prop · GB0335 · 1987-12-31 00:00:00 — Med denna uppbyggnad och inriktning av lagen synes mångaav de problem som är förknippade med bostadsanvisningslagens tillämpning fal la bort. Utformningen av lagen borde också bidra lill atl etl mer förtroen- 81 defulllsamarbete mellan kommun och fastighetsägare kommer lill stånd. Prop.1987/88:35 i slorl förefaller förslaget ha goda möjligheter att bidra lillatl öka bostadsförmedlingens tillgång på lediga lägenheter. Med hänsyn till atl bosladsanvisningssystemet enligt lagförslagetär inriktat på det individuella förhållandet mellan kommun och fastighetsägarefinner det naturligt att hyresnämnden fattar beslut omanvisningsrätten och alt bostadsdomslolen blir besvärsmyndighel i stället förlänsstyrelsen. Under åberopande av vad nu anförts tillstyrkerlänsstyrelsen utredningens förslag. Fyra ledamöter avstyrker promemorians förslag. I promemorian uttalas inledningsvis all lagförslaget börses mol bakgrund av den kritik som många kommuner riklat mot den nuvarandebostadsanvisningslagen, t. ex. alt lagen ur administrativ synpunkt är svår atttillämpa. Kritik har riklats emot att delgivningsreglerna vållal problem ochalt besvärsförfarandet har dragit ut på liden. 1 anslutning härtill kan nämnasalt sedan bostadsanvisningslagen fillkom endast haft etl besvärsärende,som rörde etl i anlaget beslut om bostadsanvisningsområde.Detta ärende gav exempel på lungroddheten i delgivningsförfarandel ochosäkerheten om inslansordningen belräffande besvären, trots all lagregeln föröverklagande är tydlig. Några av de klagande menade atl beslutet måste kunna gåall överklaga som kommunalbesvär på rent formella grunder och de klagade såvälhos kammartälten som hos . Eftersom kommunstyrelsen sedermeraupphävde beslutet, blev besvären ej prövade. Den bostadspolitiska utgängspunkten för förslaget ärfrämsl all ge kom munerna bättre möjligheter att anvisa bostäder ål de bostadssökande. I promemorian sägs atl för kommunernas del knyter sig anvisningsrätten i första hand lill en brisl på bosläder, som kan vara allmän men också begränsad fill vissa områden i en kommun eller avse vissa kategorier boende. Om kategorierna sägs all bristen på bosläder för unga är särskilt påfallande men också all de äldre, invandrare, hushåll, som måste upplö sas på grund av skilsmässa, och andra grupper kan ha svårt att göra sig gällande på bostadsmarknaden. I anslutning till sistnämnda inte definiera de kategorier vill peka pä de speciella sociala bostadsbehov i icke segregerade former, som finns till följd av en medveten politik från samhällets sida atl såväl äldre som människor med kroppsliga och psyki ska handikapp skall fiyttas ut från instilutioner till eget boende i vanliga lägenheter, som dock i många fall måsle anpassas lill särskilda behov. a. dessa grupper och inte bara de unga ställer krav på bosläder för enmanshushåll, som bostadsmarknaden har svårt att tillgodose. Ef tersom del i många kommuner råder bostadsbrist bör emellertid icke några 89 regler eller anvisningarinföras som kan motverka ökad bostadsproduk- Prop. 1987/88:35 tion.Inskränkningar i fastighetsägarnas fria förvaltningsrätt kan medföra sådanakonsekvenser. Förslagetbör i sin helhet avvisas. De principer som förs fram medför visserligen enförbättring av nuvarande regler men även del nya lagförslaget innebär elttvångsförfarande sorn måsle uppfattas negalivl av fastighetsägare.Länsstyrelsen motsätter sig därför det framlagda lagförslaget. Frivilligaavlal mellan fastighetsägare och kommun är atl föredra och lagstiftningen börendast innehålla bestämmelser om påföljd för vägran att följa ingånget avtal. Sjuledamöter reserverade sig mol yttrandet och tillstyrkte förslaget. Eftersomdet i många kommuner råder bostadsbrist bör icke några regler eller anvisningarinföras som kan motverka ökad bostadsproduktion, vilket inskränkningar ifastighetsägarnas fria förvaltningsrätt kan medföra. Förslagetbör i sin helhet avvisas. De principer som förs fram innebär en förbättring,men