prop · GB0365 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeln riktar sig i första hand tillgranskaren men utgör grunden för DI:s åtgärder enligt 3-5 §§, I första stycket erinras om att DI utövar tillsyn enligt15 och 16 §§ datalagen över att granskning som sker med hjälp av ADB intemedför otillbörligt integritetsinträng. Det bör observeras att 16 § datalagenger DI befogenhet att utföra inspektion även där inga personuppgifterregistreras (jfr SOU 1972:47 s, 91, prop, 1973:33 s, 143), I andra stycket föreskrivs att den som verkställerrevisionen skall lämna DI de uppgifter rörande den automatiska databehandlingensom inspektionen begär för sin tillsyn (jfr 17 § datalagen). Med tanke på attdatainspektionens tillsynsbefogenheter är inriktade pä den ADB-mässigahanteringen av personuppgifter får förutsättas att inspektionen i allmänhetbegränsar sig till att begära uppgifter av teknisk karaktär. Paragrafen behandlar DI:s befogenhet att besluta omföreskrifter i särskilda fall (villkor). Enligt paragrafen får DI, i den män det behövs för attförebygga risk för otillbörligt inträng i personlig integritet, meddelaföreskrifter för särskilda fall i vissa angivna ämnen (jfr 6 § datalagen, prop,1973:33 s, 128), Föreskrifter om utförandet av den automatiskadatabehandlingen kan gälla t, ex, vilka sökbegrepp (söknycklar) som färanvändas vid granskningen. Föreskrifter om den tekniska utrustningen kan avsevilken utrustning hos den granskade som myndigheten fär använda (jfr 56 § 2mom, tredje stycket TL) eller vilken utrustning som får användas om myndighetengranskar en ADB-upptagning med användande av sin egen utrustning. Föreskrifter om de bearbetningar som får göras med ADB kanavse t, ex, begränsningar i rätten att göra urvalsdragningar, sammanställningaroch uträkningar. Det bör observeras att ett granskat register inte färsambearbetas med ett annat register utan tillstånd av DI, såvida intesambearbetningen sker med stöd av författning eller de registrerades medgivande(jfr 2 § andra stycket 4 datalagen). Genom föreskrifter om vilka personuppgifter somfår görastillgängliga kan DI förhindra att myndigheten fär tillgäng till vissa uppgifter eller vissa slag av uppgifter i ett granskat register. Gäller det uppgifter som enligt föreskrifter meddelade med stöd av datalagen är tillgängliga för den revide rade själv bör utgångspunkten vara att ocksä granskaren skall få ta del av 81 6 1987/88. Frågan om sådana uppgifter ändå skall undantas frängranskningen Prop, 1987/88:65 fär dä bedömas enligt t, ex, 56 § 4 mom, TL,Föreskrifter enligt denna punkt avser därför närmast den situationen attkontrollmyndigheten vill göra andra uppgifter tillgängliga än sådana som denreviderade själv förfogar över. Begränsningar i det avseendet kan i viss månkomma i fräga ocksä genom andra föreskrifter, t, ex, om utförandet av denautomatiska databehandlingen (jfr ovan). Genom föreskrifter om utlämnande och annan användning avpersonuppgift kan DI reglera bl, a, hur överskottsinformation som framkommervid granskningen får användas. Huvudregeln bör vara att uppgifter somframkommer vid revision endast får användas vid revision och vid åtgärder somföranleds av revisionen, t, ex, lagföring för skattebrott. Från den principenbör givetvis undantag kunna göras om det är påkallat av starka skäl, t, ex, föratt förhindra eller beivra grövre brottslighet. Även föreskrifter om bevarandeoch gallring av personuppgifter har betydelse bl, a, för att hindra en ickeönskvärd användning av överskottsinformation. Ofta bör det räcka att självarevisionspromemorian med bilagor bevaras efter avslutad revision. om kontroll och säkerhet bör kunna bidra till att minska riskernaför en icke avsedd spridning av integritetskänsliga uppgifter. Det bör betonas att de synpunkter på tillämpningen avföreskriftsreglerna som jag här har givit endast får ses som en utgångspunktför den praxis som DI bör utbilda efter samråd med granskningsmyndigheterna. Vid handläggningen