prop · GB0384 · 1987-12-31 00:00:00 — Det har däremot frän skilda håll framförts önskemål omatt genom anmälan kunna ändra ordningsföljden mellan förnamnen utan atttilltalsnamnet därmed kommer först. Något beaktansvärt skäl att förvägra denenskilde en sådan möjlighet föreligger knappast. En ändring av ordningsföljdenmellan förnamnen bör därför kunna ske utan att det, såsom , krävsatt tilltalsnamnet därvid kommer först. Bestämmelsen i 32 § bör jämkas ienlighet härmed. Mitt förslag: Iärenden om domstols förklaring att ett namnbyte är förenligt med barnets bästafår domstolen förordna att vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Promemorians förslag:Överensstämmer med mitt förslag när det gäller rättegångskostnader i ärendenenligt 6 § namnlagen (se promemorian s. 25-26), Remissinstanserna:Tillstyrker promemorieförslaget eller lämnar det utan erinran. En remissinstansanser dock att rättegångskostnaderna bör kunna kvittas mellan parterna även iärenden enligt 11 § andra stycket namnlagen. Skälen för mitt förslag:Om ett barn bär någon av föräldrarnas namn som efternamn utan attdenna förälder är vårdnadshavare krävs det, som har nämnts, för byteav barnets namn att föräldern har samtyckt till namnbytet eller att domstol harfunnit att namnbytet är förenligt med barnets bästa (se 6 § namnlagen). Enligtden ordning som rådde innan namnlagen kom krävdes domstolsprövningäven i fall då föräldrarna var överens om namnbytet. I indispositiva mål, dvs.mål som rör rättsförhållanden som inte får bestämmas på annat sätt än genomdom, får domstolen enligt 18 kap. 2 § bestämma att vardera partenskall bära sin rättegångs- I rättsfallet NJA1977 s. 495 ansåg högsta domstolen att den Prop. bestämmelsen kundetillämpas i ett sådant namnärende som det nu är fråga Isenare rättspraxis har frågan uppkommit om denna princip gäller även eftertillkomsten av namnlag. Sålunda har i två beslut (nr 9:SÖ 105 och nr 9:SÖ 115) uttalat att namnlagen i ärenden enligt 6 § omdomstols förklaring att ett namnbyte är förenligt med barnets bästa inte germöjlighet att oavsett utgången i målet förordna att vardera parten skall bärasin rättegångskostnad. Till skillnad härifrån har i ett beslut är1987 (RH 1987:49) ansett att vardera parten i eft ärende av detta slag skallstå sina egna kostnader. Ärendenom domstols förklaring att ett namnbyte är förenligt med barnets bästa fåranses vara av den karaktären att domstolen, i enlighet med vad som ansågs gällaföre namnlagens ikraftträdande, bör kunna förordna att vardera parten skallbära sin rättegångskostnad. Med hänsyn till den tvekan som har kommit tilluttryck i rättspraxis på denna punkt bör en uttrycklig bestämmelse om detta tasin i namnlagen. Enfråga som berördes redan i förarbetena till namnlagen (se prop. 1981/82:156 s.14) är om rätten till namnbyte kan missbrukas av dem som av mer eller mindreobehöriga skål vill dölja sin identitet under olika namnbeteckningar. När detgäller dem som har dömts till långvariga fängelsestraff har frågan på senaretid fått förnyad aktualitet. Sålunda har ifrågasatts om långtidsdömda skallkunna byta namn medan de avtjänar straff. Jaghar frän inhämtat att det totala antalet anmälningar omnamnändring kan uppskattas till cirka 60 000 . En begränsning av möjlighetentill namnbyte för långtidsdömda skulle innebära att pastorsexpeditionerna i vaijeenskilt ärende på något sätt mäste ta reda på om den som anmäler namnbyteavtjänar ett längre fängelsestraff eller inte. Med hänsyn till det storaantalet ärenden inrymmer en sådan ordning alltför stora olägenheter för attkunna övervägas som en lämplig lösning. Även integritetsskäl talar emot ettsådant system. Isammanhanget bör också beaktas att ett namnbyte i en del fall kan Utgöra enförutsättning för en återanpassning av den dömde. Även hänsynen till dendömdes familj talar ibland för att ett namnbyte skall kunna ske redan underpågående verkställighet av straffet. Deskäl som jag nu har anfört täliar enligt min mening mot att någon ändring görsi