då även det nya lagförslaget innebär etl tvängsförfarande motsätter vi ossdet framlagda förslaget. Frivilligaavtal mellan fasfighetsägare och kommun är all föredra och lagstiftningen bör endast innehålla bestämmelser om påföljd för vägran att följa ingånget avtal. Reservationav (s)-ledamöterna Kommunernahar etl övergripande ansvar för bostadsförsörjningen. Bostadsförmedlingenulgör etl av de instrument som kommunen förfogar över för all genomföra debostadspolitiska målen. Om bostadsförmedlingarna skall kunna fullgöra sinauppgifter på ett bra sätt, är det nödvändigt atl de får tillgång till ellstort anlal bostäder all förmedla. Styrelsen vill betona att detta är viktigtinte bara för atl motverka bostadsbrist. Bostadsförmedlingen måste ocksåförfoga över ett stort anlal bosläder för alt kunna verka för en allsidighushållssammansättning i bostadsområdena och på så sätl motverka segregationoch kategorisering. Bostadsanvisningslagenhar varil administrativt krånglig att använda och till följd av ett utdragetbesvärsförfarande har den i praktiken inte fungerat. Den har heller intetillämpats i mer än fyra kommuner under de år den funnits. Styrelsentillstyrker därför i huvudsak det framlagda förslaget, men vill peka på en delpunkter i förslaget som bör ändras (se avsnitt 2). Styrelsenanser slutligen att, i fall där det finns en regional organisation som bostadsförmedling (KSB), kommunerna liksom nu bör kunna överlåta den samordnande rollen i regionen till sådanl organ. Som svar på remissen har nämnden, med överlämnade av etttjänsteutlå-lande från bosladsförmedlingskontorel, föreslagit altbostadsanvisningslagen avskaffas utan atl ersättas av ny lagstiftning samluttalat följande. gällande bostadsanvisningslag har genom sina uppenbarabrister inle kommil alt tillämpas i nämnvärd utsträckning. Endast fem avlandets kommuner har tillämpat lagen och därtill har på nägra få hållfrivilliga överenskommelser gjorts i lagens efterföljd. Förutom de sakliga och principiella invändningar som kanresas mot en sådan här lagstiftning, har själva förekomsten av den försvåratoch försämrat kontakterna mellan samhällsorganen och fasfighetsägarna. Eftersomsamarbetsklimatet mellan samhället och fastighetsägarna är den självklaraförutsättningen för en smidig bostadsanvisning, är det önskvärt att inleförsämra dessa fömlsällningar. En ökad rörlighet på bostadsmarknaden är önskvärd ocheftersträvansvärd. Den föreslagna lagstiftningen skulle rimligen försvåra ensådan rörlighet och därmed motverka lagstiftningen ett av de syften den sägersig vilka uppnå. De bostadssökande har ingenting alt vinna på att bostadsförmedlingenges monopolställning i bostadsmarknaden. Det regelsystem som är knutet tillbosladsfrnansieringsförordningen ger kommunerna en mycket omfattande rätt atlförfoga över ledigblivna lägenheter. I den mån enskilda kommuner därtill villfoga en frivillig överenskommelse bör detta kunna ske utan alt statsmakternahotar med skärpt lagstiftning. Med hänvisning lill departementspromemorian ges för detförsta kommunen genom föreliggande förslag till lag formella och praktiskamöjligheter alt förmedla bosläder ät de bostadssökande inom kommunen. För detandra uttalas alt huvudprincipen för all tillskapa anvisningsrätt skall skegenom avtal mellan kommunen och fastighetsägaren. För del tredje framhällesall tillskapande av anvisningsrätt genom tvång med hjälp av lagstiftning färtillgripas först efter del att parterna inle kunnat enats i avtalsförhandlingaroch möjligheten atl träffa avtal uttömts. Kontoret tillstyrker de ovan redovisade principerna somlagförslaget vilar på. 1 det följande utvecklar kontoret synpunkter på delsnågra aspekter som enligt kontorets mening borde ha behandlats i föreliggandelagförslag dels några sakfrågor där kontoret har avvikande mening. Stor-Slockholm - elt gemensamt bosladsförsörjningsområde har , , ansvarat för en gemensam förmedling av bostä der inom . De övergripande motiven för en sammanhållen bostadsförmedling i