig. bestämmelser som innehåller behörighetskrav bör således begreppet omyndig -med betydelsen underårig - stå kvar utan någon komplettering. Fleraförfattningar innehåller särbestämmelser beträffande omyndiga 29 somen följd av att dessa saknar rättshandlingsförmåga. Hit hör bestäm- Prop.1987/88:32 melserna i 18 kap. 3 § jordabalken om att godtrosförvärv inte kan gmndaspå en handling som har utfärdats av en av omyndig och i 4 kap. 3 § aktiebolagslagen(1975:1385) om att emissionsbevis m. m. inte med befriande verkan kan skickastill en omyndig aktieägare. Skyddsregler av detta slag bör gälla även personersom har förvaltare, förutsatt att angelägenheten i fråga faller inom ramen förförvaltamppdraget. Inågra angelägenheter av övervägande personlig natur krävs enligt gällandebestämmelser att en omyndigförklarad person har samtycke av förmyndaren. giftermål och adoption. Frågan är om motsvarande krav på samtycke böruppställas när det gäller personer som har förvaltare eller om någon annan typav begränsning bör införas i deras fall. Under remissbehandlingen har olikauppfattningar kommit till uttryck i frågan. Del finns enligt min mening inteskäl att i angelägenheter av detta slag utsätta en person för särbehandlingenbart på den gmnden att förvaltare har förordnats för honom. Något krav påsamtycke av förvaltaren i dessa fall bör alltsä inte uppställas. Jag kommer ispecialmotiveringen att beröra vilken betydelse t. ex. den enskildessinnestillstånd kan ha i de fall som avses. Detfinns i flera författningar bestämmelser som avser såväl förmyndare som godemän. Dessa bestämmelser bör i fortsättningen gälla även förvaltare. Vidare börvissa bestämmelser, som avser endast förmyndare, göras fillämpliga påbåde förvaltare och gode män. En förutsättning är naturligtvis attangelägenheten omfattas av uppdraget. Det handlar framför allt om reglerangående anmälningsskyldighet o. d. Denföreslagna reformen nödvändiggör ändringar i de internationellt privaträttsligaförfattningar som innehäller regler om omyndiga. Ett förslag i den delenutarbetas av förmynderskapsutredningen. I utredningens fortsattauppdrag ingår också att se över bestämmelser rörandeförmyndares och god mans förvaltning m. m. Jag avser att senare återkomma medförslag i dessa delar. 2.7 Ikraftträdande m. m. Detär angeläget att reformen kan genomföras , så att bl. a.det nuvarande rösträttshindret försvinner. Eftersom det i den delen krävs en gmndlagsändring,måste det emellertid först fattas två riksdagsbeslut med mellanliggande val.Det torde ocksä vara nödvändigt med visst förberedelsearbete hos berördamyndigheter, främst domstolar och överförmyndare, innan de nya reglerna kanträda i kraft. Med hänsyn till det sagda framstår den som enlämplig ikraftträdandedag. Detkan förutsättas att många av dem som är omyndigförklarade även ifortsättningen behöver hjälp genom bl. a. förvaltare. Att utreda hjälpbehovethos alla berörda tar självfallet . Det kan därför ifrågasättas attlåta gällande omyndigförklaringar bestå efter ikraftträdandetav de nya bestämmelserna, till dess hjälpbehovet i vatje särskilt fall harblivit utrett. anser jag dock att det är en bättre 30 ordning att låtaomyndigförklaringsinstitutet upphöra helt och hållet, så Prop. 1987/88:32 snartde nya bestämmelserna träder i kraft. För att de som är omyndigförklaradeinte skall stå utan skydd kan det lämpligenföreskrivas att de tills vidare skall anses ha förvaltare med uppdrag attbevaka deras rätt, förvalta deras egendom och söa för deras person. De tidigareförmyndarna bör då tills vidare, utan särskilt förordnande, tjänstgöra somförvaltare. Överförmyndarnabör emellerfid vara skyldiga att gå igenom alla sina förmynderskapsärendenoch ta ställning fill vilka ätgärder som behöver vidtas. I många fall tordedet bli aktuellt att ansöka hos domstolen om ett mera permanent förvaltarförordnande,eventuellt begränsat till viss egendom e. d. Det är också tänkbart att ett godmansförordnandeär fillräckligt. Föratt inte de berörda provisoriska förvallarskapen skall bestå bör det, som utredningen har förordat, föreskrivas atl de upphörsenast vid en viss lidpunkt. Enligt utredningens förslag skall dennaövergångstid utgöra . Flera remissinstanser anser dock att äralltför kort. Enligt min mening bör en övergångsperiod varatillräcklig. Överförmyndarna bör alltså ha pä sig att ansöka om eltmera permanent förvaltar- eller godmansförordnande. Vadbeträffar tidigare meddelade godmansförordnanden ger den nya lagstiftningeninte anledning till en systematisk genomgång av alla ärenden på samma sätl somnär det gäller förmynderskapsärendena. För tillämpningen av de nya reglerna omgodmansförordnande torde därför inte krävas någon övergångsperiod. 