prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — utsikterna är små att deraslångsiktiga utveckling skall kunna påverkas. Ett annat hinder möter i sin exportsträvanär den tilltagande proteklionismen i i-länderna. I synnerhet andrahandelshinder än tullar fortsätter att öka. Detta är en mycket oroandeutveckling både för i-länder och . Förhandlings-rundan-inom ramen förGATT blir viktig för rhöjlighelerna alt driva tillbaka proteklionismen. kan också vidga sina handelsmöjlighetergenom alt försöka riva de många institutionella handelshinder som finnsu-länder emellan, den s. k. syd-sydhandeln. Även om många idagexporterar likartade varor och har en infrastruktur som inte är byggd förinlernhandel, är del ändå uppenbart att det finns vinster alt göra pä ökatregionalt ekonomiskt utbyte. Särskilt oroande för utveckling äremellertid nu den låga tillväxten i i-länderna. Svårigheterna under det gångnaåret all få till stånd kraftfulla åtgärder för att komma tillrätta medobalanserna mellan de slora i-länderna har ökat riskerna för en ytterligaresänkning av tillväxten. I-länderna, och även några framgångsrika medöverskott i bytesbalansen, har ett ansvar för atl hindra en sådan utveckling. Om tillväxten i världsekonomin åter skulle öka, omproteklionismen drivs tillbaka, om råvarupriserna åtminstone inle ytterligarefaller i förhållande till industrivarupriserna, och om skuldproblemen kundehanteras mer rationellt, finns förutsättningar för att skall fåuppleva en ny period av tillväxt. Mycket tyder på att kommeratl fä det svårt att öka sin handel och sin tillväxt. Det finns dock en slorpotential för detta och det finns ett ömsesidigt intresse mellan u- ochi-länder att del sker. Imånga djupt skuldsatta kan emellertid inle handelsinkomsterna räcka för att länderna skall komma i ekonomisk balans med omväriden och för atl en beslående tillväxt skall bli möjlig. Till del är kraven pä återbetal ningar av kapital och räntor på tidigare län alltför stora. 1986 översteg samlade skuld för första gängen I . I , där de största skulderna finns, har den samlade skuldvoly men legat stilla , men en allt större del av exportintäk terna gick åt till att betala amorteringar och räntor. Skuldtjänstkvolen steg från 1985 fill 1986 och såg ut att stiga även . Detta har gått ut över både investeringar och import. I är skuld volymerna inte lika stora, men skuldbördorna är i många fall betydligt tyngre att bära för de mindre utvecklade ekonomierna. För 17 tungt skuldsatta länder i uppgår deras samlade skulder till av BNP och av den åriiga exporten. Skuldtjänslen, dvs. de amorteringar och räntor som skall beta- 38 las,varierar, men uppgår för gruppen som helhet till av exportvärdet. 1987/88: 100 Faktiska betalningar uppgåremellertid bara lill hälften. Endast genom ökad tillväxt har någrasom helst utsikter all la sig ur den skuldfälla de befinner sig i, men hotassjälva produktionsapparaten av att investeringarna uteblir, och utsikterna attfå tillgång lill nytt kapital är mörka. Utan tillräcklig externfinansiering är det svårt att genomförareformprogram med långsiktigt positiv effekt. Flödet av privatinvesteringskapital till u-ländernahar minskat drastiskt, både i och . Flera amerikanska banker ökade sina reserverför att kompensera de förluster de räknar med att göra på utestående lån. Detfinns risk för att detta ytterligare kommer att minska tillgängligheten avprivat kapital. Del har varit intressant att notera hur långsamheten i alt uppnå formellaöverenskommelser lett till atl olika nya sätt att hantera förfallen skuld utvecklats påfinansmarknaderna. En andrahandsmarknadhar bildats för skuldsedlar till privata banker, vilkelöppnar vissa möjligheter all köpa upp och likvidera skuld för betydligt mindre än skuldsedlarnas nominellavärden. Också andra sätt atl kvitta bort skuld prövas. Men delta är långt ifråntillräckligt. betalaridag mer i amorteringar och räntor än det får in i nytt kapital. Till skillnad från den latinamerikanska skuldenhärrör den afrikanska huvudsakligenfrån