prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Ifråga om tjänstgöringsbetyg för prästerna skulle della, enligl regeringensförslag inle - såsom kyrkomötet uppfatlat del - innehålla uttalande omämbetsförvaltning och leverne. Tvärtom föreslogs det i skrivelsen lillkyrkomötet (s. 35) atl det borde ankomma pä biskopen alt utfärda betyg i sädanthänseende. Vitsord om sättet att fullgöra tjänsten i stift eller församling ärdäremot en sak som kunde ankomma på stiftsstyrelsen. Enligt förslaget är jubiskopen också här ordförande och kan väl tänkas på delegation få uppgiftenanförtrodd ät sig, eftersom han väl torde vara bäst underrättad om prästernasförhållande i tjänslen. Ifråga om disciplinansvaret m.m. för prästerna vidhåller jag min uppfattningatt del saknas anledning alt låta handlägga rent arbelsrältsligaärenden för denna enda kategori av anställda inom kyrkan. Endast i ell fåtalfall torde de åtgärder som sliflsstyrelsen enligl milt förslag skall kunnabesluta vara av den art atl det föranleder en prövning ocksä av prästensinnehav av det kyrkliga ämbetet. Däremot kan disciplinära ingripanden av olikaslag motivera mera allsidiga överväganden om omplacering, tjänslebefridse m.m. som i sin tur har nära samband med förordnande av vikarier ochtjänstebiträden etc. som ju stiflstyrdsen ocksä enligl kyrkomötets uppfattningbör svara för. Vadslufiigen beträffar förordnandet av pastorsadjunkter har även detta ell sä närasamband med resursfördelningen i slort inom stiftet och behovet av att kunnaförordna vikarier, atl del bör ankomma på den i dessa ärenden ansvarigasliflsstyrelsen. Även vid handläggningen av dessa frågor lär biskopenspersonkännedom om de enskilda pastorsadjunkterna i slor utsträckning blivägledande för stiftsstyrelsens beslut. Huvudsakligansvarsfördelning mellan stiftsstyrelse och domkapitel Prop.1987/88: 31 Minaförslag i det följande syftar således till att åstadkomma en så samladstiflsförvaltning som möjligl men alt bevara del dubblaansvars-mönstret i kyrkan genom atl de för lära och ämbetsförvaltningväsentliga frågorna alltjämt ligger kvar hos . Den huvudsakligafördelningen av i lag eller förordning reglerade uppgifter som jag dä harkommit fram lill ser ut pä följande sätt: Stiftsstyrelsenmed dess förankring i församlingarna och ansvar för främjandet avförsamlingslivet beslutar i ärenden om - bildande av kyrkligasamfälligheter (jfr avsnill 3.1.3) - kontrakts- ochpastoralsindelning (jfr avsnitt 3.3.5 och 3.3.6) - den präsleriigatjänsteorganisationen i pastoral (jfr avsnill 3.4) - fastställande av tjänsteställeför präst - ledigförklarande,vakantsältning och indragning av prästtjänster - tillsättning av stiftspräster - förordnande av pastorsadjunkter - tjänstledighet och vikarier förpräster - utfärdande av anställningsbevisoch tjänstgöringsbetyg för präster - entledigande av präster - disciplinansvar m. m.belräffande präster. Domkaphlet skulle å sin sida få besluta i ärenden om - prästexamen och antagning avpräster i stiftet - behörighet vid lillsältning avsliflspräsler och pastoratspräsler - fillsättning av kyrkoherde ipastorat var tredje gång tjänsten är ledig - tillsättning av präst i samarbetskyrkamed EFS eller med ett annat trossamfund - förordnande av tjänstebiträdeåt präster - skiljande från del kyrkligaämbetet eller förklaring atl någon är obehörig all utöva ämbetet - befrielse för en präst frånskyldighet att bo i tjänstebostad -förordnande enligl förordningen (1975: 1047)om vigsdförrätlare i vissa fall - utseende av en kyrkoherde atlvara ledamol i en fierpastoratssamfällig-hets kyrkoråd - föreskrifter omgudstjänslhållningen i församlingarna - överklagande i fråga omanteckning i kyrkobok eller beslul av präst enligt religionsfrihetslagen ellerangående förrättande av vigsel - överklagande av kyrkorådsbeslul om kyrkas upplåtande. Jagförordar sålunda alt den s.k. tredjegängstillsättningen av kyrkoherdaralltjämt bör ankomma pä domkapitlen. Förfarandet tillkom som etl komplementlill präslvalen för all ge meriterade