prop · GB03114 · 1987-12-31 00:00:00 — Förlängningen avavstängningsfiderna för den som har lämnat ett arbete frivilligt eller som harskilts från sitt arbete är direkt kopplad till slopandet av karensdagarna.Någon sådan koppling finns enligt min mening inte när det gäller avvisande avarbete. Den som blir avstängd för att ha avvisat elt arbete eller som på annatsätt har vållat att en anställning inte har kommit till stånd uppbär vanligtvisredan ersättning och har således redan fullgjort karensdagarna. Personen ifråga skall därför inte fullgöra karensdagar efter avstängningsfiden. Attförlänga avstängningstiden i dessa fall skulle innebära en direkt skärpningoch försämring i förhållande till nuläget. Kommittén har haft iuppdrag att utreda omfattningen av det frivilliga slutandet. Kommittén hardärvid inte funnit några belägg för atl ungdomar skulle lämna sina arbetenfrivilligt för att leva på arbetslöshetsförsäkringen, vilket har hävdats frånolika håll. Tvärtom har kommittén funnit alt den andel av de arbetslösaungdomarna som lämnat sina arbeten på egen begäran är lägre nu än för tio årsedan. Det stora flertalet ungdomar som blir arbetslösa blir det därför atl entillfällig anställning upphör. Däremot har kommittén funnit att det frivilligaslutandet har ökat bland de alh-a äldsta. Som skäl härför uppger kommittén attde äldres avgångar är starkt konjunkturbetingade. Under det försämradearbetsmarknadsläget fyrdubblades antalet äldre som slutade sinaarbeten av skäl som hälsa, pension och flyttning. Jag kan mot denna bakgmndinte se att det finns några skäl att göra några skärpningar av avstängningsreglernavid frivilligt slutande utöver vad jag har föreslagit. Jag vill här erinraom att de s. k. äldreavgångarna är föremål för utredning i särskild ordning.Det är därför inte motiverat atl nu överväga några åtgärder inomarbetslöshetsersättningens ram för denna grupp. Mitt förslag föranlederändringar i 30 § första stycket lagen om arbetslöshetsförsäkring och 27 §första stycket lagen om kontant arbetsmarknads-Stöd. Ändringarna innebär attnuvarande lagtexter kompletteras med de förlängningar av avstängningsfidenräknat i ersättningsdagar och av den tid under vilken en avstängning frånersättning längst får fortgå räknat i kalenderdagar som jag nu har föreslagit. Mitt förslag:Arbetslöshetsersättning får inte utgå i samband med studier om det inte finnssärskilda skäl. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget.SACO/SR anser alt övervägande skäl talar för all det inte bör vara möjligt attbedriva heltidsstudier och uppbära arbetslöshelsersätlning annat än isärskilda undantagsfall. 3 1987/88. måstevara om studierna är så bundna att det kan göras sannolikt atl den Prop.1987/88:114 arbetslöse inte kan vara aktivt arbetssökande. TCO,/SR, LO och SO anser att de begränsningar i ersättningsrätten som föreslåsbör leda till ökade möjligheter fill utbildning med utbildningsbidrag. CSN anslutersig fill förslaget när det gäller helfidsstudier . Vid kortareheltidsstudier om bör dock arbetslöshetsersättning få utgå. Skälenför mitt förslag: I lagarna om arbetslöshetsförsäkring och kontant arbetsmarknadsstödfinns ersättningsrätten vid studier inte särskilt reglerad. I stället hardenna ersättningsrätt i praxis bedömts utifrån bestämmelserna om den sökandesskyldighet att stå till arbetsmarknadens förfogande. Om studierna har ansettsförhindra en ersättningssökande från att anta erbjudet arbete har ersättningnekats. Frånalt i början ha bedömts restriktivt har dessa ärenden, bl. a. efter avgörandeni försäkringsöverdomstolen, nu kommit att behandlas mer och mer generöst.Möjligheterna all studera med arbetslöshetsersättning som studiefinansieringhar därigenom ökat. Föregen del anser jag att denna utveckling är otillfredsställande. Arbetslöshetsersättningenutnyttjas i stället för de finansieringsformer som samhället erbjuder vidstudier. Ersättningen används därigenom på ett sätt som den inte är avsedd för.Ersättningen riskerar att förlora sin