prop · GB0345 · 1987-12-31 00:00:00 — Mittförslag: Kapilaltäckningskraven för banker, fondkommissionsbolag ochfinansbolag utvidgas så att vissa ytterligare åtaganden som dessa gör påkapitalmarknaden kommer atl omfattas av beslämmelserna om kapitaltäckning. Regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, bankinspektionen ges rätt att utfärdaföreskrifter som innebär att etl åtagande kan få tas upp till ett belopp som ärlägre än det nominella. Kommitténsförslag: Överensstämmer i sak med milt förslag. Kommillén föreslår dock attäven placeringen i de olika riskklasserna skall ske enligt detillämpningsföreskrifter regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,bankinspektionen föreslås få utförda. Remissinstanserna:Remissinstanserna har i huvudsak lämnat kommitténs förslag utan erinran. Fleraremissinstanser framför dock synpunkter på förslagets utformning ochtillämpning. Bankinspektionen tar upp frågan om ränterisker ochframhåller alt in- Prop. 1987/88: 45 spektiotien deltar i detinternationella arbete som pågår för att begränsa institutens exponering fördessa risker. Inspektionen kommer atl ta erforderliga initiativ i denna fråganär pågående arbete slutförts. Fullmäktige i redogör för vissa andra risker änkreditrisker, t.ex. ränterisker, valutarisker, likviditetsrisker, affärsriskeroch administrativa risker. Beträffande kreditriskerna anser fullmäkfige attförslaget bör utsträckas att också omfatta länelöften och ej utnyttjade krediteri räkning samt att nettoredovisning ej skall ske vid åtaganden i samband medterminshandel. Fullmäktige anser också alt de viktigaste nya "placeringarna"bör anges i lagtexten eventuellt kompletterat med en "övrig" post.Vidare framhålls att det inte får föreligga någon tvekan om huvudinnehållet ide föreskrifter som skall meddelas . Fullmäktige är också tveksam tillatt kapilaltäckningskraven skärps utan att det har gjorts någon värdering avvilka ökade krav som ställs på institutens eget kapilal. Fullmäktigeförutsätter att kapitaltäckningsbestämmelserna utreds ytteriigare och all del ipropositionen klart uttalas att de föreslagna bestämmelserna är provisoriska. Hovrätten för anför tveksamhet mot avkommittén föreslagen delegation till bankinspektionen all utfärdatillämpningsföreskrifter. ifrågasätter om den lagulfyllnadsom åsyftas av kommittén kan ske i tillämpningsföreskrifter. Inspektionen anseri stället att en bemyndigande kan ges enligt 8 kap. 7 § regeringsformen (RF) ifråga om möjligheten att frångå det nominella beloppet. anför alt den genomgång av olika risker ochden in-rangering i nägon av de tre riskklasserna som kommittén gjort snarastbör ses som en rekommendation för kommande beslut med slöd av föreslagetbemyndigande. Vidare understryks vikten av att det vid tillämpningen tas storhänsyn till de marknadsmässiga förutsättningarna och att utfärdande avföreskrifter bör föregås av samråd med bankerna och deras organisationer såall dessa blir konkurrensneutrala och anpassade lill marknadensförutsättningar. , ochFinansbolagens förening anför liknande synpunkter. anser det mindre väl genomtänkt,med hänvisning till del tidigare nämnda beslutet av centralbankscheferna , alt nu lägga fram ett nationellt förslag utan reell förankring i deinternationella tendenser som gäller. Föreningen anför vidare bl. a. att enförsäkringslösning borde utredas. Föreningen motsätter sig aU utfärdande avföreskrifter kan delegeras av regeringen till bankinspektionen. stadshypotekskassa anför att vissagällande ka-pilaltäckningsbestämmelser bryter mot konkurrensneutraliteten ochföreslår att dessa ändras i detta sammanhang. De närmare ställningstagandena framgår avremissammanställningen (bil. Skälen för mitt förslag: De kapital krav som gäller förbankers och fond kommlssionsbolags placeringar samt för finansbolagens upplåningsrätt in nebär inte att någon exakt avvägning gjorts av den risk som kan vara 13 förenad med de olikaplaceringarna. Kapitalkravet skall i stället ses som en Prop. 