präster, som inte lyckades hävda sig ielt val, möjlighet till en rättvis befordran. När jag för alt tillmötesgå enstark kyrklig opinion i det följande (avsnitt 3.5.1) föreslår alt förfarandetbehälles även vid övergången lill en nyordning för tjänstetillsättningarna,bör besluten enligt min mening ligga kvar hos domkapitlen som har rikerfarenhet av meritvärdering vid lillsältning av präsleriiga tjänster. Då finnsdet också möjlighet att genom överklagande få tillsätt- ningsärendet prövat avregeringen, som därmed även i fortsättningen kan Prop. 1987/88: 31 påverkapraxis i fråga om meritvärderingen. Tillsättningenav präst i en samarbetskyrka har vissa ekumeniska aspekter. Jag bedömer därförall domkapitlen med sin tillgäng lill leologisk sakkunskap är bättre skickadeän stiftsstyrelserna att besluta i dessa ärenden. (Se vidare under avsniU3.5.4). Medstöd av cirkuläret med bestämmelser om vissa vikarier påpräsleriiga tjänster och icke prästvigda tjänstebiträden ål präster kandomkapitlen som ell led i utbildningen förordna blivande präster somtjänstebiträden. I likhet med vad kyrkomötet påpekar (mol. 1987:92, KL 5avsnill 3.4.8) anscrjag atl domkapitlen även i fortsättningen bör förordnadessa. Domkapitlenbör också, såsom betonat, behålla sin funktion somremissinstans i liturgiska frågor med anknytning till kyrkorummets gestaltning. Förnärvarande har domkapitlen lillsyn över pastorsämbetenas befattning medkyrkobokföringen inom stiftet. Domkapitlen prövar också överklaganden iärenden om kyrkobokföring. Dessa uppgifter bör tills vidare skötas avdomkapitlen. Som jag tidigare nämnt har dock beslutat om en ny organisationav folkbokföringen . Demedellida domkyrkorna är självägande stiftelser. För mänga av dem utgördomkapitlet styrelse. Jag föreslår inte nägon ändring i delta avseende. Jagdelar också kammarkollegiets uppfattning atl förvaltningen av de ät domkapitlenanförtrodda fonderna, som i de flesta fall avser understöd åt präster och derasanhöriga, bör ligga kvar hos domkapitlen. I den mån permutationslagen ärtillämplig och omständigheterna i det särskilda fallet talar för attförvaltningen övertas av stiftsstyrelsen kan frågan om en sådan ändring prövasefter särskild ansökan om permutation. Denbokföring som lill följd av del sagda kan komma all alltjämt åligga domkapitlenkan av praktiska skäl behöva samordnas med den kyrkokommunala sitflsslyrdsensbokföring vid del gemensamma stiftskansli som föreslås i avsnill 3.2.7. Sålundaskulle man kunna vilja tillämpa annal räkenskapsår än det som gäller förstatliga myndigheter. För att underiätta en sådan samordning kan riksrevisionsverketdä meddela dispens att lämna bl. a. halvårsredovisning. Vadjag nu har föreslagit innebär framför allt, alt nuvaran de arbetsgivarfunktion gentemot prästerna enligl bestämmelser i författ ningar och avlal lill största delen övergår lill sliflsstyrelsen. Stiftsstyrel sens beslut i ärenden om disciplinansvar, avskedande m. m. kan över prövas som arbetstvister i allmänhet, d. v. s. efter talan hos en tingsrätt resp. arbetsdomstolen enligt lagen (1974: 371) om rättegången i arbetstvis ter (omtryckt 1977: 530, ändrad senast 1987:438). Andra beslut t. ex. beslut i ärenden om tjänstledighet och ärenden som enligt kollektivavtal skall avgöras av arbetsgivaren kan för de arbetstagare som har statligt reglerade anställningar överklagas förvallningsvägen fill slatens arbetsgivarverk. Övriga beslul fär överklagas kommunalbesvärsvägen. delat arbetsgi varansvar i fråga om prästtjänsterna består alltjämt såtillvida, atl pastorat 113 och andra samfälligheter på del lokala planet har all svara för paslorats- 8 1987/88. prästernas avlöning ochlillhandahällandel av ijänslebostädcr i förekommande fall. Likaså bör ifortsättningen ansvaret för lokaler och andra materiella arbetsmiljöfrågor,säsom kommittén har föreslagit, ligga på pastoratet. Vad jag nu har sagt skallnär det gäller sliftspräslerna i molsvaran-de mån ankomma påsliflssamfälligheten. Tilldenna sammanfattning av mitt förslag lill