prop · GB03169 · 1987-12-31 00:00:00 — harbankaktiebolagen debiterats och sparbankerna och före-ningsbanksrörelseni september. Enligt en förordningsändring som träder i kraft den 25 mars 1988skall samtliga banker debiteras före september månads slut och bidragen betalasföre utgången av oktober. 14§ lagen (1963:76) om kreditaktiebolag föreskriver att varje kreditaktiebolagsom omfattas av bankinspektionens tillsyn - regeringen kan enligt 5 § befriaett bolag från tillsyn - skall åriigen erlägga bidrag för tillsynskostnaderna.Bidraget skall beräknas "efter visst, för bolagen lika förhållande tillsammanlagda beloppet av bolagets egna fonder och skulder vid utgången avnästföregående kalenderår", dock inte över 0,. Regeringen harbemyndigats att ge närmare föreskrifter om bidragens fastställande och erläggande. Förordningen(1975:3) om vissa kreditinstituts bidrag till bestridande av kostnaden förbankinspektionens verksamhet, m.m. reglerar som nämnts även kreditaktiebolagensbidrag till bankinspektionen. Enligt 1 § 4 i lydelse enligt förordning(1987:853) skall bolagen betala en miljondels (0,000001) % av egna fonder ochskulder. Bankinspektionenskall varje är lämna bolagen uppgift om bidragsbe lopp. Enligt en förordningsändring som träder i kraft skall dessa underrättelser lämnas före september månads slut och bidragen betalas före utgången av oktober. Finansbolag skall enligt 19 § lagen (1980:2) omfinansbolag betala bidrag för bankinspektionens tillsynsverksamhet.Bidraget fastställs genom närmare föreskrifter av regeringen och får inteöverstiga av nettovärdet av tillgångarna i bolagetsfinansieringsverksamhet det närmast föregående räkenskapsåret. Regeringens föreskrifter finns intagna i förordningen(1981:179) om finansbolags bidrag för att täcka kostnaden förbankinspektionens tillsynsverksamhet. Dess 1 §, i lydelse enligt förordning(1985:579), anger att årsbidraget för varje finansbolag skall uppgå till 0,01 %av nettovärdet av tillgångarna i bolagets finansieringsverksamhet enligt denbalansräkning som fastställts senast före utgången av juni . Bankinspektionen skall åriigen före september månadsutgång lämna finansbolagen uppgift om hur stort bidrag resp. bolag skallbetala. Inbetalning skall ske före oktober månads slut. 2.2.4 Lands- och stadshypoteksinstitutionerna 41 § lagen (1968:576) om stadshypotekskassaoch om stadshypoteksföreningar föreskriver att stadshypotekskassan ärligenskall erlägga bidrag till bestridande av bankinspektionens tillsynsverksamhet.Något procentuellt eller beloppsmässigt tak finns inte angivet. Regeringen harbemyndigats att meddela närmare föreskrifter om bidragets storlek och om dessfastställande. En motsvarande bestämmelse om skyldighet för Sverigesallmänna hypoteksbank att eriägga bidrag enligt regeringens bestämmande finnsi 63 § lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar. Några föreskrifter om skyldighet för stads- och landshypoteksföreningaratt erlägga särskilda tillsynsbidrag finns inte. Kostnaden för tillsynen avföreningarna belastar således resp. moderinstitut. Enligt 1 § 5 och 6 förordningen (1975:3) i lydelse enligtförordning (1987:853) skall stadshypotekskassan och hypoteksbanken varderabetala bidrag med . Enligt en förordningsändring som träder i kraft den 25mars 1988 skall bidragen betalas in före oktober månads utgäng. Förordningenställer inga krav om att bankinspektionen skall särskilt debitera hypoteksinstituten. Enligt 43 § fondkommissionslagen (1979:748) skall fondkommissionsbo lag, för att täcka kostnaden för bankinspektionens tillsynsverksamhet, betala bidrag enligt regeringens närmare föreskrifter. Bidraget får dock inte överstiga 1,av bolagets intäkter i rörelsen under föregående räkenskapsår. Bidragsskyldigheten enligt detta lagrum gäller endast de särskilda fondkommissionsbolagen. Bankerna betalar således inget separat bidrag för tillsyn över den fondkommissionsrörelse de bedriver. överbankernas verksamhet, inkl. fondkommissionsrörelse, ersätts som Prop.1987/88:169 