regionen är det faktum alt Stor-Slock- 91 holmi allt väsenlligl ulgör en näringsgeografisk och sladsbyggnadsmässig Prop.1987/88:35 enhet. Väsentliga fördelar ligger i att gemensammaförmedlingsprinciper gäller inom hela området. En gemensam förmedling ger ävenbättre möjligheter atl ge bosladssökande bosläder i närheten av derasarbetsplatser. Allt talar för all i framliden står införsvårigheter som snarare förstärker behovet av regionala samordningslösningar änen återgång lill 50- och 60-lalels brist pä samarbete. Följaktligen är det frånallmän synpunkt angelägel alt de regionala målsättningarna om alt sökastimulera näringslivsulvecklingen och söka komma lill rätta med regionalaobalanserna i fråga om bosläder och arbetsplatser m. m. inom hela regioneninle får motverkas av lokala, kommunala intressen på bostadsförmedlingensområde. Sådana allmänintressen som sammanhänger med rörligheten påarbetsmarknaden, näringslivels utveckling och lokalisering samt den enskildesprincipiella rätl atl själv välja bosättningsort inom hela regionen måste ansesväga tyngre än primärkommunala särintressen inom regionen. Föreliggandeförslag ger utrymme för de 22 medlemskommunerna inom Stor-Stockholmsområdel atluttala sig för olika ambitionsnivåer vad gäller behovet av bostäder förförmedlingsverksamheten. Kontoret anser atl etl regionalt organ lyp KSB bör gesrollen av koordinator i regionen. skulle därmed varadel organ som övergripande uttalar sig om vilken anvisningsräit som börtillskapas genom avtal mellan respektive medlemskommuner och fastighetsägarna.Etl sådant uttalande skulle läggas till grund för de principbeslut somrespektive kommunfullmäktige har att falla angående behovet av bostäder tillbostadsförmedlingen. Avvikelser från elt regionall uttalande skulle endaslmedges om kommunens beslut skulle medföra atl fier lägenheter skulle lämnastill bostadsförmedlingen. 1dag kan noteras alt bosladsförsörjningsansvarel inom regionen vad gällernybebyggelse av bostäder har visat påtagliga brister. Kontoret anser därför attdel finns anledning för statsmakterna all nära följa utvecklingen iStor-Stockholm vad gäller en samordnad bosiadsförmedlingsverksamhel. Kontoretvill i sammanhanget erinra om vad föredragande statsråd anförde angående despeciella ullrädesbeslämmelserna för gamla kommunalförbund. "Jaganser atl de nya ulfrädesreglerna bör bli gällande för de gamlakommunalförbunden först efter en lid av efter del den nya lagen trätt ikraft. bör regeringen följa de diskussioner om elt fortsattsamarbete som kan förväntas komma att pågå i de gamla förbunden. En sådanuppföljning är särskill angelägen i fråga om sådana frivilligt ingångnakommunalförbund som sysslar med samarbetsuppgifler som regeringen enligt lagskulle kunna ålägga dem atl sköta nämligen regionplane-förbund ochbosladsförmedlingsförbund. Sådana förbund är typiskt sell av särskild betydelseför samhällslivet, och det är därför av allmänt intresse atl främja sådanaförbunds bestånd." Trotsuttalande om kommunernas odelade ansvar vad gäller bostads försörjningsfrågorna måste ändå slaten ytterst ha ansvaret för atl inle "särlösningar" konstrueras som försämrar möjligheterna att leva upptill 92 degrundläggande bostadspolitiska mål som beslutat om. Som Prop.1987/88:35 exempel kan nämnas förverkligandet av nuvarande fiyktingpolitik samlvissa mål inom fördelningspolitiken. KSB har tidigare skrivit lill regeringen och hemställt omatt bostadsförsörjningslagen bör ändras så att avgiftsuttag medges för vissaserviceåtgärder som inle har med traditionell bostadsförmedling all göra.Kontoret har pekat pä exempelvis en utökad bytesverksamhet, förmedling av uthyrningsrumoch andrahandslägenheter. Bostadskommillén aviserade i sitt slutbetänkandevissa möjligheter i önskad riklning. I årets budgetproposition säger dock bostadsministem atthan anser att bostadsförmedlingens verksamhet är av sådan nalur atl den avprincip, såsom , ska vara avgiftsfri. Kontoret anser alt kommunerna skafå besluta om sådana frågor