huvudsaklig ansvarsfördelning mellansfiflsstyrdsen och bör fogas att biskopen alltjämt i kraft av sittämbete självständigt fullgör vissa myndighetsfunktioner. Han skall visiteraförsamlingarna. Han har uppsikt över prästernas lära och efterievnad avprästlöftena och bör därför lämpligen också vara den som utfärdar betyg ål demi dessa hänseenden. Han har ensam befogenheten alt prästviga och meddelarpredikotillstånd för lekmän (venia concionandi). Han förordnar ocksåkontraktsprostar till sin hjälp med uppsikten över stiftet. Mittförslag: Domkapifiet skall bestå av biskopen och domprosten som självskrivenordförande resp. vice ordförande saml en präst, som jämte suppleant skallväljas av stiftels präster. Tre lekmannaledamöter och suppleanter för demskall ulses av stiftsfullmäktige. Domkapitletskall ha en sekreterare som har avlagt juris kandidatexamen ellerjuristexamen. Vid handläggning av frågor om alt skilja någon från det kyrkligaämbetet skall denne vara ledamol i . Hovkonsislorielssammansättning ändras sä att även två lekmannaledamöter ingår. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer med mitt (belänkandet del 1 s. 104-105, del 2 s. 44-45,50 och 130-135). Utredningen har dock inte behandlat frågan om hovkonsistoriel. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks av samtliga som yttrat sig i denna del. Nägraremissinstanser har synpunkter pä hur lekmannaledamöterna i skallutses. Skälen för mitt förslag Domkapitletbestår av biskopen säsom preses (ordförande), domprosten - eller,därsådan inle finns, en av regeringen förordnad kyrkoherde - såsom vice preses,en av stiftets präster vid prästmöle inför biskopen vald präst, en av ombud förpastoraten vald lekman saml två av regeringen efter förslag av domkapitletförordnade, i allmänna värv förfarna lekmän. De icke självskrivna ledamölernautses för en mandatperiod av sex är, eller för den valde präslledamoten intillutgången av det är då prästmöle åter hålls. Prästmötet skall, enligt en kungl.förordning (1855: 32 s. 3) med viss ändring i kyrkolagens bestämmelser, hällasvart sjätte år i stiften, men enviss förskjutning kan ibland av olika skäl uppslå. Enligl domkapitels- Prop.1987/88:31 lagen skall del vid domkapitlen även finnas en av regeringen tillsattsfifts-sekreterare som skall ha avlagt examen som medför behörighet tilldomar-befattning. Denne, som är chef för och stiflsnämndens gemensammakansli, skall ha säle och stämma i vid handläggning avdisciplinärenden rörande präster. Medhänsyn till de ärenden har att behandla i fortsättningen är dennuvarande sammansättningen av ledamöter enligt min mening lämplig. De speciellafrågorna om kyrkans lära och gudstjänst samt utövandet av del kyrkliga ämbetetmotiverar det starkare präsleriiga inslaget i delta sliftsorgan genom biskopensoch domprostens självskrivenhel och deltagandet av en av stiftets präster valdpräst. Denne är i detta sammanhang inte alt anse som en facklig företrädareutan skall tillsammans med biskopen och domprosten företräda kyrkansläroämbele och den leologiska sakkunskapen. Belräff'ande valet av dennehänvisar jag lill specialmofiveringen. Kommillénhar föreslagit all samtliga tre lekmannaledamöter i fortsättningen skall ulsesav stiftsfullmäktige. Jag finner inte all de invändningar häremot som harframförts i en del remissytlranden har en sådan tyngd att de motiverar enavvikelse frän kommilléns förslag. Även om - såsom bl.a. statskontoret, TCO ochelt par domkapitel förordat - regeringen eller centralstyrelsen skulle ulse eneller ett par ledamöter, skulle de ju hämtas inom stiftet och fick väl dä ändåulses efter förslag frän stiftsfullmäktige eller stiftsstyrelsen. Något starktriksintresse av atl kunna påverka sammansättningen av finns hellerinte enligt min mening. Viktigare tycks mig vara att åsladkomma enhetlighet istiftets ledning. Genom att stiftsfullmäktige får utse ledamöterna får dessaindirekt sitt uppdrag från stiftels församlingar, som ju har intresse av altdomkapitlet vakar över den kyrkliga ordningen