prop · GB0393 · 1987-12-31 00:00:00 — Sedanurminnes tider är människan beroende av atl hålla husdjur av skilda slag förolika ändamål och medvetenheten om att dessa djur behöver skyddas och vårdas ärlika gammal som husdjursskölseln. Djurskyddsfrågor intresserar också människori hög grad och ett stort engagemang kommer ofta uttryck såväl vad gällerdjurskyddet i aUmän-hel som i fråga om enskilda djurskyddsfall. Dagenslanlbmkare ägnar, liksom gångna tiders, stort intresse ål sina djur och harmycket stor kunskap om djuren och deras skötsel. Sedan lång Ud tUlbaka harockså människor slutit sig samman i djurskyddsföreningar och därigenom markeratatt de vill ta ett särskUl ansvar för djurens välbefinnande. Djurskyddetär sålunda en vikUg etisk fråga. 1 vårt land har djurskyddet en bred och djupförankring i människors medvetande. Som en viktig del i vårt kulturarv ingåratl djur skall garanteras skydd. Vår djurskyddslag bygger på dennagrundprincip. Före lagens tiUkomsl utgjorde straffbestämmelserna fördjurplågeri den enda regleringen av mera princi-pieU räckvidd. Att endast kunnaingripa med straff för ett redan inträffat djurplågeri kan emellertid inteanses tillfredsställande. Det är viktigare att så långt möjligt försöka attförhindra all djurplågeri uppstår. Djurskyddslagens huvudsyfte är ocksåprimärt av preventiv karaktär. Genom bestämmelser i lagen ochUllämpningsföreskrifter tiU denna har man sökt förebygga att djur utsätts föronödigt lidande. Den ständigt pågående förändringen i vår djurhållning kräverhärvidlag ökad uppmärksamhet. Jag vill särskilt erinra om de stora förändringarsom har skett inom animaheprodukUonen men också genom ökningen av antaletsäUskapsdjur och användningen av djur för sport och tävlingsverksamhet. Formernaför hållande av husdjur har utvecklats på skilda sätt. För sådana djurgmppersom lantbrukels djur och djur avsedda för tävlingsverksamhet har förhållandenaförändrats påtagligt. Ökadekunskaper om djurens behov och om olika sjukdomar har tagits vara för alt förbättra förhållandena för djuren, I dagens djurhållning är 14 trånga, mörka ochohygieniska stallar i stort sett borta och ersatta av ljusa, Prop.1987/88:93 lällskötla och dragfria utrymmen. Alla förändringar har dock intevarit positiva för djuren. För sällskapsdjur har förändringarna däremot undersenare tid varit små. Lantbmketsdjurhållning och djumppfödning har utvecklats parallellt med samhället iövrigt. Småjordbruk med mångsidig djurhåUning harblivit allt färte och har istor utsträckning ersatts av en specialiserad och storskalig produktion. Densvenska djurhållningen har dock i allmänhet präglats av goda förhållanden fördjuren och en god djurskötsel. Detta allmänna konstaterande utesluter emellertidinte att det även inom vårt land förekommer missförhållanden, t. ex. att djurvanvårdas därför att deras ägare av olika skäl inte kan sköta om djuren på etttUlfredsställande sätt. Det finns också all anledning att vara observant påutvecklingen inom den moderna djurhållningen som i vissa fall förändrat djurensmiljö i negativ riktning. Ansvaretför all djuren behandlas väl och skyddas mot lidande åvilar primärt varjeenskild människa som har djur i sin vård. Det allmänna har ansvaret förnormgivning och för en ändamålsenlig tillsyn. Samhällets tillsyn bör då fattasi en mycket vid bemärkelse. Tillsynen skaU inte enbart ses som enkontrollerande funktion utan skall i första hand la sikle på information,upplysning och rådgivning om djurskyddsaspekter på såväl djurhåUning iallmänhet som på enskilda personers djurinnehav. För att få underlag för enändamålsenlig upplysningsverksamhet krävs studier om djurs beteenden ochstudier kring sambandet mellan djurmiljö, djurskötsel och djurhälsa. Svenskforskning intar här en framskjuten position. Gällandedjurskyddslagstiflning har haft stor betydelse för att förhindra att djurutsätts för otillbörligt lidande. Jag delar emellertid lantbmksstyrelsens ochflertalet remissinstansers uppfattning att en redaklioneU och