karaktär av arbetsmarknadspolitiskt medelsom skall användas för att garantera in-komsltrygghet vid tillfälliga perioderav arbetslöshet. Ioch för sig är det naturligtvis inte fel alt en arbetssökande lar tillvara denarbetslösa tiden för att förbättra sina möjligheter på arbetsmarknaden. Deltafår emellertid inte innebära atl den sökande engagerar sig i aktiviteter sominverkar menligt på hans eller hennes möjligheter att söka och snabbt anta ettledigt arbete. Studier kan lätt komma att bli ett hinder om de inte är av heltringa omfattning eller kan bedrivas under tid då de inte inkräktar på själva arbetssökandet.Studier, som när de har fullföljts förbättrar den sökandes möjligheter all fåarbete, skall självfallet mötas positivt, men finansieringen av dem skallnormalt vara skild från arbetslös-helsersättningen. Motdenna bakgmnd anser jag att möjligheterna att studera och uppbäraarbetslöshetsersättning bör regleras i lagarna om arbetslöshetsförsäkring ochkontant arbetsmarknadsstöd. Somhuvudregel bör gälla atl det inte skall vara tillåtet att uppbäraarbetslöshetsersättning samfidigt med studier. Endast om del finns särskildaskäl bör detta vara möjligt. Exempel härpå kan vara en heltidsarbetande sombedriver heltidsstudier vid sidan av arbetet. Vid arbetslöshet bör han ellerhon kunna fortsätta studierna och uppbära arbetslöshetsersättning fömtsatt attpersonen i fråga söker heltidsarbete och alt del tidigare arbetet inte harupphört på gmnd av studierna. Mycket korta kurser på heltid som påbörjas underarbetslösheten och som t.ex. syftar fill att ge orientering om olika yrkeneller ulbildningsvägar bör också kunna tillåtas. Närdet gäller deltidsstudier bör särskilda skäl kunna anses föreligga om studierna inte hindrar den arbetslöse från alt söka och anta heltidsarbete. Normalt bör också kunna krävas alt den sökande intygar att han eller hon 34 är beredd att avbrytastudierna om dessa inkräktar på möjlighetema att ta arbete. Även i dessa fallbör gälla att det tidigare arbetet har upphört av annat skäl än studier. Det bör ankomma påregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att närmare föreskrivavilka särskilda skäl som skall gälla för att arbetslöshetsersättning skall fåutgå i samband med studier. Mitt förslag innebär atlett nytt andra stycke, i vilket ersättningsrätten vid utbildning regleras, börinföras i4§ i lagarna om arbetslöshetsförsäkring och kontantarbetsmarknadsstöd. I det nya stycket bör som huvudregel anges att ersättninginte lämnas till den som deltar i utbildning om inte särskilda skäl föreligger.Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör få meddela närmareföreskrifter om vad som är särskilda skäl. Dessaregler bör träda i kraft . Fleraremissinstanser har föreslagit all begränsningen i rätten fill arbetslöshetsersättningi samband med studier bör leda till ökade möjligheter till utbildning medutbildningsbidrag. Jag vill med anledning härav erinra om de omfattandemöjligheter som fmns atl få utbildning inom arbetsmarknadsutbildningens ram. Iårets budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 12) har föreslagits att närmare100000 personer skall ges möjlighet all under nästa budgetår delta iutbildningar som berättigar till utbildningsbidrag. Enligt min mening finnshär utrymme för att tillgodose remissinstansernas önskemål. 2.4 Statsbidrag, finansiering av statens utgifter samtmedlemsavgifter m. m. Mittförslag: De erkända arbetslöshetskassoma skall få statsbidrag för hela denutbetalade arbetslöshetsersättningen. Statsbidragetskall betalas ut samfidigt med arbetslöshetsersättningen. Systemet med åkonto-utbetalningar av statsbidrag upphör därmed. Kommitténs förslag:Överensstämmer med mitt. Kommittén föreslår dessutom att arbetslöshetskassornaskall få ett förvaltningsbidrag med . per utbetalad ersältningsdag. Remissinstanserna: AMS,statskontoret, RRV och fillstyrker eller har inget atterinra mot förslaget. RRV är dock tveksamt till vissa delar av kommitténsförslag till utbetalningsmtiner