prop · GB03176 · 1987-12-31 00:00:00 — Som framgår av 15 § skallden sjuke, om han är i stånd därtill, ge sitt samtycke till vården. Uttrycket vård har i detta sammanhang en vid mening. Någotkrav på att vårdinsatserna helt eller delvis skall bestå av traditionellasjukvårdande åtgärder ställs inte. Insatserna får nämligen antas komma att ifrämsta , rummet koncentreras till tillsyn och omvårdnad. Vårdrekvisitet ilagen får alltså anses uppfyllt redan genom samvaron mellan vårdaren och den sjuke.Ärenden som vårdaren uträttar åt den sjuke, t.ex. apoteksbesök eller matinköp,ingår i begreppet vård enligt denna lag även om samvaron mellan , vårdaren ochden sjuke bryts för . Att samhället ställer vårdpersonal tillförfogande , som den närstående ger vård åt den sjuke, utgörinte hinder för lagens tillämpning. Vård av sjukvårdande karaktär och hjälpfrån den sociala är ofta nödvändig vid sidan av de vårdinsatser,som den närstående kan göra. Vården skall bedrivas i hemmet. Härmed avses en enskildpersons hem. Från lagens tillämpningsområde undantas alltså vårdinsatser som görs på sjukvårdsinrättningar, ålderdomshem eller andra' offentliga eller privata , institutioner, där personal finns tillgänglig dygnet runt. Till sådanainstitutio ner räknar jag däremot inte t.ex. eget boende i servicelägenheter, eller gruppboende. Det krävs inte att vården skall ges i just vårdarens eller den sjukes bostad. Är det av olika skäl lämpligare att vården lämnas hemma ; hos en tredje person, som är villig att upplåta sinbostad, möter inte detta något hinder. Ersättning utges även i ett sådant fall. Det behöver vidare inte vara fråga om permanentbostäder. Åven tillfälliga bostäder, såsom en sommarbostad, omfattas. Avsikten är att vårdaren skall få del av lagens 115 förmåner också när han följer med den sjuke vid de resorsom äger rum i Prop. samband med att vård i hemmet börjar eller slutar. Om densjuke har vårdats eller skall vårdas på en vårdinrättning får resan ansespåbörjad och avslutad när den sjuke lämnar resp. återkommer till inrättningen.Förmånerna utges också när vårdaren följer med den sjukeutanför hemmet, t.ex. vid läkarbesök. För rätt till ersättning förutsätts att vårdaren avstårfrån sitt förvärvsarbete på grund av den påtagna uppgiften att vårda den sjuke.Detta innebär att ersättning inte kan utges för de dagar som vårdaren inteskulle ha förvärvsarbetat. Som jag redogjort för i den allmännamotiveringen (avsnitt 10.2) förekommer det att såväl primärkommuner somlandstingskommuner utger stöd i skilda former för vård som lämnas en sjukperson av en närstående. väljer huvudmännen att utforma stödet på detsättet att den närstående vårdaren anställs för att utföra vårdinsatsen.Stundom tar sig stödet uttryck i ett ekonomiskt bidrag som utges för vården,s.k. hemsjukvårdsbidrag, hemvårdsbidrag eller motsvarande. I den mån ettanställningsförhållande föreligger kan den närstående vårdaren inte för sammatid som anställningen gäller anses avstå från förvärvsarbete i lagensbemärkelse. Ett ekonomiskt bidrag av det slag jag nämnt kan däremotförenas med kravet på att vårdaren skall avstå från förvärvsarbete. I paragrafens andra stycke regleras när avstående frånstudier ur ersättningssynpunkt skall likställas med avstående frånförvärvsarbete. I likhet med vad som gäller för den tillfälligaföräldrapenningen är antalet dagar med ersättning knutet till den som vårdas.Ersättning skall kunna utges för sammanlagt. Begränsningengäller således inte utan gäller för varje vårdad totalt. Antalet dagar med ersättning kan delas mellan fleranärståendevårdare. Det får förutsättas att vården föregås av samråd mellan deberörda och anpassas på ett så ändamålsenligt sätt som möjligt. Som jagåterkommer till under 15 § skall den sjuke vanligtvis ge sitt samtycke tillvården. I paragrafens första stycke anges hur mycket ennärståendevårdare skall ha minskat sitt förvärvsarbete för att bli berättigadtill ersättning. Hel ersättning utges om vårdaren har behövt avstå frånförvärvsarbete