namnlagen beträffande långtidsdömdas rätt till namnbyte. Däremotär det viktigt att säkerställa att långtidsdömdas namnbyten kommer till berördamyndigheters kännedom. Det bör ske genom organisatoriska åtgärder inom framförallt kriminalvården. Sådana åtgärder har redan vidtagits. De förordade ändringarna i namnlagen kräver inte någrasärskilda förberedelser. Ändringarna bör lämpligen träda i kraft den 1 juli1988. De föreslagna lagändringarna ger inte upphov tUl nägrasärskilda kostnader för statsverket. I enlighet med vad jag nu har anfört har inomjustitiedepartementet upprättats förslag till lag om ändring i namnlagen(1982:670). Förslaget bör fogas fiU protokollet i detta ärende som bilaga 3. Ett barn , som för stadigvarande vård ochfostran i ett enskilt hem har tagits emot av någon annan än barnets föräldrar,kan genom anmälan till pastorsämbetet byta sitt efternamn till ett namn sombärs av den eller dem som har tagit emot barnet eUer till ett namn som bärs avnågon av dem, om den eller de vars namn avses har samtyckt fill namnbytet ochdomstol har funnit att namnbytet är förenligt med barnets bästa. Den som har bytt efternamn enligt första stycket kan genomanmälan tUl pastorsämbetet byta tillbaka fill det efternamn som han eller honhar burit närmast före det namnbytet. Ändringen förtydligar att byte får ske endast fill detefternamn som fosterbarnet hade före det att barnet fickfosterförälderns eller fosterföräldrarnas efternamn. Frågan har behandlats iavsnitt 2.2. Den som enligt 30 § har förvärvat ett enda förnamn kangenom anmälan till pastorsämbetet förvärva ytterligare ett eller flera förnamn. Den som enligt 30 § har förvärvat flera förnamn kan genomanmälan till pastorsämbetet byta ut eUer stryka ett eller flera av förnamneneller lägga till ett eller flera förnamn. Ett av de förnamn som har förvärvatsenligt 30 § skaU dock alltid behållas. Anmälan enligt denna paragraf får göras endast en gång. Genom ändringen införs en möjlighet att lägga tUl, byta uteller stryka mer än ett förnamn. Ett av de ursprungliga förnamnen måste dockalltid behållas. Tillägg, byte eller strykning av förnamn får ske endast engång. ' I propositionsförslaget har andra stycket fått ändradlydelse, 13 Genompunkt 2 i övergångsbestämmelserna till de lagändringar som före- Prop.1987/88:84 slås i detta lagstiftningsärende ges dock möjlighet att ytterligareen gång göra tillägg, byte eller strykning av förnamn, om en sådan åtgärdtidigare har vidtagits mellan och den tidpunktdå de angivna lagändringarna träder i kraft. Den nya utformningen av 31 § torde få betydelse framförallt för adoptivbarn som har fötts i ett annat land. Genom den nya lydelsen avparagrafen öppnas möjlighet för adoptivföräldrarna att ge barnet fler än ettsvenskt förnamn. Ändring av ordningsföljden mellan två eller flera förnamnkan göras genom anmälan till pastorsämbetet. Genom en sådan anmälan får ävenstavningen ändras, om inte namnets uttal ändras genom detta. Genom ändringen - som består i att några ord utgår urlagtexten slopas kravet att tilltalsnamnet skall sättas först närordningsföljden på förnamnen ändras. Frågan har behandlats i avsnitt 2.3, En ansökan om förklaring att ett namnbyte enligt 6, 8eller 11 § är förenligt med barnets bästa prövas av den domstol som tar uppfrågor om vårdnaden om barnet. I ärenden enligt första stycket skall domstolen, om detkan ske, höra den vars efternamn barnet bär, om denne inte är vårdnadshavare.Domstolen skall även inhämta yttrande från socialnämnden. I ärenden enligtförsta stycket får domstolen förordna attvardera parten skall bära sin rättegångskostnad. Tredje stycket, som är nytt, reglerar hurrättegångskostnaderna skall fördelas i ärenden enligt första stycket.Huvudprincipen är, liksom i andra ärenden enligt namnlagen som handläggs iallmän domstol, att reglerna om rättegångskostnader i tvistemål i allmänhetskall tUlämpas (se 11 § lagen 1946:807 om handläggning av domstolsärenden och18 kap. ), I förtydligande syfte föreskrivs att domstolen iärenden