i stiftet. Jag utgår från altdetta valförfarande ocksä tillgodoser kraven på en sådan förtrogenhet med delkyrkliga församlingslivet som en ledamot av bör besitta. Jag anserdel därför inte nödvändigt all längre ha någon föreskrift om särskildakvalifikationskrav ulöver sädana som gäller för valbarhel vid övriga kyrkligaval. Atl som några remissinstanser föreslagit avkräva ledamöterna någon särskilded eller lojalitetsförklaring skall enligt min mening inte behövas. Den somlåter sig väljas fill ett offentligt uppdrag förväntas vara lojal med deförutsättningar som gäller för uppdraget. Idetta sammanhang vill jag också beröra en framställning frän kyrkomötet 1987:8, KL 5 avsnitt3.3.5) om att lekmannaombud jämte supplean- 115 ler skall ingå ihovkonsistoriet. Detta fullgör gentemot den icke-territoriella hovförsamlingenfunktioner som motsvarar domkapitlens gentemot övriga församlingar.Hovkonsistoriel beslår enligl gällande instruktion, som utfärdades är 1681, avöverhovpredikanten och de ordinarie hovpredikanterna, f. n. tre stycken. Jaghar inhämtat all konungen för sin dd har godkänt kyrkomötets förslag, vilkettillmötesgår önskemål från hovförsamlingen. Jag föreslår all i den bestämmelsei den nya domkapildslagen som avses ersätta den nämnda instruktionen tas in enföreskrift om att två lekmannaledamöter jämte suppleanter skall ulses att ingåi hovkonsistoriel. Belräffandeden juridiskt utbildade sekreteraren hos och dennes inlräde somledamot vid handläggningen av ärenden som gäller att skilja någon från delkyrkliga ämbetet ansluter jag mig lill vad kyrkokommittén har föreslagit ochsom överensstämmer med nuvarande ordning (jfr avsnill 4.4). Mittförslag: Stiflssamfällighelen skall tillhandahålla de kansliresurser sombehövs för stiftsstyrelsen och övriga nämnder samt biskopen och . får särskilda medel anvisas ur kyrkofonden. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer med mitt utom med avseende på ärkebiskopens kansli,som inte har berörts i utredningen (betänkan-del del 1 s. 105-106, dd 2 s. 51). Remissinstanserna:Enighet råder om värdet av en samordning av kansliresurserna på stiftsplanet.Nägra stiftsnämnder påpekar dock att den nuvarande skogsförvallningensaffärsdrivande verksamhet bör hållas isär från det övriga förvaltningsarbetetvid ett stiftskansli. Några domkapitel uttrycker oro för att domkapitletssjälvständighet som statlig myndighet ersätts med beroende av denkyrkokommunala stiflsförvaltningen. Skälenför mitt förslag: Önskemål har länge förts fram om en möjlighel att skapa etlgemensamt stiftskansli såväl för de legala stiftsmyndigheterna, d. v. s.domkapitel och stiftsnämnd, som för den omfattande frivilliga verksamhet isliftstingets och stiftsrådels regi som bedrivs vid särskilda kanslier,vanligen benämnda sliflsbyråer, i de olika stiften. På flera häll har ansatserredan gjorts att lokalmässigl samordna verksamheten. I administrativthänseende finns stora praktiska fördelar alt vinna med all samordnakanslifunktionerna. Ett sammanhålletstiftskansli - Prop. 1987/88: 31 Inomramen för den nya sliflsorganisation som här föreslås anser jag allstiftssamfälligheterna skall svara för det sammanhållna stiftskansliet. Samfällighelenkommer ju själv alt behöva en kansliorganisation som dels motsvarar denuvarande stiflstingens icke obetydliga resurser i della hänseende, dels kanfullgöra administrativa uppgifter i samband med de statligaförvaltningsuppgifter som överlämnas ål stiftsstyrelsen. En slor del av dessauppgifter sköts av domkapitlens och stiflsnämndernas personal. Domkapitlenbehöver utöver den juridiskt utbildade sekreteraren i framliden mycketbegränsade resurser. Det är då naturligt atl stiftssamfälligheterna åläggs alttillhandahålla också den personal och de övriga kansliresurser som domkapitlenbehöver. Det är emellertid rimligt att får yttra sig vidtillsättandet av den juristtjänst vid stiftskansliet vars innehavare avses varadomkapitlets sekreterare. De kyrkokommunala egendomsnämnderna i stiften, somenligt vad jag kommer