under en heldag för vårdens skull. Om vårdaren har behövt avståfrån minst hälften eller en fjärdedel av arbetstiden utges halv resp.fjärdedels ersättning. Ersättningen enligt förevarande lag är utformad som enersättning för inkomstbortfall. I paragrafens andra stycke har därför tagits inen föreskrift om att samma vårdare inte får tillgodoräkna sig ytterligareersättning om han vårdar flera sjuka . I likhet med vad som gäller enligt det sedan den 1december 1987 gällande systemet för beräkning av sjukpenning och tillfälligföräldrapenning skall ersättningen enligt denna lag timberäknas i den niån dennärstående vårdaren har en sjukpenninggrundande inkomst, som helt eller delvisär att hänföra till anställning. I likhet med vad som gäller för tillfälligföräldrapenning skall någon begränsning till en period om inteförekomma vid beräkning av ersättning enligt detta stycke, utan timberäkningskall tillämpas för hela den tid som ersättningen skall utges. Paragrafens andra stycke anger hur ersättning beräknas fören närståendevårdare som enbart har sjukpenninggrundande inkomst av annatförvärvsarbete. Ersättningen utges då i enlighet med 3 kap. 4 § första stycketAFL. Paragrafen, som har utformats efter mönster av 4 kap. 14 a§ AFL. innehåller vissa undantag från timberäkning av ersättning. I denna delhänvisas till vad som sagts i lagstiftningsärendet då nämnda lagrum infördes(prop. 1986/87:69, SfU 12, rskr. Av paragrafen framgår att ersättning inte kan betalas uttill flera närståendevårdare för samtidig vård av samma person. Föreskriftenhindrar däremot inte att en vårdare tar ut ersättning för en del av dagen medanytterligare en vårdare tar ut ersättning för en annan del av . Paragrafen innehåller regler om samordning med andraförmåner. Den innebär att ersättning inte utges i den män den närståendevårdaren erhåller t.ex. sjukpenning ellerföräldrapenningförmåner. Som framgår av sista meningen föreligger däremot intehinder mot att t.ex. halv tillfällig föräldrapenning utges för en viss del avdagen och halv ersättning enligt denna lag lämnas för en annan del av sammadag. Hänvisningen till 3 kap. 15 § första stycket a)-d) ochtredje stycket AFL medför bl.a. att ersättning inte kan utges för tid då dennärstående vårdaren fullgör värnpliktstjänstgöring. Det är sökanden som skall styrka att den sjukes hälsotillståndär sådant som förutsätts enligt 4 §. Till ansökan skall därför fogas ett läkarutlåtande av en läkare som ansvarar för den sjukes värd och behandling. lämnaupplysning om sjukdomstillståndet. Om det inte av läkarutlåtandet Prop.1987/88:176 framgår att de medicinska förutsättningarna enligt 4 § är uppfylldafår hämta in kompletterande utredning. Denna kan bestå avt.ex. kontakter med den läkare som har utfärdat utlåtandet. Iandra stycket föreskrivs om undantag från kravet på läkarutlåtande. Undantaggäller om redan har eller lätt kan få tillräcklig utredningom förhållande som avses i första stycket. Så kan vara fallet t.ex. när kassantidigare haft ett ärende om ersättning enligt denna lag som avseU samma sjukapersori. Paragrafeninnehåller som huvudregel att den sjukes samtycke till vården skall föreligga iersättningsärendet hos . Sådant samtycke bör i allmänhet ges iskriftlig form. Undantagsvis får muntlig uppgift till om attsamtycke föreligger godtas. Detta kan bli aktuellt när den sjuke av olika skälinte kan skriva sitt namn. Omden sjukes hälsotillstånd är sådant att han inte kan läinna sitt samtycke skalli stället detta framgå. En sådan uppgift kan lämpligen lämnas av denbehandlande läkaren, distriktssköterska eller annan som känner den sjukessituation väl. Ilikhet med vad som gäller för bl.a. sjukpenning och föräldrapenningförmånerenligt AFL innehåller första stycket i förevarände paragraf en huvudregel omatt ersättning inte får utges för tid, innan anmälan om vården gjorts hosförsäkringskassan. Om det har förelegat hinder för att göra anmälan eller omannars särskilda skäl motiverar att ersättning utges kan undantag från