prop · GB0310 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligl min mening ligger detemellertid mest i linje med skälen bakom förslaget alt kollektivavtal medendera av företagen skall konstituera en rätl lill styrelserepresentafion.Kollektivavtal skall alltså finnas hos antingen del förelag som ärarbetsgivare eller del där de anställda stadigvarande arbetar. Regeln skulleannars alltför lätt kunna kringgås. Även vid tillämpningen av lagen i övrigt,exempelvis när en arbelslagarledamot skall utses, bör kollektivavtal medkommitlenlförelagel betraktas som elt i förhållande till kommissionärsförelagetingånget avlal. Vad nu anförts bör gälla även sådana dotterföretag som, enligtvad som fidigare sagts, skall jämställas med kommissionärsförelag. En bestämmelse av nuangiven innebörd bör tas in i den nya lagen. Jag återkommer till denna fråga ispecialmötiveringen lill 3 § lagförslaget. Mitt förslag:Kravel bibehålls all etl företag skall ha minsl 25 anställda för all rätt tillstyrelserepresenlalion skall kunna hävdas av de anställda. Den nuvarandelegaldefinitionen om vem som enligl lagen skall anses vara anställd i eltföretag slopas. Vanliga civilrältsliga regler skall avgöra den frägan. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Kravet på antalet anställda har inte kommenterats av remissinslanserna. EndaslBAO har tagit upp frågan om vilka anställda som skall beaktas, dä antaletanställda skall fastställas, och föreslär atl bara tillsvidareanställda skallräknas in. BAO föreslår också all förhållandena , l.ex.den 31 december, skall vara avgörande i slället för, som , del genomsnittligaantalet anställda under del senast förflutna räkenskapsåret. Skälenför mitt förslag: Enligt såväl LSA som LSABF gäller som huvud-förutsättning förräll lill styrelserepresentation atl företagel har minst 25 arbetstagare.Beräkningen grundas pä en genomsnitfiig sysselsättning under del senastförflutna räkenskapsåret. Denna ordning har hillills fungerat bra. Jag anserdärför atl det saknas anledning alt, såsom föreslås av BAO, införa några andraregler i detta avseende. Med anställd avses, enligluttryckliga bestämmelser i och LSABF, den som är tillsvidareanställd ochden som är anställd , viss säsong eller visst arbete och arbetar igenomsnitt minst 16 limmar . I promemorieförslaget har inte dennalegaldefmilion av begreppet anställd lagils med. Jag delar uppfattningen all ensädan lagreglering inle är nödvändig. Med anställd skall alltså vidfillämpningen av lagen i fortsättningen förslås den som enligt gängsecivilrättsligt belraklelsesält är arbetstagare i företaget. innebär altalla arbetstagare i företaget, oavsett anställningsformoch arbetstid, är atl betrakta som anställda. Att som BAO Prop. 1987/88:10föreslår endasl räkna de tillsvidareanställda bör inle komma i fräga. 2.4 De anställdas representation i styrelsen 2.4.1 Antalet arbetstagarrepresentanter i styrelsen Mitt förslag: Dennuvarande rätten atl utse två styrelseledamöter och två suppleanter blirhuvudregel. I förelag som har minst 1000 anställda här i landet och bedriververksamhel inom skilda branscher skall dock tre ledamöter och tre suppleanterkunna utses. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Majoriteten har tillstyrkt eller lämnat förslaget utan erinran. SAF, LRF ochjuridiska fakulteten vid avstyrker dock. KFO anser alt detför en utökad representation skall krävas alt verksamheten i annan branschskall vara en betydande del av den totala verksamheten. LRF har framförtliknande synpunkter. Med hänvisning lill aft Svenska Bankmannaförbundelorganiserar av de bänkan-ställda och således är den heltdominerande fackliga organisationen anser BAO all den nya regeln inle börinföras på bankområdei. LOanser atl den utökade rätten lill styrelserepresenlalion bör gälla även istorföretag som bedriver verksamhet i en bransch men på skilda arbetsställen.SACO/SR anser atl gränsen bör dras vid 500 anställda och, i likhet med TCO, allplatserna bör fördelas mellan maximalt anlal