teknisk översynav gällande bestämmelser är väl motiverad. Såväl djurskyddslagen som övrigaföreskrifter har ändrals och kompletterats ett flertal gånger. Iförfattningstexterna har det därvid tagits in långt gående delaljföreskrifler.Bestämmelserna har därigenom blivit mycket svåröverskådliga. Jag biträderdärför lantbruksstyrelsens ståndpunkt alt det behövs en ny djurskyddslag. Förutomen teknisk översyn behövs emellertid också vissa ändringar i materiellthänseende för atl förslärka djurskyddet. Förslag till sådana sakliga ändringarkommer jag alt behandla i den allmänna moUveringen. De viktigaste förslagen ärföljande. För djur inomhusdjursskölseln uppställs särskilda krav på att djuren skall hållas och skötas i en god djurmiljö och på ett sådant sätt all del främjar deras hälsa och ger dem möjlighet alt bete sig naturligt. Operativa ingrepp skaU enligt huvudregeln inte få göras på djur om det inte är veterinärmedicinskt befogal. Frågor rörande slakten uppmärksammas och en särskild regel införs som innebär all djuren skall skonas från obehag och lidande i samband med slakten. Krav på lillståndsplikt införs för ridskole verksamhet och pälsdjursuppfödning som sker yrkesmässigt eller i störte omfattning. Skyddet för djur som används i tävlingar förstärks, bl. a. förbjuds s.k. dopning. Beträffande djur som används för vetenskapliga 15 ändamål föreslås skärptakrav på tillstånd verksamheten och på all del skall finnas en ansvarigföreståndare för denna. Vidare föreslås en utökad etisk pröving och krav påutbildning för dem som arbetar med försöken. Frågan om den framtidaorganisationen av den djurförsöksetiska prövningen las inte upp ilagrådsremissen. Jag återkommer senare till regeringen med förslag tillriksdagen i den delen. 2.2 Vissa särskilda djurskyddsfrågor i en ny lag Mittförslag: För djur inom husdjursskölseln uppställs särskilda krav som innebäratt sådana djur skall hållas och skötas i en god. djurmiljö och på ett sådantsätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Regeringeneller, efter regeringens bemyndigande, lanlbruksstyrelsen får meddelaföreskrifter om stall och andra förvaringsutrymmen och omförprövningsskyldighet för djurslallar och ny teknik för djurhållning. Regeringenbemyndigas atl förbjuda eller uppställa villkor för användning av genteknik pådjur och för tillförsel av hormoner som kan påverka djur, om del sker för annatän veterinärmedicinska ändamål, samt för viss avel. Befogenheten får delegerastill lanlbmksstyrelsen. Lantbruksstyrelsensförslag: I styrelsens förslag saknas bestämmelser med direkt inriktning påskötseln av animalieproduklionens djur. Inomjordbruksdepartementet har hållits ett antal sammanträden för alt belysa djurskyddsproblemeninom husdjursskötseln. Vid sammanträdena har representanter förlanlbruksstyrelsen, , statens veterinärmedicinskaanstalt. , samtdjurskyddsorganisationer varit närvarande. Vid sammanträdena har positiva ochnegativa faktorer i djurhållningen och möjliga förbättringar diskuterats. I denmån det varit möjligt har också försök gjorts att uppskatta kostnadernainitialt och för föreslagna förbättringar. Skälenför mitt förslag: Somett led i en nödvändig effektivisering av jordbruket, vilket underefterkrigstiden varit ett av målen för jordbrukspolitiken, har produktionsformernaundergått genomgripande förändringar. Jordbruksföretagen har blivit färte menstörre och produktionen specialiserad. Djurhållningen inom husdjursskötselnhar, från all ha varit anpassad till klimatfaktorer och baserad på tidskrävandemänsklig omvårdnad, utvecklats till atl vararationell samt teknik- och ekonomianpassad. Husdjursskötseln har Prop.1987/88:93 bedrivits intensivt under alla lider utifrån den kunskap som funnitstillgänglig inom området. Ökade kunskaper och ändrad teknik har förbättratdjurens förhållanden jämfört med tidigare, vilket bl. a. lett till all djurensnäringsbehov nu tillgodoses på ett helt annat sätt . Effektivaodlings- och skördemeloder garanterar ett gott foder som räcker