prop · GB0390 · 1987-12-31 00:00:00 — Om marknadskrafterna skall kunna medverka på önskat sätt i kärnkraftsavvecklingen,så bör detta komma till ullryck i elprissåltning och elbe-skattningtillräckligt god tid i förväg. LRF anser all utredningens förslag i stort är bra, men allkraftfullare åtgärder behövs. Samhället bör genom styråtgärder redan nu startaen mjuk övergång till ett samhälle utan kärnkraft. Delta bör inbegripa enutökad satsning på inhemska bränslen då kolkondenskraft om möjligt börundvikas. Kommunemas roll vad gäller ansvarsfördelningen inomenergiområdet tas upp av ett antal remissinstanser. kommun anser att enstudie bör genomföras för atl belysa om det ansvar kommunerna har för atlgenomföra energipolitiken står i rimlig relation till deras påverkansmöjlig-heler. Även Folkkampanjen mot kärnkraft och Miljöförbundetframhåller i sitt gemensamma yttrande atl den kommunala energiplaneringen måsteuppmärksammas. Förbunden framhåller att planeringen inte har genomförtsi den omfattning och med den snabbhet som vore lämpligt. De föreslår skärptaålägganden men också ökat stöd från statens sida till kommunerna för atlgenomföra energiplaneringen. Glesbygdsdelegationen instämmer i huvudsak med utredningenom an svarsfördelningen i energipoHliken mellan central och lokal nivå. Cenlral- delaljerad styrning av energianvändningen bör undvikas så långt som möjligt. Det är helt riktigt atl olika bygders naturliga förutsättningar skall las tillvara vad gäller lokala energikällor, klimat,bebyggelse, näringsstmk-tur m.m. Delegationen anser ändå att utredningen alltförlättvindigt gått förbi de svårigheter som lokala aktörer, exempelvis småglesbygdskommuner, ställs inför i förhandlingar inom energiområdet. Det är tveksamtom dessa skall ges huvudansvaret för atl förhandla fram de samhällsekonomisktbästa energisystemen. Även länsstyrelsernas roll las upp av ett antalremissinstanser. Enligtlänsstyrelsen i bör fast organiserad knytning skapas mellan statens energiverk och landets länsstyrelser. Härigenom utnyttjas den regionala instans som i övrigt svarar för statens samordning av fysisk och ekonomisk planering på länsnivå. Länsstyrelserna ansvarar för frågor rörande fysisk och ekonomisk planering, försörjningsberedskap, naturvård och bör även ha ett uttalat ansvar på energiområdet. I vissa län har regionala/kommunala samrådsorgan för energifrågor inrättats; i borg den s. k. länsenergigmppen. Med en vidgad kompelens och samman sättning bör en sådan grupp där del bedöms lämpligt kunna utgöra en samrådspari i energifrågor på regional nivå med på den statliga sidan. roll blir här den förmedlande länken och rapportkanalen mellan nivå och central statlig nivå. Huvud ansvaret för den kommunala energiplaneringen ligger givetvis hos kommu- 209 nerna, 14 1987/88. Länsstyrelseni noterar att utredningen anser att Prop. 1987/88:90nuvarande organisation och ansvarsfördelning på energiområdet är till- Bilaga 3fredsslällande. Vid flera tillfållen har emellertid kritik framförts mot denoklarhet som råder vad gäller länsstyrelsernas uppgifter och ansvar förenergiplaneringen. Denna kritik bör ses mot bakgmnd av roll inommånga andra områden i den regionala samhällsplaneringen där energifrågorna påolika sätt griper in. anser därför att klarare riktlinjer församverkan saml en konkretisering av uppgifter och ansvar fordras. Liknandesynpunkter framförs också av SIB. 2.3 Prissättning på el Utredningenbetonar all priserna på el också i fortsättningen bör sättas så alt demotsvarar de kortsiktiga marginalkostnaderna för elproduktionen. Ett stortantal remissinstanser ansluter sig till denna uppfattning däribland SPK,, statens energiverk. , ,, , och . SPKbetonar alt även andra energislag än el så långt möjligt bör prissät-las enligtdenna metod för att en marginalkostnadsprissättning på el skall medföra eneffektiv energi- och resursanvändning i samhället. Nämnden vill dockunderstryka atl finansiering av nyinvesteringar måste lösas på annat sätt