organisationer. Skälenför mitt förslag: Frågan om hur många arbetstagarrepresentanter de fackligaorganisafionerna skall ha rätt all utse i ell förelags styrelse har under årenslopp diskuterats ingående. Det har allmänl ansetts att möjligheten atltillvarata de anställdas intressen i styrelsen endasl i ringa utsträckning hängersamman med anlalet arbetslagarledamöler. Slyrdserep-resentationen för deanställda har i stället sin främsta betydelse genom all vara en kanal för insynoch ömsesidig information mellan förelagels ledning och de anställda. Motdenna bakgrund föreslås i promemorian ingen ändring i lagstiftningenshuvudregel att de anställda skall ha rätt alt della i styrelsen med tvåledamöter och två suppleanter. Nägon ändring är inte heller åsyftad vad gällerprincipen att de anställda inte får vara i majoritet i styrelsen. I promemorian betonasemellertid all det i vissa störte förelag, ofta koncerner, inte sällanuppkommer informationsproblem lill följd av atl företaget eller koncernen harmånga anställda och alt verksamheten bedrivs inom skilda branscher. ex. all elt störte förelag bedriver näring inom skogsbruket,pappersindustrin och trävaruindustrin. För de olika verksamhetsområdena ärföretaget bundet av kollekfivavlal i förhällande lill åtminstone tre olikaLO-förbund och dämlöver lill ett par förbund pä tjänstemannasidan. Resultatetkan bli all l.ex. elt av LO-för-bunden blir ulan representation trots alt enbetydande del av bolagets verksamhet hänför sig filljust det avtalsområdet. ipromemorian föreslås därför all de anställda i företag, som bedriver Prop.1987/88:10 verksamhel inom skilda branscher och som under det senasteräkenskapsåret här i landet har sysselsatt i genomsnill minst 1 000 anställda,skall ha rätt atl delta med tre arbetslagarledamöler och tre suppleanter fördessa i styrelsen. Delsamma föresläs gälla för etl moderföretag inom enkoncern, om motsvarande förhällanden råder inom koncernen i dess helhet. Förslagethar tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av en slor majoritet avremissinstanserna. SAF, LRF och juridiska fakulteten vid hardock avstyrkt förslaget och framhällit bl. a. att en utökad arbetslagarrepresenlalioni styrelsen kommer atl medföra all styrelsearbetet blir onödigt omständligt ochtungrott. Jagkan inle dela denna uppfattning. I vart fall kan risken för all styrelsearbetetkompliceras genom en något utökad styrelserepresenlalion för de anställdabedömas som myckel liten, särskill som del i regel torde röra sig om förelagvars styrelser redan är jämförelsevis slora. Förslagetinnebär ett försök all bredda de anställdas styrelserepresenlalion i förelagsom genom verksamhel inom skilda branscher har arbetstagare som är anslutnalill en rad olika fackliga organisationer. Detta ligger helt i linje medlagstiftningens syfte. Det bör dock framhållas all den utökade representationeninle fär utnyttjas i förelag där de anställda i och för sig kan ha rätl tilltre styrelseposter men antalet slämmovalda styrelseledamöter understiger tre.Således frångås inte principen all de anställda inte skall vara i majoritet. Underremissbehandlingen har frän LO och TCO föreslagils att den nya regeln skallgälla även för storförelag som bedriver verksamhel inom endasl en bransch menpä skilda arbetsställen. Del har bl. a. framhållits alt varje driftsställe settfrän regionala utgångspunkter kan ha självständiga behov av direkl insyn ochinformation. Somtidigare framhållits är styrelserepresenlationen för de anställda i första handall betrakta som en kanal för insyn och ömsesidig information mellan företagelsledning och de anställda. Informationen förs normall vidare genomarbetstagarrepresentanterna till de anställda och den egna fackligaorganisationen. Antalet slyrdserepresenlanter är därför av underordnadbelydelse i företag som bedriver verksamhet inom endast en bransch. I dessaförelag bör del i stället ankomma på respektive fackförbund all samordna ochsprida den information som kommer fram genom arbetet i