prop · GB03159 · 1987-12-31 00:00:00 — Länsstyrelsenbedömer all förslaget om att kunna begära rättelse av påförd vägtrafikskalt isamband med ägarbyte innebär enklare och klarare regler för prövningen avhuvuddelen av ärenden rörande vägtrafikskatt. anser också alt delär rikligt atl la bort den svårbedömda regeln om prövning av särskilda skälenligl nuvarande 23 § andra stycket vägtrafikskallelagen. Länsstyrelsenavstyrker utredningens förslag alt systemet för bestämmande av vägtrafikskaltskall ändras så att det överensstämmer med vad som tillämpas för de indirektaskatterna. Beskattningen av fordon måste av praktiska skäl grundas päregistrering av fordon. Därför finns hänvisning till bilregister- ochfordonskungörelserna. anser att väglrafikbeskatlningen, som ävenefter inrättandet av länsskatlemyndigheterna handläggs avlänsstyrelserna, skiljer sig påtagligt från de indirekta skatterna beträffandedels beloppens storlek och dels det samband som finns med regislreringsärendensom regleras i bilregislerkungörelsen. Ofta är del svärl alt avgöra orn enklagande åberopar vägtrafikskattelagen eller bilregislerkungörelsen vid ellpåkallande av beslut. Eftersom bestämmelserna i förvaltningslagen numera germöjlighet till omprövning av beslut är den enskildes rätt väl tillgodosedd. Länsstyrelsenhar förståelse för atl det blir lättare för den centrala förvalt ningsmyndigheten all utfärda föreskrifter m. m. och atl styra verksamhe- 72 teni övrigt om tillämpningen blir så likformig som möjligl. Emellertid är Prop.1987/88:159 inte övertygad om det är möjligl att, i så storomfattning som Bilaea 2 föreslagits, överföra tillämpningen lillväglrafikbeskatlningen. syftar då riärmast pä formerna förskattebeslut och reglema för anstånd. Bäde och den skaltskyldigehar i dessa ärenden intresse av atl handläggningen sker enkelt och snabbt. Deföreslagna reglerna i 37 och 38 §§ vägtrafikskallelagen (VSL) är onödigtomståndiga. De regler som finns i 23 § VSL fungerar utmärkt och den nyaförvaltningslagens allmänna krav på handläggningen av ärenden och omprövning avärenden för alt underlättar för den enskilde utan attspecialförfattningens förslag behöver tillgripas. Dendominerande orsaken all påkalla beslul enligt nuvarande 23 § första st VSL ärall den kilometerskatl som debiterats skönsmässigl avsevärt skiljer sig frånden skatt som bort utgå. Av de 311 ärenden om fastställelse av skatt enligt 23§ VSL som avgjordes vid vär länsstyrelse var 212 ärenden av delslaget, medan 30 ärenden var av det slag utredningen pä sid. 147 ansett varahelt dominerande. Att i etl enkelt beslut av det här slaget hänvisa lill altslutligt beslul kan påkallas hos samma myndighet som just fastställt skallen äronödig byråkrati. Imotsats till utredningen anser vi inte all tolkningen av vad som är atl ansesom särskilda skäl i 23 § VSL andra st skulle vara oklar eller tillämpassärskilt oenhetligt. Tvärtom har vi en känsla av atl rättsläget blivitganska klart. Den oenhetlighet som möjligen finns kvar lär ju för övrigt minskapå sikt genom alt antalet allmänna ombud begränsas till ett i varjekammarrättsomräde. Dessutom finns det ju möjlighet att i 23 § ta in exempel pävad som är att anse som särskilda skäl. RSV har ocksä kvar sin möjlighet altmeddela klarläggande föreskrifter. Denojämförligt vanligaste orsaken atl fastställa tillkommande vägtrafikskalt ärall kilomelerskalt undandragits genom att kilometerskalteplikligt fordonbrukals med ej fungerande kilometerräknare. Pä senare år har allt flerfordonsägare själva initierat sädan fastställelse genom s. k. självrätlel-se.Av tillkommande vägtrafikskalt på . som vi i fastställde1986 kom . från självrältelser (81 ärenden av totalt 297). Vi tror atldrivQädern bakom flertalet självrältelser varit en strävan att slippa detskatlelillägg som normalt las ul ifall skatteärendet uppkommer pä annat sätt.Om förslaget genomförs lår nog antalet självrältelser minska i anlal, vilketockså lär minska skalteintäklerna; då våra resurser för en offensiv granskningär minsl sagt dåliga. Dessutomhar vi en känsla av alt efterbeskaltning bör ske ifall vägtrafikskaltundandragits genom atl fordonsägaren faktiskt brutit mot bestämmelse som finnsinskriven i lag. Vi tror också att man i det allmänna rättsmedvetandet harsamma uppfattning, att den som bryter mol spelreglerna bör erfara någon form avsanktion. Värtförslag är alt nuvarande 23 § VSL behålls, med den ändringen att uttrycket"påkalla beslul om fastställelse" ändras till "begärafastställelse". 