om enrenodlad marginalkostnadsprissättning tillämpas. Finansieringsfråganär av stor betydelse vid en avveckling av kärnkraften då en stor del av denidag existerande produktionsapparaten måste bytas ut mot nya anläggningar. framgår inte hur ersättningen för kraftproducenternaskapitalkostnader skall säkerställas eller hur investeringar förkapacitetsutbyggnad skall finansieras. Etthinder för en renodlad marginalkostnadsprissältning är alt denna kan strida motkravet på prissättning efter sjålvkostnad i verksamhet vilket, vid enövergång Ull marginalkostnadsprissältning, aktualiserar en översyn avprinciperna för kommunernas prissättning. framhåller i detta sammanhang alt utbyggnaden av elsystemet bör skei sådan takt all den långsiktiga marginalkostnaden (den totala kostnaden förkraft producerad i nytillkommande anläggningar) sammanfaller med den beräknadekortsiktiga marginalkostnaden i de anläggningar som annars behöver utnyttjas.De pris- och investeringsgmn-dande kortsiktiga marginalkostnaderna bör avspeglaförväntade priser och normala år med avseende på vattentillrinning, temperatur,konjunktur etc. ÄvenGöteborgs kommim anser alt priset på el bör anpassas till dekortsiktiga marginalkostnaderna för produkUon av el. Variationerna imarginalkostnaderna bör dock få störte genomslag i råkrafttarifferna. anför alt för kortekt information elabon nenterna om kostnadema för elproduktion är det viktigt all eltaxorna anpassas till de kortsiktiga marginalkostnaderna. Det gäller i första hand stora elleveranser som i hög grad kan påverkas, t.ex, avbrytbar elvärme, Direktverkande elvärme och hushållsel är exempel på elanvändning som 210 påkort sikt endast kan påverkas i begränsad omfattning. Sådana elleveran- Prop.1987/88:90 ser bör därför som utredaren förutsatt undantas frånmarginalkostnadspris- Bilaga 3 sättning. Del är troligt attmarginalkostnadsprissättning för kombipannor och andra elpannor som kanavkopplas blir tillräcklig för att begränsa elefterfrågantill nuvarande produktionskapacitet, TCOvill kraftigt understryka alt den svenska elproduktionskapaciteten utgör ennationell resurs. Utvecklingen på energiområdet påverkar i hög grad denindustriella utvecklingen och flera av landets basindustrier är direkt beroendeav säker tillgång på elkraft. Ambitionen måste därför fortfarande varabilligast möjliga elenergi för industrin, TCOefterlyser en mer detaljerad och kvalitativt bättre studie av svensk industris reakUonpå höjda elpriser ur både naUonellt och internaUonellt perspekUv. Till utredningens avvikande synpunkter vad gäller prissältningsprinci-penför el framförs av Efn, RRV, Glesbyggdsdelegationen, kommun, LRF,och Folkkampanjen mot kärnkraft. Efnavstyrker användandet av kortsiktiga marginalkostnader för elproduktion somriktmärke för prissättningen då kärnkraften skall avvecklas, emedanelsystemet då inte kommer att vara i den tekniskekonomiska balans som är en fömtsättningför atl sådana priser skall vara samhällsekonomiskt riktiga, Efnförespråkar att priset sätts efter den långsiktiga marginalkostnaden. ÄvenFolkkampanjen mot kärnkraft. och förordar en sådan prissällningsmodell.Enligt RRV är de långsikUga marginalkostnaderna för elproduktion mycket högreän nuvarande genomsnittliga produktionskostnader. Detta gör del, enligt RRVsmening, angeläget atl försöka undvika en utveckling av elanvändningen som ledertill behov av ny, dyr elproduklionskapacilet. Del kan ske via en hög eleffeklivilét.Ett sätt all stimulera en hög eleffektivitel, utan atl kostnaderna ändrasavsevärt, är att sätta ett pris på el efter långsikliga marginalkostnader ikombination med ett äterföringssystem. Ett sådant system finns skisserat i enframtidsstudie av och : "Perspektiv påenergi". Det finansiella överskott som uppkommer kan, enligt dessaförfattare, återföras konsumenterna ulan att stimulanseffekten i de högrepriserna urholkas, om återföringen görs på ett sätt som inte är proportionelltmot elanvändningen, t, ex. genom atl branschvis reducera