nämnts enligt bestämmelsen i 7 kap. 15 § bankrörelselagen. Fondkommissionsbolagen skall, i likhet med de banker somär fondkommissionärer, betala särskilt bidrag till bankinspektionen för dessövervakning enligt VPL. Bidragsskyldigheten är föreskriven i denna lags 33 §.Som anmärkts finns i lagen inget maximibelopp angivet för detta bidrag. Regeringen har i 1 § förordningen (1981:128) om fondkommissionärersbidrag för att täcka kostnaden för bankinspektionens verksamhet föreskrivitatt "fondkommissionär", för att täcka kostnaden för bankinspektionenstillsynsverksamhet enligt fondkommissionslagen och dess övervakning enligt VPL,skall betala bidrag efter viss preciserad procentsats. Paragrafen harändrats och anger i lydelse enligt förordning (1987:854) bidragetmotsvarande 0,av intäkterna i rörelsen. Förordningen (1981:128) anger säsom bidragsskyldig "fondkommissionär"och inte "fondkommissionsbolag". Meningen är dock inte att banker medfondkommissionärsrörelse skall debiteras enligt denna förordning. Regeringenhar i förordningen (1975:3) uttömmande fastställt det samlade avgiftsuttagetför bankernas del. I praktiken debiteras ocksä bara de fristående fondkommissionsbolagenenligt förordning. 2 § förordningen (1981:128) föreskriver skyldighet för bankinspektionenatt före utgången av september lämna fondkommissionärerna uppgift omvilka bidrag som skall betalas. Inbetalning av beloppen skall sedan ske föreoktober månads slut. Bankinspektionen skall enligt 29 § lagen (1979:749) omStockholms fondbörs övervaka och följa verksamheten vid fondbörsen. Denna tillsynskall, enligt 34 §, börsen betala med åriiga bidrag enligt regeringens närmareföreskrifter. Lagen anger inget beloppstak för bidraget. Vidare skall fondbörsen, jämte fondkommissionärerna,erlägga bidrag för bankinspektionens övervakning enligt VPL. Inte heller 33 § VPLsätter någon övre gräns för bidragets storiek. Liksom skett för bankernas och fondkommissionärernas delhar genom en regeringsföreskrift fondbörsens bidrag vägts samman till ett endaårligt avgiftsuttag. 36 § förordningen (1979:996) om anger,i lydelse enligt förordning (1985:1033), att bidrag till täckning av kostnadenför bankinspektionens tillsynsverksamhet enligt lagen om fondbörsoch övervakning enligt VPL skall lämnas med . Enligt enförordningsändring som träder i kraft skall bidraget, utansärskild debitering, betalas in före oktober månads utgång. Fondbolagen, dvs. de för ändamålet särskilt bildadeaktiebolag som fått bankinspektionens tillstånd att förvalta aktiefonder, står enligt 5 § aktie fondslagen (1974:931) under inspektionens tillsyn. 47 § förstastycket före skriver skyldighet för fondbolagen att erlägga bidrag för tillsynen. Regeringenskall ge närmare föreskrifter om bidragets storlek och om dess Prop.1987/88:169 fastställande och betalning. Lagen anger inget tak för bidragetsstorlek. I förordningen (1974:936) om tillsyn över fondbolag ochaktiefonder m.m. har regeringen lämnat föreskrifter om bl.a. tillsynsbidrag. 7§i lydelse enligt förordning (1985:40) anger att fondbolagen skall utge årligabidrag med 0,av det vid utgången av närmast föregående kalenderårberäknade värdet av varje aktiefond som resp. bolag förvaltar. Bankinspektionen skall före september månads slutlämna fondbolagen uppgift om storleken av de bidrag som skall eriäggas.Inbetalning skall ske före utgången av oktober. Enligt 4 § lagen (1987:623) om förenklad aktiehanteringstår under tillsyn av bankinspektionen. VPCskall, enligt 11 §, ärligen betala ett bidrag för att täcka kostnaderna förtillsynen. Regeringen skall meddela närmare föreskrifter om bidragets storlekoch om dess fastställande och erläggande. Lagen anger inga beloppsmässigagränser för hur stort bidraget fär vara. 7 § första stycket förordningen (1970:601) om tillsyn överVärdepapperscentralen innehåller, i lydelse enligt förordning(1985:38), att VPC skall betala åriigt bidrag med . Enligt enförordningsändring som träder i kraft skall, utan särskilddebitering, bidraget betalas in före