av ärenden enligt paragrafen skallbeaktas bl, a, reglerna i 17 § förvaltningslagen (1986:223) om en parts rättatt ta del av uppgifterna i ärendet innan detta avgörs, I paragrafen finns en föreskrift om att DI:s yttrandeskall inhämtas i vissa fall före en revision. Därvid kan inspektionen gesynpunkter på integritetsskyddet vid revisionen och vid behov meddelaföreskrifter med stöd av 4§, Paragrafen innehåller en regel om att DI:s beslut enligtlagen kan överklagas till regeringen (jfr 25 § datalagen) och anger ocksävilka som har rätt att överklaga. Förfarandet vid överklagande och vidomprövning av beslut regleras i 23-28 §§ förvaltningslagen. 7 Hemställan Prop, 1987/88:65 Medhänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagenatt anta förslagen till 1, lag om ändring i taxeringslagen(1956: 623), 2, lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, 3, lag om ändring ibevissäkringslagen (1975: 1027) för skatte- och avgiftsprocessen, 4, lag om automatiskdatabehandling vid taxeringsrevision, m, m. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. SOU1986:39 Bilagal Prop, 1987/88:65 Betänkandetinnehåller förslag till två nya lagar, nämligen - lag om utredning förbeskattning - lag om skatteintendenter ochderas verksamhet Lagenom utredning för beskattning ersätter ett långt större antal bestämmelser omskattemyndigheternas utredande verksamhet inom området för skatter, tullar ochavgifter, som finns i olika lagar, t, ex, taxeringslagen, lagenom mervärdeskatt, lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter. Bestämmelsernai lagen om skatteintendenter och deras verksamhet har inte någon motsvarighet igällande rätt, I lagen regleras hur skattebrottsutredningar ochskatteutredningar som har samband med dessa skall bedrivas. Dessa utredningarskall ledas av särskilda tjänstemän inom skatteförvaltningen -skatteintendenter - som i vissa avseenden är underställda allmän åklagare. Lagenom utredning för beskattning (utredningslagen) Utredningslagenskall tillämpas vid skatteutredningar, Lageninnehåller 10 kapitel med sammanlagt 55 paragrafer, I lagen anges debefogenheter som skattemyndigheterna har i sin utredande verksamhet samtskattskyldigas och andra personers skyldigheter och rättigheter i sådanasammanhang. Däremot regleras inte deklarationsskyldigheten i fräga om olikaskatter och avgifter och inte heller de fall, där någon självmant skall sändain s, k, kontrolluppgift till myndigheterna angående andra personers inkomstförhällanden. Utredningslagenvilar pä följande grundsatser, - All offentlig makt skall utövasunder lagarna. Myndigheterna har alltså inte några andra befogenheter än demsom framgår av lag. Skattemyndigheternas utredningsbefogenheter måste därförkomma till klart uttryck i lag. - Skattemyndigheternas uppgift äratt åstadkomma en riktig och likformig beskattning. De har således attförverkliga innehållet i de av beslutade skattelagarna och att därvidse till att alla skattskyldiga är med i skattesystemet, - För att nå detta mål måsteskattemyndigheterna ha ändamålsenliga utredningsbefogenheter. Dessa mästeutformas så att de faktorer som enligt skatteförfattningarna är av betydelseför ett beslut om skatt kan utredas, - Lagstiftningen omskattemyndigheternas utredningsbefogenheter bör vara enhetlig och gemensam förde olika skatteslagen. Den bör vara tydlig och lätt att överblicka, - När en skattemyndighet vändersig till en enskild för att få underlag för en utredning bör denne få klart försig vilka rättigheter han har gentemot Varjeutredning bör genomföras sä att den inte medför större olägenhet Prop,1987/88:65 för den som berörs än vad som är nödvändigt för att uppnå ändamålet Denenskildes skatteförhällanden bör behandlas i första hand som en angelägenhetmellan honom och skattemyndigheten, Denenskildes privatliv bör omgärdas med ett särskilt skydd vid skatteutredningen, Integritetskänsligauppgifter för den enskilde bör så långt möjligt hällas undan från enskatteutredning, Alltsom