förelagets styrelse. Jaganser av bl. a. det skälet all promemorians förslag i den delen bör vidhållas. Somtidigare nämnts medför förslaget i denna dd en ökad möjlighet för tidigare inle representerade arbetstagarorganisationer all bli representera de i företagels styrelse. Del är en önskvärd ulveckling. Jag är emellertid inte beredd all särskill i lagen införa en bestämmelse om all såväl ordinarie platser som suppleanlplalser skall fördelas pä sädant sätl all maximall anlal fackliga organisationer blir representerade. Denna fräga bör i slället lösas genom diskussioner mellan de fackliga organisationerna. I viss ut sträckning regleras för övrigt frågan i bestämmelserna om hur arbetstagar representanterna skall utses. Till frågor som rör själva fördelningen av ledamolsplalserna mellan de arbetstagarorganisationer som finns på en 54 arbetsplatsåterkommer jag i avsnitt 2.4.4. Medanledning av /SR: s förslag atl sälta gränsen vid 500 i stället för 1 000anställda vill jag framhälla atl undanlagsregeln är avsedd för de sloraförelagen. Jag anser atl promemorians förslag, som vunnit bred anslutning, ärväl avvägt. Enannan fråga som berörts under remissbehandlingen är i vad mån man i förelag medöver 1000 anställda skall medge den utökade styrelserepresenlationen även omföretaget, vid sidan av sin huvudverksamhet, endasl i mycket ringa omfattningbedriver verksamhet inom en annan bransch. Enligl KFO bör den utökaderepresentationsrätten enbart gälla om förelagets verksamhet i andra branscherän "huvudbranschen" utgör en betydande del av företagels totalaverksamhel. LRF har anfört liknande synpunkter. Jagär medveten om all den föreslagna regeln kan få lill effekt atl del exempelvisi vissa konsumentföreningars styrelser blir en utökad styrelse-representationför de anställda, trots att de anställda till övervägande del är sysselsatta inomdetaljhandeln och endast i ringa omfattning omfattas av annal kollektivavtal ändet som gäller för huvudverksamheten. Jag vill emellertid betona atl dettaförhållande inte är särskill vanligt inom andra branscher. Jag har dessutombetänkligheter mol alt i lagstiftningen införa etl begrepp som i sig måsteuppfattas som mycket diffust. Lagstiftningen skulle också bli onödigtkomplicerad, om man på annat säll än jag nu föreslår måste kvalificera deförelag som skulle omfattas av den utökade arbetslagarrepresenlalionen. Det kanför övrigt inle heller anses vara en nackdel alt kunna erbjuda plats även ätorganisationer som är relalivi små inom företagel. Inte heller anscrjag alt deav BAO påtalade förhållandena motiverar några undanlagsregler. Med de nu gjordauttalandena vill jag således ansluta mig lill promemorieförslaget i denna del.I specialmötiveringen (4§ i lagförslaget) kommer jag alt något kommenterabegreppet "skilda branscher". Mittställningstagande: De regler som gäller om styrelseledamöternasnationalitet bör inle ändras. Promemorians förslag: Ipromemorian föreslås atl medborgarskaps-kravet inle skall gällaarbetstagarrepresentanterna i styrelsen. Remissinstanserna:Förslaget har mött en del principiella invändningar men har dock lämnats ulanerinran av en majoritet av remissinslanserna. Säväl kommerskollegium somSHIO-Familjeföretagen (numera Småförelagens riksorganisation) och juridiskafakulteten vid anser atl förslaget innebär ell onödigt avstegfrån likställighelsprincipen. ÖB och avstyrkerförslaget och framhåller all del utifrån säkerhetsmässiga aspekter är viktigtalt nuvarande ordning bibehålls i förelag som tillverkar eller i övrigt har befattningmed försvarsmateriel. betonar särskill all de s. k.säkerhels- skyddsavtalen torde läggahinder i vägen för atl genomföra förslaget, i vart Prop. 1987/88:10 fallbeträffande de företag som slutit avlalen. Skälenför mitt förslag: Som villkor för valbarhet lill styrelseuppdrag gäller allstyrelseledamoten i princip skall vara nordisk medborgare och bosall i Sverigeeller, om särskild förutsättning föreligger, i annal nordiskt land. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer, vilket normalt ärkommerskollegium, kan för särskilt fall meddela dispens belräffandenationalitets- och bosättningskraven. Syftet med dessa regler är att garanteraall ledningen av förelagen skall ligga i svenska händer. Bestämmelser meddella innehåll finns i den associalionsrättsliga lagstiftningen och omfattaralla styrelseledamöter, d. v. s. även arbelslagartepresenlanlerna. Särskildaregler gäller för förelag inom krigsmaterielindustrin. Här kan regeringenenligl 4 § lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel,m. m., förena ell tillverkningsfillstånd med villkor om atl bl.a. styrdsdedamoli elt aktiebolag skall vara svensk medborgare och bosalt i . Ipromemorian föreslås att kravet på nationalitet i 8 kap. 4§ ABL ellermotsvarande bestämmelse i annan lag inte skall gälla arbetstagarrepresentanterna.I promemorian framhålls framför allt att bestämmelserna i prakfiken verkatdiskriminerande mol ufiändska medborgare genom den osäkerhet de skapat vid vallill styrelseuppdrag. Väntetiden på all en dispensansökan skall behandlas ochden osäkerhet som råder om dispens skall medges har lett lill allufiändska arbetstagare har fått slå tillbaka och all fillarbetstagarrepresentanter i stället har valts arbetstagare med svensktmedborgarskap. Jag hänvisar vidare till promemorian (avsnitt 6.3). Jaghyser slor sympati för promemorians förslag. Det skulle, om det genomfördes,innebära ett visserligen litet men dock tydligt steg på vägen mol atl jämställainvandrare med svenska medborgare. Delfinns emellertid också skäl som starkt talar mot förslaget. Vad jag främsttänker på är förhållandena inom försvarsindustrin - bäde den som tillverkarkrigsmateriel och den som stär för andra leveranser lill försvaret.Nationalilelskravel är etl betydelsefullt moment i den säkerhetskontroll somibland måste företas av vissa befattningshavare i sådana förelag. Del innebärockså bl. a. alt elt upphävande av nationalitetskravet skulle kunna få negativakonsekvenser för svensk industri alldeles oavsett vad man må lycka omorsakerna lill sådana konsekvenser. Etl stort antal förelag, inte bararenodlade krigsmaterielförelag, är beroende av all kunna leverera sinaprodukter till det svenska försvaret eller utomlands. F. n. finns ca 2500sådana företag. Det är min bedömning atl dessa företags möjligheter att iframtiden kunna godtas som handelspartners skulle minska, om den nuvarandeordningen inte bibehålls. Jaghar övervägt möjligheten alt genomföra promemorieförslaget men atl införa en regel av innebörd atl ett företag, efter myndighets tillstånd, skulle kunna upprätthålla del medborgarskapskrav som gäller. Jag har emellertid bedömt atl elt sådant förfarande knappast skulle lösa problemet, bl. a. på gmnd av svårigheten atl förutse när etl sådant fillstånd skulle behövas. Vilka förelag som kan bli aktuella för leveranser lill försvå- 56 rel varierar ocksä frånfid fill annan. Jag kan heller inle bortse från atl etl sådantdispensförfarande, som också skulle kunna medföra all en redan utseddstyrelseledamot skulle tvingas avträda, skulle kunna betraktas som minsl likadiskriminerande som den nuvarande ordningen. Jag är mot denna bakgmnd,och eftersom frågan trots allt måsle anses vara av begränsad belydelse förinvandrarna, inle beredd all föreslå all promemorians förslag skall genomföras.Jag vill ocksä tillägga följande. Med anledning av vad som ipromemorian anförts rörande handläggningen av dispensärendena hoskommerskollegium harjag undersökt hur denna verksamhet bedrivs. Enligl uppgiftär den normala handlåggningstiden för ell dispensärende upp till ca tvämänader. I denna lid ingär regelmässigt elt remissförfarande med vederbörandelänsstyrelse som i sin tur inhämtar yltrande frän polis- och kronofogdemyndighet.Antalet ärenden per är är mycket litet (ca 4-5 stycken). Med hänsyn till dellabedömer jag all del inte krävs några ändringar i förfarandet. Jag har i dennafråga samrått med ulrikeshandelsminislern. Mitt förslag:Arbetstagarrepresentanterna