3.2 Uppbörd och anstånd bör en översyn ske av regelsystemet avseende uppbörd mendenna översyn bör anstå och de nu gällande reglerna 73 behållas tills vidare. RSVdelar utredningens uppfattning att reglerna bör Prop. 1987/88:159 ses övereftersom de nuvarande reglerna med sista betalningsdag och Bilaga 2förtallodag tillämpas på olika sätl av länsstyrelserna. Enligt RSV år detmycket angeläget med en enhetlig tillämpning. På utredningens förslag alt bestämmelser om anstånd, som överensstämmermed motsvarande regler i LPP, förs in i 59 och 60 §§ i förslaget till ny VSLhar kritiska synpunkter framförts av RSV och länsstyrelserna i ,och samt . EnligtRSV:s mening är del tveksamt om del är motiverat alt införa institutet anståndi fråga om betalning av väglrafikskall. Skattebeloppen är i regel inle sä sloraalt det finns skäl att medge anstånd. För länsstyrelserna skulle bestämmelsernaom anstånd förorsaka merarbete. RSV vill dock inte - mol bakgrund av vad somgäller på andra skatteområden - motsätta sig atl anstånd införs. Möjlighetenatt medge anstånd bör emellertid begränsas till de fall då den skaltskyldigebegärt fastställande av skatten eller dä etl beslut om skatten har överklagats.Dessutom bör anstånd bara komma i fråga om det är etl störte belopp som skallbetalas. Länsstyrelsenanser inle alt skäl finns att medge anstånd med betalning av skatten. Oftagäller del låga skattebelopip. De synnerligen ömmande omständigheter som skallföreligga är svära att bedöma. omprövningsskyldighet av etlbeslutat anstånd vid väsentligt förändrade ekonomiska förhållanden hos den skattskyldigeär svär alt tillämpa enär nägon uppgift om det ändrade förhållandet inle kommerin lill . Vid en eventuell försäljning av ett fordon med meddelatanstånd kan problem uppstä för den nye ägaren angäende skatteförhällandel. Beloppenpå de skaller, som påförs ett fordon, är förhållandevislåga vid en jämförelse med andra skatter där möjlighet till anstånd föreligger.Övervägande antalet fordon påförs hel årsskatt en gång per skatteår. Resten avfordonen debiteras för skatteperiod per är. Beloppet närfordonsskatten skall utgä för skatleperiod har föreslagils bli höjt till 2500kronor. Defordon som påförs hög fordonsskatt år oftast även kilomelerskattepliktigavilket innebär atl vägtrafikskalt kan komma atl debileras vissa fordon sexgånger per är. Ett och samma fordon kan därför bli föremål för prövning omanstånd mer ån en gäng . Länsstyrelsenhar ingen uppfattning om hur många anståndsärenden del kan röra sig om underett är men i vart fall tillkommer en arbetsuppgift som inte har iutsikt att få ytterligare resurser för. Därför är inte beredd alttillstyrka det förslaget om anstånd som regleras i 59 § förslaget lill ny vägtrafikskatlelag. Däremotanser det vara mer befogal med den arten av anstånd som reglerasi 60 § det vill säga anstånd sedan beslul har överklagats. Länsstyrelsentillstyrker därför all beskattningsmyndighelen fär medge anstånd som föreslagitsi 60 § VSL. iVästerbottens län anför: Prop. Bilaga2 Vi anser inte alt det behövs några regler om anstånd. Det finns tvä orsakertill att ansöka om anstånd som vi ser del, antingen vill den skattskyldige fåundantag frän brukandeförbud eller ocksä vill han ha befrielse frän restavgift.Hans framställning bör dä prövas enligt antingen 63 eller 64 §§ VSL. 3.3 Debitering m. m. vid skattesatsändring förslag att framtida skattesalsförändringar avseende kilometerskattskall genomföras utan all extra avstämpling görs och att i slället enschablonmässig fördelning av den totala körsträckan pä tiden före och efterikraftträdandet skall göras vid den debitering som äger rum närmast efter delatt skattesalsförändringen trätt i kraft har endasl KR i synpunkter.KR anser alt del av rättssäkerhetsskäl borde finnas en möjlighet för denskattskyldige att göra en fri\ illig avstämpling, som ger honom etl säkertbevismedel. Genom en möjlighet till frivillig avstämpling kan även processer omskallens proportionering undvikas. 