är av betydelse för en utredning bör genom protokoll eller på annat sätttillförlitligt dokumenteras. Allmännabestämmelser om utredningsverksamheten (2 kap.) Skattemyndigheternasutredningsverksamhet syftar till en riktig och likformig beskattning.Myndigheterna får utreda alla förhållanden som kan antas vara av betydelse fördetta ändamål. De skall därvid se till att alla skattskyldiga är med i skattesystemet. Detangivna ändamålet anknyter delvis till det nuvarande innehållet 1 § taxeringslagenoch ytterst till 1 kapitlet 9 § regeringsformen som anger hur domstolar ochmyndigheter skall sköta sina uppgifter. Skattemyndigheternaskall se till att alla som är skattskyldiga verkligen är med i skattesystemet.Myndigheterna fär således ta reda pä vem som sysslar med en viss skattepliktigverksamhet. Det rättsläge som uppstått genom regeringsrättens dom i det s, k, Hägglöfsmäletändras således genom utredningslagen. Varjeutredning skall genomföras så att den inte medför större olägenhet för den somberörs än vad som är nödvändigt för att uppnå ändamålet med utredningen, Proportionalitetsprincipengäller för alla myndigheter som sköter den offentliga förvaltningen. Det haransetts lämpligt att denna princip kommer till uttryck i lagen. Den innebär förskattemyndigheternas del bl, a, att de i sina utredningar alltid måste övervägaom den enskilde skall skaffa fram utredningsmaterial eller om de själva hoshonom skall skaffa sig de uppgifter som behövs för ett beslut om skatt. Statligaoch kommunala myndigheter skall på begäran av en skattemyndig het utan dröjsmål tillhandahålla de handlingar och övriga uppgifter som behövs för att klarlägga det förhällande som utreds. Från denna skyldighet gäller vissa undantag som är betingade av sekretesshänsyn till rikets säker het, rikets förhållande till annan stat eller mellanfolklig organisation,rikets 85 centrala finans-, penning-och valutapolitik samt till post- och telehemlig- Prop. 1987/88:65 heten. Bestämmelserav huvudsakligen samma innehåll finns i nuvarande skatte- ochavgiftsförfattningar. Nären skattemyndighet vänder sig till en enskild för att skaffa fram uppgifter,handlingar eller annat underlag från denne, skall myndigheten i princip alltidinformera om vad utredningen i första hand syftar , Vidare skall hanunderrättas om sin rätt enligt utredningslagen att hos domstol begära att intebehöva medverka i utredningen och att myndigheten inte får kräva hans medverkanom han är nära släkt med den skattskyldige. Dennaskyldighet att informera är en nyhet liksom förbudet att vända sig tillsläktingar. Skattemyndigheternaskall under en utredning fortlöpande anteckna de åtgärder som vidtas och deuppgifter som inhämtas pä annat sätt än genom en handling i den mån de är avbetydelse för ett beslut om skatt. Därvid skall den som har lämnat en muntliguppgift beredas tillfälle att göra erinringar mot innehållet i myndighetensanteckning av den. Skyldighetenatt dokumentera har inte någon direkt motsvarighet i dagensskattelagstiftning. Däremot finns bestämmelser av delvis samma innehåll iförvaltningslagen. Skattemyndigheternasallmänna befogenheter vid en utredning (3 kap.) får under en utredning använda sig av det underlag som behövsför att klarlägga det förhållande som utreds (grundsatsen om fribevisprövning). En annan sak är att myndighetersmöjligheter att få tillgäng till utredningsmaterial begränsas av olikaföreskrifter i skatteförfattningarna. Sä är fallet även i utredningslagen, Föratt fä underiag för en utredning får skattemyndigheterna 1, inhämtaskriftliga och muntliga uppgifter, 2, inhämta handlingar och föremålsamt 3, besiktiga fast och lös egendom. Detär dessa metoder som skattemyndigheterna - liksom - får använda sig avför att skaffa sig kunskap i ett ärende. Desituationer där en myndighet mäste iaktta vissa föreskrifter när den skaffar underlag för en utredning regleras i 4-8 kapitlen utredningslagen, 86 Personer som fär engagerasi en utredning , . får skaffa