och ifrågasätter om dessa inte strider motstatliga redovisningsregler. Verket är berett att medverka fill alt finna andramöjliga mtiner. TCO, /SR, LO och SO kopplar ihop statsbidragsreglerna medmedlemsavgifterna och menar att nuvarande statsbidragsregler kan behållas och atlen utjämning av medlemsavgifterna kan uppnås genom en utjämningsavgift. stans har uttalat sig motatt statsbidraget betalas ut med arbets- Prop. 1987/88:114löshetsersättningen. Skälenför mitt förslag: Det nuvarande statsbidraget till de erkända arbetslöshetskassornaär uppdelat i två delar: dels utges ett grundbidrag av den utbetaladedagpenningen, dels utges ett progressivbidrag med en procentuell andel av denutbetalade dagpenningen efter avdrag av gmndbidragel. Procentandelen bestäms avdel genomsnittliga antalet ersältningsdagar för samtliga medlemmar iarbetslöshetskassan i fråga, dvs. av arbetslöshetens omfattning. Bidraget kanvariera mellan O och . Statsbidraget beräknas för kalenderår. av detberäknade statsbidraget betalas ul å konto. Slutreglering sker engång , vanligtvis under del efter varje verksamhetsår,som omfattar kalenderår. Jagkommer längre fram att föreslå att arbetslöshetskassornas fonder inte längreskall ingå i finansieringssystemet för arbetslöshetsförsäkringen. Del innebär atlkassorna inte kommer att förfoga över några egna medel som kan användas förersättningsutbetalningar i avvaktan på statsbidraget. Kassorna kommer därföratt behöva få tillgång till statsbidraget som ersättningen betalasut. Starkaskäl talar för en reformering av det nuvarande statsbidragssystemet.Detta är onödigt krångligt och har skapat ekonomiskaproblem för många arbetslöshetskassor. Statsbidraget betalas ut i efterhand, vilkelmedför att kassorna måste ligga ute med betydande belopp under långa perioder.I slutet av ett verksamhetsår uppgår kassornas sammanlagda krav på statsbidragtill mellan 600 och 700 milj. kr. Flera kassor klarar inte av att ligga ute medde belopp som det kan vara frågan om, inte ens med utnyttjande av befinfiigafondmedel. För att göra det möjligt för dessa kassor att betala utarbetslöshetsersättning gör AMS extra å konto-utbetalningar. Nivån på detnuvarande statsbidraget bygger delvis på arbetslöshetens omfattning i en kassa.Denna kan fastställas först när verksamhetsåret har gått till ända. Först dåkan det slufiiga statsbidraget beräknas. Enligtmin mening bör nu ett nytt och enklare statsbidragssystem utformas, som gördet möjligt att skapa ett mer ändamålsenligt ekonomiskt system förarbetslöshetskassorna. En utgångspunkt i detta arbete bör vara atl kassornasfonder inte längre ingår i systemet, något som jag strax återkommer till. Enannan bör vara atl statsbidraget skall vara definitivt, dvs. det skall normaltinte behövas någon slutreglering i efterhand. Ytterligare en utgångspunkt börvara alt det nya statsbidragssystemet inte får innebära annat än marginellakostnadsökningar för staten. Mitt förslag är mot dennabakgrund att statsbidraget skall betalas ut direkt i samband med utbetalningen av arbetslöshetsersättningen. Stats bidraget skall motsvara hela den utbetalade ersättningen. Härigenom kom mer kassorna inte att behöva hålla egna medel tillgängliga för ersättnings- utbetalningar. Statsbidraget behöver inte heller regleras i efterhand efter som det skall täcka hela ersättningen. Förslaget att statsbidraget skall täcka hela den utbetalade ersättningen medför emellertid inte de facto en ökning av statens kostnader. Jag kommer strax (avsnitt 2.4.3) att redovisa , 36 milt förslag i fråga ommedlemsavgifterna till de erkända arbetslöshetskas- Prop. 1987/88:114 sorna.Förslaget innebär bl. a. atl en viss del av varje medlems avgift skall betalasin fill staten för atl läcka de ökade kostnaderna för staten. Denna andel avmedlemsavgiften skall fastställas så att den medger en i det närmaste fulltäckning av kostnadsökningen. Mittförslag innebär atl kopplingen mellan statsbidragets nivå och arbetslöshetensomfattning försvinner. Alla