enligt första stycket får - i enlighet med vad som gäller iindispositiva mål enligt 18 kap. 2 § - förordna att varderaparten skall bära sin rättegångskostnad (se avsnitt 2.4 i den allmännamotiveringen). Övergångsbestämmelserna tid namnlagen (1982:670) Har kvinnan i ett äktenskap före ikraftträdandetförvärvat mannens efternamn eller vid äktenskapets ingående före ikraftträdandet behållit ett annat efternamn än det namn som hon har burit som ogift och har makarna inte därefter bytt efternamn, får de som gemensamt efternamn anta det namn som hustrun senast har burit som ogift. Förvärvet av det gemensamma namnet görs genom att makarna gemensamt anmäler 14 namnbytet till pastorsämbetet. Ett sådant förvärv skaUanses ha skett med Prop. 1987/88:84 stöd av 9 § i den nya lagen. Genom bestämmelserna i denna punkt får makar som haringått äktenskap före och som då har fått mannens namn somgemensamt efternamn en möjlighet att gemensamt byta till hustruns efternamnsom ogift genom en enkel anmälan till pastorsämbetet. Även när hustrun vidvigseln har behållit sitt efternamn men senare - före namnlagensikraftträdande har bytt till mannens efternamn, kan makarna med stöd avbestämmelserna i denna punkt byta till hustruns efternamn som ogift. Detsammagäller när hustrun vid äktenskapets ingående före harbehållit ett annat efternamn än det som hon senast har burit som ogift. Enförutsättning är dock att makarna inte efter namnlagens ikraftträdande har byttefternamn. Skälen för ändringen har redovisats i avsnitt 2.1, Det förvärv av efternamn som sker enligt bestämmelserna ipunkt 9 skall anses ha skett med stöd av 9 § namnlagen. Detta får betydelse förmöjligheterna att senare göra ytterligare namnändringar med stöd av 10 §. Övergångsbestämmelserna till de nu föreslagnalagändringarna' 1, Denna lag (1988:000) träder i kraft den IjuU 1988. Den som efter utgången av men före utgångenav har lagt till, bytt eller strukit förnamn med stöd av 31 § får ytterligare en gång ansöka om ändring av förnamn enligt den paragrafen. Som har nämnts under 31 § behövs en övergångsbestämmelsetill den paragrafen som möjliggör att den som mellan den 1 januari1983 och har lagt till, bytt ut eller strukit ett förnamn kan göratillägg, utbyte eller strykning av förnamn ytterligare en gång. Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över lagförslaget. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. ' Punkt 2 har fått ändrad lydelse i propositionsförslaget, 15 Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:f d. regeringsrådet , regeringsrådet , justitierådetMagnusson, Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen påhemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yttrandeöver förslag till lag om ändring i namnlagen (1982; 670), Förslagethar inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn . Lagrådetlämnar förslaget utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , ,, , , , R. , , ,, , G. , , Proposition om ändring i namnlagen (1982:670) Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss fattat vidregeringssammanträde ) över förslag till lagom ändring i namnlagen (1982; 670). Föredragandenupplyser att lagrådet har lämnat förslaget utan erinran och hemställer attregeringen, efter vissa redaktionella ändringar, föreslår att antaförslaget. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta det förslag som föredraganden har lagtfram. 