offentliga källor, inte frän privata. Bilaterala offentligt garanterade skulder kan omförhandlas inom ramenför . Sädanaomförhandlingar knyts tillstrukturanpassningsprogram överenskomna med Valutafonden. Omförhandlingarnasvillkor är en avgörande fråga. Förde fattigaste har dessa förbättrats . har medgett föramorteringsfrihet och återbetalning. Förslag har även diskuterats om attbevilja lägre räntor på konsoliderade skulder. Skulder till Valutafonden och kaninte omförhandlas. En stor del av skuld härrör just från dessakällor. När länderna inle har kunnatbetala, har de utestängts från nya lån, i praktiken också från andra offenthga och privata källor.Otillräckligheten i nuvarande arrangemangvisade sig tydligt när lämnade överenskommelsen med Valutafonden. Sedan den tid då ådrogsig sina stora skulder till bl.a. Valutafonden och har landets ekonomidrastiskt försämrats. haridag ett medelinkomstlands skulder, men ett lågin-komstlands betalningsförmåga.De nuvarande institutionella arrangemangen är otillräckliga för att möta dessa finansiella problem. Frågornaom biståndets totala volym har blivit allt viktigare under åttiota let. Som en följd av att det privataresursflödet, inklusive exportkrediter, minskat så drastiskt, från USD 89miljarder till miljarder räknat priser ochväxelkurser har det totala årliga resursflödet till närmast halverats, frän USD 134miljarder till 70 miljarder . Om de räntor betalar räknas bort återstår endast ett mindre nettoflöde till . Deofficiella flödena har blivit allt vikti- 39 utgör dessa tvåtredjedelar av de totala flödena. 1986 kom Prop. 1987/88: 100 biståndet atl utgöra mer änhälften av del totala neltoflö- Bil. 5 det av nytt kapital tillu-länderna. Den totala biständs volymen föll dock någol under1986. På grund av del extraordinärakatastrofbiståndet blev bistånd det högsta . Annars har biståndet i stort sett varit konstantunder . OECD-ländernasbistånd ökade i nominella tal till en rekordnivåpå närmare miljarder. Det speglar emellertid framför alltdollarns fallande värde och det därmed sammanhängande stigande värdet på bistånd från andra länder än . Denreala bislåndsvolymen ökade med bara 1,, en lägre takt än tidigare underåttiotalet. Som andel av BNI låg bistånd kvar på 0,. () bedömer risken som stor atl denna andel kan komma atl sjunkaunder . Tabell 1: Biståndsutbetalningar från DAC-länderna, OPEC, och samt samma länderspercapita-inkomster BNI (%) . 1985 (USD) (1) exklusive bistånd tillde översjöiska provinserna (DAC, 1987) har bara fyra länder -, , och Prop. 1987/88: 100 - nått upp till del mål FNställt upp för biståndet, 0,avBNI. Gapet till övriga länder har dessutom ökat. Inget av dessanådde under 1986 upp till 0,. ochItalien tillhörde det fåtal som ökade sin Fyra stora givare -, , och -minskade däremot sitt bistånd, räknat som blir allt större som biståndsgivare, vilket till en viss del förklaras av de ändrade växelkurserna. Med bred marginal ärlandets bistånd nu världens näststörsta, men räknat som andel av BNI ligger det kvar på en låg nivå. ger ett litet bistånd räknat både ivolym och som andel av nationalinkomsten.Under åttiotalet har emellertid, enligt beräkningar, det sovjetiskabiståndet nästan fördubblats som andel av det totala biståndet. Beroende pä hurSovjetunionens BNI beräknas, varierar uppskattningarna på landets biståndsnivå till mellan 0,20 och . söder om är den region i väridensom får mest bistånd. Sätts biståndeti förhållande till BNI framstår än tydligare som den mestbiståndsberoende kontinenten. Ändå är det uppenbart att biståndet till är otillräckligt. De ökningar somregistrerats och-1986härrör framför allt frän den tillfälliga ökningen av katastrofhjälp. Det vore oroande om det långsiktiga biståndet tillAfrika skulle stagnera. Världsbankenär en av givarna som betydligt ökat sitt bistånd tillkontinenten, medan t.ex. ochJapan fortfarande endast ger ett begränsat bistånd dit. De flesta i-länder och börjar nu få etttjugotal års erfarenhet av bistånd. En bredare samstämmighet råder