helastallperioden. Bättre kunskap om djurs sjukdomar och deras uppkomst har medförtett bättre sjukdomsbekämpande. Sådana sjukdomar som t. ex. tuberkulos har heltkunnat utrotas. Ökade kunskaper om närmiljöns inverkan på djuren har lett tilldragfria, ljusa och lätlskölta stallar. Utvecklingen har dock inte enbart varittill förmån för djurens välfärd. Djurmiljöer har skapats där tekniken mera ändjurens miljökrav har fått råda. Rationalise-ringssträvandena har varitinriktade mot att hålla många djur i produktion i begränsat stallutrymme ochmed en minskad arbetskraft för tillsyn äv djuren. En av samhället uttaladmålsättning har varit alt producera billiga livsmedel. Underde har det pågått en livlig etisk debatt kring den modernaanimalieproduktionen och dess produktionsteknik. Den intensiva husdjursskötselnmed högproducerande djur har i vissa fall inneburit atl djuren har kommit attutnyttjas intill gränsen för deras biologiska kapacitet. Som en följd av dettakommer vissa djur att belastas utöver sin förmåga vilket leder till att svagareindivider sviktar och blir sjuka. De högproducerande djuren i storabesättningar är också känsligare för miljöstörningar och infektioner. I denallmänna debatten har kritik riktats mot s. k. djurfabriker med enproduktionsinriktning som framför allt är teknik-anpassad och inte tar hänsyntill djurens naturliga beteenden. Denmiljö vi nu har i våra djurstallar är ett resultat av strävandena mot etteffektivare lantbmk. Enligt min mening är det ett gemensamt intresse för såvälproducenter som konsumenter att djurhållningen är effektiv men också att produktionsresultatetblir av god kvalitet. Djurhållningen får dock inte enbart utformas enligtkortsiktiga ekonomiska kriterier och utan hänsyn till djurens välbefinnande.Del gäller atl anpassa djurens miljö deras biologiska förutsättningar. Erfarenhetenvisar att kraven på ett gott hälsotillstånd hos djuren inte alltidtillgodoselts som en följd av atl de tekniska lösningarna inte varittillräckligt biologiskt anpassade. Delta förhållande har i vissa fall fåttnegativa effekter på djurhälsan. har dock varit ett föregångsland närdel gällt att försöka komma till rätta med brister av denna art. infördes somett led i en strävan all ge husdjuren en god miljö bestämmelser om förprövning av djurstallar. Atl djurslaUar utforma des med klart beaktande av djurskyddsaspekterna ansågs vara av gmnd läggande betydelse eftersom husdjurens hälsa är så starkt beroende av deras närmiljö. Vid införandet av förprövningsskyldigheten anförde depar tementschefen (prop. 1973:31 s.2I) all vid utformningen av jordbrukels stallbyggnader hänsyn givetvis också måste tas även andra faktorer än sådana som gäller djurskyddet. Ekonomiska och produktionstekniska fak torer måste också beaktas. framhölls dock all ett störte hänsyns lagande till djurskyddssynpunkter vid utformningen av djurslallar ofta 17 2 1987/88. leder ekonomiskafördelar för djurägaren. Detta eftersom étl bättre Prop. 1987/88:93djurskydd leder till en bättre djurhälsa som i sin tur ger ökat produktionsresultat. Vårakunskaper om hur djurhållningen bör utformas för att negaUva effekter skallundvikas behöver emellertid förbättras. Våren1986 antog på regeringens förslag ett omfattande forsknings- ochutvecklingsprogram för nya produkUonsformer bl. a. i jordbmket (prop.1985/86:74, JoU 13, rskr. Programmet gmndas på ett av skogs-ochjordbmkets forskningsråd () redovisat förslag och bygger på gmndsynen attproduktionsformer som syftar att förena effektivitet med hänsyn till miljönförutsätter en biologisk - ekologisk helhetssyn. För alt skapa gmnden för ensådan helhetssyn krävs enligt programmet en omfattande kunskapsuppbyggnad påett flertal områden. Ipropositionen framhålls atl man trots ökade kunskaper om olika djurslags kravpå inhysningsformer inte i tillräcklig grad beaktat djurens naturligabeteenden och atl utveckhngen inom animaUeproduktionen därför har medförtproblem från djurhälsosynpunkt. Det framhålls vidare att