1987/88:84 Bilaga 1 Lag omändring i namnlagen (1982:670) Härigenom föreskrivs i fråga om namnlagen' dels att 8, 31och 32 §§ skall ha följande lydelse, dels att i lagen skall föras in en nyparagraf, 47 a §, av följande lydelse, dels att i övergångsbestämmelserna tilllagen skall föras in en ny punkt, 9, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8§ Ett barn , som för stadigvarande vård ochfostran i ett enskilt hem har tagits emot av någon annan än barnets föräldrar,kan genom anmälan till pastorsämbetet byta sitt efternamn till ett namn sombärs av den eller dem som har tagit emot barnet eller till ett namn som bärs avnågon av dem, om den eller de vars namn avses har samtyckt till namnbytet ochdomstol har funnU att namnbytet är förenligt med barnets bästa. Den som har bytt efternamn en- Den som har bytt efternamnen ligt första stycket kan genom anmä- ligt första stycket kan genom anmä lan till pastorsämbetet byta tiUbaka lan till pastorsämbetet byta tillbaka till ett efternamn som han eller hon tiU det efternamn som han eller hon har burit tidigare. har burit närmast före det namnby- Den som enligt 30 § har förvärvat Den som enligt 30 § harförvärvat ett enda förnamn kan genom anmä- ett enda förnamn kan genom anmä lan till pastorsämbetet förvärva yt- lan till pastorsämbetet för värva yt terligare ett förnamn, terligare ett eUer flera förnamn. Den som enligt 30 § har förvärvat Den som enligt 30 § har förvärvat flera förnamn kan genom anmälan flera förnamn kan genom anmälan till pastorsämbetet antingen byta ut fill pastorsämbetet byta ut eder ett av förnamnen mot ett nytt för- stryka ett eller flera av förnamnen namn eller enbart lägga till ett för- eller lägga till ett eller flera för namn eUer stryka ett förnamn. Ett av de förnamn som har dan anmälan får göras endast en förvärvats enhgt 30 § skall dock all gång, tid behållas. Anmälan enligt denna paragraf får göras endast en gång. Ändring av ordningsföljden mel- Ändring av ordningsföljdenmel lan tvä eller flera förnamn, så att lan två eller flera förnamn kan gö- tilltalsnamnet kommer först, kan rasgenom anmälan till pastorsäm- göras genom anmälan till pastors- betet. Genom en sådan anmälan fär ' Lagen omtryckt 1982:1134, 18 Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. Genom en sådan anmälan även stavningenändras, om inte Bilaga 1 fär även stavningen ändras, om inte namnetsuttal ändras genom detta, namnets uttal ändras genom detta. / ärenden om förklaring att ett namnbyte enligt 6 § ärförenligt med barnets bästa får förordnas att vardera parten skall bära sinrättegångskostnad. I övrigt gäller om rättegångskostnad i ärenden vid allmändomstol enligt denna lag vad som föreskrivs om tvistemål i allmänhet. Denna lag(1982:670) träder i kraft . Beträffande svenska medborgaresom har hemvist i träder dock 50 § i kraft först den dag regeringenbestämmer,' Genom den nyalagen upphävs namnlagen (1963:521). Förekommer i lag eller annan författninghänvisning till föreskrifter som har ersatts av bestämmelser i den nya lagen,tillämpas i stället de nya bestämmelserna. Om inte annatsägs i det följande, tillämpas den nya lagen även i fall då anmälan elleransökan har gjorts före ikraftträdandet men dä ännu inte har slutligt prövats. Förnamn ochsläktnamn som har förvärvats enligt den gamla lagen anses som förnamn respektiveefternamn som har förvärvats enligt den bestämmelse i den nya lagen som gällerför motsvarande fall. Tilläggsnamn som avses i den gamla lagen anses sommellannamn enligt den nya lagen. Om en kvinna,som enligt bestämmelser före den gamla lagen bär sitt eget och en makesefternamn i förening, ingår nytt äktenskap, anses namnen vid tillämpning av dennya lagen som ett efternamn vilket har förvärvats på grund av ett tidigareäktenskap. Bestämmelsen i13 § 7 tillämpas inte i fall då en ansökan har kommit in till patent- ochregistreringsverket före den nya lagens ikraftträdande, I fråga omverkan av dom, genom vilken fastställs att en man inte är far till ett barn,tillämpas den gamla lagen i fall då dom i första instans har meddelats före dennya lagens ikraftträdande, Bestämmelsen i48 § om samtycke av barn tillämpas inte i fall då en anmälan elleransökan har gjorts före den nya lagens ikraftträdande, Har kvinnan i ett äktenskap före ikraftträdandetförvärvat mannens efternamn eller vid äktenskapets ingående föreikraftträdandet behållit annat efternamn än det namn som hon har burit somogift och har makarna inte därefter bytt efternamn, får de som gemensamtefternamn anta det namn som hust- ' 50 § har trätt i kraft beträffandesvenska medborgare som har