om vad somär bra bistånd. Det finns en iväriden allt bredare insikt om att bistånd behövs. Men insikten om utvecklingens villkor är också större. Detgäller till exempel tidsperspektivet. Å ena sidan harutvecklingen gått mycket snabbt, särskilt om utveckling ses i ettlångsiktigt perspektiv. Fram lill för bara gjorde de flesta u-länderstora framsteg. Många gör det fortfarande.A andra sidan har många människors förväntningar svikits, den ekonomiska krisenkan förefalla oöverkomlig och besvikelserna drabbar även biståndet.U-ländernas utveckling och biståndets betydelse måste dock bedömas i ettrealistiskt tidsperspektiv. Det finns också en ökad insikt i hur komplicerade faktorerna bakom utveckling är. Ekonomiska, sociala och politiska faktorer är ömsesidigtberoende. Människans kompliceradesamspel med naturen har underskattats. Utveckling förutsätter att framsteg görs på alla områden. Tillsammans bildarfaktorerna en miljö som är mångfaltviktigare för utveckling än biståndet. Men biståndet spelar en viktig roll. Det har sin främsta betydelse somöverföring av resurser och kunskaper,men det deltar också i den långsiktiga process som förändrar deninternationella ekonomiska, sociala och politiska miljön. Prioriteringari bistånd '"Pj'/- ' ° ° Bil. Jaghar givit en allmän bakgrundför atl peka på den problemfyllda verklighet som utvecklingssamarbetet omgesav. Planeringen och genomförandet av det svenska biståndet påverkas starkt avdenna miljö, och kräver kontinuerlig anpassning och flexibilitet. Lät mig i detta sammanhang fastslå atl del övergripandebiståndspolitiska målet atl höja de fattigaste folkens levnadsnivå står fast.Den starka inriktningen av det svenska biståndet pä de fattigaste u-ländernabeslår. Jag kommer, utöver de nuvarande fyra målen för biståndets inriktning,att föreslå ett mål om miljö och naturresurser med lydelsen framsynt hushållningmed naturresurser och omsorg om miljön. Kvinnornas roll i och i biståndet vill jag särskilt .framhålla. Insatser föratl främja u-landskvinnornas ställning ingår i olika delar avbiståndsverksamheten. Innan jag behandlar enskilda anslagsposter vill jag något närmare redovisa vissaprioriteringar och tyngdpunkter i utvecklingssamarbete med u-länderna.Jag ämnar, i denna del, koncentrera min redovisning lill följande punkter: - miljömålet och de övrigabiståndspolitiska målen - bistånd på miljöområdet - bistånd för demokrati och mänskligarättigheter - i det svenska biståndet - bistånd utanför programländerna Miljömåletoch de övriga biståndspolitiska målen Detallmänna målet för allt bistånd är att höja de fattiga folkens levnadsnivå.För biståndets inriktning och utformning finns fyra mål som är resurstillväxt,ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisk självständighet samt endemokratisk samhällsutveckling. Det har varit en styrka alt den politiska enighetenslätt sig om dessa formuleringar. Till riksdag yrkades om ett särskilt miljömålför biståndet. Utrikesulskottel konstaterade då atl miljö- och markvårdandeinsatser numera har fått så stort utrymme i det svenska utvecklingssamarbetetalt miljöhänsyn i praktiken kan sägas utgöra ett av målen för värt bistånd.Därför fanns det goda skäl att bekräfta detta förhällande även i formuleringenav de biståndspolitiska målen. godkände enhälligt utskottets förslagatt regeringen, mot bakgrund av de gagna årens erfarenheter, skulle göra"en översyn av formuleringen av biståndsmålen i syfte att i dem ge uttryckåt hänsynen till miljön". Regeringen tillsatte en utredning' för atl göra ensådan översyn. I betän-r kandet "Bistånd för bättre miljö" (SOU1987:28) föresläs att framsynt hushållning med naturresurser och omsorg ommiljön blir ett mål för biståndet.Utredningen har samrått med en särskilt tillsatt parlamentarisk ' Utredare var ambassadör . referensgrupp,som ställt sig bakom förslaget. Därutöver innehåller utred- Prop. 1987/88:100 ningen en diskussion om sambandet mellan miljömålet och de övriga Bil. 5 biständsmålen, samtbakgrundsbeskrivningar av biständsmålens