produktionssjukdomarnahos djuren förorsakar stort lidande och all del mot den bakgrunden är angelägetall forskningen förstärks på det sätt som föreslagit. Del finns också ettbehov av att rådgivningen lantbmket mera berör produklionssjukdomarna ochhur de kan undvikas: Isitt förslag framhåller att del är viktigt att ta reda på vilka sambandsom föreligger mellan produktion och avkastning å den ena sidan och hälsa ochvälbefinnande å den andra saml karaktären av sambanden. Dessas samband ärenligt fundamentala för att kunna belysa vilka åtgärder som måste vidtasför alt på lång sikt kunna genomföra en produktion i harmoni med djurens hälsaoch välbefinnande. Bland de områden där sambanden bör klarläggas ochforskningsinsatserna intensifieras nämns djurmiljö - djurskötsel- djurhälsa ochbeteendestörningar - stress. Deflesta hälsostörningar inom husdjursskötseln är beroende av flera faktorer.Skötsel, stallklimät, inredning, driftsformer och utfodringsleknik kan haavgörande inflytande på hälsoläget. Genomde ökade satsningarna på forskning bör våra möjligheter all begränsa ocheliminera provocerande miljöfaktorer förbättras. Genom att formulera biologiskakrav och mål för miljöfaktorer av betydelse för djurens välbefinnande skapasförutsättningar för atl ulveckla ett djurhållnings- och skötselsystem där debiologiska kraven kan Ullgodoses. Den beslutade satsningen på forskning börkomma att ha stor betydelse när del gäller att ulveckla produktionsformer somtar störte hänsyn till djuren. Närdel gäller alt åstadkomma förbättringar inom husdjursskötseln är också en väluppbyggd hälsokontroll av stor betydelse. Regeringenhar i förordningen (1985:343) om kontroll av husdjur föreskrivit altlanlbruksstyrelsen får ge organisationer på jordbruksnäringens område ellerandra sammanslutningar rätt all anordna sådan kontroll. Innan kontrollenanordnas skall lanlbmksstyrelsen godkänna f)lan och rikthnjer för verksamheten.Lanlbmksstyrelsen meddelar också föreskrifter för verksamheten. Sedanflera år har del inom svinskötseln funnits en organiserad hälso- 18 kontrollför avelsbesättningar och smågrisproducerande besättningar. 1987/88:93prop. 1984/85:159 om lag om kontroll av husdjur m. m. konstaterades atl delfrån näringens sida uttalats ett starkt intresse för att utvidga hälsokontrolleninom svinskölseln till att omfatta också slaktsvinsbesällningar.Lanlbmksstyrelsen har numera i beslut gett slakteriförbundet rätt atl anordnaen sådan kontroll: Anslutningen kontrollen är mycket god. Cirka 75 procentav alla djur är anslutna. En liknande kontroll finns bl. a. också inomfårskötseln. Förslaklkycklingsproduktionen finns en omfattande frivillighälsokontroll avseende salmonella. Denna kontroll har utan tvekan haft enpositiv effekt på djurmiljön och djurhälsan i stort. På slaktnötsidan finnsdäremot inte ännu någon kontroll anordnad. Inom slakteriförbundel pågåremellertid arbete med att anordna en sådan kontroll ochförsöksverksamhet har pågått . Verksamheten beräknas bli permanentunder . Arbetet bedrivs i samråd med lanlbruksstyrelsen. pågår också ett annat arbete som har betydelse fråndjurhälsosynpunkl. Nämnden utreder på regeringens uppdrag möjligheterna tillökad kvalitetsbelalning för jordbmksprodukter. Nämnden har kommit in med endelrapport, Betalning för bra malkvalitet. Som jag redovisat tidigare i prop.1986/87:46 om reglering av priserna på jordbmksprodukter, m. m. innehållerrapporten ett förslag som rör betalning för slaktkroppar med skador som tyderpå att djuren inte har fölls upp i en god miljö. Som jag också anförde ipropositionen är det enligt min mening angeläget atl en kvalitetsbelalninggenomförs för all påskynda ansträngningarna att åstadkomma en bra djurmiljö. Kravpå djurhållningen i den nya djurskyddslagen Somframgår av vad jag nu anfört har redan i flera olika sammanhang uppmärksamhetägnats åt frågan om en förbättring av förhållandena för djuren inomhusdjursskötseln. Förhållandena för dessa djur måste emellertid enligt min meningockså särskilt