arbetslöshetskassor får fullt statsbidrag. Dettahar betydelse främst för medlemsavgifternas storlek. Enligt min mening är detorimligt att i en försäkring av denna karaktär medlemsavgifternas storlek skallvara beroende av risken för arbetslöshet. Den som arbetar i en utsatt branschoch därmed också löper störst risk för atl bli arbetslös har också oftast denlägsta betalningsförmågan. Statsbidragetkommer med milt förslag att betalas ut tidigare än . Detta medförränteförluster för staten i storleksordningen 80 milj. kr. Jag räknaremellertid med atl denna merkostnad skall kunna finansieras genom de ändringarsom jag har föreslagit i det föregående i fråga om kompensationsnivåer m. m.Jag återkommer till denna fråga när jag behandlar kostnaderna förarbetslöshetsförsäkringen m. m. (avsnitt 5). Jagkan inte tillstyrka kommitténs förslag att ett särskilt förvaltningsbidragskall lämnas. Bidraget skulle enligt kommiltéförslaget medverka fill enutjämning av medlemsavgifterna mellan olika arbetslöshetskassor. Även jag anseralt en utjämning av dessa avgifter är angelägen. Enligt min mening bör emellerfiden sådan utjämning ske inom ramen för medlemsavgifterna och inte genom ökadestatsbidrag. Jag återkommer strax till denna fråga. Somjag har nämnt skall statsbidraget normall inte behöva regleras iefterhand. Det är emellertid ofrånkomligt att det kan förekomma felaktigautbetalningar av ersättning som inte berättigar till statsbidrag. AMS kan ivissa fall frånkänna en arbetslöshetskassa statsbidrag för felaktigt utbetaladersättning. I sådana fall skall naturligtvis statsbidraget kunna regleras iefterhand när det felaktiga förhållandet upptäcks. Statsbidragettill arbetslöshetskassorna bör liksom nu betalas ut av AMS. Liksom nu bör ocksågälla att AMS skall rekvirera erforderliga medel från RFV. Det bör ankomma påregeringen att fastställa de närmare mtiner som skall gälla för utbetalning avstatsbidraget till arbetslöshetskassorna. Reglerna härom bör tas in i ensärskild förordning. Jag vill här ' anmäla att jag avser att senare föreslåregeringen atl uppdra åt AMS att efter samråd med RFV, RRV och SO utarbeta ettförslag till utbetalningsrutiner m. m. En utgångspunkt i detta arbete börnaturligtvis vara att utbetalningsrutinerna inte får innehålla moment somstrider mot statliga redovisningsregler. Mittförslag till etl nytt statsbidragssystem föranleder inga lagändringar. Detnya statsbidragssystemet bör träda i kraft den . Slutregleringenunder av statsbidraget för bör ske enligt nu gällanderegler. 2.4,2 Finansiering avstatens utgifter Mittförslag: Statsbidraget till de erkända arbetslöshetskassorna finansieras ifortsättningen genom arbetsgivaravgifter till den del det inte täcks avinkomster från medlemsavgifter. Statsbidraget till permitteringslöneersättningenfinansieras helt genom arbetsgivaravgifter. Statens kostnaderför KAS och utbildningsbidragen vid arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktadrehabilitering finansieras helt över anslag på statsbudgeten. Kommitténsförslag: Överensstämmer med milt. Remissinstanserna:Hälften av remissinstanserna avstyrker förslaget. Flera, bl. a. AMS,statskontoret och LO, menar att den föreslagna finansieringsordningen kanpåverka sambanden mellan arbetslöshetsförsäkringen och arbetsmarknadspolitikeni övrigt. Den avvägning som görs mellan kontantstöd och övrigaarbetsmarknadspolitiska insatser kan komma att påverkas negativt med enrenodlad avgiftsfinansiering. SAF anser att statsmakternas inflytande överomständigheter som påverkar arbetslösheten bör motsvaras av etl kostnadsansvarför arbetslöshetsförsäkringen. RFV anser alt förslaget ur renredovisningsteknisk mening är bättre än den ordning som gäller . Skälen för mitt förslag:För närvarande finansieras statens utgifter för statsbidrag till de erkändaarbetslöshetskassorna och permitteringslöneersättningen samt utgifterna för KASoch utbildningsbidragen vid arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktadrehabilitering fill med en