2.8 Kostnader och resursbehov Detär svårt att göra en säker bedömning när del gäller kostnadseffekterna avreformen. Som flera remissinstanser har framhållit kan de föreslagna utredningskraveni godmans- och förvaltarärendena komma att medföra ett visst merarbete iförhållande till nuläget hos berörda myndigheter. Detta uppvägs dock av de besparingarsom blir följden av att omyndigförklaringsinstitutet upphävs. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring iregeringsformen, 3. lag om ändring i vallagen(1972:620), 4. lag om ändring i kommunallagen(1977:179), 5. lag om ändring i lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, 6. lag om ändring itryckfrihetsförordningen, 7. lag om ändring i . 1. lag om ändringi , Prop. 2. lag om ändringi lagen (1928:281) om allmänna arvsfonden, 10. lag om ändring i jordabalken, 11. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988), 12. lag om ändring i lagen (1973:1150)om förvaltning av samfälligheter, 13. lag om ändring i , 14. lag om ändring i lagen (1946:807)om handläggning av domstolsärenden, 15. lag om ändring i lagen (1924:322)om vård av omyndigs värdehandlingar, 16. lag om ändring i lagen (1904:48 s.1) om samäganderätt, 17. lag om ändring i lagen (1915:218)om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område, 18. lag om ändring i lagen (1936:81) omskuldebrev, 19. lag om ändring i lagen (1981:131)om kallelse på okända borgenärer, 20. lag om ändring i lagen (1962:381)om allmän försäkring, 21. lag om ändring i lagen (1962:392)om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg, 22. lag om ändring i studiestödslagen(1973:349), 23. lag om ändring i lagen (1976:380)om arbetsskadeförsäkring, 24. lag om ändring i lagen (1979:84) omdelpensionsförsäkring, 25. lag om ändring i socialtjänstlagen(1980:620), 26. lag om ändring i lagen (1944:133)om kastrering, 27. lag om ändring i lagen (1966:293)om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissa fall, 28. lag om ändring i transplantationslagen(1975:190), 29. lagom ändring i lagen (1985:568) omsärskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl., 30. lag om ändring i bankrörelselagen(1987:617), 31. lag om ändring ibankaktiebolagslagen (1987:618), 32. lag om ändring i aktiebolagslagen(1975:1385), 33. lag om ändring i aktiefondslagen(1974:931), 34. lag om ändring iförsäkringsrörelselagen (1982:713), 35. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623), 36. lag om ändring ifastighetstaxeringslagen (1979:1152), 37. lag om ändring i lagen (1976:600)om offentlig anställning, 38. lag om ändring i lagen (1977:293)om handel med drycker, 39. lag om ändring i lagen (1984:989) omsocialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bdaga4 . Samråd har skett med chefen för socialdepartementetbeträffande lagförslag 20, 21, 23-28, 38 och 39, med statsrådet lagförslag 29, med chefen för beträffandelagförslag 35 och 36, med statsrådet beträffande lagförslag 30, 31,33 och 34, med chefen för beträffande lagförslag 22samt med chefen för beträffande lagförslag 4, 5 och 37. 4 Specialmotivering Prop. Härredovisas mina kommentarer till de enskilda lagförslagen. Rösträttvid val till fillkommer svensk medborgare som är bosatt i riket. Omrösträtt för svensk medborgare som ej är bosatt i riket finns bestämmelser ilag. Den som icke har uppnått ålder senast på valdagen har ejrösträtt. Fråganhuruvida rösträtt enligt första stycket föreligger avgöres på grundval av enföre valet upprättad röstlängd. (Jfr3 kap. 2 § i utredningens förslag 2) Iparagrafen har föreskriften om att omyndigförklarade saknar rösträtt utgått.Det innebär att, vid sidan om bestämmelserna om medborgarskap och bosättning,det enda villkoret för rösträtt vid riksdagsval är att den röstande har ålder senast på valdagen. Reglerom rådgivande folkomröstning och folkomröstning i grundlagsfråga finns ifolkomröstningslagen (1979:369). I 5 § första stycket denna lag föreskrivs attrösträtt fillkommer den som är röstberättigad vid riksdagsval. Ändringen iförevarande paragraf har alltså betydelse även för folkomröstning av dettaslag. Endastden som uppfyller villkoren för rösträtt kan vara ledamot av ellerersättare för ledamot. (Saknarmotsvarighet i utredningens förslag) Paragrafenföreskriver atl en riksdagsledamot skall uppfylla villkoren förrösträtt och vara