uppmärksammas i den nya djurskyddslagen. Visserligen bör dennya lagen innehålla ett krav på att djur skall behandlas väl och skyddas motlidande och sjukdom. Delta stadgande, som anger de grundläggande kraven för alldjurhållning, anser jag emellertid bör kompletteras med en bestämmelse somanger vad som särskilt skall gälla i fråga om djur inom husdjursskötseln. Kritikenmot djurhållningen inom animalieproduktionen har framför allt gällt atldjurmiljön har blivit karg och att den begränsar djurens möjligheter tillnaturliga beteenden. kan djuren inte alls tillgodose sinabeteendebehov i de moderna djurstallarna. Vidare har kritik riklats mot altdjurhållningen fordrar en omfattande medicinering för att hålla djurenfriska. Inomhusdjursskötseln måste givetvis en avvägning ske mellan olika intressen. Å ena sidan finns djurskyddsintresset och å andra sidan ekono miska och produktionstekniska faktorer. Enligt min mening har de sist nämnda faktorerna fåll väga över i alltför stor utsträckning. En ändrad syn 19 pådjurhållningen har dock nu börjat göra sig gällande. Ökad hänsyn måste Prop.1987/88:93 tas till all levande djur ingår i produktionen. Djurskyddshänsynenmåste Ullmätas betydelse i en helt annan omfattning än även om dettaskulle innebära minskad produkUon. I den nya lagen bör detta komma tUl uttrycki en särskild bestämmelse som innebär att djur inom animalieproduktionen skallhållas och skötas så att det främjar en god djurhälsa och en god djurmiljö ochså att djuren kan bete sig på ett naturligt sätt. En sådan bestämmelse börockså kompletteras med ett bemyndigande för regeringen, eller om regeringenbestämmer det lanlbruksstyrelsen, all meddela föreskrifter om hur djuren skallhållas och skötas. Ivissa fall torde de krav som uppställs i den föreslagna bestämmelsen innebäraalt djurtätheten i stallarna måste minskas. saknas bindandeföreskrifter om olika utrymmens storlek. Vad lanlbmksstyrelsen anger i fråga omkrav på utrymmen i olika slag av djurslallar är i huvudsak endast av rådgivandekaraktär. Däremot skall enligt djurslallkungörelsen i beslul om godkännande avdjurstall anges det högsta antal djur som får hållas i stallet. Detta är enligtmin mening inte en ordning som medger en tillfredsställande reglering avutrymmesfrågan. Enligtmin mening bör djurstallar även i fortsättningen förprövas fråndjurskyddssynpunkt. Den nya djurskyddslagen bör innehålla ett bemyndigande förregeringen atl föreskriva sådan förprövningsplikl. Utrymmesstandarden bör dockinte anges i tillståndsbesluten. Kraven på utrymmen i stallarna bör i stället ifortsättningen anges i generella föreskrifter av bindande karaktär. Del blir dåmöjligt att anpassa utrymmeskraven vunna forsknings- och försöksresultat. Förprövningenav djurstallar bör liksom vara ett uttryck för en strävan att med engod slallmiljö och lämpliga skölselmetoder öka förutsättningarna för ett gotthälsoUllslånd hos djuren. Prövningen bör omfatta alla faktorer i miljö ochskötsel som har betydelse för djurhälsa och djurbeleende och därmed fördjurskyddet. Enuppföljning av tillstånden bör också ske, inte bara för all kontrollera atttillståndet och de villkor som kan ha förenats med detta har följts, utan ocksåför att studera hur anläggningen fungerar i praktiken. Ävenny teknik bör enligt min mening kunna förprövas. Regeringen, eller omregeringen bestämmer det lantbruksstyrelsen, bör få möjlighet all föreskrivaockså en sådan skyldighet. Atl möjligheten införs har från flera håll framförtssom ett angeläget krav för all förbättra djurskyddet. Genom förprövningen kanden nya tekniken utvärderas från djurhälso- och djurskyddssynpunkt innan dentillåts komma till allmän användning. Vidde sammanträden som hållils inom framkom alt mycket kangöras för att förbättra förhållandena för djuren inom husdjursskötseln. Vissaåtgärder kan genomföras relativt enkelt och med små medel medan andra fårstörte ekonomiska konsekvenser. Jagkommer i fortsättningen att ta upp vissa av de förslag som framför des. I och för sig