skall inle ovillkorligen men bör - i likhet med vadsom nu gäller enligl slyrdserepresenla-lionslagen för aktiebolag och ekonomiskaföreningar - utses bland de anställda vid företaget eller inom koncernen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:SACO/SR, BAO och har avstyrkt förslaget och anser alt denregel som finns i LSABF bör gälla över hela området. Övriga remissinstanserhar tillstyrkt förslaget eller lämnat del utan erinran. Skälen för mitt förslag: Ipromemorian (avsnitt 4.1) har närmare redogjorts för den skillnad somföreligger mellan LSA och LSABF i frågan vem som är valbar fill uppdrag somarbelstagarrepresentanl. Enligt LSA gäller som huvudregel all enarbelstagarrepresentanl bör utses bland de anställda vid företagel eller, ifråga om moderföretag, bland de anställda inom koncernen. Regeln öppnarmöjlighet för de fackliga organisationerna all när det är befogal utse någonannan än en anställd i företagel, l.ex. en ombudsman i en lokal fackligorganisation. I LSABF görs en snävare avgränsning av personkretsen. Därföreskrivs atl en arbelstagarrepresentanl skall utses bland de anställda vidföretaget eller, i fråga om moderförelag eller försäkringsbolag som ärdotterföretag, bland de anställda inom koncernen. Ipromemorian har valls den lösning som gäller enligl LSA. Del framhålls ipromemorian (avsnitt 6.4) atl denna ordning har visat sig fungera väl underåren och att den är mest ändamålsenlig. Liksom vad som föreskrivs i LSAföreslås dock den begränsningen all fill arbelstagarrepresentanl inle utansärskilt tillstånd av fionsfrågorfår utses den som i sådan egenskap tillhör ett annat företags Prop.1987/88:10 styrelse. Sistnämnda begränsning gäller inle, om företagen medgernågot annal eller ingår i samma koncern. Jaganser i likhet med majoriteten av remissinstansema - atl promemoriansförslag bör genomföras. Med anledning av de invändningar som /SR, har framfört vill jag emellertid anföra följande. Detär givelvis av slort värde, både för arbetsgivaren och för de anställda, omarbetstagarrepresentanterna i styrelsen har sina anställningar hos företaget.De har därmed som regel en nära personlig kännedom om förhållandena iföretaget. Det är en tillgäng i styrelsearbetet och i kontakterna med deanställda som de representerar. Inom de fackliga organisationerna råder ocksåuppfattningen alt man inle annat än i undantagsfall bör utse någon som inle äranställd i företaget lill arbelstagarrepresentanl. Det kan dock förekomma l.ex. i ett förelag - på grund av brisl pålämpliga kandidater eller därför all sädana inle fåll erforderlig utbildningför uppdraget - blir nödsakad atl lillfälligl anlita en annan person, t.ex. enlokal ombudsman, för uppgiften. Regeln ger de fackliga organisationernamöjlighet alt i sädana fall gä utanför personkretsen i företaget, samtidigtsom den ger ullryck ät alt de i första hand bör anlita de anställda i företagetför uppdrag som arbelstagarrepresentanl. Förmin del anser jag atl man inte behöver befara all utomstående"konsulter" eller andra personer ulan anknytning lill företagetregelmässigt anlitas som arbetstagarrepresentanter. Den tidigare nämnda regelnatt till arbelstagarrepresentanl inle utan särskill tillstånd får utses den somi sådan egenskap tillhör ell annat företags styrelse torde också fungera som eneffekfiv spärt mol sådana förfaranden. Jag föreställer mig för övrigt all delokala arbetstagarorganisationerna vid förelaget har elt starkt intresse av atlutnyttja slyrelseplatserna för sina egna medlemmar. Medanledning av ett påpekande från AD under remissbehandlingen vill jag bekräftaatt del ankommer pä de fackliga organisationerna och ingen annan atl, inomramen för de regler som gäller, avgöra om del är motiverat atl tillarbelslagartepresenlant utse nägon som inle är anställd i företaget. Isammanhanget vill jag ta upp en annan fräga som visserligen inle har behandlats i promemorian men som ändå är av slor belydelse. Den rör strävandena all främja jämställdhet. Del råder t. ex. en