tillkomst och av hur miljöhänsynkommit till uttryck i olika internationella initiativ ochi den svenska biståndspolitiken. Betänkandet har remissbehandlats.Remissammanställningen finns tillgänglig på . Att formulera miljöhänsynen i biståndsmålen varutredningens uppgift. Utredningensförslag om ett miljömål vann ett starkt bifall i den breda remissbehandling somägt rum. Drygt 60 myndigheter, forskningsinstitutioner, folkrörelser och enskilda organisationer har yttrat sig. Några hade gärna sett att miljömålet, givits en mer överordnad ställning. framhöll t.ex. att "miljömålet är överordnat de övriga biständsmålen på det sättet att om miljömålet inte uppfylls, de andramålen inte kan uppfyllas på sikl".Några, t.ex. riksrevisionsverkel,hade välkomnat en bredare översyn av biständsmålen och biståndet i desshelhet, I kommentarer kring den bakomliggandeproblembeskrivningen framhöll flera,bl. a. styrelsen för inlernationell utveckling (SIDA) och styrelsen för u-landsforskning (SAREC), den betydelsepolitiska och sociala faktorer har för utsikterna för ett mer aktivtmiljöbiständ. och ,ansåg att i-länderna och i-lands-leknikenborde framhållas tydligare som orsaker till miljöförstöring. LO och arbetarskyddsstyrelsen var bland dem sompåpekade att ett miljömål också måsteomfatta arbetsmiljön. Många instanser tog tillfället i akt alt gå igenom sin egen verksamhet i ljuset av ettsärskilt miljömål. a. och underströkutredningens slutsats om atl miljö intekan ses som en särskild sektor i biståndet, utan bör komma in som en aspekt i olika projekt och program för att präglahela verksamheten. Jag finner atl utredningens formulering av ettmiljömål är väl motiverad ochföreslår därför att denna nu införes som ett av de biståndspolitiska målen. Inom ramen fördet överordnande målet, som är att höja de fattiga folkens levnadsnivå, skallbiståndet bidra till - ekonomisk och social utjämning, - ekonomisk och politisk självständighet, - en demokratisk samhällsutveckling samt - framsynt hushållning med naturresurser och omsorgom miljön. Någon ändring av de gällande målen föreslås inte.Riksdagen har understrukit att målen utgör en helhet. Den ordning ivilken de presenteras innebår därför inte eninbördes rangordning. I det följande ger jag en kort översyn av sambanden mellan de biståndspolitiskamålen i ljuset av ett miljömål. Beskrivningen ansluter i stort tillutredningens syn. Målen för biståndet skall ses som en helhet.Målen förstärker och kompletterar varandra inom ramen fördet gemensamma syftet att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Kampen mot fattigdomen och för förbättrade levnadsvillkor kräver ansträngningarpå fiera områden . Den kräverresurstillväxt för att fylla människornas grundläggande be- Pröp. 1987/88:100 hov. Tillväxten skall ske inom ramen för ett förbättrat utnyttjande av Bil. Utvecklingen måste syfta till att tillfredsställabehoven utan att äventyra kommandegenerafioners förutsättningar. De ekologiska sambanden måste skyddas,liksom växternas och djurens bestånd och artrikedom. Tydligast framstår sambandet mellan fillväxt ochmiljö i situationen för u-ländernasfattiga bönder. De är för sin överlevnad beroende av att få ut mer urjorden. Enbart befolkningsökningen innebär ett snabbt växande tryck på marken, om inle de'redan lågakonsumtiönsnivåerna skall sjunka ytterligare. Markförstöring, skogsskövling,torka, översvämningar -många är de olikayttringar av den förstörelse av naturresurser och miljö som äger rum.Det är nödvändigt alt öka produktionen utan att förbruka det kapital den byggerpå. Fatliga bönder har emellertid inte råd att investera i de nya produktionsmetoder som behövs. Bistånd kan spela en storroll för att bönderna skall kunna bryta sig ur denna onda cirkel. Miljömåletoch tillväxtmålet förutsätter varandra. Pä många håll i hotas miljön också avén hård exploatering av naturresurserna.Rovdrift förekommer i t.ex. malmbrytning, skogsavverkning ochexportjordbnjk. Här bär ofta multinationella förelag ett stort ansvar. behov av