någon av de skatteroch avgifter som förelagen betalar, t. ex. arbetsgivaravgiften. I övrigasektorer, främst hushållen, skulle en viss mängd el per hushåll kunna säljastill en låg kostnad, t. ex. genomsnilUiga kostnader. El utöver denna nivå säljstill priser motsvarande långsiktiga marginalkostnader, vilket alltså skapar incitamentför hög elproduktivitet. LRFmenar all användningen av den kortsiktiga kostnaden endast är riktig i enstatisk situation och ej är tillämplig inför kärnkraftsavvecklingen eftersomden inte ger några styrsignaler för den knappare tillgång på el och högre genomsnilUigprodukUonskostnad som blir följden av en för hög elförbmkning. Även Glesbyggdsdelegationenifrågasätter en strikt tillämpning av de kortsiktiga marginalkostnadsprinciperna för prissättningen. såvitt delegationen kan se bl. a. bli att osäkerhetuppstår hos små konsu- Prop. 1987/88:90 menter om vilken inriktning påenergiförsörjningen man ska välja och atl Bilaga 3 introduktionen av de nyaenergialternativen försvåras. kommun framhåller att staten bör styra och verkaför en förtida avpassning till minskad elenergi. Om möjligt bör detta ske ulanonormala prishöjningar som skulle slå hårt och orättvist i områden med långaoch kalla uppvärmningssäsonger. hänvisar till sina erfarenheter av taxorsom gmndar sig på kortsiktig marginalkostnad och framhåller alt en följd avdenna laxeprincip är bl. a. alt kostnaderna för effekt i ett abonnemang blirlåga -om självkoslnadsprincipen skall gälla för ett energiverk. Följden ärsåledes atl incitamentet för att spara effekt hos abonnenten blir lågt. Enrenodlad marginalkostnadsprissättning skulle t. ex. för flera energiverk ledatill att effektavgifterna bUr noll. Ett huvudproblem i den framlida elförsörjningentorde vara atl man i och för sig kan acceptera en ökad elförbmkning som lederUll en högre ulnytljningstid för installerad effekt, men att man vill undvikautökade effektanspråk. Dessa frågor är bristfälligt belysta i utredningen.Byggnadsstyrelsen befarar att kortsiktig marginalkostnad inte ger incitamenttill effekthushållning. Frågan om de övervinster som kan uppstå hos vissakraftförelag till följd av marginalkoslnadsprissältningen tas upp av ett antalremissinstanser. anser all delta problem inte bör lösasgenom atl man frångår marginalkoslnadsprissätlningen, som föreslås avutredningen som ett alternativ. En lösning bör snarare sökas i utredningensandra aUernativ. Detta finns skäl att närmare utreda. SPK framhåller att om önskan är att motverka att alltförstora vinster uppkommer i vissa kraftförelag som en följd avmarginalkostnadsprissättning, så bör detta inte medföra avsteg frånprissättningsprincipen. Genom en differentierad skatt på kraftverk kan, i likhetmed vad som redan gäller, dessa vinster begränsas. hävdar all utredningens farhågor omalltför stora vinster hos vissa kraftproducenter är ogrundade. Problemet är delmotsatta. Många av föreningens medlemsförelag har svårt alt uppfylla kraven pålönsamhet och självfinansiering. Driftöverskotten är nödvändiga för drift,underhåll och förnyelse av elanläggningarna, nyinvesteringar och förtäntningav nedlagt kapital. anför all utredningen fastslåratt prissättning på el bör ske enligt kortsiktig marginalkostnad. Del synesdärför inkonsekvent atl föreslå atl principerna för prissättning påel skall ses över i syfte atl motverka alltför stora vinster hos vissakraftproducenter. Enligt föreningen bör frågan om vinstnivå i kraftföretageninte sammanblandas med tariffernas principiella utformning. avvisar bestämt ett syslem som innebärstora ökande kostnader och som samUdigt ökar beskattningen på kraftbolagen. Enligt kommunförbundets uppfattning bör eventuella vinstertillfalla de elabonnenter som berörs av marginalkostnadsprissättning. Del förefaller möjligt all sänka avgifterna . De rörliga elproduktionskostnader som redovisas i rapporten är nämligen lägre än energiavgifterna enligt 212 Eventuellt kan pen- Prop. 1987/88:90 oden medlägre energiavgifter