3.4 Beslut enligt vägtrafikförfattningarna som påverkarbeskattningen är del nödvändigt att i VSL fortfarande hänvisa till FK och BRK,eftersom något lämpligt sätt atl undvika kopplingen mellan FK och BRK å enasidan och vägtrafikskattelagsliftningen ä andra sidan inte kunnal finnas. Föratt lösa de problem som kan uppkomma genom denna koppling föreslär utredningendärför att etl samrädsförfarande mellan TSV och RSV skall ske vid registreringav fordon innan beslut fattas som kan påverka beskattningen och alt vid delademeningar frägan skall hänskjulas till regeringen för avgörande. De flestaremissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. /?5 V anser alt denföreslagna konstruktionen innebär praktiska fördelar och förbättringar gentemotvad som gäller och all den ger goda förutsättningar all komma lill rätta medifrågavarande problem. Enligt RSV kvarstår emellertid kärnfrågan isammanhanget, nämligen atl en ordning som inte är reglerad i lag blirbestämmande för beskattningen. TSVvill inle motsätta sig elt samrädsförfarande även när det gäller beslul omklassificering av fordon men vill inte vidkännas något behov av regleradvetorätt av det slag som utredningen föreslår och anför bl. Klassificeringsfrågorbör enligl verkets mening åven fortsättningsvis bedömas med primärutgångspunkt från fordonslekniska aspekter. Med ett obligatorisktsamrådsförfarande blir det sörjt för atl även beskaltningskon-sekvenser av eltavsett beslut blir beaktade. Verket ser inle några hinder mot all frågor avdetta slag skall gå atl lösa utan atl regeringen behöver kopplas in. Detsagda gäller även dispensmandatet i 86 § bilregisterkungörelsen. Rörandeförfattningsregleringen kan det konstateras atl det finns flera klassificeringsmandat i vägtrafikförfatlningarna. Frägan är om del är rik- 75 ligt att enbart ändra 4 §fordonskungörelsen eftersom en klassificering med Prop. 1987/88:159 stöd avdelta lagrum inte självklart innebär atl fordonet har sådan klass Bilaea 2enligt övrig vägtrafiklagsliftning. 1 vart fall bör 5 § bilregisterkungörelsenändras och det kan diskuteras om inte detta är tillräckligt. Samrådsförfarandetbör också begränsas lill sädana fall där klassificeringen avser fordon som ärskattepliktiga eller som blir skattepliktiga genom klassificeringsbeslutel. Hovrättenöver och anser i likhet med RSV att det kan ifrågasättas. om enhänvisning i en skattelag till en författning av lägre dignitet slår i överensstämmelsemed regeringsformens bestämmelser om beskattning. Hovrätten anser dock allpraktiska skäl talar för atl den nuvarande kopplingen mellan VSL å ena sidanoch FK och BRK å andra sidan bibehålls. Med hänsyn lill regeringsformensföreskrifter om normgivningsmakten inom skaltelagsliflningens omräde kanutredningens förslag enligt hovrätten inle anses tillfredsställande. ABSvensk uppger alt del finns andra fordonsuppgifler änklassificering och registrering som påverkar beskattningen och anför: Karosseribeskrivningenavgör om en lastbil omfattas av kraven på försäljningsskatt eller inte. TSVhar utfärdat regler om hur beskrivning ska ske. Reglerna tillkom i samband medinförandel av det centrala bilregistret och har som främsta syfte allunderiätta registerföringen. Frän skatlesynpunkl kan emellertidbeskrivningarna fä olika konsekvenser. En pick-up försedd med en plastkåpa överflaket kan sålunda med avseende på karos-seriet beskrivas som flak med kåpaeller skåp med