kraftig obalans mellan kvinnor och män i beslutande organ, säväl på den offentliga sektorn som inom näringslivet. Del är därför väsentligt alt kraftfulla åtgärder vidlas för all öka kvinnorepresentationen i bl. a. förelagens styrelser. När del gäller styrelser i statliga organ har frågan utförligt belysts ibetänkandet (SOU 1987:19) Varannan damernas, som överlämnades av utred ningen om kvinnorepresentation (A 1985:03). Även om utredningens arbe te endast berört den offentliga sektorn, äger de synpunkter som läggs fram i betänkandet full giltighet även pä den privala sidan. Belänkandet är nu föremål för remissbehandling. Låt mig emellerfid redan i del här samman hanget säga att jag utgår från atl de fackliga organisationer som skall utse arbetstagarrepresentanter i företagens styrelser särskilt beaktar kraven pä jämställdhet. 2.4.4 Utseende av arbetstagarrepresentanter Mitt förslag: Denomständigheten att arbetslagarna i vissa större företag skall fä utse trestyrelseledamöter i stället för två föranleder vissa justeringar avbestämmelserna om hur arbetstagarrepresentanterna skall utses, omorganisafionerna inle enas om annal. Liksom reglerar bestämmelsernahur arbelstagarplalserna skall fördelas mellan förbund som tillhör skildahuvudorganisationer. Vilken fördelning som skall göras mellan förbund inom enoch samma huvudorganisation förblir däremot oregleral även i den nya lagen. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Förslaget har lämnats utan erinran av remissinstanserna. TCO anser dock allbestämmelserna skall kunna fillämpas på motsvarande säll även inom enhuvudorganisation, om förbunden inom huvudorganisationen är oense omfördelningen av slyrelseplatserna. /SR vill all organisationer somföreträder minsl en tjugondel av de kolleklivavlalsbundna arbetstagarna skallfå utse en suppleant i flera fall än enligt promemorians förslag. Skälen för mitt förslag: och fmns vissa bestämmelser om hur arbetstagarrepresentanterna skallutses, om arbetstagarorganisationerna inle enas om annat. Med vissajusteringar, bl. a. fill fcljd av förslaget om utökad representationsrätt ivissa störte förelag som bedriver verksamhel inom skilda branscher, föreslås ipromemorian att bestämmelserna förs över till den nya lagen. Enligt min meninghar den nya bestämmelsen, som i huvudsak godtagits av remissinstanserna, fåtten ändamålsenlig och entydig utformning. Jag har dock funnit skäl all vidtavissa redaktionella ändringar (se närmare specialmofiveringen till 8 §). AD framhåller atllagförslaget innebär atl begreppet huvudorganisafion äterinförs iarbetsrältslig lagtext, dock i annan betydelse än i arbetsfreds-lagstiftningenföre MBL. Jag vill med anledning härav understryka att begreppethuvudorganisation inte skall likställas med begreppet central organisation iexempelvis MBL. Med huvudorganisafion avses i den nya lagen, liksom äveni andra sammanhang, de organisationer på den svenska arbetsmarknaden,exempelvis LO och SAF, som företräder de centrala organisationerna (jfr bl.a.19 § kommunalskaltelagen, 1928:370). Vid tillämpningen av de nuföreslagna bestämmelserna anses lokala arbetstagarorganisationer som tillhörsamma huvudorganisation som en organisation. Detta innebär, liksom ,all bestämmelserna i första hand kan sägas reglera hur arbelstagarplalserna istyrelsen skall fördelas mellan förbund som tillhör skilda huvudorganisationer.Vilken fördelning som skall göras mellan förbund inom en och sammahuvudorganialion förblir däremot oregleral även i den nya lagen. I praktikenkan dock bestämmelserna komma all fä betydelse även vid den fördelningen. TCO anser emellertid atldel av lag och molivuttalanden klart bör framgå att de nu aktuellabestämmelserna skall tillämpas på motsvarande sätt inom en huvudorganisation,om det på en arbetsplats endast finns fackför- bund som tillhör en ochsamma huvudorganisation och dessa är oense om fördelningen avslyrelseplatserna. Enligl min mening är delta en fråga som fär lösas inomrespektive huvudorganisation.