all föreslå i del följande skall överta stiflsnämndernasroll i egendomsförvallningen, blir sliftssamfällighetens organ och bör givelvisockså betjänas av dess kansli. Etl sädant samlat stiftskansli kan då ställasina såväl personella som tekniska resurser till hela del centralastiftsarbelels förfogande. Frågan om anställningsförhållandena för den personalsom har knutits till pastoratens skogsförvallning kommer jag att behandlasenare (avsnitt 3.7.1). Allpersonal får kyrkokommunal anslällning Allpersonal som blir anställd vid det samlade stiftskansliet får enligt miltförslag kyrkokommunal anslällning. Några remissinstanser vill behålla denstatligt reglerade anställningen för domkapitlens personal. Jag vill då understrykaatl det för framtiden behövs avsevärt mindre personal för dom-kapildsärendenashandläggning. En avsikt med det samordnade stiftskansliet är vidare attpersonalen skall kunna användas flexibelt inom de olika grenarna avsliflsförvallningen. Jag vill därför inte föreslå nägon specialreglering för enliten grupp av anställda inom stiftskansliet. Jag förutsätter atl manfrån sliftssamfällighetens sida i övergångsskedet kommer att erbjuda anställning för alla som är anställda inom domkapitels kanslierna och stiftstingsorganisalionen. De anställda bör kunna erbjudas arbetsuppgifter och anställningsförmåner som i huvudsak motsvarar deras nuvarande, då funktionerna hos de nuvarande stiftsorganen ju i allt väsent ligt kommer att återfinnas inom den nya organisationen. Eftersom dessut om ytterligare uppgifter inom den statliga förvaltningen kommer atl dele geras lill stiftsslyrelserna, får man räkna med att dessa behöver tillgång till personal med sådan juridisk och adminislraliv sakkunskap som finns vid domkapildskanslierna. Även om man bortser från sekreleraruppgiften i , behövs en kvalificerad juristtjänst vid varje stiftskansli med chefsansvar för handläggningen av de förvaltningsuppgifter hos stiftsor ganen som förs över från bl.a. domkapifiet. Det får dock ankomma på stiftsfullmäktige att själva besluta om den tjänsteorganisation som är lämp ligast i det enskilda stiftet. För den personal som gåröver från statlig lill kyrkokommunal anställ- Prop. 1987/88: 31 ning ochdärför får pensionsrått bör slaten lämna bidrag lill pensionskostnadernamotsvarande den del som belöper pä liden före den . Iyttrandena från några domkapitel uttalas oro för att somsjälvständig myndighet skall bli ekonomiskt beroende av den kommunalasliflssamfälligheten. Man är rädd att besparingar i första hand får gå ut överden del av kansliet som betjänar och föreslår alt särskildastatsanslag bör anvisas såväl till sekreteraruppgifterna som till domkapitletsdel av kostnaderna för lokaler, expenser och annat, eller att domkapitlenskall få belasta kyrkofonden direkt med sina kanslikostnader inom en fastställdbudgetram. Denantydda oron kan jag inte dela. Jag har tidigare nämnt alt domkapitlen iframfiden behöver avsevärt mindre kansliresurser än . Jag ärockså övertygad om all även domkapitlen kommer alt ha praktisk nytta av derationaliseringsvinster som kan göras genom inrättandet av elt gemensamtstiftskansli. Jag föreslär likväl i del följande (avsnitt 3.6.2) etl säll alttillgodose de särskilda medelsbehov som domkapitlen kan ha i sin verksamhet. Såsomframgått av vad jag tidigare anfört (avsnitt 3.2.5) har även biskopen ensjälvständig myndighetsfunktion som innehavare av biskopsämbetet i stiftet. Hanbehöver ha tillgång fill vissa kansliresurser för detta ändamäl. För närvarandehar biskoparna anslag till sekreterarhjälp på halvlid eller i någol fall päheltid. I övrigl är de hänvisade till de resurser som kanslieller stiftsbyrån kan ställa till deras förfogande. Av praktiska skäl börkanslifunktionen för biskopsämbetet lösas inom ramen för det gemensammastiftskansliet. På så sätt ordnar man lättare vikarie vid semester eller annanledighet för biskopens sekreterare, än om denne var anställd direkl hos biskopen.Jag kommer senare i min framställning (avsnitt 3.6.2) alt