arbetsgivaravgift, den s.k.arbetsmarknadsavgiften. Resterande finansieras över etl anslag påstatsbudgeten, tionde huvudtitelns förslagsanslag B4. Bidrag tillarbetslöshetsersättning och utbildningsbidrag. Den s.k. fördelningsnyckeln,dvs. fördelningen av kostnaderna på arbetsgivaravgifter och anslagsmedel,fastställs av . Arbetsmarknadsavgiften har fr. o. m. den 1 januari1988 höjts fill 2,. Denna finansieringsordninghar visat sig vara otymplig och budgettekniskt olämplig. Kostnadernaför statsbidraget till arbetslöshetskassorna är svåra att beräkna med någonexakthet på gmnd av bl. a. osäkerheten i bedömningen av förändringar i detallmänna löneläget och i arbetslöshetens omfattning. Även mycket småförändringar av arbetslösheten kan innebära kraftiga ökningar ellerminskningar av kostnaderna. har detta visat sig bl. a. i storaöverskridanden av anslaget för bidrag till arbetslöshetsersättning ochutbildningsbidrag. Kostnaderna för utbildningsbidragen är däremot tämligenenkla att beräkna, eftersom omfattningen av arbetsmarknadsutbildningen och denyrkesinriktade rehabiliteringen fastställs av statsmakterna. Likaså kankostnaderna för KAS överblickas lättare. Utvecklingenav kostnaderna för statsbidraget till arbetslöshetskassorna har också lett lillatt arbetsmarknadsavgiften har fått höjas vid flera fillfällen under desenaste åren. Delta har skett dels för att finansiera olika förbättringar avarbetslöshetsersättningen men dels också för att möta Prop. 1987/88:114 kostnadernaför det ökade utnyttjandet av arbetslöshetsförsäkringen. harinflytande avgiftsmedel inte räckt för att täcka löpande utgifter. Medel har dåfått lånas från andra inkomsttitlar för att klara utbetalningsbehoven. Situafionenhar emellertid nu förbättrats och jag räknar med att alla upplånade medel skallvara återbetalade under nästa budgetår. Alltdetta talar enligt min mening för att vi nu bör finna en enklare och merlätthanterlig finansieringsmodell. Ett nytt system bör bygga på att varjeutgiftsslag skall finansieras ur bara en källa. Kommitténs förslag bygger pådenna princip. Dessutom bör gälla att de kostnader som påverkas mest av förhållandensom parterna på arbetsmarknaden råder över bör finansieras genomarbetsgivaravgifter. Fleraremissinstanser har avstyrkt kommitténs förslag till ny finansieringsordningmed motivering att det skulle försvaga sambandet mellan arbetslöshetsförsäkringenoch arbetsmarknadspolitiken i övrigt. De menar att de avvägningar som görs mellan kontantstöden och övriga arbets-marknadspolitiska insatser kan kommaatl påverkas negativt med en renodlad avgiftsfinansiering. Jag delar intedessa farhågor. Arbetslöshetsförsäkringen är en alltför viktig ochkostnadskrävande del av arbets-marknadspolifiken för att inte tas med i varjebedömning av behovet av arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Den övergripandeinriktningen att arbetslinjen skall hävdas och förstärkas ligger fast. Denomständigheten alt vi skapar en enklare finansieringsordning förarbetslöshetsförsäkringen innebär ingen ändring i detta avseende. Snarare ärdet så att vi får en mer renodlad uppdelning av kostnaderna så att vi verkligenkan se hur mycket arbetslöshetsförsäkringen kostar i förhållande till de aktivaåtgärderna. Mittförslag är därför, i likhet med kommitténs, att statsbidragen fill arbetslöshetsförsäkringenoch lill permitteringslöneersättningen bör finansieras genom arbetsmarknadsavgiften.Att viss del av statsbidraget till arbetslöshetsförsäkringen fr. o. m. den 1januari 1989 bör finansieras också genom medlemsavgifter återkommer jag till(avsnitt 2.4.3). Förslaget innebär inte någon ändring av nivån på arbetsmarknadsavgiften,eftersom jag bedömer att inflytande medel kommer att täcka uibetalningsbehovet. Kommitténhar föreslagit alt över- eller underskott av avgiftsmedel skall balanseras motstatsbudgeten. Jag kan inte tillstyrka förslaget. Övervägande skäl talar enligtmin mening i stället för att variafioner i uibetalningsbehovet skall klarasinom det nya