själva. Riksdag och regering ska inte bestämma omkommunerna får avgiflsfinansiera vissa verksamheler. En avreglering bör därförföretas i samband med all den föreslagna lagen införs. Kontoret tillstyrker de principer som den föreslagna lagenbygger på nämligen att kommunen har del odelade ansvaret förbostadsförsörjning, att anvisningsrätten skall sä längt möjligl tryggas genomavtal samt alt ett tvångsmedel i form av laglillämpning kan tillgripas dåavlalsalternativet är uttömt. Kontoret förordar en inflytlningsprövning. Kontoretanser att man även i avlalsalternativet skulle kunna införa vite. Kontoretframför även synpunkter på förbättringar i bostadsförsörjningslagen så all des. k. värdförbindelserna kan utmönstras. Regeringen bör ånyo pröva frågan omatl medge kommunen alt avgiftsbelägga vissa förmedlingsuppgifler. Kontoretavstyrker all man upphäver och ändrar i nu gällande bostadslåneförfalt-ningar.Slutligen har kontoret betonat vikten av en regional samordning avbostadsförmedlingsfrågan i Stor-Slockholm och därvid framfört all det finnsanledning för statsmakterna all nära följa diskussionen om fortsatt samarbete iSlor-Stockholmsregionen. i (LO) Med anledning av departementspromemorian anser LO all förslaget förstärker kommunernas befogenheter allförmedla bostadslägenheter och lillstyrker därför delsamma all bostadsbyggande måsle öka för all få till stånd enökad rörlighet på bostadsmarknaden att den nya lagen kan bli ett verksamt instrument för atl bromsa upp den 93 allt starkare bostadssegregationen, under förutsättningalt kommunerna Prop. 1987/88:35 utnyttjar sin rätt enligt lagen effektivt atl bostadsförmedlingsorganisationen bör ses över. Bosladskommillén behandlade bosladsanvisningsförfarandeloch föreslog vissa förändringar i nuvarande regler i syfte atl förenkla ocheffektivisera. LO ställde sig bakom bostadskommitténs förslag. föreliggande förslag är mer långtgående, i den meningenall en helt ny lagstiftning föreslås. Denna ger kommunerna förstärkta formellaoch praktiska befogenheter atl förmedla bostadslägenheter också i del befintligabostadsbeståndet. LO delar uppfattningen atl nuvarande bostadsanvisningslagär bäde svårtillgänglig och ineffektiv. Departementels förslag innebär klaraförbättringar. LO tillstyrker därför förslaget. En förutsättning är emellertid att del finns en röriighetpå bostadsmarknaden så att lediga lägenheter finns atl förmedla. Detla kräverenligt LOs uppfattning elt ökal byggande. LO har i flera sammanhang krävt enkraftsamling för alt få igång bosladsproduktonen. Även om den nedåtgåendetrenden nu vänt, måste enligl vår uppifallning bostadsbyggandet ytterligareintensifieras. Förutom den allmänna bostadsbristen som breder ut sig iallt fler kommuner har ungdomsbosladsbristen blivit akut på många ställen. Denföreslagna lagstiftningen bör, tillsammans med det beslutadeåt-gärdspakelet för ungdomsbostäder, ge kommunerna verktyg för att kunnadisponera de många små lägenheterna i det äldre beståndet. LO vill i dellasammanhang också peka på det stora antalet övernatlningslägenheter, främst iStockholm och . Genom lägenhetshotell och dylikt, med god service,skulle dessa kunna förmedlas lill unga människor som slår i kö för en bostad ochsom klarar sig eller rent av föredrar en liten lägenhet. Den sociala segregationen i boendel har ökat påtagligtunder senare år. I sitt remissvar över bosladskommitténs slutbetänkandeföreslog LO all statsmakterna utarbetar elt samlat, kraftfullt och långsiktigtprogram för att minska bostadssegregationen. Ett sådant programarbete har ännuinte igångsatts, vilkel LO beklagar. Den föreslagna lagen borde dock enligt LOsuppfattning bli etl verksamt instrument för kommunerna i deras arbete molsegregationen i boendel, under förutsättning atl även de tvångsmedel som lagenger, utnyttjas. Etl ändrat bostadsanvisningsförfarande enligt förslagetförutsätter enligt LOs uppfattning en effektiv förmedlingsorganisation. Dennafråga berörs inte i promemoria. I remissvaret