myndig. Eftersom rösträttsåldern överensstämmer medmyndighetsåldern har villkoret om att en riksdagsledamot skall vara myndigingen självständig betydelse. Det har därför utgått. Harnågon som laga ställföreträdare för juridisk person eller som förmyndare, godman eller förvaltare att svara för enskilt anspråk på grund av tryckfrihetsbrott,får anspråket göras gällande även mot den juridiska personen eller mot den, förvilken förmyndaren, gode mannen eller förvaltaren förordnats, om och i denomfattning sådant anspråk eljest enligt lag får göras gällande. (Jfr11 kap. 3 § i utredningens förslag 6) 3 1987/88. I paragrafen har till deföreträdare som i vissa fall kan svara för enskilt Prop. 1987/88:32 anspråkpå grund av tryckfrihetsbrott lagts förvaltare. Av sammanhanget framgår attdärmed avses förvaltare enligt FB. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring iregeringsformen, 3. lag om ändring i vallagen(1972:620), 4. lag om ändring i kommunallagen(1977:179), 5. lag om ändring i lagen(1982:1052) om församlingar och kyrkliga samfälligheter, 6. lag om ändring i tryckfrihetsföiordningen, 7. lag om ändring i , 8. lag om ändring i , 9. lag om ändring i lagen(1928:281) om allmänna arvsfonden, 10. lag om ändring i jordabalken, 11. lag om ändring ifastighetsbildningslagen (1970:988), 12. lag om ändring i lagen(1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, 13. lag om ändring irättegångsbalken, 14. lag om ändring i lagen(1946:807) om handläggning av domstolsärenden, 15. lag om ändring i lagen(1924:322) om vård av omyndigs värdehandlingar, 16. lag om ändring i lagen (1904:48s. 1) om samäganderätt, 17. lag om ändring i lagen(1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område, 18. lag om ändring i lagen(1936:81) om skuldebrev, 19. lag om ändring i lagen(1981:131) om kallelse på okända borgenärer, 20. lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring, 21. lag om ändring i lagen(1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg, 22. lag om ändring istudiestödslagen (1973:349), 23. lag om ändring i lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring, 24. lag om ändring i lagen(1979:84) om delpensionsförsäkring, 25. lag om ändring isocialtjänstlagen (1980:620), 26. lag om ändring i lagen(1944:133) om kastrering, 27. lag om ändring i lagen(1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk värd i vissa fall, 28. lag om ändring i transplantationslagen(1975:190), 29. lagom ändringi lagen (1985:568)om särskilda omsorgerom psykiskt utvecklingsstörda m.fl., 30. lag om ändring ibankrörelselagen (1987:617), 31. tag om ändring ibankaktiebolagslagen (1987:618), 32. lag om ändring iaktiebolagslagen (1975:1385), 34 33. lag om ändring 34. lag om ändring 35. lagom ändring 36. lag om ändring 37. lag om ändring 38. lag om ändring 39. lag om ändring aktiefondslagen(1974:931), försäkringsrörelselagen (1982:713), taxeringslagen (1956:623), fastighetstaxeringslagen(1979:1152), lagen (1976:600) om offentlig anställning, lagen (1977:293) omhandel med drycker, lagen (1984:989) omsocialförsäkringsväsendet under krig och krigsfara. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde Mannerfelt, justitierådet , regeringsrådet . Enligtutdrag av protokoll vid regeringssammanträde harregeringen på hemställan av statsrädet beslutat inhämta lagrådetsyttrande över förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring iregeringsformen, 3. vissa lagar om ändring iförfattningar vilka i remissprotokollets avsnitt 5 förtecknats under punkterna3-39, varav punkt 6 avser lag om ändring i tryckfrihetsförordningen. Föredragandeinför lagrådet har varit hovrättsassessorn . Föredragningenoch därmed lagrådets granskning har av skäl och på sätt nedan anges indelats itvå etapper. Lagrådetavger såvitt angår den första etappen följande yttrande: Tillremissärendet hör som nämnts förslag till lag om ändring i regeringsformen ochförslag till lag om ändring i ttyckfrihetsförordningen. Villkoren för gmndlagsändringarföranleder att, om tidsplanen för den föreslagna reformen skall kunnagenomföras, regeringens proposition i gmndlagsde-larna måste föreligga senastden . Medhänsyn till ärendets brådskande natur har lagrådets granskningsarbete i en förstaetapp begränsats till att avse A. enöversiktlig genomgång av de allmänna grunderna för de till föräld rabalken hänförliga centrala ändringsförslagen i ärendet och B. fullständiglagrådsgranskning av förslagen fill lagen om ändring i regeringsformen och lagen om ändring i