finansieringssystemet. Överskottsmedel bör därför behållas inomsystemet för all kunna utnyttjas vid perioder med ökade utbetalningar. Tillsystemet bör dessutom knytas en rörlig kredit om högst 1 000 milj. kr. som börfå utnyttjas när befintliga medel inte räcker för att täcka utgifterna. Ensådan kredit undanröjer behovet av snabba justeringar av nivån påarbetsmarknadsavgiften. I likhet med vad som gäller nu bör inflytandeavgiftsmedel tillföras ett konto hos . Kontot och den rörligakrediten bör disponeras av RFV. Kostnadernaför KAS och utbildningsbidragen vid arbetsmarknadsut bildning och yrkesinriktad rehabilitering, som mer styrs av beslut av stats makterna, bör helt finansieras över ett anslag på statsbudgeten. bör även i fortsättningenvara etl förslagsanslag och disponeras av RFV som administrerar utbetalningenav ersättning enligt dessa båda stödformer. Den nyafinansieringsordningen vad gäller fördelningen av kostnader mellanarbetsmarknadsavgiften och anslag på statsbudgeten bör träda i kraft den 1 juli1988. Eventuellt överskott av medel från arbetsmarknadsavgiften vid denlidpunkten bör få utnyttjas för de ändamål som jag nu har föreslagit. Mittförslag till ny finansieringsordning föranleder ändring i 4 kap. 7§ lagen(1981:691) om socialavgifter (lagförslag 3). Jag har i denna fråga samrått medchefen för . 2.4.3Medlemsavgifter m. m. Mittförslag: En medlem i en erkänd arbetslöshetskassa skall i avgift till kassanper år betala a) av den genomsnittligt utbetalade dagpenningen ikassan för finansiering av kassans andel av kostnaden för den utbetalade arbetslöshetsersättningen, b) av den gällande högsta dagpenningen förfinansiering av ett uljämningsbidrag, och c) erforderligt belopp som behövs för all finansieraden del av kassans förvaltningskostnader som inte täcks av eventuellt utjämningsbidrag. enskilt ansluten medlem skall en arbetslöshetskassa dessutom få ta ut ettbelopp som läcker merkostnader för administrationen av medlemskapet. Arbetslöshetskassanskall till staten betala in de delar av medlemsavgifterna som angetts under a)och b) enligt vissa närmare angivna mfiner. Kommitténs förslag: Enmedlem i en arbetslöshetskassa skall betala i avgift ett beloppmotsvarande hälften av den genomsnittliga dagpenningen i kassan. Skillnader imedlemsavgifternas storlek skall utjämnas genom ändrade statsbidragsregler ochgenom etl särskilt förvaltningsbidrag. Kommitténs förslag i fråga om enskiltanslutna medlemmar överensstämmer med mitt. Remissinstanserna: AMS ochSAF anser i likhet med kommittén att medlemsavgifterna skall göras oberoende avarbetslöshetens omfattning. och haringet atl erinra mot förslaget. TCO, /SR, LO och SO ansluter sig fill e«särskilt yttrande i kommitténs delbetänkande i vilket förordas att nuvarandestatsbidragsregler behålls. Gmnderna för beräkning av medlemsavgifterna skall varadesamma som med undantag för alt fondavsättningar ej längre skall göras.Dessutom skall arbetslöshetskassorna solidariskt betala en utjämningsavgift somskall användas för att sänka avgifterna för de kassor som har de högsta avgiflema. Skälen för mitt förslag:Medlemsavgifternas storlek bestäms av en Prop. 1987/88:114 rad olikafaktorer såsom dagpenningens storlek, arbetslöshetens omfattning, fonderingskravoch förvaltningskostnader. Medlemsavgifterna varierar mellan 96och . Det är främst kassor med lågavlönade medlemmar i utsatta branschersom har höga avgifter. De lägsta avgifterna återfinns ofta i kassor med lågarbetslöshet och bättre avlönade medlemmar. Enligtmin mening är de stora skillnaderna i medlemsavgifter mellan olikaarbetslöshetskassor helt orimliga. I en försäkring av denna karaktär bör denenskildes bidrag till försäkringen inte bestämmas utifrån risken att behöva taförsäkringen i anspråk. I stället bör avgiftens storlek mer knytas till denersättning som medlemmen kan påräkna vid eventuell arbetslöshet. Systemet förmedlemsavgifter bör därför reformeras så att denna princip bättre återspeglas inivån på medlemsavgiften.