utgången av oktober. UC är ett kreditupplysningsföretag på vars verksamhetkreditupplysningslagen (1973:1173) är delvis tillämplig. a. att UC skall stå under tillsyn av datainspektionen enligt vad däromstadgas i lag och av bankinspektionen enligt närmare bestämmelser ibolagsordningen, all bankinspektionen skall utse särskild revisor och attbeslut om ändring av bolagsordningen inte är giltigt utan regeringensgodkännande. Aktierna i ägs av svenska banker. Regeringens (Kungl. Maj:ts)tillstånd till förvärv av aktier har förenats med villkor bl. a. om att bolagsordningenskall ha visst innehåll och att ingen annan än bank får förvärva aktier i . Regleringen av bankinspektionens skyldighet att utöva tillsynöver UC hänför sig inte till en lagföreskrift utan till en bestämmelse i enenskild bolagsordning och ett till denna bolagsordning kopplat villkor föraktieförvärvstillstånd. Endast i förordningen (1979:740) med instruktion förbankinspektionen finns en författningsbestämmelse som anger att UC ingår blandtillsynsobjekten. Någon skyldighet för UC att betala bidrag förbankinspektionens tillsyn finns inte föreskriven. Ersättning förtillsynskostnaderna, som enligt uppgift från inspektionen, är marginella,hänförs till de bidrag som ägarbanker-na betalar. eget kapilal och skulder egna fonder och skulder eget kapital och skulder' egna fonder och skulder nettovärdet av tillgångarna i finansieringsverksamheten värdet av förvaltade fonder- ' Central föreningsbanks jämte anslutna lokala föreningshankerssammanlagda egna "Beräkningsunderlaget ej angivet i lag. 3 Behov av ändrade avgiftsregler 3.1 Allmänna synpunkter Författningsbestämmelser om avgiftsfinansiering av enmyndighets verksamhet skall vara så konstruerade att de säkerställer enrättvis kostnadsfördelning. Avgiftsuttaget skall ske på grundval av enhetligadebiteringsnormer. I det fall myndighetens kostnader uteslutande täcks avavgifter, skall tjänster som lämnas och tillsyn som riktas mot en viss fysiskeller juridisk person i princip fullt ut betalas av denne. De regler som gäller i fråga om bidrag tillbankinspektionen har vissa svagheter. Systemet med förskottsvisa årliga bidragsom är antingen fixerade till beloppet i en författning eller beräknade efteren procentschablon ger ingen exakt överensstämmelse mellan avgiftsuttaget ochde kostnader som påförs den bidragsskyldige . En vissgrupp av institut kan ha krävt oförutsett stora tillsynsresurser.Det kan också vara så att bidragsunderlaget för exempelvis fondkommissionsbolagförbättrats till följd av ökade intäkter i rörelsen. Eftersom ingenfyllnadsinbetalning eller restitution kan ske . skillnadermellan inbetalda bidrag och faktiska kostnader korrigeras ge- Prop. 1987/88:169nom alt bidragsbeloppen resp. bidragsprocentsatserna ändras inför följande ärsuppbörd. En sådan ändring måste ske genom regeringsförordning. Deneftersläpning av kostnadstäckningen som kan förekomma är till förfång förbankinspektionens likviditet. För att trygga medelstillgången måsteinspektionen därför försöka håll en viss del av de influtna bidragen som en ekonomiskbuffert för varje kategori tillsynsobjekt. Dentillämpade metoden som innebär bidragsuttag efter samma procenttal kan leda tillorättvisa inom resp. institutgrupp. Något eller några institut kan t. ex. pågrund av organisationsförändringar eller till följd av uppmärksammadeförlustaffärer dra oförutsett stora tillsynskostnader. Enhetliga bidragsprocentsatserkan också leda till att företag med större bidragsgrundande kapital- ellerintäktsvolym får betala mer än vad ett mindre företag får göra förtillsynsåtgärder av samma slag och omfattning. Den övervältring av kostnadernasom på så sätt sker inom en företagsgrupp kan, vad gäller det förra exemplet,sägas bli neutraliserad över en längre tidsperiod. Det senare förhållandet innebärdäremot en snedfördelning. har för sinamedlemmars del föreslagit vissa regeljusteringar. Föreningens framställningredovisas nedan i avsnitt 3.2. Kostnadernaför bankinspektionens tillsyn