1987/88: 45allmän bedömning av hur stort kapilal som bör finnas för alt täcka de risker somkan följa av den bedrivna verksamheten. Bankernaär i sin verksamhet utsatta även för andra risker än föriustris-ker i sambandmed kreditgivning (jch kapiialkraven avses ge ett skydd även för sådana risker.Kapilaltäckningsbestämmelsernas anknytning till placeringarna är endasl etl sätlalt räkna fram vad som kan anses vara en acceptabel kapitalbas. Idelta sammanhang förtjänar också alt framhållas alt beslämmelserna om kapilalläckninginle är del enda medlet som finns för alt trygga insällarnas medel. Härutöverfinns bl.a. bestämmelser om bankernas kreditgivning, vilkas huvudsyfte är atltrygga institutens solvens. Till delta kommer bankinspektionens tillsynsverksamhet,som bl.a. innebäratt inspektionen skall hålla sig underrättad om förhållandensom kan inverka på en banks säkerhet och i övrigl är av betydelse för en sundutveckling av bankverksamheten. Dåkreditgivningen är en banks huvudsakliga verksamhet och också ansetts vara den verksamhelsom innefattar den största förlustrisken har del varit naturligt atl anknyta kapitaltäckningsreglernafill kreditgivningen. Bankerna löper emellertid risker också av andra slag. Kreditmarknadskommitténhar i sitt betänkande pekat på likviditetsrisk, affärsrisk och administrativrisk. Exempel på risker som kan hänföras lill dessa definitioner är en snabbavtappning av likvida medel ur banken och en inträdande svårighet altfinna alternativ finansiering, risk för förlust genom inbrott och rån samt riskför förlust genom felaktig handläggning. Kravet på egel kapilal skall givetvisge ett tillräckligt skydd även för sådana risker. Olika regler i banklagarna ulöverkapitaltäckningsbestämmelserna, t.ex. regler om kassareserv, har tillkommit föratt förebygga de förlustrisker som kan uppkomma i verksamhelen. En risk somunder senare år särskilt uppmärksammats och som också diskuteras av kreditmarknadskommitténär ränterisken. En sädan risk uppkommer dä en bank gjort tidsbundna placeringarlill fasl ränta, vilka finansierats med medel som löper med rörlig ränla.Risken är påtaglig exempelvis i bankernas obligalionsporlfölj eftersomräntebindningen på tillgångssidan ej överensstämmer med ränle-bindningen påskuldsidan. Gällandekapitaltäckningsbestämmelser grundar sig som beskrivits på bankernas tillgångarsamt på de garantiåtaganden som de ingått. Ulvecklingen under de senaste årenhar inneburit all banker - såväl i som utomlands - liksom i vissomfattning fondkommissionsbolag och finansbolag i ökande utsträckning gjortåtaganden som inte redovisas i balansräkningen. Sådana åtaganden kan varaförenade med risker av varierande grad. har konstateratatt det kan ifrågasättas om inle nuvarande kapitaltäckningskrav kan lolkas såatt de ifrågavarande åtagandena kan inkluderas i lämnade garantiförbindelsermen all bankinspektionen, med hänsyn lill att sådana åtaganden inte förekom dånuvarande bestämmelser tillkom, inte velat göra en sådan tolkning. Deåtaganden som bankerna m.fl. gör utanför balansräkningarna kan bl. a. härledas till den allt större belydelse som penningmarknaden fått. Debudgetunderskott som uppkommit i flera länder har lett till en högre Prop.1987/88: 45 likviditet på marknaden. Penningströmmarna har i störreutsträckning än fidigare kanaliserats vid sidan av banksystemet, då företag medhög likviditet föredragit att själva uppträda som kreditgivare i stället föralt deponera medel i bank. Kreditgivningen har emellertid ofta skett i andraformer än de i banksystemet vanligen tillämpade. I stället för all låna motrevers har en låntagare emitterat omsätlningsbara värdepapper av olika slag somplacerats på marknaden. För emittenten innebär della en möjlighel all smidigareanpassa sin upplåning éfler behovet och också att avpassa upplåningen fill etlgynnsamt ränteläge. För köparen av värdepapperet ligger fördelen i att han intebehöver binda sig för placeringen än hans likvida situationmedger. Ensådan marknad som