överbosladskommitténs slutbetänkande aktualiserade LO behovet av en översyn av bostadsförmedlingensom organisation. Kravet på en översyn kvarstår, och har, med nu aktuellaförslag, blivit mer överhängande. Enligt TCO är en god bostad en social rättighet. Vidareanser TCO atl del är myckelviktigt att segregation i boendet motverkas. måste därför stärkas bl. a. genom en aktivarebostadsförmedlingsverksam- Prop. 1987/88:35 hel. Enligt TCO börbosiadsförmedlingsverksamhel ske i regi. TCO anser alt det är en viktig uppgift för samhället alttillfredsställa efterfrågan på bosläder med god standard till rimligakostnader. Utbudet av bosläder mäste vara varierat så alt olika önskemålbeträffande bostadstyp och bosladsstorlek kan mötas i största möjliga mån. TCO anser att del är slalen och kommunerna som skall skapaförutsättningar för atl ett tillräckligt utbud av bostäder av god kvalitetskapas. TCO framförde redan i sitt yttrande över bosladskommitténsslutbetänkande (SOU 1986:6) alt en förutsättning för atl kommunerna skallkunna ta sitt bostadssociala ansvar är all bostadsförmedlingarnas ställningstärks och atl tillämpningen av bostadsanvisningslagen förenklas. TCO hälsardärför med tillfredsställelse del nya lagförslaget benämnt "Lag om kommunalanvisningsräit till bostadslägenheter" och tillstyrker detsamma, och villdessutom göra nedanstående kommentarer. TCO ser del som en fördel alt frivilliga överenskommelserskall utgöra grunden för samarbetet med fastighetsägarna. Genom atl den nyalagen innehäller sanklionsmöjligheter i form av vitesföreläggande kan den ocksåvara etl värdefullt stöd för kommunerna i deras strävan att uppnå samhälletsbostadspolitiska mäl. TCO anser del vidare viktigt alt hyresnämnden i de fall däfrivilligl avtal mellan en fastighetsägare och kommunen ej kommer till stånd,ser bostadsmarknaden i kommunen som en helhet. trots all det kan rådabalans på tillgång och efterfrågan i vissa delar av kommunen kan svårbrisl på exempelvis centralt belägna lägenheter finnas, varför kommunen för atlkunna göra omdisponeringar och tillgodose den totala efterfrågan bör fåanvisningsräit. TCO vill slutligen peka på den svåra arbetssituation sommånga anställda har på de kommunala bostadsförmedlingarna. Personal får oftavara "slagträ" i den bostadspolitiska debatten varför det är viktigtatt bostadsförmedlingarna får en rimlig dimensionering och att personalen fården utbildning och information som behövs för att de effektivt och korrekt skakunna ge kommuninnevånarna den service som lagsladgals. Den nuvarande bostadsanvisningslagen har formellt begärtstillämplig endast i elt fåtal kommuner. Lagen har på så säll fått begränsadbetydelse. I stället förekommer på vissa brislorter - exempelvis iStockholm avtal mellan faslighelsägaresidan och kommunen om tilldelning avledigblivna lägenheter i viss omfattning till ortens bostadsförmedling. Svårigheternaatt tillgodose bosladseflerfrågan pä bostadsmarknaden - särskilt i - har tilltagit markant . Beståndet av ledigalägenheter, som fanns i en del förorlskommuner ännu Prop. 1987/88:35 förnågra år sedan, är helt ianspråklagel. Det finns i praktiken . ingenledig reserv atl tillgå. Dellahar framkallat krav på ytterligare regleringsåtgärder som en melod atlförbättra bostadsförsörjningen. Ansträngningar görs t.ex. alt höja nybyggnadstaktenprecis som . Det har skett på bekostnad av drastiskanedskärningar i ombyggnadsprogram och nybyggande för andra ändamål än bostäder. Förslagetalt öka kontrollen över ledigblivna lägenheter som tillförsbostadsföi;medlingarna är en annan regleringsåtgärd i samma syfte. Medförslaget om skärpt bostadsanvisningslag avses ledigblivna lägenheter kunnarekvireras för fördelning genom bostadsförmedlingarnas försorg till priser somregleras genom hyresnämndernas bruksvärdeprövning. Alt anvisningsrätlen tillledigblivna lägenheter formellt har en förfogandekaraktär framgår av allkommunens anspråk föreslås bli antecknade i fastighetsbok, dvs. på det sätt somkaraktäriserar rättigheter