underlag för en utredning genom att vända sig tillden som med hänsyn till omständigheterna kan antas ha tillgäng till underlag avbetydelse för ändamålet med utredningen. en skattskyldig som är känd till namnet skall myndigheten inormalfallet först vända sig till honom innan den vänder sig rill någon annan. Närasläktingar till den skattskyldige får inte engageras i en utredning utom i ettspeciellt undantagsfall. Bestämmelserav detta innehåll finns inte i nuvarande skattelagstiftning. Utredningssammanträde(4 kap.) får hälla utredningssammanträde med den skattskyldige, om detkan antas vara till fördel för utredningen. Även den skattskyldige har rättatt få till stånd ett sådant sammanträde när han vill lämna sina uppgifter muntligeni stället för att skriva till skattemyndigheten. Förförvaltningsmyndigheter i allmänhet gäller enligt den antagnaförvaltningslagen att en part skall fä tillfälle att lämna uppgifter muntligt iett ärende om myndighetens arbetsläge medger det. Myndigheten fär ocksä självbestämma om muntlig handläggning bl, a, när det kan underlätta för denenskilde att ha med myndigheten att göra. Denmuntliga handläggningen i skatteärenden har med hänsyn till deras oftakomplicerade natur bundits i något mera ordnade former än som gäller förvaltningsärendeni allmänhet. Denskattskyldiges närvaro vid ett utredningssammanträde bör vara frivilligt. Någottvångsmedel säsom vite får inte användas för att förmå honom att inställa sig. Förrättningari enskilda utrymmen och förvar (5 kap.) Skattemyndigheternahar rätt att besöka enskilda för att t, ex, gä igenom räkenskaper. Detsker som revision eller som kontrollbesök. Enutredning som genomförs utanför myndighetens lokaler, dvs, hos någon enskild,betecknas i utredningslagen förrättning. Enförrättning får hällas för att besiktiga egendom såsom byggnader och varulageroch för att granska handlingar såsom räkenskaper, Ibostadsutrymmen fär handlingar granskas endast om den som berörs har begärt deteller länsrätt har lämnat tillstånd till en förräUning, Detta är en nyhet iförhällande till vad som gäller . Tidenoch platsen för en förrättning skall bestämmas efter samråd med den enskildeutom dä det finns en påtaglig risk för att ändamålet med förrättningenhärigenom skulle äventyras. Möteren förrättning hinder genomförs den med handräckning av krono fogdemyndighet. Handräckning ersätter åtgärder enligt bevissäkringslagen för skatte- och avgiftsprocessen. Den lagen avskaffas, 87 Vitesföreläggande (6 kap.) Prop, 1987/88:65 En skattemyndighet får - liksom förelägga vite föratt få in underlag för en utredning. Ett vitesföreläggande får riktas endast mot den som enligtsärskilda föreskrifter är skyldig att bevara handlingar till ledning för beslutom skatt och fär avse endast sådana handlingar eller uppgifter om innehållet idem. Detta innebär en viss begränsning i förhällande till vad som gäller . Hörande av vittnen (7 kap.) En person fär höras som vittne i länsrätten, om domstolenanser att det är särskilt viktigt att han lämnar sina uppgifter under ed, som den skattskyldige kan initiera ett sådant förhör. Anlitande av sakkunnig (8 kap.) En skattemyndighet får - liksom - anlita ensakkunnig, om bedömningen av en fräga kräver särskild sakkunskap. Skyddet för integritetskänsliga uppgifter (9 kap.) Om en enskild vill slippa att till en skattemyndighetlämna uppgifter av ömtålig personlig eller ekonomisk art kan han hos länsrättenbegära att myndigheten förbjuds att ta del av uppgifterna. Domstolen skall gåmed pä hans begäran om hans intresse av att inte behöva röja uppgiften ärstörre än myndighetens behov av uppgiften. Innan domstolen har avgjort fråganråder det ett automatiskt förbud för myndigheten att ta del av uppgiften.Skyddet för integritetskänsliga uppgifter har förstärkts i förhållande till vadsom gäller . Frågor om beslutsnivå (10 kap.) Endast chefen för en skattemyndighet eller hans närmasteman får besluta om - förrättning ienskilda utrymmen eller