här beskrivits kan emellertid i regel inte fungera utanmedverkan av kreditinstitut. En placerare pä marknaden måste kunna lita på attvärdepapperet i fråga kan avyttras när han så önskar. Emittenten i sin turmåste kunna vara säker på att det belopp han behöver låna också slår lillförfogande under den lid del bedömts erforderligt. För att säkerställa de bådakontrahenternas intressen har banker och andra kredifinstitut åtagit sig attunder vissa förutsättningar upprätthålla en marknad i de emitteradevärdepapperen. I vissa fall har detta inneburit att institutet förbundit sigatt självt ge krediten i egen portfölj om marknaden inte skulle gå altupprätthålla. Även för bankerna har det kunnal vara fördelaktigt atl kunnamedverka till tillväxten av denna marknad. Motsvarande utlåning direkt i bankenskulle i många fall ha mött svårigheter med hänsyn lill kapilaltäckningskravet. Vadhär beskrivits är sådana värdepapper som på den svenska marknaden benämnes företagscertifikateller marknadsbevis. På den internationella marknaden är benämningarna Note IssuanceFacilities (NIF) och Revolving Underwriting Facilities (RUF). Blandåsyftade åtaganden fmns vidare t.ex. leveransförbindelser vid överlåtelse avvärdepapper, återköpsförbindelser och kreditgarantier vid överlåtelse avlåneportföljer, öppna positioner vid terminshandel, garantier vid likviditetsförvaltning,vissa åtaganden i samband med remburser och utfästelser i samband med confirming. Denmarknad som utvecklats har för de nämnda kreditinstituten inneburit all deåtagit sig etl allt större ansvar för engagemang som inte framgår av derasbalansräkningar. Tillsynsmyndigheter i den s.k. 10-gruppens länder har ell etablerat samarbete med regelbundna sammanträden i BIS. Samarbetet har bl. a. till syfte att på ett tidigt stadium söka uppmärksamma problem som kan uppkomma inom tillsynsområdel och atl söka lösa dessa på ett så långt möjligt enhetligt sätt. Den ulveckling som ovan beskrivits uppmärk sammades och blev föremål för analys. arbete resulte rade i en kartläggning av de olika instrument som kommil lill användning och en bedömning av de risker som ansågs vara förenade med de åtagan den som gjorts. Karlläggningen avsåg inte endast de nya instrument som introducerats ulan också andra lyper av åtaganden som ansågs förenade med likartade risker. Sometl resultat av samarbetet mellan tillsynsmyndigheterna har fiera Prop.1987/88: 45 länder infört beslämmelser om kapitaltäckning för en del åtagandenför vilka sådana krav tidigare inte uppställts. Sålunda föreskrev Bank ofEngland alt tidigare beskrivna NIF och RUF skulle kräva sammakapital som garantier på motsvarande belopp. I infördes liknande kravunder hösten , medan , och införtregler . Regler är under diskussion eller införande i övriga av 10-gmppensländer. Det kan nämnas att utomlands är det i allmänhet tillsynsmyndigheternasom fastställer dessa krav. Kreditmarknadskommitténhar ytterligare analyserat den kreditrisk som kan vara förenad med sådanainstrument som förtecknats i bilaga till kommitténs promemoria. Som ettriktmärke för sin analys har kommittén haft alt söka sätta risken i relation tillden risk som kan vara förenad med placeringar som kreditinstitutet gjort. Ärrisken densamma som för en placering skall åtagandet medföra samma krav på kapilalläckning.Har risken bedömts vara av samma karaklär som för en entreprenadgaranli bör åtagandetmedföra kapitalkrav för halva sitt belopp. För åtaganden som har lägre riskgradän en entreprenadgaranli har kommittén inte funnit skäl att ställa kapitalkrav.Kommitténs analys har gjorts med utgångspunkt i den analys som gjorts inom BISoch i nära samarbete med företrädare för bankerna, fondkommissionsbolagen ochfinansbolagen. Kommitténkonstaterar också att del här är fråga om en marknad som är relativt ny ochunder utveckling. Del är sannolikt alt utvecklingen kommer att fortsätta ochatt nya typer av instrument, som inte kan förutses, kan tillkomma. Kommitténhar därför stannat för alt