inkomster ochindustrielf utveckling kan utnyttjasav företag som vill bedriva miljöfarlig produktion. Allvarliga miljöskador harblivit följden. Biståndet kan ge ett begränsat bidrag till alt stärkau-ländernas föimåga att hävda sina miljöintressen, men det grundläggande problemet är ojämlikheten i i-länders ochu-länders ekonomiska styrka. En höjd levnadsnivå i kräver en starktillväxt, något som underlättas av tillväxt även i i-länderna. En långsiktigtbärkraftig utveckling kanemellertid inte komma till stånd med ett oavlåtligt ökat förbrukande avjordens begränsade naturresurser, med en alltmer förorenad omvärld och med hotade bostads- och arbetsmiljöer. Medden produktionsteknik som idaganvänds och de villkor som råder för exploatering och handel, kommertillväxtmål och miljömål ofta i konflikt. Lösningen på denna konflikt m.åste sökas i förbättrad produktivitet ibruket av naturresurser. Deltakräver stora politiska ansträngningar som endast blir svårare att åstadkomma i lider av ekonomisk slagnation. IprakUsk verksamhet, särskilt när det gäller biståndet, kommer avvägningaratt ständigt behöva göras mellan vad somsynes främja ett miljömål respektive ett tillväxtmål, men är endast den utveckling acceptabelsom tillfredsställer dem båda. Miljöfrågorna är också rättvisefrågor. Det äruppenbart alt det är de fattigastesom drabbas hårdast av miljöförstörelsen: Åtgärdsprogram mot markförstörelsehänger nära samman med insatser för förbättrade sociala villkor för de fattiga. Insatser förundervisning, omgiyningshygien, familje- : planering, bostadsmiljöer i städerär exempel på nödvändiga inslag i en framgångsrik miljöpolitik föru-länderna. Miljömålet berör därför i hög graddet bistånd som vill främja ekonomisk och social utjämning. 1 ett fattigdomscrienterat bistånd kommer i själva verket fillväxt-,utjäm- 44 nings-och miljömål oftast att samverka. Insatser med dessa tre integrerade Prop.1987/88: 100 aspekter är en allt viktigare del av vårt bistånd. För attklara dessa Bil. 5 krävande uppgifter behövs en kontinuerlig utveckling avmetoderna att arbeta med utveckling. Här är erfarenheterna av insatserinriktade på kvinnor centrala. Kvinnor bär ofta den tyngsta bördan för defattigas försörjning. De står för huvuddelen av arbetet på åkern. Dehämtar vatten och bränsle till hushållet.Det är ofta kvinnorna som bygger och underhåller bostäderna. Det är de somsköter hygienen i bostaden och dess omgivning. Barnens försörjning och fostranär deras ansvar. För att främja miljöhänsynen i ett fatfigdomsorienterat bistånd är kvinnornasärskilt vikfiga som målgrupp. Vi hari kommit en god bit på väg i arbetet med ett mer kvinnoin-riktat bistånd. Miljömålet kommer att stärkadenna inriktning. Eftersom en nafions förutsättningar att utvecklassjälvständigt är beroende av styrkan i dess ekonomi blir också långsikfigmiljö- och naturresurshänsyn enavgörande faktor. På så sätt finns en länk också mellan miljömålet ochsjälvständighetsmålet. Bakom den ökande insikten om miljöns betydelseför utveckling ligger miljöproblemen och de ekonomiska relationernas alltmerglobala karaktär. Utvecklingförutsätter mer än någonsin samverkan över gränserna. Den enskildanationens perspektiv är för trångt när ett land kan förbättra sin miljö, sin ekonomi och sin politiskaställning i världen genom att lasta kostnadernaför detta på sina grannar. Globala föroreningar, utnyttjandet av vattnet i de regionala flodsystemen ochexploateringen av jordens allmänningar,t. ex. haven, atmosfären, rymden och , är problemområden, där enskilda nationer kan främja sinaegna kortsiktiga intressen på bekostnad av andra länder. Särskilttydligt blir problemet om frågan ställs vemsom har rätt att utnyttja jordens unika naturmiljöer och ändliga råvaror. Miljöpåfrestningarna kan vara en källa tillkonflikter. Krig skadar miljön och upprustningen är ett slöseri med naturresurserna. Miljöfrågorna kan ha ett samband med frågor om fred och säkerhet. Hur en internationell samverkan för att angripa dessa frågor kan skapas är en av