hemvist i (1985:906), 19 Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. run senast har burit som ogift. Bilaga 1 Förvärvet av detgemensamma namnet görs genom att makarna gemensamt anmäler namnbyte tillpastorsämbetet. Ett sådant förvärv skall anses ha skett med stöd av9 § i dennya lagen. Denna lag(1987:000) träder i kraft . Den som efterutgången av men före utgången av har lagt till, bytt eller strukUförnamn med stöd av 31 § får ytterligare en gång göra sådana ändringar avförnamn, Har en ansökan om förklaring enligt 6 § om att ettnamnbyte är förenligt med barnets bästa gjorts före ikraftträdandet, gäller äldre bestäm melser om rättegångskostnad. Bilaga 2 Prop. 1987/88:84 Bilaga 2 Sammanställning av remissyttrandena Remissinstanserna Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av kammartätteni , , , , ,patent- och registreringsverket, patentbesvärsrätten, statens invandrarverk,domkapitel, kyrkobokföringsinspektören i stifts andrainspektionsområde, pastorsexpedition, statens nämnd förinternationella adoptioner, , samt . Remissinstanserna har överlag tUlstyrkt förslaget ellerlämnat det utan erinran. Frän sex av instanserna har dock nedan redovisadesynpunkter inkommit. Förslaget om att förnamnsfrågor i stor utsträckning börhandläggas på lokal nivå biträdes av patentverket. Emellertid anser verket attdet inte finns nägra bärande skäl att göra inskränkningar i rätten att bytaförnamn på sätt som föreslås. Verket föreslår därför att alla förnamnsändringarfår göras vid den lokala myndigheten. Förslaget om förenkling för makar att erhålla förnyadnamngemenskap går i samma riktning som PRV föreslagit. inte helt tillfyllest. Om vikten av makars namngemenskapskall bryta igenom spärreglerna mot upprepade namnbyten, bör den fågöra det fullt PRV förordar en regel av den innebörden att äkta makaralltid bör kunna bära gemensamt namn, om de så önskar och om en av makarna harrätt att förvärva namnet ifråga, dock med det undantaget att namnet inte får härtörafrån tidigare äktenskap. Skulle de föreliggande förslagen komma att genomförasanser PRV att vad som stadgas i 47 a § om betalning av rättegångskostnadernavid domstol skall gälla ej endast vid tillämpningen av 6 § namnlagen, utan ävendå 11 § 2 st tillämpas. Detta bör framgå av 47 a §, PRV anser att övergångsbestämmelsen i förslagetbeträffande förnamn, som skulle möjliggöra ett ytterligare byte för dem sombytt förnamn under fiden med stöd av 31 § namnlagen, innebär enorättvisa mot 21 dem, som under samma fidbytt enliigt 33 § mot betalning vid PRV. De som Prop. 1987/88:84 bytt namngenom ansökan till PRV fråntas genom bestämmelsen rätten att Bilaga 2 ånyo byta namn utan kostnad. Verket anser därför att övergångsbestämmelsenbör utgå ur förslaget, PRVbUräder med de förslag som framförts ovan att ändringarna i namnlagengenomförs. Vid ett ställningstagande till förslagen i departementspromemorianbör folkbokföringspropositionen och RRV:s skrivelse om samordningen avnamnfrågorna beaktas. (Se nedan) Patent-och registreringsverket har förutom ovan redovisade synpunkter i sitt yttrandeäven behandlat allmänna frågor om handläggningen av namnärenden. Verket harhärvid tagit upp frågor som aktualiserats genom "Kartläggning av kostnader och intäkter samt kon-kurtensförhållanden vidPatent- och regisreringsverket, etapp 2, namnsektionen" samt genomregerings proposition om att överföra folkbokföringen frän pastorsämbetena tillde lokala skattemyndigheterna (prop. 1986/87; 158). Verket har i dessa delar ien sammanfattning yttrat följande. Sammanfattningsvisvill verket instämma i RRV:s uppfattning att en bättre samordning avnamnärendehandläggningen av såväl ekonomiska och administrafiva som rättsligaskäl bör eftersträvas. Emellertidär det PRV:s mening att sådan samordning inte kan åstadkommas utan föregåendeutredning i enlighet med verkets hemställan till regeringen (skrivelse den 25november 1985). Den förutsätter vidare ytterligare ändring av namnlagen ochreglerna för folkbokföringen. Arbetet