förlängas ytterligare. Även samt Bilaga 3lördagar och kan lågpris Ullämpas. ELINföreslår all statens energiverk i samarbete med SPK bör få i uppgift atlkontinuerligt följa utvecklingen av elpriserna samt analysera lönsamheten ochde prissätlningsprinciper som tillämpas av elproducenter och -distributörer, SPKhar inga invändningar mot utredningens förslag men vill i sammanhanget peka påbetydelsen av övervakning av andra energislag, som utgör alternativ till el iolika situationer. Först genom en allsidig beskrivning och analys avenergimarknaden ges ett adekvat underlag för såväl samhällsekonomiska som privalekonomiskabeslut i energifrågor. anser alt det kan vara motiverat att statens energiverk i samarbetemed SPK följer elprisutvecklingen och tillämpade prissättningsprinciper.Statsmakterna har via , som är prisledande, ett avgörande inflytandepå vilka prissättningsprinciperna det är som tillämpas. Kraftverksföreningenkan inte se något behov av ökad prisövervakning och tar själv ansvar för konUnuerligöversyn av prissällningsprinciperna på el. Det finns redan en ständigpriskontroll på el genom att kunden kan överklaga priset . Dessutom finns den konkurtens somföljer av "del svenska systemet". ELINrekommenderar atl tidstariffer införs för nytillkommandeelvärmeabonnemang. föreslår att statens energiverk får i uppdrag att följainförandet av tidstariffer och redovisa posiUva och negaUva effekter. Flertaletremissinstanser som yttrat sig i frågan är positiva till en ökad redovisning avtidstariffer. Sydkraftframhåller att företaget är marknadsledande vid införandet av Udstariffer iSverige och har 10000 kunder med sådan tariff. Sydkraftserfarenhet är att Udslariffen utgör ett viktigt styrmedel för effekUvareenergianvändning. kommer att fortsätta marknadsföringen av leveransermed tidstariff såväl till direktkunder som via ålerdistributörer. Vattenfallanför: På lågspänningssidan kommer variationerna i elenergins marginalkostnadalt föras ut abonnenterna med tidstariffer. kommer från och mednu atl aktivt marknadsföra denna tariff inom egen elverksrörelse men ävenstimulera ålerdistributörema till ökad aktivitet. kommer alt nogafölja tidstariffens inverkan på energianvändningen samt eventuellt andrakonsekvenser av sådana tariffer, BFRinstämmer i förslaget atl införa Udstariffer, SamUdigt vill rådet påpeka allinförandet av ackumulatorer kommer att innebära ökad energiåtgång. Kraftverksföreningenstöder en ökad användning av tidstariffer. Med hänsyn inkörsproblem med nya mätare synes den förenklade Udstarif- 213 fen med endast två olikaenergiavgifter mest lämplig . 1987/88:90 eningen avstyrker dock behovet av särskild statlig uppföljning. Kommunförbundetanser att införande av Udstariffer är en fömtsättning för marginalkostnadsprissältning.Tidstariffer marknadsförs dock inte akUvt av elverken. Främsta orsaken härUllär att tillräckliga ekonomiska incitament saknas. Därför finns orsak alt ändravillkoren för högspännings-leveranser så att elverken av ekonomiska skäl intemotverkar införandet av Udstariffer. Alla elvärmeabonnenter som kan utnyttjaandra alternativ under höglasttid bör få tidstariffer. har tagitinitiativ till diskussioner med företrädare för högspänningsabonnenterna omannan utformning av högspänningstarifferna. deltar i dessadiskussioner såsom företrädare för de kommunägda elverken. Lantbruksstyrelsenframhåller vikten av att jordbmkets och trädgårdsnäringens driftvillkorbeaktas vid den fortsalla bearbetningen av de framlagda förslagen. Lantbruketsbehov av elkraft är vanligen störst för torkning av hö ochspannmål. Hänsyn bör tas till delta i de förslag som berör Udstariffer, utökademarknadskontakter med elförbmkare, värdeproportionen elskatl samt effektiviseringenav elanvändningen. Liknandesynpunkter framförs av LRF. Ettantal remissinstanser framhåller vissa problem som kan vara förknippade medinförandet av Udstariffer. RELpekar på att metoden kan ha sina begränsningar. De två viktigaste som REL serdet är - den