redovisa hur jag hartänkt att medelsanvisningen för biskoparnas behov av kansliresurser skall skeför alt trygga deras tillgäng till sädana. Idella sammanhang bör också nämnas att ärkebiskopen i sitt remissyttrande tagitupp frägan om sill eget kansli. Han ser som en nödvändighet alt kunna förfogaöver ett eget kansli främst för atl kunna fullgöra sin och biskopsmötetsuppgift atl företräda ämbetslinjen i kyrkan på riksplanet. skermedelstilldelningen till ärkebiskopsämbetet från trettonde huvudtitelns anslagF 1. Domkapitlen och stiftsnämnderna m. m. Vadbeträffar ärkebiskopens behov av kansliresurser i framliden bör givetvis stiftssamfälligheten liksom i övriga stift tillhandahålla honom vad han behöver för atl fullgöra sin sliflschefsfunklion. Däremot anscrjag atl del är rimligt att den personal och övriga resurser som behövs för ärkebis- Ui köpens rikskyrkligauppgifter inte skall belasta stiftssamfälligheten i . Efterframställning frän ärkebiskopen bör regeringen i samband med alt den beslularom anslag ur kyrkofonden fill kyrkomötet och centralstyrelseockså anvisa medel lill ärkebiskopens eget kansli och de därmed förenadekostnaderna. En utgångspunkt för bedömningen av behoven bör därvid vara dennuvarande tjänsteorganisationen hos ärkebiskopsämbetet, för vilken regeringenhar anvisat medel på riksstalen. 3.3 Den kyrkliga indelningen Minbedömning: Församlingarnas storlek bör inle regleras i författning utan fårbestämmas av de lokala förhållandena. Kyrkokommitténsbedömning: Överensstämmer med min bedömning (belänkandet dd 1 s. 108-111). Remissinstanserna:Med få undantag delar remissinstanserna kommitténs ståndpunkt allförsamlingarnas storiek inle bör bestämmas i en författning. Några, bland demkammarkollegiet, och , har invändningar mot kommitténs rekommendation att delning avstora församlingar i första hand bör genomföras med bibehållenpasloratsgemenskap. Kritikerna anser alt en samtidig pasloralsreglering oftabör göras, bl. a. för att lätta kyrkoherdens arbetsbörda. Skälen för min bedömning:En bärande princip i mina förslag är atl slå vakt om den historiskt ochprincipiellt motiverade ordningen med församlingen som svenska kyrkansgrundläggande enhet. De samlade förslagen är ägnade all stärka församlingenutifrån församlingsverksamhetens behov. Förändringar av den kyrkokommunalaindelningen bör enligt min mening kunna tjäna samma syfte. Ett vaktslående omförsamlingen kan inle fä betyda atl samtliga dagens församlingar förbliroförändrade. De myckel små och de myckel stora församlingarna ulgör enligl minuppfattning problem i den lokala strukturen. För de myckel små församlingarnakan problemet bestå i att de är för små för att en verkligt fungerande församlingsgemenskapskall kunna uppslå. Vidare kan del vara svårt all i mycket små församlingarfinna människor som är villiga att åta sig förtroendepos-ler. Dessulom kan deekonomiska svårigheterna bli överväldigande för sådana församlingar. De mycketslora församlingarna å andra sidan kan vara för stora för att upplevas somförsamlingsgemenskaper. Del är läll att sådana församlingar blir enbart ell avflera administrativa områden i samhället. Gränserför församlingarnas slorlek skall inte anges i författning Jagdelar kyrkokommitténs uppfattning att en nedre gräns för församlingars storiekknappast kan bestämmas i författning. hellerinvänt mol det. Lokala förutsättningar, säsom församlingsmedlem- Prop. 1987/88:31 marnas engagemang och vilja till frivilliga insatser, måsle bli del somavgör om en församling är stor nog för atl fungera. Mina förslag lillansvarsfördelning mellan församling och pastorat torde öka möjligheterna förmånga små församlingar att bestå som självständiga enheter. Jag förulsällerdock all församlingar och pastorat medvetet analyserar förulsällningarna för deallra minsla församlingarnas fortbestånd. Om förulsällningarna brister, bördessa små församlingar ta initiativ till nya församlingsbildningar tillsammansmed angränsande församlingar som kanske befinner sig i liknande situation.