huvudregelngöras. Som vägledning för tillämpningen av undantagsregeln finns en omfattanderättspraxis beträffande sjukpenning och föräldräpenningförmåner. Paragrafensinnehåll motsvarar i sak reglerna om återbetalningsskyldighet i 20 kap. 4 §AFL. Paragrafeninnehåller bestämmelser om omfattningen av rätten till ledighet.Ledighetsrätten är kopplad till ersättningsrätten. En arbetstagare, som genombeslut av beviljats ersättning, kan antingen vara helt ledigfrån sitt arbete eller arbeta halvtid eller trekvartstid. Rätt till ledighet ärför handen även om beslut är av provisoriskt slag. Detsammagäller om bifallsbeslut har överklagats, under förutsättningatt inte kassan eller försäkringsdomstol enligt 18 § andra stycket harförordnat om inhibition av ersättningsbeslutet. Avparagrafen framgår att arbetstagaren själv kan avgöra vilken tid som Prop.1987/88:176 ledigheten skall avse. Härmed avses ledighetens- förläggning tillsåväl veckodag som tidpunkt på dygriet. I begreppet "förkortning avarbetstiden", ligger normalt att avkortningen i princip tas ut ,dvs. sprids jämnt över arbetsveckans samtliga dagar. Det får vidare antas attarbetstagaren som regel väljer att förlägga partiell ledighet till antingenarbetsdagens början eller dess slut. Om arbetstagaren emellertid av olika skälskulle ' föredra en annan förläggning av arbetstidsförkortningen än vad som nusagts skall detta godtas. Paragrafeninnehåller én ordningsregel om arbetstagaréris skyldighet att underrätta arbetsgivaren om när och hur länge han vill vara ledig. I sakens natur ligger att behovet av en ledighet för nu avsett ändamål kan uppkomma hastigt. En närståendes sjukdom kan t.ex. gå in i ett slutskede. Till skillnad från andra ledighetslagstiftningar innehåller förevarande lag därför inte några regler om bestämda tidsfrister för underrättelseskyldighet gentemot arbetsgivaren, vare sig beträffande uttagande av ledigheten eller återgång i arbete efter ledighetens slut. I den mån arbetstagaren i förväg kan planerasirt ledighet föreligger emellertid en skyldighet att underrät ta arbetsgivaren om när ledigheten skall tas ut. Kan arbetstagaren dessutom ge besked om hur länge vården skall pågå skall han även meddela arbetsgivaren om ledighetsperiodens längd. 24-27 §§ ' ' Iparagraferna regleras frågor om anställningsskydd m.m., skadestånd ochrättegång. Föreskrifterna har sin motsvarighet i annan ledighetslagstiftning,bl.a. 16.2 Förslagettilllagomändringilagen(1962:381)omallmänförsäkring Denersättning som utges enligt lagen om, ersättning och ledighet förnärståendevård skall vara pensionsgrundande. I förevarande paragraf har därförtagits in en föreskrift om att ersättningen skall anses såsom inkomst avanställning. I paragrafen har också en redaktionell ändring gjorts. Ordet"föräldrapenning" har ändrats till"föräldrapenningförmåner" i enlighet '' med den terminologi somnumera förekommer i AFL. Kostnadernaför ersättning enligt lagen om ersättning och ledighet för .. närståendevård skall,liksom kostnaderna för sjukförsäkringen, till viss del täckas av statsmedel. Paragrafen har äv denna anledningkompletterats. 1987/88:176 paragrafen föreslås vidare enterminologisk ändring i enlighet med regeringens proposition (1987/88:116) omstudiemedel. Beteckningen "återbetalningspliktiga studiemedel" bytsut mot "studielån". 16.3 Förslaget till lagom ändringi lagen (1981:691) om socialavgifter Av paragrafen framgår att sjukförsäkringsavgifterna även skallanvändas för att täcka kostnaderna för ersättning enligt lagen om ersättningoch ledighet för närståendevård i den mån kostnaderna inte, som jag nyssbehandlat, täcks av statsmedel. I paragrafen föreslås även en terminologiskjustering i enlighet med regeringens proposition (1987/88:116) om studiemedel.Beteckningen "återbetalningspliktiga studiemedel" byts ut mot"studielån". 