av fondkommissionärsverk-samheten ersätts av fondkommissionsbolagoch banker med fondkommissionstillständ efter skilda beräkningsmetoder. Ett fondkommlssionsbolagsbidrag beräknas i procent av intäkterna medan kostnaderna för tillsyn av enbanks fondkommissionsrörelse ersätts ur ett bidrag som avser viss annan tillsynoch som bestäms på grundval av bankens egna kapital (fonder) och skulder. Detär till en början otillfredsställande att bidragen utgår efter två olikaberäkningsgrunder. Det kan med andra ord inte uteslutas att till storlekenjämförbara fondkommissionsrörelser, som ägnats lika omfattande tillsyn,debiteras olika beroende på om rörelsen bedrivs i särskilt bolag eller inom enbank. Vad sedan gäller den inbördes kostnadsfördelningen mellan bankerna, såär det vanskligt att bedöma om de särskilda tillsynskostnader som kan hänföras banks fondkommissionsrörelse alltid har sin motsvarighet i en störrekapitalbas. Banker, vars egna kapital och skulder är lika stora, betalar bidragmed samma belopp. Något separat tillägg för en mer eller mindre tillsynskrävandefondkommissionsavdelning utgår inte. Detsom nu sagts visar pä ofullkomligheter i bidragsreglerna. Grundprincipen attvarje bidragsskyldig skall bära kostnaderna för den tillsyn som just detföretaget blivit föremål för, kan i realiteten inte helt tillgodoses inom ramenför nuvarande system. Möjligheterna att genom ändrade schablonbestämmelseråstadkomma större exakthet i kostnadsfördelningen är också begränsade.Fullständig rättvisa lär inte kunna uppnås med mindre varje institut debiterasför nedlagt arbete enligt en timkostnadsnorm. Bidragsprocentsatsernaoch, i förekommande fall, de fixa beloppen fastställs av regeringen, normalt efter förslag av bankinspektionen. Dessa förslag bygger i sin tur på tidrapportering från inspektionens perso nal. Bankinspektionens nuvarande tekniska och personella resurser ger 43 inteförutsättningar för att fidredovisningen skulle kunna förfinas till att bli Prop.1987/88:169 direkt användbar som debiteringsunderiag för vart och ett av fillsynsinsti-tuten.På sikt kan det emellertid tänkas bli möjligt för inspektionen att ta ut individuellaavgifter enligt en tidtaxa. Det kan nämligen inte uteslutas att ett effektivtoch rationellt tidrapporteringsprogram kan byggas upp med hjälp av ADB-teknik.Tills vidare går det dock inte att göra någon bedömning om och i så fall närett sådant system kan realiseras. Ävenom således avgiftsschabloner i någon form tills vidare måste bibehållas, kanvissa rättvisereformer övervägas. Ett förslag till en sädan regeljusteringpresenteras i avsnitt 3.2. Bestämmelserom skyldighet för en juridisk person att erlägga bidrag till bankinspektionenhar sin givna plats i den lag som reglerar institutet och verksamheten i fråga.Däremot är inte befogat att ha de preciserade bidragsföreskrifterna utspriddai flera förordningar. Alldeles oavsett om de materiella bidragsbestämmelsernaändras bör regeringens föreskrifter om bidrag sammanföras till en endaförordning. Vissaav de bémyndiganden i lag, som ger rätt för regeringen att meddela föreskrifterom bidrag, innehåller bestämmelser om vilka procentschabloner som skalltillämpas och om de högsta procentsatser som får föreskrivas. I andra fall ärregeringens behörighet att bestämma metoden för beräkning av bidrag - formellt- oinskränkt. Vad gäller hypoteksinstitutionerna, fondbörsen, fondbolagen och VPCfinns sålunda inga uttryckliga begränsningar för regeringens avgiftssättning.Det kan, när andra regelförenklingar nu aktualiseras, ifrågasättas om delagbestämmelser, som maximerar de tillåtna bidragsprocentsatserna för banker,kreditaktiebolag, finansbolag och fondkommissionsbolag, skall behållas. Tidigarehar betonats att bankinspektionens kostnader i princip helt skall täckas av detinstitut till vårs verksamhet kostnaderna för tillsynen kan hänföras.Benämningen "bidrag" kan leda tanken till ett ej heltäckandetillskott och överhuvud taget ge oriktiga föreställningar om penningprestationensnatur. Det