föreslå att de instrument, för vilka kapitaltäckningskravmed hänsyn till kreditrisken skall uppställas, inte skall som placeringarnasärskilt nämnas i lagtexten. Bland de åtaganden som bör omfattas av kapitaltäckningskravoch därvid tas upp finns leveransförbindelser vid överlåtelse avvärdepapper, återköpsförbindelser och garanti för kreditrisk vid överlåtelseav låneportfölj samt öppna positioner vid terminshandel. Bland åtaganden sombör tas upp finns oåterkalleliga importremburser och bekräftade exporl-remburser,åtaganden i samband med olika emissionsprogram samt utfästelse i samband med s.k. confirming. Därtill kommer placeringar och åtaganden som görs i samband medlikviditetsförvaltning. Avuppgifter som departementet låtit inhämla från bankinspektionen och berördabranschorganisationer framgår att de föreslagna kapilaltäckningskraven främstberör bankaktiebolagen, några större sparbanker och fondkommissionsbolagen.Dessa kommer att behöva förslärka sina kapitalbaser medsammanlaget tre till . Till detla kommer förbankaktiebolagens del de tidigare beslutade beslämmelserna om konsoliderad kapilalläckning.Dessa träder i kraft och beräknas medföra alt kapitalbasernaden och behöver förstärkas med sammanlaget omkringtre miljarder kronor. Jaggör följande bedömning. Kapilaltäckningskravenär av central betydelse för säkerheten för insät- 16 tare, långivare och andra kunder hos kreditinstituten. Deåtaganden ulan- Prop. 1987/88: 45 för balansräkningarna som instituten gör på kapitalmarknaden, utan all del ställs kapitalkrav, innebär enbetydande riskexponering. Marknaden befinner sig i snabb ulveckling och volymen påverksamheten motiverar därför att det nu införs kapitaltäckningskravför sådana åtaganden som kreditmarknadskommittén föreslagit. Ett ytterligare skäl är att man i flera andra länder redanställt likartade krav på kreditinstitut med en central roll påkapitalmarknaden. Ur inlernationell synvinkel är det viktigt att det pä olikaländers banker och andra kreditinsfitul med en verksamhet utanför del egnalandet ur konkurrenssynpunkt uppställs likartade krav. Det kan vidare nämnasalt åtaganden utanför balansräkningarna omfattas av det förslag lill nya beslämmelsersom skall utredas inom BIS. Enligl min mening krävs det inte något bemyndigande förregeringen eller bankinspektionen för att hänföra åtaganden till de olikariskklasserna. Detta följer, liksom för andra placeringar, av vilka säkerhetersom lämnats för åtagandet. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, bankinspekfionenbör däremot bemyndigas atl med stöd av 8 kap. 7 § RF utfärda föreskrifter sominnebär alt ett åtagande kan få las upp lill ell belopp som är lägre än detnominella. Jag anser atl erforderliga lagändringar kan utformas ihuvudsaklig överensstämmelse med kommilléns förslag. I de föreskrifter somskall utfärdas bör åtagandena tas upp med de belopp kommittén föreslagit. Omnya åtaganden, som omfattas av kapitalläckningskravet, tillkommer bör bankinspekfionenanalysera den kreditrisk de kan medföra och bestämma till vilka belopp de skallbeaktas. Det är därvid naturligt all detla föregås av kontakter med berördakreditinstitut. Likartade krav bör härvid ställas på de olika inslilutsgmppersom lämnar ifrågavarande åtaganden, dvs. på banker, fondkommissionsbolag ochfinansbolag. Det är vidare av betydelse, särskill för institut medinternationell verksamhel, att kapitalkraven i den svenska lagstiftningen ävenutanför landets gränser uppfattas som adekvata. Även om del inle är möjligl altuppnå enhetlighet i olika länders bestämmelser torde det vara värdefullt altkunna påvisa alt samma typ av risker blir föremål för - så långt möjligl -samma bedömning. Som jag tidigare nämnt har flera länder i 10-gruppen redaninfört motsvarande beslämmelser, bl. a. beträffande åtaganden i samband medolika emissionsprogram. I den mån nya åtaganden tillkommer bör de krav somställs i så långt det är möjligt anpassas till de krav som ställs påkreditinstitut i andra länder i 10-gruppen. Som ettresultat av de utökade kapilaltäckningskraven kommer flera bankaktiebolag och någon eller ett par sparbanker alt tvingas öka sina kapitalbaser med avsevärda belopp. Delta vållar särskilda problem för sparbankerna eftersom de inle med nuvarande bestämmelser kan tillföras externt riskkapital. Av redogörelsen i avsnitt I framgår dock atl kapitalba sen, om del finns synnerliga skäl, kan förstärkas med förlagslån upp till en och en halv gånger de egna fonderna. 