förvar, - framställningom vittnesförhör, - föreläggande avvite samt - anlitande avsakkunnig. Lagen om skatteintendenter och deras verksamhet gäller den ordningen när en person ärmisstänkt för ett skattebrott att åklagare och polis har hand ombrottsutredningen medan skattemyndigheterna ansvarar för den skatteutredningsom har samband med brottsutredningen. Skatteintendenter, knutna till riksskatteverketoch placerade på orter där regionåklagarmyndighetfinns, får uppgiften att svara för både broUsut- Prop, 1987/88:65 redningenoch skatteutredningen. har skatteintendenten ställning som undersökningsledareenligt räuegängsbalken. Han har dock aU i vissa fall lämna överledningsansvaret till åklagare, bl, a, när vissa tvångsmedel behöver tillgripas. har skatteintendenten samma befogenheter som en utredningsmyndighetenligt utredningslagen. Han får emellertid inte förelägga en misstänkt viteför aU få fram uppgifter. SOU 1986:39 Bilaga 2 Prop. Lag om utredning för beskattning Härigenom föreskrivs följande. 1 §Denna lag tillämpas vid utredningar till ledning för fastställelse av skatt, tull eller avgift som avses i lagen (1908:128 s. 1) om bevillningsavgif ter för särskilda förmåner och rättigheter,.uppbördslagen (1953:272), tax eringslagen (1956:623), lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1968:430) om mervärdeskatt, kupongskattelagen (1970:624), vägtrafikskattelagen (1973:601), tullagen (1973:670), lagen (1982:1006) om avdrags- och upp giftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare samt gåvoskatt enligt lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, Lagentillämpas även vid utredningar till ledning för 1, beslutom taxering enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152) samt 2, fastställelseav skatte- eller avgiftsbelopp som företrädare för juridisk person är skyldig att betala enligt 77 a § uppbördslagen, 17 § 1 mom, lagen om sjömansskatt, 48 a § lagen om mervärdeskatt, 22 § lagen om avdrags- och uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, 5 kap, 17 § lagen om punktskatter och prisregleringsavgifter och 21 § lagen om upp börd av socialavgifter från arbetsgivare, 2 § Med skatt förstås i denna lag 1, skatt, tull eller avgift, somavses i 1 § första stycket samt 2, skatte- eller avgiftsbelopp somavses i 1 § andra stycket 2, 3 § Med skattskyldig enligt denna lag avses 1, den vars betalningsansvar förskatt en utredning är avsedd att klarlägga, 2, den som enligt 47 §taxeringslagen (1956:623) har att lämna uppgifter för någon som anges i 1 samt 3, den som i ett ärende omfastighetstaxering är att anse som ägare till fastigheten. Mednärstående till den skattskyldige förstås i denna lag den som till den skattskyldigestår i ett sådant förhållande som avses i 36 kap, 3§ första stycketrättegångsbalken, 4 § I denna lag betecknar utredningsmyndighet:den förvaltningsmyndighet som har att göra en utredning i ett visst ärende omskatt, handling:framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan uppfattas endast medtekniskt hjälpmedel, utrymme:byggnad, lokal, gärd, upplagsplats och liknande avgränsat utrymme samt förvar:skåp, låda, behållare, bankfack, väska, pärm, kuvert och liknan de anordning, som kan tillslutas, 90 2Allmänna bestämmelser om Prop, 1987/88:65 1 §Utredningsmyndigheternas verksamhet syftar till en riktig och likfor mig beskattning. Myndigheterna har därvid att se till att inte någon som enligt lag är skattskyldig är okänd för dem. De får utreda alla förhållanden som kan antas vara av betydelse för detta ändamål. Varjeutredning skall genomföras så att den inte medför större olägenhet för den somberörs än vad som är nödvändigt för att uppnå ändamålet med utredningen. 