härmed bör bedrivas skyndsamt och samordnasmed organisationskommittén för folkbokföringen. PRV förordar att en särskildarbetsgrupp tillsättas för beredning namnrättsfrågorna, PRVvill understyrka behovet av en central namnmyndighet med en i förhällande tillandra myndigheter förstärkt och klart definierad roll. Verket föreslär att denovan föreslagna särskilda arbetsgruppen under organisationskommittén förfolkbokföringsfrågor ges i uppdrag att framlägga förslag rörande denadministrativa och rättsliga samordningen mellan den centrala namnmyndighetenoch övriga myndigheter inom namnomrädet. PRVvill slutligen framhålla att de immaterialrättsliga aspekterna på namnfrågornaförutsätter en kompetens som endast finns inom verket. Patentbesvärsrättenhar inget att erinra mot att de ändringar genomförs i namnlagen (NL) somföreslås i promemorian i fråga om fosterbarns byte av efternamn (8 § NL), omförvärv, byte m.m, av förnamn (31 32 §§ NL) samt om fördelning avrättegångskostnader i ärenden om namn vid allmän domstol (47 a § NL). Promemorianinnehåller härutöver ett förslag om ett tillägg till namnla gens övergångsbestämmelser (P 9), som berör äktenskap ingångna före namnlagens ikraftträdande och sorn innebär att båda makar i ett sådant äktenskap utan hinder av spärteglerna i 10 § 3 st NL - skall kunna genom anmälan till pastorsämbetet gemensamt anta det efternamn som 22 hustrunsenast burit som ogift, Patentbesvärsrätten, som förutsätter att det Prop.1987/88:84 för mannens del krävs hustruns samtycke till ett sådant namnbyte,har i Bilaga 2 och för sig inte något att invända mot detta förslag. Den rättspraxis som föreligger på namnrättensområde efter avgöranden i patentbesvärsrätten och regeringsrätten ger närmastentydigt vid handen att domstolarna - ocksä i andra fall där makar vill uppnåfortsatt namngemenskap under ett namn som enligt de nuvarande reglerna en avmakarna i ett äktenskap kan förvärva genom anmälan - fäst helt avgörande viktvid makarnas intresse av fortsatt namngemenskap inom familjen. Den av makarnasom till följd av spärteglerrna i 10 § NL varit hänvisat till att göra ansökanenligt 11 § NL om tillstånd till namnbyte har således med tillämpning av 14 § 2st NL på den angivna grunden befunnits ha förebragt synnerliga skäl förnamnbytet och har fått detta godkänt utan hinder av bl, a, utomståendes rätt tillnamnet ifråga. Särskilt det i promemorian redovisade avgörandet avregeringsrätten (s, 12) belyser detta förhållande. Mot nu angiven bakgrund bördet enligt patentbesvärsrättens mening ytterligare övervägas om inte makarsrätt att uppnå namngemenskap genom anmälan bör utsträckas till att generelltavse de situationer då ena maken enligt nuvarande regler (exempelvis enligt 5 §eller 10 § 2 st NL) är berättigad till ett namnförvärv genom anmälan tillpastorsämbetet. tillstyrker de föreslagna ändringarna, men harvissa synpunkter på möjligheterna att ändra förnamn. Vidare vill domkapitletta upp frågan om möjligheten av inom namnlagens ram ta upp invandrarnasnamnskick. Det är mycket tillfredsställande att frågan om förnamn föradoptivbarn särskilt utländska sädana - nu funnit sin lösning och att deadoptivföräldrar som tidigare fått avslag på sina ansökningar nu kanåterkomma. Ett annat problem som vill visa på är densituation som uppkommer dä föräldrarna under barnets underårighet utnyttjatmöjligheten att få ändring av förnamnen. När barnet uppnår myndighetsåldernoch kan bestämma helt själv, saknar det möjlighet att genom anmälan få någonändring till stånd, I sädana situationer bör det enligt meningändring kunna fä ske genom anmälan till pastorsämbetet. Antalet invandrare pä vilka svensk namnlag blir tillämpligökar ständigt. har ofta ärenden vari det är omöjligt att tillgodoseinvandrarnas önskan om att fä tillämpa sitt ursprungliga namnskick. Uttalandengörs mycket ofta om vikten av att invandrarna behåller sin kultur till båtnadbåde för dem själva och det svenska samhället. Det namnskick de för med sig ärockså en del av deras kultur.