2 1987/88. uppdrag alt lämna förslagsom löser frågan om kapitaltillskott till sparban- Prop. 1987/88:45 kerna pålängre sikt. förslag kommer enligt vad som inhämtatsatt överlämnas /88. Jagkan instämma i vad fullmäktige i anfört rörande behovet avytterligare utredning av bestämmelserna om kapitaltäckning. Detta är ocksåförutsatt av kreditmarknadskommittén. De föreslagna bestämmelserna bör därförses som provisoriska. Vid en senare översyn bör de ytterligare risker somfullmäktige redovisat, t. ex. ränterisker, valutarisker, likviditetsrisker,affärsrisker och administrativa risker behandlas. Beträffande de kreditriskersom kan vara förenade med t. ex. lånelöften eller de ytterligare kreditriskersom kan uppstå vid åtaganden i samband med terminshandel vill jag erinra om attdet pågår diskussioner på internationellt plan som kan leda lill att ävendessa risker kan komma att omfattas av kapitalkrav. Jag anser därför atl ävendessa kan behandlas i ett senare sammanhang. I avvaktan på en kommande översynav kapitaltäckningsbestämmelserna får de risker som inle omfattas av förslagetbevakas av bankinspektionen inom ramen för inspektionens tillsynsverksamhet. Rörandede lagtekniska synpunkter som framförts av hovrätten för i frågaom möjlighet för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,bankinspektionen att utfärda de tillämpningsföreskrifter som erfordras förinplacering i riskldasserna och att bestämma till vilka belopp åtagandena skallbeaktas, är följande att säga. Enligt8 kap. 2 § RF skall föreskrifter om enskildas personliga ställning samt omderas personliga och ekonomiska förhållanden inbördes meddelas genom lag.Enligt 8 kap. 3 § RF skall föreskrifter om förhållandel mellan enskilda och detallmänna, som gäller åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp ienskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, också meddelas genom lag. I8 kap. 7 § RF stadgas emellertid att regeringen ulan hinder av 3 § kan efterbemyndigande i lag genom förordning meddela föreskrifter om annat än skatt, omföreskrifterna avser något av vissa i 7 § uppräknade ämnen, bl. Detnu föreslagna bemyndigandet innebär att det i föreskrifter kan föreskrivas att eltåtagande vid beräkning av kapilaltäckningskravet kan få las upp lill ett beloppsom är lägre än del nominella. som enligt mitt förslag kan utfärdas med slöd av bemyndigandet ärenligt min mening inte hånförliga till 8 kap. 2 § RF. Föreskrifterna rör istället sådana förhållanden som avses i 8 kap. 3 § RF. Eftersom det är fråga omnäringsverksamhet kan med stöd av 8 kap. 7 § RF bemyndiga regeringen atlutfärda föreskrifter i ämnet. Möjlighel till vidare delegering enligt 8 kap. 11§ RF till bankinspektionen bör också ges. Deförslag stadshypotekskassan :Framfört om vissa andra ändringar i berördlagstiftning har beaktats vid utformningen av lagtexterna. Ändringen ibankrörelselagen är redaktionell. Ändringarna i lagen om finansbolag och i fondkommissionslageninnebäi" alt fordringar på hypoteksinstitutionerna vid beräkning av kapilalläckningskravjämställs med bl. a. kreditakliebolag. Deutökade kapilaltäckningskraven bör träda i kraft . Medhänsyn till atl flera av de berörda kreditinstituten mäste öka sina kapitalbasermed avsevärda belopp föreslår jag att de nya bestämmelserna skall träda i kraftden . Jag är medveten om all också delta datum för ikraftträdandekan vålla problem för vissa banker. De är då i sista hand hänvisade till den möjlighelsom finns att ansöka om bankinspektionens tillstånd all räkna in förlagslån upplill en och en halv gånger det egna kapitalet eller fonderna i kapitalbasen. Ienlighet med del anförda har inom upprättats förslag 1. lag om ändring ibankrörelselagen (1987: 617) 2. lag om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag 3. lag om ändring i fondkommissionslagen(1979: 748) Förslagenbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. 