de mest. avgörande utmaningarna . ' Genom biståndet stödjer vi också en demokratisksamhällsutveckling i mottagarländerna. Bredden i våra biståndsinsatser bidrartill att på många olika områden utveckla den kunskap och de institutioner somär en förutsättning för demokrati. L detta arbete är de metoder med vilka viarbetar avgörande. En genomgående erfarenhet i stödet till landsbygdsutvecklinghar varit attframgångsrika program förutsätter ett nära samarbete med bönderna själva. Ansvaret för programmens utformning och genomförande måste i högsta grad vila direkt pådem som berörs. Detta är särskilt angeläget i.markvård och andramiljöprogram. I miljö problemets kärna ligger att kostnaderna för en ekonomisk aktivitet inte är uppenbara för aktören, att densamhälleliga kostnaden kan vara störte än den enskilda. I svaga samhällen är det lättare för exploaterande intressen alt dominera. För att ett upplyst egenintresse skall.kunna utvecklas krävs en alltmer demokratiskt organiserad samhällsstruktur. Därför är det av 45 slor betydelse att friståendepolitiska, fackliga och enskilda organisatio- Prop. 1987/88: 100 ners inflytande på miljöpolitiken stärks. Därförär miljömålet också infiml Bil.5 förknippat med demokratimålet: Miljö-och naturresursfrågor kan inte särskiljas från andra utvecklingsfrågor. Miljön kan inte betraktas som en särskildsektor. Hela biståndet måste bygga på insikten att en bärkraftig utvecklingendast kan åstadkommas med en framsynthushållning med naturresurser och omsorg om miljön. Avgörande för om vi kanbidra lill en sådan samhällsutveckling är helheten i våra insatser. För att uppfylla ett miljömålkrävs inte enbart särskilda miljöinrikladeinsaler. Miljömålet måste prägla hela biståndsverksamheten. Detta är det integrerade synsätt som är såviktigt att föra fram i det svenska biståndet. Hänsynen till miljön har blivit ett slående ämne i dialogen med . Insatserpå miljöområdet har blivit en allt viktigare del av biståndsmyndigheternas verksamhet. Denna utveckling måstefortsätta. SIDA framför i sinanslagsframställning att dess ambition är att väsentligt öka kapaciteten atl lämna bistånd på miljö- och markvårdsområdel.Jag ställer mig bakom detta. Det utökade miljö- och markvårdsbislåndet kommeratt lämnas både inom de ordinarielandprogrammen, där huvuddelen av resurserna finns, och inom ramen för anslagsposten Särskildaprogram m. m. För några av programländernakommer detaljerade miljöanalyser atl utarbetas. SIDA avser vidare alt upprätta en rutin för beaktandeav miljöhänsyn vid insats-beslut, alt utveckla teoribildningen kring sambandenmellan ekonomisk fillväxt ochmiljöhänsyn samt att vidareutveckla samarbetet med organisationer och forskningsinstitut i ochinternationellt. Jag välkomnar SIDA:savsikt att presentera en handlingsplan för sina insatser på miljöområdet. Beredningen för intemationellttekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS) finansierar ett flertal insatser meddirekt miljörelevans. BITS förbereder också, inom ramen för sitt lekniskabistånd i , internationella SAREC stödjer forskning ochkapacitetsuppbyggnad pä miljöområdet, dels inom sitt ordinarie program, delsinom ramen för det särskildafemåriga forskningsprogram, till vilket regeringen avsatte 100 milj. kr.SAREC ämnar i flera avseenden förstärka sina insatser. Inte minstbetydelsefullt är det stöd SAREC ger ull att utvidga de svenskaexpertresurserna inom vissa områden som är centrala för utveckling.SAREC har tillexempel uflyst tre högre forskartjänster inom miljöområdet. Behovet är stort av förstärkt kompetens ochutökad forskning i miljöfrå gor. I har miljöutbildning haft svårt att hävda sig inom de redan hårt ansträngda högre utbildningsinstitutionerna. I har vi god kompetens i miljöfrågor, men dennabehöver anpassas fill de frågeställ ningar som möter i utvecklingssamarbetet. Med syfte att både stärka den svenska resursbasen och utbildningen av studenter och forskare från u-län der, har biståndsmyndigheternaförklarat att de tillsammans med svenska, 46