2 §På utredningsmyndighetens begäran skall myndigheter utan dröjsmål lämna eller i sina utrymmen tillhandahålla de handlingar och övriga uppgif ter som behövs för att klariägga det förhållande som utreds, utom till den del för uppgiften gäller sekretess enligt 2 kap, 1 eller 2 §, 3 kap, 1 §, 9 kap, 8§ sekretesslagen (1980:100) eller en bestämmelse till vilken hänvisas i någon av de nämnda paragraferna. skall utan hinder av vad nu har sagts lämna uppgifter om enskildas förbindelser med postgirorörelsen eller bank. Bestämmelsernai 3-10 kap, gäller inte i fråga om utredningsmyndighetens hänvändelser tillandra myndigheter för att få underlag för en utredning, 3 §När en utredningsmyndighet vänder sig till en enskild för att få underlag för en utredning skall denne, om det inte framstår som obehöv ligt, underrättas om 1, vad utredningen i första handsyftar till samt 2, innehållet i 3 kap. 3 § andrastycket andra meningen och 9 kap. 1 och 2§§, 4 §Vid en utredning skall i protokoll eller på annat lämpligt sätt fortlö pande antecknas de åtgärder som vidtas och de uppgifter som utrednings myndigheten fär på annat sätt än genom en handling, i den män de är av betydelse för ett beslut om skatt. Den som har lämnat muntliga uppgifter skall beredas tillfälle att göra erinringar mot de antecknade uppgifterna. Närmarebestämmelser om anteckningsskyldigheten meddelas av regeringen eller myndighetsom regeringen bestämmer, 5 §Den som med hjälp av automatisk databehandling för register över uppgifter som han är skyldig att bevara till ledning för beslut om skatt skall utan hinder av 7§ datalagen (1973:289) pä utredningsmyndighetens begä ran lämna uppgifter i vanlig läsbar form och uppställda pä det sätt myndig heten anvisar. 1 § får viden utredning använda sig av allt det underlag som behövs för att klarlägga detförhållande som utreds, 2 § För att få underlag färutredningsmyndigheten 1, inhämta skriftliga och muntligauppgifter, 2, inhämta handlingar och föremål,samt 3, besiktiga fast och lös egendomoch vidta de åtgärder som behövs med hänsyn till ändamålet medbesiktningen, 91 Att myndigheten när denskaffar underlag enligt första stycket i vissa fall Prop, 1987/88:65 haratt iaktta särskilda formföreskrifter framgår av 4-8 kap, 3§ får skaffa underlag genom att vända sig till den sommed hänsyn till omständigheterna kan antas ha tillgäng till underlag som avsesi 1 §, Avseren utredning en skattskyldig som är känd till namnet, skall myndigheten förstvända sig till honom, såvida det inte finns en påtaglig risk för att ändamåletmed utredningen härigenom skulle äventyras eller saken är brådskande.Myndigheten fär vända sig till någon som är närstående till den skattskyldigeendast om denne enligt särskilda föreskrifter är skyldig att bevara handlingar tillledning för beslut om skatt och dessa innehåller uppgifter om det förhällandesom utreds. 1 § får imyndighetens lokaler hålla utredningssammanträde med den skattskyldige, om detkan antas vara till fördel för utredningen. Sådant sammanträde skall hällas omden skattskyldige begär att muntligen få lämna uppgifter till ledning för ettbeslut om skatt och detta lämpligen bör ske vid ett sammanträde, 2 § Den skattskyldige skallkallas till ett utredningssammanträde inom skälig tid . Tiden ochplatsen för sammanträdet skall om möjligt bestämmas efter samråd med honom, 3 § En kallelse till ettutredningssammanträde skall vara skriftlig och innehålla uppgift om tiden ochplatsen för sammanträdet och de frågor som skall behandlas. Kallelsen skallvidare innehålla en sådan underrättelse som avse i 2 kap, 3 § 2 och 3, 4 § Har den skattskyldige ettombud eller biträde, får denne närvara vid utredningssammanträdet, 5 § Vid ett utredningssammanträdeskall utredningsmyndigheten se till att de frågor som behandlas blirtillräckligt klarlagda samt att det inte tas upp något som saknar betydelse förutredningen eller som bör behandlas i en annan ordning, 6 § Vid ett utredningssammanträdeskall protokoll föras. Närmare bestämmelser om innehållet i ett protokollmeddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer, 7 § Den skattskyldige har rätt tillersättning av allmänna medel för sin inställelse vid ett utredningssammanträdeenligt bestämmelser som regeringen meddelar.