6 Specialmotivering till författningsförslagen Förslagen till ändringar i 2 kap. 10 § bankrörelselagen (1987:617),7 § lagen (1980: 2) om finansbolag och 18 § fondkommissionslagen (1979: 748). Avföreslagna ändringar framgår att vissa åtaganden som banker, finansbolag och fondkommissionsbolaggör på kapitalmarknaden skall omfattas av kapitaltäckningskrav. Medkapitalmarknaden avses i delta sammanhang marknaden för egel kapital -aktiemarknaden - och marknaden för lånat kapilal kreditmarknaden.Kreditmarknaden består i sin lur av två delmarknader, marknaden för långtkapital - obligationsmarknaden - och marknaden för kort kapilal penningmarknaden. Bankernas kreditgivning, både lång och kort, brukar ocksåräknas till kreditmarknaden även om inle bankkrediter i strikt mening ärvärdepapper som kan omsättas på en marknad. Deåtaganden som avses är sådana som, i likhet med vad som gäller för kapitaltäckningsbestämmelsernai övrigt, kan medföra en kreditrisk. Exempel på sådana åtaganden finns i denallmänna motiveringen. Regeringen eller, efterregeringens bemyndigande, bankinspektionen kan utfärda föreskrifter som innebär att ett åtagande får las upp lill etllägre belopp än det nominella. Utgångspunkten för bedömningen av lill vilket belopp ett åtagande skall las upp är den kreditrisk åtagandet kan medföra. Åtagandena kan därvid t.ex. klassas som innebärande full risk, vilket motsvarar samma risk som en kredit på samma belopp, halv risk, vilket i princip innebär samma risk som en entreprenadgaranti samt låg risk, innebärande en lägre riskgrad än de tidigare nämnda. Vid låg risk kan 19 föreskrivas atl åtagandetskall las upp lill noll. När kraven fastställs Prop. 1987/88:45 måste vidarekonkurrensneutraliteten i såväl som utlandet beaktas. För en riktigbedömning av risker och konkurrens är det lämpligl all prövningen sker efter kontakiermed berörda institut. Jaghemställer att lagrådets yttrande inhämtas över förslagen lill 1. lag om ändring i bankrörelselagen(1987: 617) 2. lag om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag 3. lag om ändring i fondkommissionslagen(1979: 748) Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan. Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f.d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetMagnusson. Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen på hemställanav statsrådet . beslutat inhämla lagrådets yltrande överförslag till 1. lag om ändring ibankrörelselagen (1987: 617), 2. lag om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag, 3. lag om ändring i fondkommissionslagen(1979:748). Förslagenhar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , , ,, , S. , , , , R. ,, , G. , , Proposition om utvidgade kapitaltäckningskrav för banker, fondkommissionsbolagoch finansbolag 1 Anmälan av lagrådets yttrande Föredragandenanmäler lagrådets yllrande (beslul om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde den 1 oklober 1987) över förslag lill Iag om ändring ibankrörelselagen (1987: 617), 2. lag om ändring i fondkommissionslagen(1979: 748), 3. lag om ändring i lagen (1980:2) om finansbolag. Lagrådethar lämnat lagförslagen ulan erinran. Jag har gjort vissa redaktionellaändringar av lagtexten. Jaghemställer att regeringen föreslår alt anla de av lagrådet granskade lagförslagen medvidtagna ändringar. 3 Beslut Prop. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag föredraganden lagt fram. 1987/88:45 KREDITMARKNADSKOMMITTÉN Kommitténfår härmed överlämna denna promemoria med förslag till förändring av kapitaltäckningsreglernaför bank, fondkommissionsbolag och finansbolag.