lill annans egendom. Delegationenhar tidigare kritiserat och avstyrkt den nuvarande bostadsanvisningslagen, delskedde bäde av principiella och praktiska skäl. Detär föga rimligt atl under fullt normala samhällsförhållanden inrättaförsörjningssystem som bygger på offentliga ingrepp mol enskilda i fördelningssyfte.Alt så drastiska metoder föreslås, vittnar i själva verket om alt det finnsgrundläggande brister i det svenska bostadsförsörjningssyslemets sätt altfungera. Bostadsförsörjningenvilar i praktiken på den stock lägenheter som redan finns. Bostadsslockenförsörier marknaden lill och blott någon procent åriigen kan fysiskttillföras marknaden genom nyproduktion. Densvenska bostadsförsörjningen mätt i antal lägenheter per lusen innevånare ärutomordentligt god jämfört med andra länder. I praktiken är lägenhetslillgångenper invånare bland de högsta i världen, 440 per lusen invånare i mol360 exempelvis i . Detcentrala problemet för svensk bostadsförsörjning måste därför vara atl del tillgängliga beståndet utnyttjas dåligt. Framför allt beror detla på den ringa rörligheten i beståndet. En bostadsförsörjning, som ger tillgång till lägenheter, som täcker allmänhetens efterfrågan, kan inle framkallas 96 inomöverskådlig lid genom nyproduktion. Adminstrativa fördelningsme- Prop.1987/88:35 toder har också visat sig relativt verkningslösa för atlförbättra bostadsbeståndets utnyttjande. Del finns därför anledning alt starktifrågasätta, om en skärpning av del administrativa fördelningssystemet lösernågra problem. T.ex. är det föga troligt, all omsättningen av lägenheter skulleöka. Utbudet av lägenheter förblir då alllför begränsat i förhållande lillefterfrågan. Andra lösningar pä problemet behöver därför sökas. Somnyligen redovisats i SPKs studie - SPKs utredningsserie 1987:2, innebär del envälfärdsförlust alt konsumenter, som är villiga betala för all tillgodose sinabostadsbehov, i praktiken hindras för detta genom alt den nuvarande stelheteni hyresprissättningen inte lämnar utrymme för en anpassning av prisnivån, sommotsvarar bosladskonsumenlernas betalningsvilja och värdering av bostäderna påmarknaden. Bruksvärdesystemet har med andra ord förfelat sitt ursprunghga syfteall återspegla konsumentvärderingarna på marknaden. Särskilt gäller delta istorstadsområden, där värdet av centralt läge, närhet till service ocharbetsplatser m.m., praktiskt tagel elimineras i prisslmkturen. Prissättningsmekanismerna,som skulle möta efterfrågan, har därmed satts ur spel, vilkel fått lill följdden stelhet i nyttjande av beståndet, som präglar svensk bostadsförsörjning.Problemet är också störst just i storstäderna, där lägesvärdena betyder mest,vilket även betonar. I stället länkas efterfrågan på irreguljäravägar lill lägenhelsbylen, transaktioner mellan bostadssektorns olikaboendeformer genom byten av hyresrätter som del i villa- ellerbostadsrällsförvärv och vice versa saml helt illegala affärer med svartabetalningar för hyresrätter. De senare kan enligt uppgifter inom Stockholmskommun anlas svara för en myckel betydande ekonomisk omsättning iStockholm. Praktiskaerfarenheter lyder inle på alt administrativa fördelningsmetoder meralångsiktigt skulle vara effektiva som försörjningssystem på marknader undernormala förhållanden. Bostadsmarknaden utgör härvidlag inget undanlag. Etlvidgat administrativt anvisningssyslem för ledigblivna lägenheter är därföringen tjänlig melod all lösa de problem, som uppstått. I stället behövs enövergång lill normal marknadsprissättning för bostäder i kontakt medkonsumenternas betalningsvilja och värdering av bostäder på marknaden, såsomden ursprungliga avsiklen var med bruksvärdesystemet. En prissättning, somåterspeglar efterfrågan ger ocksä signaler lill bostadsproducenterna atlinrikta sin nyproduktion på sådana lägenhetstyper, som de bosladssökande villha. Adminstrativa syslem lyckas i praktiken inte upprätthålla dessaanpassningsmekanismer. Obalanser på bostadsmarknaden riskerar på så sätt blibestående.