löstagbar överdel. Ur skattesynpunkt kan emellertidbeskrivningen som skåp medföra ett uttag pä i försäljningsskatt. Enliglgällande praxis förlorar ett fordon sin ursprungliga identitet om alltför liteåterstår av fordonet efter en reparation eller ombyggnad. TSV har i sinaföreskrifter angett en gräns mellan ombyggda och amatörbyggda fordon. I övrigtsaknas regler om hur mycket som fär ändras, exempelvis för krockade fordon därkarosseriet eller del av det bytts ut. På det här omrädet har berördamyndigheter dessutom ofta olika uppfattning. Så ska t. ex. försäljningsskattutgä pä s. k. Beach Buggy och pä fordon som varil registrerade trotsalt de ur registrerings- och besiktningssyn-punkl bibehåller sin ursprungligaidentitet. Totalviklenär bestämmande för skatten pä lastbil, buss och annan släpvagn än pähängsvagn.Enligt TSV:s föreskrifter fär t. ex. husbil åsättas en tolalvikt inom etlintervall frän en lägsta föreskriven upp till den största vikt för vilketfordonet är byggt. Fordonsägaren väljer ofta den lägsta möjliga viklen men kandå, om den ursprungliga totalviklen varit , bli påfördförsäljningsskatt i efterhand. Även i andra fall finns möjligheter alt enkeltpåverka totalviklen, t. ex. genom att byta hjul, däck eller Qädrar. Somframgår kan skatt komma atl utgå, ibland med betydande belopp pä ganska vaga grunder. Vi delar därför RSV:s oro över hänvisningen i en skattelag till en författning av lägre dignitet. Den samrådsskyldighet utred ningen föreslår är inte tillräcklig för atl undanröja dessa olägenheter. En ytterligare utökad samrådsskyldighet tror vi inte är praktiskt lämplig. Istället bör man sä längt som möjligl komma bort frän knylningen mellan register-/fordonsuppgifter och skaltutlag. Främst gäller det för försälj- y ningsskatten.En ändrad beskattningsgrund för personbilar och lätta last- bilar och bussar somredovisats ovan skulle ocksä innebära en förenkling i della sammanhang. 1987/88:159 Bilaga 2 3.5 Rätt att framföra fordon när vägtrafikskatt inteerlagts Fleraremissinstanser har synpunkter pä utredningens förslag om rätl att fä framförafordon lill och frän riksprovplals när vägtrafikskalt inle har erlagts. RPS haringet atl erinra mol förslaget förutsatt att fordonet år Irafikförsäkral. TSVtillstyrker förslaget men föreslär att en skyldighet införs alt vid sädan färdha med sig en handling som ulvisar var och när tid finns bokad för fordonet.RSV anser att det är olämpligt att utöka möjligheterna alt använda avställdafordon och att det måste finnas myckel starka skäl om en sådan möjlighet skallinföras och gälla alla fordon. Eftersomnägot tillstånd lill brukandel inte är avsett att utfärdas kan kontrollproblemuppslå. Polisen som träffar pä fordon på väg skulle få ytterligare fall där giltigtkontrollmärke kan saknas men fordonet ändå fär brukas. Risken fmns atlkontrollmärkessyslemet urholkas. Om ett fordon upptäcks på väg och förarenpåstår all fordonet är pä kortast lämpliga väg mellan verkstad och närmasteriksprovplals, mäste undersökas var verkstaden är belägen, vilkenriksprovplals som avses, om den är den närmaste och om kortaste väg haranvänts. RSVanser därför att det finns skäl att ytterligare begränsa den rätt atl användaavslällt fordon som utredningen föreslagit. Den bör bara gälla tyngre fordon,dvs. med tolalvikt över . Sädana fordon kan vara svära alt förflyttaupplastade med fast bogsering. Det är vidare den typ av fordon som vanligenrepareras under avställningstid. För att kunna kontrollera atl användningen ärtilläten anser RSV att det mäste finnas ell körtillslånd för transporten. Detbör ankomma pä att utfärda körtillståndet. Länsstyrelseni är tveksam till förslaget eftersom del medför attkontrollsystemet urholkas genom att flera fordon kommer att vara i trafik utangällande kontrollmärke. Om i någon mån önskemålen om lättnader alt få användaavslällda fordon skall tillmötesgås kan tillstyrka sådanabeträffande fordon med dygnsskalt. iGöteborgs och län föreslår att