finns därför skäl att i författningstexterna genomgående ersättauttrycket med beteckningen "avgift" den term som allmänt används ifråga om offentligrättsliga betalningar som inte har karaktär av skatter ellerav viten, böter och bötesliknande pålagor. Detsom nu tagits upp om färre och förenklade författningsregler behandlas vidarei avsnitt 3.3. Dennapromemoria innehäller således förslag om ändrade regler för avgiftssättningen i vissa fall, bestämmelser som syftar till att åstadkomma rättvisare avgiftsfördelning inom samma kategori av institut. Vidare före slås regelförenklingar i olika hänseenden. Promemorian omfattar däremot inte några preciserade förslag om vilka belopp resp. procentsatser som bör gälla i fråga om avgifter som skall betalas . De föreslagna bestämmelserna om uppdelning av en avgift på fast och rörlig del kommer att föranleda ändringar av uttagsbestämmelserna för de berörda instituten. Även andra förhållanden, bl.a. saldoställningen vid utgången av budget /88 för influtna, reserverade bidragsmedel, kan komma att aktua lisera höjningar eller sänkningar av avgifterna. Det fär förutsättas att bankinspektionen senare lämnar regeringen underlag för beslut om ändra- 44 deavgifter och att denna fråga blir föremål för särskilt remissförfarande. 3.2Uppdelning av en avgift på fast och rörlig del Prop. Vidremissbehandling av ett förslag från bankinspektionen omhöjning av högsta bidragsprocentsats för finansbolagen från till 0,02 %anförde bl.a. att en sådan ändring skulle slå orimligthårt mot de större bolagen och inte stå i proportion till kostnaderna för denutövade tillsynen. Schablonen för beräkning av bidraget borde enligt föreningenersättas med en fast och en volymberoende del. Bankinspektionen förklarade siginte kunna biträda föreningens förslag om uppdelning av bidraget. 1 prop.1984/85:157 s. 260, uttalade föredragande statsrådet att det enligt hans meninginte fanns tillräcklig anledning att ändra sättet för beräkning av bidraget.Synpunkter liknande de lämnat om en uppdelning avbidraget framfördes i en riksdagsmotion (1984/85:3129). fanni sitt betänkande (NU 1984/85 s. 13) att det för tiden inte fannsförutsättningar för ett beslut om ändrade beräkningsgrunder. Att en uppdelningpå en fast och en rörlig del inte hade tillämpats hindrade inte, anfördeutskottet, att en sådan avgiftsmodell kunde övervägas. Utskottet fann detnaturligt att bankinspektionen och de kunde konstruera en metod, som båda parterna kunde godta, för fördelningav bankinspektionens kostnader för tillsyn av finansbolagen. skrivelse till bankinspektionen har på nytt aktualiserat frågan om en ändring av bidragsreglerna.Skrivelsen har följts av diskussioner mellan föreningen och inspektionen. Medanledning av de förda diskussionerna har inspektionen anfört bl. a. följande ien skrivelse till regeringen . Föreningenföreslår, att bidragen uppdelas på en fast del, . per bolag, och en del motsvarande av tillgångarna i bolagets finansieringsverksamhet. Bankinspektionen anser det angeläget både för finansbolagen och inspektionen att bidragsreglerna är lätta att tillämpa. För inspektionens del är det också viktigt att de inte medför alltför tungrott , En bidragsordning innebärande ett grundbidrag gemensamt för samtligabolag och ett rörligt tillägg baserat på en viss procent av bolagens tillgångarskulle dock enligt inspektionens mening inte medföra nägot störreadministrativt merarbete. Erfarenhetsmässigt bereder de mindre bolageninspektionen mer arbete än vad som motsvarar deras nuvarande bidrag avpassatenbart till balansomslutningen. Inspektionen vill därför inte motsätta sig enändring i enlighet med föreningens förslag. Dädet föreligger stora skillnader mellan bidragsunderlagen för instituten inom en tillsynskategori, kan avgiftsuttag efter en och samma procentsats leda till orättvisor. Procenttaket måste avpassas så att de sammanlagda avgiftsuttagen svarar emot kostnaderna för hela kategorin. Därmed kan det förekomma att större företag blir missgynnade