mättekniska utrustningenfår inte vara dyr i förhållande till leveransens omfattning och totalaårskostnad, - tariffkonslmktionen får intevara så komplicerad atl energikunderna inte har möjlighet atl sälla sig in iden och därmed reagera på de prissignaler tariffen innehåller. Föratt kunna införa någon form av marginalkoslnadsprincip i energila-rifferna förden slutliga förbrukaren måste med nödvändighet en anpassning ske i råenergitariffermaså att ekonomin totalt kan bemästras i detalj-distributionsledet. Detta är enförutsättning för atl överhuvudtaget kunna få ett genomslag för Udsdifferensieradetariffer. Nässjökommun anser alt incitamenten för eldistributörerna att införa lidslariffer börförbättras. Det kan ske genom att billiga och Ullföriitliga mätare utvecklas samlatt råkrafttarifferna utformas så att de stimulerar övergång till lidslariffer. Göteborgskommun framhåller att för eluppvärmda småhus bedöms inte införandel avfullständiga lidslariffer meningsfullt då tillräcklig styreffekt uppnås meddubbeltariff. ByggnadsstyrelsenUllstyrker förslaget om tidstariffer men ifrågasätter om incitamenten i detaxor som prövats är tillräckliga. påpekar att en eventuell övergång till tidstariffer ochvärdeproportionen elskatl drastiskt kan ändra beslutsunderlaget vid val av nyavärmesystem, speciellt i mindre anläggningar. Motdenna bakgrund vill planverket kraftigt understryka viklen av alt beslutsfattare och allmänhet ges tidig och entydig information om denna 214 LO anför att kostnadernaoch incitamenten ensidigt övervältras på den Prop. 1987/88:90 enskildeslutanvändaren. Denne måste för att på ett avgörande sätt kunna Bilaga 3påverka sin elkonsumtion, med bibehållen levnadsstandard, göra olikainvesteringar. och hushåll kan då hamna i en fälla där alltdyrare elkostnader gör det allt svårare att genomföra nödvändiga investeringar. Fastighetsägareförbundetframhåller att ett mera allmänt införande av lidstariffer måste föregås avnoggranna värderingar. För att utnyttja lidsla-riffernas fördelar krävs attmänniskors livsmönster förändras på ett kanske oacceptabelt sätt. Man tvingasatt ulföra hushållsarbete som är energiintensiva pådygnet. De som inte anpassar sig efter detta mönster får en dyrareenergikostnad. För att utnyttja tidstarifferna fullt ut krävs att bivalenlavärmesystem finns och dessa år inte särskilt vanliga . Länsstyrelseni vill i sammanhanget framhålla behovet av att alternativa taxoroch andra övergångsbestämmelser utnyttjas för att minska problem hos elkundernavid övergång till kraftigt differentierade tariffer. Särskilt gäller delta vidleveranser av direkt elvärme till privat konsumUon som kan drabbas hårt omkraftiga prishöjningar blir följden av differentierade tariffer, TCOframhåller att om statens energiverk får i uppdrag alt följa och studeraintroduktionen av nya eltariffer från energiteknisk utgångspunkt så måsteeffekterna för de anställda också studeras. Detta diskuteras inte över huvudtaget under avsnittet eltariffer i utredningen. anför: Den tidsdifferenUering av tarifferna även för lågspänningsabonnenternasom kraflföretagen introducerar bör leda en effektivareelanvändning. För att ytterligare stimulera utvecklingen på detta område,liksom del för villkorliga kontrakt, kan det vara lämpligt alt statensenergiverk också följer utvecklingen i dessa avseenden såsom föreslagits iutredning. Förslaget att kraftindustrin och eldistributörerna mer aktivt börengagera sig i effektiviseringen av abonnenternas elanvändning tillstyrks av Efn. finner å andra sidan inget skäl till den särskildautredning om förstärkning av incitament för kraftföretg och eldistributörer,som utredningen föreslår i samma syfte, 2:5 Beskattning av el Enhelt övervägande del av remissinstanserna är positiva till 's förslag om envärdeproportionen skatt. Således tillstyrks förslaget av bl. a.byggnadsstyrelsen, SPK, , i , , kommun, kommun, LRF, SVEBIO, Svenska kommunförbundetoch . El beskattas enligt SPKmed en energiskatt vars utformning