endasl fordon med en fordonskatt på minsl4800 kr. får rätt alt köras avställda och att rätten utökas till alt omfattatransporter till och frän reparationsverkstad. Utredningen menar atlmänga ägare till tunga fordon har egen verkstad och att - belräffande andrafordonsägare fordonen kan lämnas för reparation i anslutning tillavslällningen. Många fordonsägare harsannolikt egen verkstad men del är säkerligen än fler som inte har det, t. ex.enbilsåkare. Dessutom är det inle så säkert att del går alt anpassa tiderna säatl de stämmer med avslällningsdagen i förhållande lill de beställda tidernaför reparations- respektive besiktnings- Isammanhanget bör även beaktas verkstädernas möjligheter att Prop.1987/88:159 bereda plats för parkering . Denfrämsta orsaken till atl fordonen avställs är att hålla nere utgifterna förvägtrafikskatten. Ilikhet med utredningen anser att särskilt körtillslånd inte behövsför nämnda transporter. Motsvarandesynpunkter anförs av SBF och , vilka dock anser atl kravpä körtillslånd skall föreligga. Enligt SBF skulle körtillståndet kunnabegränsas . SLTF år ocksä av den uppfattningen att åtminstonetunga fordon skall få föras till och från verkstad utan att vägtrafikskalteriagts men mot särskilt körtillslånd och att trafikförsäkringsplikten äruppfylld. Även MRF anser att rätlen att få använda avslällt fordon skallomfatta resor lill och frän verkstad, dock att tillständ skall kunna ges intebara för tunga fordon utan också för övriga motorfordon. Utredningenföreslär främst av processekonomiska skäl att beslut skallöverklagas lill länsrätt i första instans i slället för som tillkammarrätt. Förslaget har tillstyrkts eller lämnats utan erinran av samtligaremissinstanser. Enligt hovrätten över och innebär förslagetalt etl avgörande skall kunna överklagas i en instans ulöver vad som ärmöjligl, vilket kanske kan någol komma att inkräkta på den besparing som denändrade inslansordningen tänkts medföra. Eftersom möjligheten till ylleriigaredomstolsprövning måste anses gagna rättssäkerheten anser hovrätten dock altförslaget bör tillstyrkas. i län anser atl det inte finnsnågra bärande skäl för att ha en annan instansordning avseende ärenden rörandeskattebefrielse/ nedsättning av skatt för fordon, som används pä öar ellervaraktigt förts ut ut riket än för övriga ärendelyper, som enligt förslagetöverklagas till länsrätten. skall beslut även kunna överklagas i särskild ordning, 86 och 87 §§ i förslaget lill ny VSL. De föreslagna bestämmelserna motsva rar i huvudsak bestämmelserna i och lagen om mervärdeskatt. In vändningar mol förslaget har gjorts av och i län. Deras skäl finns redovisade under avsnitt 3.1. i Stock holms län ställer sig med hånsyn till den lidrymd inom vilket överklagande i särskild ordning kan ske tveksam till möjligheterna att i många fall utreda fakta. Etl fordon kan ha många ägare och enligl kan en fordonsägare sällan prestera några säkra uppgifter om ett fordon om de är gamla och i ännu mindre grad om han därtill säll fordonet. i anser förslaget obehövligt och anför atl den möjlighet som RSV och i viss män beskattningsmyndigheten har enligl nuvarande 39 § VSL (88 § i förslaget) är tillräcklig. Motsvarande synpunkter framförs av i . 3.7 Strafflestämmelser Prop. Bilaga 2 förslag att straffbestämmelserna i nuvarande VSF inte skallersättas av några straffbestämmelser i nya VSL har synpunkter framförts av RSVoch hovrätten över och . Straffbestämmelserhar utmönstrats ur VSF och har inte tagits in i nägon annan författning. Vissaav dessa straffbestämmelser är enligt RSV:s mening av sådan vikt att de börbehällas. Detta gäller bestämmelserna i 55 § 2 i nuvarande VSF i fråga omåtgärd enligt 41 § andra stycket. Det gäller ocksä bestämmelser i 56 § 24nuvarande VSF i fråga om föreläggande och den som underlåter alt avstämplaräknaren när fel upptäcks pä den och den som hindrar eller försvårar kontrollenligt 51 §. Hovrättenöver och anför: anser hovrätten att bestämmelserna