i förhållande till mindre. I extrema fall kan de små företagen komma att debiteras en avgift som inte täcker in ens kostnaderna för det återkommande rutinarbete som inspek tionen lägger ner på varje företag i gruppen. En sådan snedfördelning av kostnaderna kan motverkas genom att avgiften delas upp i ett fast belopp, lika för alla, och ett röriigt, procentuellt uttag. Detredovisade förslaget från och bankinspek- Prop.1987/88:169 tionen tar fasta på just finansbolagen, men samma avgiftssystem kantillämpas också för andra företagskategorier. Särskilt inom sparbanksrörelsenkan finnas ett intresse av att revidera bidragsfördelningen mellan stora ochsmå banker. En ordning med uppdelade avgifter kan emellertid utan nackdelarinföras i samtliga fall då en enhetlig betalningsnorm krävs. I det nu presenteradeförslaget till förordning om avgifter för bankinspektionens verksamhet harförutsatts att varje bank, kreditaktiebolag, finansbolag, fondkommissionsbolagoch fondbolag skall jämte ett procentuellt beräknat belopp betala ett visst ikronor angivet belopp. Det får sedan för var och en av de berörda kategoriernaavvägas hur stor den fasta avgiftsdelen skall vara. Med utgångspunkt i dagensförhållanden torde detta belopp inte i något fall bestämmas högre än 25 000kronor. Degrundläggande bestämmelserna om att en viss verksamhet skall vara underkastadtillsyn och om skyldighet att betala avgift för sådan tillsyn hör naturligthemma i den lag som reglerar verksamheten i fråga. I vart och ett av de lagförslagsom fogats till denna promemoria har därför bibehållits föreskrifter ombetalningsskyldighet. Benämningen "bidragavgift" och det har även pä annat sätt markerats i texterna att detrör sig om en fullständig kostnadstäckning. De föreslagna lagparagraferna har givitsen enhetlig språklig och redaktionell utformning. Lagförslageninnehåller bémyndiganden för regeringen att meddela när mare föreskrifter om avgiftssättningen. Däremot finns inga motsvarigheter till de skilda bestämmelser som anvisar särskilda bidragsschabloner och maximerar procentsatserna. Syftet är inte att regeringens handlings- ramar skall vidgas i nägon avgörande män. Till grund för bedömningen att de åsyftade reglerna kan utmönstras ligger följande överväganden. En i lag given förutsättning är att bankinspektionens verksamhet skall finansieras med avgifter från tillsynsobjekten. Verksamhetens omfattning är ytterst beroende av den utgiftsstat som granskas av och fastställs av regeringen. De medgivna utgifternas storlek sätter således gränsen för avgiftsuttaget. Definitionsmässigt kan avgifterna inte sättas högre än till vad som behövs för kostnadstäckning. En sak för sig är att det med schablonregler inte går att exakt balansera avgifter och utgifter särskilt. En kategori av institut kan visa sig kräva mer eller mindre tillsyn än beräknat. Det kan också vara så att bankinspektionen medges rätt att överskrida utgiftsstaten. Av praktiskt - administrativa skäl kan upp börd av avgifter inte ske mer än en gång och inspektionens ekonomiska redovisning för ett är kan därför uppvisa skillnader mellan influtna medel och kostnader: Men även om kostnads- och intäktsposterna i bland fär jämnas ut , sä sätter utgiftsstaten och den föreskriv na principen om kostnadstäckning de avgiftstak som kan anses erforderli ga. Det är sedan en självklarhet att största möjliga rättvisa skall eftersträ- 46 vas då tillsynskostnadernafördelas som avgifter för instituten inom en viss Prop. 1987/88:169 tillsynskategori.I det förslag till avgiftsförordning som presenteras har den nyadebiteringsmodellen med fasta och rörliga avgiftskomponenter tagits in förolika institutgrupper. I övrigt har de tillämpade procentschablonernabehållits. Det finns emellertid knappast tillräckliga skäl för att i lag bindaupp regeringen vid nägon speciell debiteringsmetod. Exempelvis bör alternativaberäkningsunderlag kunna övervägas. I förlängningen bör regeringen också kunnaförordna om avgiftsdebitering direkt efter en timtaxa.