16.4 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Genom ändringen likställs hemvårdsbidrag som utges av enprimärkommun med hemsjukvårdsbidrag som lämnas av en landstingskomriiun. Ävenhemvårdsbidraget undantas således från skatteplikt om det betalas ut till denvårdbehövande. I paragrafen föreslås även en terminologisk justering i enlighetmed regeringens proposition (1987/88:116) om studiemedel. Beteckningen"återbetalningspliktiga studiemedel" byts ut mot"studielån". Anvisningar till 32 § Den ersättning som utges enligt lagen om ersättning ochledighet för närståendevård skall vara skattepliktig. I denna punkt har därförtagits in en föreskrift om att ersättningen utgör skattepliktig intäkt avtjänst. I punkten har också en redaktionell ändring gjorts. Ordet"föräldrapenning" har ändrats till"föräldrapenningförmåner" i enlighet med den terminologi som numeraförekommer i AFL. 16.5 Förslaget till lag om ändring i semesterlagen(1977:480) Frånvaro från arbetet skall vara semesterlönegrundande närdet är fråga om ersättning och ledighet för närståendevård. Paragrafen hardärför kompletterats med en sådan föreskrift. 16.6 Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen(1973:349) prop. 3 kap. 31 § 4 kap. 44 § 7 kap. 17a § Ändringarnainnebär att en studerande har rätt att behålla angivna studieförmåner ocksåvid ledighet för närståendevård. Förutsättningen enligt 7 kap. 17a § är att denstuderande har avstått från studierna för att klara detta och att han i övrigtuppfyller de villkor som ställs för rätt till förmånerna enligt lagen omersättning och ledighet för närståendevård. Ändringarna i 3 kap. 31 § och 4kap. 44 § behöver inte närmare kommenteras. 16.7 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Ändringeninnebär att löneutmätning eller införsel får äga rum även i ersättning somutges enligt lagen om ersättning och ledighet för närståendevård, såsom redanär fallet med t.ex. sjukpenning och föräldrapenningförmåner. 16.8 Förslaget till lagom ändring i socialtjänstlagen(1980:620) Äldreomsorgensplanering ingår som en viktig del i verksamhetsplanering. Detkommunala ansvaret för planering av samhällets insatser i kommunen för äldrehar av skäl som angetts i det föregående (avsnitt 13) ansetts böra komma tilluttryck i socialtjänsfiagen (1980:620) och innefatta en skyldighet att samverkamed bl.a. landstingskommunen. Detta har skett genom tillägg av en ny paragraf,20 a §. Betydelsen av att kommunen nära samverkar med landstingskommunen hartidigare utförligt framhållits (avsnitt 13). Likaså har där understrukits detangelägna i att de organisationer som företräder de äldre får tillfälle attdelta i planeringsarbetet. Syftetmed kommunens planering skall vara att tillgodose äldre människors behov avboende, service och vård. I paragrafen ställs inte upp några krav på formernaför planeringen, men den bör ha sin utgångspunkt i de lokala förutsättningarna.Kommunen avgör alltså själv hur planeringsarbetet skall bedrivas. Det kan dockvara lämpligt att kommunen samordnar denna planering med annan planering somkommunen är skyldig att svara för, exempelvis enligt lagen (1947:523) omkommunala åtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m. och plan- ochbygglagen (1987:10). Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen delsföreslår att anta förslagen till 1. lag om ersättning och ledighet för närståendevård, 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring, 121 1. lag om ändring i lagen (1981:691) omsocialavgifter, Prop. 2. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370), 3. lag om ändring i semesterlagen (1977:480), 4. lag om ändring i studiestödslagen (1973:349), 5. lag om ändring i utsökningsbalken, 6. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),-' t/e/5 föreslår godkänna deriktlinjer som jag förordat för 9. utvecklingenav ' och hälso-och sjukvårderis insatser för äldre (avsnitten 6, 7.1, 8.1, samt 10.1). Vidarehemställer jag att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jagi det föregående i övrigt anfört om äldres situation och samhällets insatserför äldre. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition förelägga vad föredraganden har anfört för de åtgärderoch det ändamål som föredraganden hemställt om. Regeringens proposition................................................. 1 Propositionens huvudsakliga innehåll............................. 1 Propositionens lagförslag................................................. 3 Utdrag ut protokoll vid regeringssammanträde den 11 maj1988 21 1 Inledning.................................................................. ..... 21 2 Allmännautgångspunkter........................................ ..... 22 3 Äldre ochåldrande......................................................... 26 4 Delaktighet,fritid och kultur....................................... ... 29 4.1 Iriflytande ochdelaktighet .............................. 29 4.2 Fritid ochkultur................................................ ..... 32 5 Bostadspolitiska mål och bostadsförsörjning 34 5.1 Äldresboendeförhållanden......................... :.. 34 5.2 Bostadsförsörjningsplanering.......................... ..... 34 5.3 Statensekonomiska stöd................................ ..... 35 5.4 Äldres framtidaboendeförhållanden .............. ..... 36 6 Organisationoch ansvarsfördelning inom äldreomsorgen 39 7 Stöd i det egnaboendet.............. ........................ 48 7.1 Allmänt om denfortsatta utvecklingen av stödet i det egna boendet 48 7.2 Socialhemtjänst .............................................. 52 7.3 Primärvården................................................... 55 7.4 Dagverksamheter........................................... 58 7.5 Utveckling avsamverkan ................................ 60 7.6 Samordnadboendeservice.............................. 60 8 Särskildaboende- och vårdformer för äldre ............. 62 8.1 Allmänt om denfortsatta utvecklingen av särskilda boende- och vårdformer 62 8.2 Servicebostäder,ålderdomshem och gruppboende 68 8.3 Somatisklångtidssjukvård .............................. 70 8.4 Korttidssjukvård............................................... 74 8.5 Psykiatriskvård................................................ 76 8.6 Utvidgadeflyttningsmöjligheter....................... 79 9 Personalfrågorinom äldreomsorgen........................ 81 9.1 Aktuellsituation ..................................... ..... 81 9.2 Personalpolitiskainsatser................................ 82 9.3 Insatser inomutbildningsområdet................... 86 9.4 Avslutandeöverväganden .............................. 90 10 Stödtill närståendevårdare .................................... 91 10.1 Stödet iallmänhet .......................................... 91 10.2 Ersättning förlångvarig vård som lämnas av närstående .. 94 10.3 Ledighet förnärståendevård under längrevårdperiod .... 96 10.4 Ersättning ochledighet vid kortvarig närståendevård .... 97 11 Resurser ochstatsbidrag......................................... ... 102 12 Uppföljning ochutvärdering..................................... ... 107 13 Planering isamverkan.............................................. ... 108 14 Forsknings-ochutvecklingsarbete ........................... ... 111 15 'Upprättade lagförslag.............................................. 113 123 16 Specialmotivering.......................................... 114 Prop. 16.1 Förslaget till lag om ersättning och ledighet förnärståendevård 114 16.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) omallmän försäkring ......................................................... 119 16.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter ......................................................... 120 16.4 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 120 16.5 Förslagettilllagom ändringisemesterlagen(1977:480).. 120 16.6 Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen(1973:349) 121 16.7 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 121 16.8 Förslagettilllagomändringisocialtjänstlagen(1980:620) 121 17 Hemställan................................................ ..... 121 18 Beslut........................................................ 