rör förslagen sådana frågor som, om regeringen bemyndi gas att meddela närmare föreskrifter för djurhållningen, inte kräver riksda gens ställningstagande. Med hänsyn till det intresse som dessa frågor har tilldragit sig vill jag ändå för information ta upp vissa av dem, 20 De förslag jag nu lar uppberör i första hand nyproduktionen. I viss Prop. 1987/88:93 utsträckningbör dock en viss anpassning i befintliga anläggningar krävas. Jag återkommer idel följande till den frågan. Delvanligaste djurhållningssystemet för mjölkkor är att hålla korna bundna i bås.De nya ladugårdar som har byggts har dock främst varitlösdriftsladugårdar. Systemet med uppbundna mjölkkor, som har tillämpats sedanmycket lång lid, anses allmänt fungera vål. Lösdrift har emellertid framförallt den fördelen alt det ger djuren möjlighet till motion. Lösdrift medgerockså en anpassning av miljön för olika funktioner, t. ex. genom särskUda mjölkavdelningaroch kalvningsboxar. Även om jag således i och för sig förordar en övergång tilllösdrift anser jag inte att del finns skäl att införa förbud mot att hållakorna bundna. Ett viktigt krav är dock naturligtvis all djuren har tillräckligtmed utrymme. Vissa skärpningar av utrymmeskraven kan vara nödvändiga. Förbåde bundna kor och kor i lösdrift bör dock krav uppställas på betesgång.Särskilt viktigt är detta naturligtvis för de djur som slår uppbundna restenav året. I det traditionella sättet att hålla mjölkkor har också ingått attlåta djuren gå på bete . Inomhushållning harvisats öka frekvensen av vanliga och viktiga sjukdomar. Kravet på betesgång ärdärför myckel vikUgt. Belesgång ger dessutom djuren ett allmänt välbefinnandeoch god motion som djuren får möjligheter till ett naturligtbeteende. Enmöjlighet till utevistelse i rastningsfållor och liknande kan utgöra ettalternaUv när del inle finns möjlighet att håUa djuren på bete. Utevistelse irastningsfållor kan också utgöra ett värdefullt komplement till betesgångeftersom den kan förekomma under hela eller större delen av året. Viktigtför korna är också att det finns en godtagbar ströbädd. Krav på detta böruppställas. Det gäller såväl bundna kor som kor i lösdrift. Brister iströbädden ökar risken för såväl spentramp som juverinflammation och kan därförmedföra lidande för djuren. Det pågår forskning för alt utveckla andra underlagför djuren än ströbädd, I vad mån sådana underlag kan komma att ersätta ströetär del dock för tidigt att uttala sig om. Inomnölköllproduklionen är kalvförmedlingen ett av de allvarligaste problemen. av de kalvar som föds i kobesättningar för mjölkproduktion säljs tUluppfödare av köttdjur för vidareuppfödning till mellan-kalvar eller ungtjurar.Denna kalvförmedling innebär stora påfrestningar för djuren med stundtalsomfattande sjukdomsutbrott som följd, I besättningar där främmande djur intetas emot blir sjukdomsbilden mycket bättre. En övergång till integreraduppfödning med egen kalvproduktion skulle därför vara önskvärd fråndjurhälsosynpunkt. Även i en specialiserad uppfödning med inköpta kalvar kanemellertid mycket göras för att förbättra förhållandena. En möjlighet som börövervägas är att endast avvanda kalvar får förmedlas. Förmedlingsåldern kan dåbehöva höjas till upp emot . Inomnäringen pågår ett arbete med att förbättra förhållandena vid kalvförmedling. Det sker främst genom en ökad hälsokontroU av kalvama och de besättningar som kalvama kommer ifrån. Det är viktigt att detta arbete fortsätter. Ätt inte kontinuerligt föra nya djur till besättningarna för 21 köttproduktion utan attföda upp djuren i jämnåriga omgångar har också Prop. 1987/88:93 visat sigha en positiv inverkan på hälsoläget. Intresset för sådan omgångsuppfödninghar ökat. Mottagandet av kalvarna är också av stor betydelse för minskadeinfektionsrisker. Ävenpå svinsidan har den specialiserade uppfödningen inneburit stora problem. Avdjurhälsoskäl finns det därför i vissa besättningar anledning att inrikta denframtida svinhållningen.mot en integrerad produktion.