i 33-38 §§ vägtrafikskattelagenbör föras över till den nya lagen. Vidare delar hovrätten uppfattningen att iden mån ny teknisk apparatur gör väglrafikskatteför-ordningens nu gällandestraffbestämmelser obehövliga bör dessa upphävas. Avformella skäl föreslär utredningen att även övriga straffbestämmelser iväglrafikskatleförordningen bör slopas. Hovrätten delar uppfattningen attstraffbestämmelser inle fär meddelas av regeringen i en förordning som gällerskalt. Utredningen nämner emellertid ingenting om varför de nu aktuellaföreskrifterna i och för sig inte längre skulle behöva varastraff-sanktionerade. Det är möjligl att även återstoden avstraffbestämmelserna kan anses överflödiga. Betänkandet ger emellertid inte etltillfredsslällande underlag för ställningslagande i denna del. För det fallbestämmelserna även fortsättningsvis kan anses motiverade bör de kunna tas in inya vägtrafikskallelagen, varigenom regeringsformens föreskrifter blir uppfyllda. 4 Beskattning av utländska fordon Utredningensförslag alt utländska fordon skall vara skattepliktiga endast om totalviklen överstiger har tillstyrkts eller lämnats ulan erin ringar av samtliga remissinstanser. GTS anför bl. a. alt debitering av kilo meterskall på dieseldrivna s. k. husbilar ofta leder till diskussioner vid grånspassagerna om berättigandet av skatten. Genom förslaget kommer endast etl fåtal av dessa fordon alt i fortsättningen bli föremål för skallebe läggning. Även s. k. vambilar, som ofta används av ägarna för privat bruk, blir skattefria. Genom den föreslagna ändringen undanröjs irritationsmo ment som en viss arbetsbesparing vinns för del. SBF anför att det kan vara påkallat all införa regler om hur totalvikt (skattevikt) skall bestämmas för utländska fordon i . saknas krav alt handling, som dokumenterar totalviklen, skall medföras i fordo- 79 accepterar förslaget underförutsättning att Prop. 1987/88:159 motsvarande skattefrihet för svenskafordon kan utverkas i och Bilaga 2 . Enligt utredningens förslag skall bötesstraff utdömas enl.8 § första stycket endasl då utfärdad införselhandling inte kan företes vidkontroll under färd genom . I övrigt föresläs inle nägon ändring inämnda lagrum. GTS, som har synpunkter på såväl 8 § första som andra stycket,anför: 8 § första stycket Utredningen har i straffbestämelserna i 8 § första stycketföreslagit en ändring med innebörd att bötesstraff skall utdömas endast dåutfärdad införselhandling inle kan företes vid kontroll under färd genomSverige eller i utförselorten. I särskilt yttrande har experten avvikande mening härifrån. Enligt hans uppfattning skulle i sä fall enkopia av införselhandlingen behöva behällas i införselorten som bevis på atlsådan handling utfärdats. Detta skulle medföra kostnader och administrativabesvär. Styrelsen biträder Gustes synpunkter. Det kan inte varariktigt att nödgas införa etl extra dokument för arkivering hostullmyndigheterna enbart för användning vid ifrågasatt brott motskattebeslämmelserna. Det borde - om straffpåföljden skall vara böter - räckamed att 8 § första stycket kompletteras med en bestämmelse som gör del möjliglalt i vissa fall göra undantag frän straffpåföljden. Styrelsen ifrågasätter dock lämpligheten av bötesstraffför förseelser enligt 8 § första stycket. Del rör sig här mest om yrkestrafikmed förare som har erfarenhet av de svenska kilometerskatlebeslämmelserna ochsom känner till skyldigheten att avlämna införselhandling och medföra den vidresan genom . Bölesförfarande kräver åklagarens prövning av omständigheternaföre rättegång. Möjligheten atl efter rättegängen driva in ådömda bötervarierar med hänsyn till vilket land den dömde hör hemma, dvs. tillämpningen avstraffbestämmelsen blir orättvis. Enligl styrelsens mening bör i stället den som inte kanuppvisa införselhandling åläggas en administrativ avgift om förslagsvis 300kr. för varje gäng. bör därvid ges. rätl att omhänderta fordoneti utförselorten tills avgiften betalas. Jfr 7 a §.