tryckfrihetsförordningen. Idet under A angivna hänseendet har lagrådet funnit att, frän de utgångspunkterlagrådet har att beakta, det inte kommer att föreligga några hinder mot att denföreslagna reformen blir genomförd i huvudsaklig överensstämmelse medförslaget. Motden bakgmnden kan lagrådet beträffande de under B angivna förslagen avgivayttrandet att granskningen inte givit anledning till erinran. Beträffandeden andra etappen av lagrädsarbetel, avseende remissförslagen i övrigahänseenden, kommer lagrådet senare att avge yttrande i sedvanlig ordning. Utdragur protokoll från regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , S. , , , , R. ,, , G. , , Proposition om ändringar i regeringsformen och tryckfrihetsförordningen Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över de allmänna grunderna för detill hänförliga centrala ändringsförslagen och över förslagen fill 1. lag om ändring iregeringsformen, 2. lag om ändring itryckfrihetsförordningen. Föredragandenanför: Liksom lagrådet anser jag att lagstiftningsarbetet bör delas upp i tvåetapper. Lagrådet här lämnat de nu aktuella lagförslagen utan erinran. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta dessa förslag. Min avsiktär att återkomma med förslag i återstående delar av lagstiftningsärendet, närlagrådet har genomfört en fullständig granskning av samfiiga ändringsförslag ilagrådsremissen. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. 1987/88: 32 Bilaga 1 Sammanfattning av förmynderskapsutredningens betänkande Utredningenhar fått i uppdrag att med förtur undersöka möjligheterna att avskaffainstitutet omyndigförklaring. I detta betänkande redovisar utredningenresultatet av sina överväganden i frågan. Utredningenkonstaterar inledningsvis att en omyndigförklaring har allvarliga konsekvenserför den som drabbas. Han eller hon berövas sin rättsliga handlingsförmåga i sågott som alla hänseenden. En omyndigförklaring berör inte bara den ekonomiskarörelsefriheten utan begränsar över huvud taget den enskildes möjlighet att tainitiativ och hävda en åsikt. Något som upplevs som särskilt negativt är attrösträtten i allmänna val går förlorad. Delångtgående inskränkningarna i den enskildes rättshandlingsför-mäga inträffaräven i sådana fall då en omyndigförklaring framför allt är motiverad för att taifrån den enskilde bestämmanderätten över viss egendom e.d. En omyndigförklaringkan alltså sägas vara ett trubbigt instrument som i stor utsträckning speglaren äldre tids synsätt. I många fall kan en omyndigförklaring få allvarligaföljder för den omyndigförklarades psykiska tillstånd och försvåra en socialanpassning. Genomen reform av reglerna i inskränktes möjligheterna attförklara en person omyndig, som det blev lättare att förordna god manför den som behöver hjälp med att sköta sina angelägenheter. Härigenom harantalet omyndigförklarade sjunkit från ca 30 1976, då reformen trädde ikraft, till omkring 15 000 vid 1985 ärs utgång. Detta antal kan på siktförväntas minska, bl.a. som resultat av en ökad aktivitet hos överförmyndarnanär det gäller att ta inifiativ till hävanden av omyndigförklaringar. mening har emellertid en omyndigförklaring sådana nackdelar attstarka skäl talar för att institutet helt avskaffas. En sådan åtgärd står ocksåi samklang med de tankegångar som kommer fram i socialtjänstlagen och dennyligen antagna lagen om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m.fl.Respekten för människors självbestämmanderätt och integritet står där iförgrunden. Ettavskaffande av omyndigförklaringsinstitutet kräver emellertid att man på ett annat sätt tillgodoser behovet av hjälp och skydd för personer som på grund av sjukdom e.d. saknar förmåga att själva ha hand om sina angelägenheter. Det är bl.a. viktigt att psykiskt svaga personer skyddas från påtryckningar av personer i deras omgivning som vill få till stånd 38 Vid sidan av dem som är omyndig- Prop.1987/88: 32 förklarade finns det också andra grupper som behöver hjälp i såvälper- Bilaga 1 sonliga som ekonomiska eller rättsliga frågor. Föratt den enskilde skall få ett tillfredsställande skydd är det inte tillräckligtmed de möjligheter som erbjuds enligt socialtjänst- och omsorgslagstiftningen.Inte heller kan man lita till de nuvarande möjligheterna att ogiltigförklaraavtal som har slutits under inflytande av rubbad själsverksamhet m.m. I ställetmåste enligt utredningens mening nya former för bistånd tillskapas inom ramenför . Närmast till hands ligger då att bygga ut det nuvarande godmansinstitutet.