122 Bilagorna 14publiceras i separat volym. sammanfattning av Prop. betänkandet (SOU 1983:64) Ledighet för Bilaga i Anhörigvårdskommitténredovisar i detta betänkande - i enlighet med vad som anges i direktiven - enkartläggning av erfarenheterna av hemsjukvårdens utbyggnad i fråga omomfattning, organisation m.m. Häri ingår även anhörigvårdarnas och den socialahemtjänstens medverkan och uppgifter. Kommittén har också relativt ingåendebelyst befolkningsutvecklingen med tyngdpunkt på förändringarna inom den äldrebefolkningen under de närmast kommande decennierna med åtföljande växandevårdbehov och ställt detta i relation till den plarierade utvecklingen inomhälso- och sjukvårdens område. Kommitténhar därvid kunnat konstatera att det begränsade ekonomiska utrymmet utan tvekanhar resulterat i reviderade utbyggnadsplaner för både landsting och kommunerifråga om långvårdsplatser och särskilda boendeformer. Detta förhållande börenligt kommitténs bedömning leda till att allt fler äldre, sjuka ellerhandikappade måste beredas ökade möjligheter till kvarboende i det egna hemmet,vilket också överensstämmer med en av de viktigaste vårdpolitiska målsättningarnaför hälso- och sjukvården. En inriktning mot ett ökat kvarboende i hemmetkräver dock en fortsatt utbyggnad och utveckling av primärvården och densociala . Ett ökat kvarboende förutsätter ofta hjälpinsatser ihemmet, något som i betydande utsträckning tillgodoses genom medverkan avenskilda människor, vilket i regel sker utan något som helst samhälleligtstöd. Nyligenföretagna attitydundersökningar visar också att människors benägenhet att göraregelbundna vårdinsatser för sina nära anhöriga är stor. Trots detta visarkartläggningen av hemsjukvården att antalet anhörigvårdare som engagerats avhuvudmännen i stort sett är oförändrat, medan antalet patientersuccessivt har ökat. Orsakerna till denna utveckling är givetvis flera.Svårigheterna att få erforderlig ledighet från förvärvsarbetet och en mångagånger otillräcklig ekonomisk kompensation för vårdinsatserna är två olikafaktorer. Härtill kommer att satsningar från landsting och primärkommunerframför allt syftat till att ge konkreta stödinsatser i hemmet. Arbetstagarnasmöjligheter till ledighet för anhörigvård har närmare undersökts av kommittén,som bl.a. gjort en förfrågan hos både olika arbetsgivare och olika lokalaarbetstagarorganisationer. Av undersökningen framgår att stora skillnaderföreligger beroende på skiftande policy hos arbetsgivarna och de olikakollektivavtalens utformning. Motbakgrund härav och det växande totala vårdbehovet i samhället samttttvecklingen mot ökat kvarboende i hemmet för allt fler äldre,.sjuka ochhandikappade föreslår kommittén införandet av en lagstadgad rätt till ledighetfrån förvärvsarbetet för den arbetstagare, som önskar vårda en sjuk ellerhandikappad anhörig i hemmet. Kommittén har dessutom ansett att denna rätt ivissa fall även bör föreligga när den anhörige vårdas på en sjukvårds- ellervårdinrättning m.m. Rättentill ledighet har delats upp på kortare och med 1 1987/88. hänsyn till de olika tidsmässiga behov av anhöriginsatser somkan vara Pfop. 1987/88:176 motiverade. Med avses högst 30arbetsdagar per kalender- Bilaga . omfattar mer än 30arbetsdagar i följd räknat per kalenderår utan begränsning uppåt. Rätten till ledighet för kortvariga och tillfälligavårdinsatser har begränsats. liWiöVjande fem vårdsituationer: svårare sjukdomstillstånd, väntan i hemmet på plats vid sjukhus eller vårdhem, tdlfällig avbruten värd vid dessa vårdinrättningarför vård i hemmet, konvalescentvård i hemmet istället för vid sjukhus eller konvalescenthem samt vård eller behandling av barn med handikapp under på en vårdinrättning: Vad gäller den förstnämnda situationen kan vården ske i hemmet, på en sjukvårds-eller vårdinrättning eller på ett med helinackordering (ålderdomshem). föreslås kunna tas ut helt eller . Enheltidsarbetande har således en möjlighet att ta ut denna ledighet i form av 60halva dagar.