och storlek huvudsakligen bestäms av statsfinansiella skäl och dessutom är ett styrme del för energianvändningen. utgår skatten som en stycke skatt per förbmkad kWh, dvs. skattesatsen är densamma oberoende av produktionskostnader eller elpris. Enligt betänkandet skulle en värdepro- 215 portionenskatt som utgjorde ungefär samma andel av elpriset bättrestämma överens med de energipolitiska målen. SPK ansluter sig till dennauppfattning. Då energiskatten f n. utgör eller /år av engenomsnittlig elvärmekunds totala energikostnader skuUe en tidsdifferentieradtaxa i kombination med en värdeproportionen energiskatt på ett effekUvare sättkunna styra elkonsumtionen. säger sig vara positiva till föslaget men framhåller samtidigtatt man föredrar att nuvarande energibeskattning ersätts med mervärdesskatt.Industriförbundet instämmer visserligen i alt en värdeproportionen skattskulle vara ett steg i rätt riktning, men alltjämt skulle energiskaltema utgöraen allvarlig och konkurtenshäm-mande belastning för de svenska företagen. Imånga tas skatten på energi huvudsakligen ut som mervärdesskattvarigenom industriföretagen i dessa länder erhåller avdragsrätt för den skattsom belöper på företagens energianvändning. I de fall särskilda energiskatterförekommer är dessa betydligt lägre än i . För svensk industri är detett framfört krav att energibeskattningen anpassas till vad somgäller i våra konkurtentländer. Detta innebär alt mervärdesskatt börersätta nuvarande energibeskattning. kommun liksomSvenska elverksföreningen föredrar istället en differentierad styckeskatl.Elverksföreningen stöder principiellt föreningen införandet av envärdeproportionen skatt, eftersom nuvarande styckeskatl moUverar de prissigrialer,som förs ut kunderna bl.a, genom högspänningslariffer och tidstariffer förlågspänning. En värdeproportioneli skatt har dock inte bara fördelar.Skattebelastningen skulle bli beroende av respektive distributörs prisnivå.Rådande prisskillnader mellan olika geografiska områden, konsumentgmpper ochenergislag skuUe förstärkas. Även andra former av ändrad beskattning bör därfördiskuteras, t, ex. någon form av differentierad styckeskatt, vilket utredningenockså nämnder. tarinte ställning till utredningens förslag utan framhåller att en total översynav energibeskattningen bör göras. Motivet för detta förslag är attenergiskattesystemet innehåner en rad särbestämmelser. Verket anser all införkärnkraftsavvecklingen behöver hela energiskattesystemet ses över varvidnaturligtvis även skatternas effekter på genomslaget av tidsdifferentieringenav tarifferna och den tidigare nämnda vinstbeskattningen på elproduktionen börbeaktas. Det är dock inte självklart att elskattema skall inriktas på altstyra elanvändningens fördelning över dygnet och året utöver den styming sompågår p. g, a. en differenUe-ring av tarifferna efter produktions- och distribuUonskoslnaderna, Även Efn önskar en totalöversyn av energiskattesystemet. Därvid framhåller Efn bör närmare undersökashur nuvarande elskatt kan omformas un en skatt på primärenergi för atl ge derätta incitamenten för den önskade utvecklingen av elsystemet.Värdeproportionen elskall, som föreslagit, torde däremot inte bli ettverkningsfullt styrmedel sett på . TidsdifferenUering avenergiavgifterna är visserligen ett viktigt styrmedel men blir av underordnatintresse i detta lidsperspekUv och för de syften som här avses. 1987/88:90 Bilaga 3 Fömtom Efn är även riksskatteverketoch HSB negaUva 's Prop. 1987/88:90 förslag om värdeproportionenelskall. HSB framhåller att det i den fortsal- Bilaga 3 ta prövningen avförslaget måste beaktas alt en sådan beskattning orättvist kan drabba dekonsumenter som inte kan styra över sin förbmkning till låglaslUder. Somgrund för sitt ställningslagande hänvisar till erfarenheternaav den värdeskatt på el som tillämpades fram den I juli 1975.Erfarenheterna av hur beskattningen då fungerade föranleder RSV att starktifrågasätta det lämpliga i att återinföra en värdeskall.