prop · GB0366 · 1987-12-31 00:00:00 — Här är möjligheterna för ett land som att påverka ut formningen av gemensamma västeuropeiska bestämmelser större. Vi kan visserligen inte räkna med att såsom icke-medlemmar få delta i EG:s beslu tande organ, men det bör vara möjligt att finna lämpliga arrangemang för 27 informationsutbyte ochsamråd i syfte att med Luxemburgdeklarationen Prop. 1987/88:66 som grundutforma gemensamma lösningar för hela gruppen av 18 länder. Hurlångt man kan komma på den vägen är ännu en öppen fråga. Skall man döma avhittillsvarande erfarenheter gör sig två starka och delvis motstridigasynpunkter gällande. Den ena är att EG vill undvika att kontakterna medutomstående försvårar eller försenar EG:s egen beslutsprocess. Den andra är enallt tydligare manifesterad vilja från EG:s sida att lyssna till och så långtdet är möjligt beakta också EFTA-ländernas intressen i sådana fall då siktet ärinställt på en harmonisering på en bredare västeuropeisk basis. Dethär innebär att vi kan försitta våra möjligheter att påverka om vi inte självaaktivt driver våra frågor i det europeiska samarbetet. Utnyttjar vi däremotalla tillgängliga kanaler för att framföra våra synpunkter och ståndpunkter påett tidigt stadium, innan EG själv har låst sina positioner, kan dessa ha ettinflytande på utvecklingen. Detta gäller vare sig vi framför våra synpunkter igemensamma organ eller informellt på andra vägar. Svårigheternaskall dock inte underskattas. Erfarenheten från tidigare förhandlingar visaratt det inte är lätt att förena utanförstående länders önskemål om samråd och medinflytandemed EG:s krav på beslutsautonomi. Det gäller i synnerhet på sådana områden därbehovet av information och samråd är särskilt stort. Iblandställs frågan om det vore lättare att åstadkomma ett så långtgående samarbetesom önskar om vi sökte en annan institutionell grund för vårtsamarbete. Skulle t. ex. en association - en samarbetsform som vi redan år 1962aktualiserade från svensk sida - erbjuda en bättre bas för samarbete än detnuvarande frihandelsavtalet? Detta är givetvis en fråga som det i första handankommer på EG att besvara. Vi har inga indikationer pä att enannan institutionell lösning än den nuvarande utanför medlemskapets ram skullevara mera lämplig, men regeringen är för sin del beredd att i förekommande fallpröva också andra lösningar. Det för oss väsentliga är att blirdelaktig i den västeuropeiska integrationen och att vi får ett medinflytandesom står i rimlig proportion till våra åtaganden. Denvästeuropeiska integrationsprocessen kommer under alla omständigheter att gåvidare. Utrikeshandelns utveckling, ökade direktinvesteringar, växandeinternationella kapitalströmmar och ökad rörlighet för arbetskraften är alltuttryck för detta. Men de är också drivkrafter i denna process. Detsamma gällerföretagssammanslagningar över gränserna. Mellanstatligt samarbete kan kanskeinte påverka rörelseriktningen men väl omfattningen och inriktningen avintegrationsprocessen. För kan det aldrig bli fråga om att ställa sidan av denna utveckling. Regeringenger därför hög prioritet åt de västeuropeiska integrationsfrågorna. Det är ettarbete som måste bedrivas på många plan: bilateralt, i , i EFTA, EG,och andra europeiska organisationer liksom i andra internationellasamarbetsorgan såsom och . Ett brett internationellt samarbete är enförutsättning för att skall kunna vida- reutveckla den ekonomiskastyrka som är grundvalen för vårt välstånd och Prop. 1987/88:66 oberoende. Sverigetillhör historiskt, kuhureilt och ekonomiskt. är därför ennaturlig partner i ett utvidgat västeuropeiskt samarbete. Vi vill aktivtmedverka i dess fortsatta uppbyggnad för att skapa en fri marknad som främjarekonomisk tillväxt, teknologiskt framåtskridande, sysselsättning och socialaframsteg. 6Gemensam marknad för industrivaror Prop.1987/88:66 I föreliggandekapitel kommer främst frågor som rör handeln med industrivaror att behandlas.Jordbruksvaror, livsmedelsprodukter samt fiskeprodukter tas särskilt upp ikapitel 7. Frågor som mera tekniskt berör företagens konkurrensvillkorbehandlas i kapitel 8. I kapitel 9 och 12 behandlas viktiga tjänsteområdensåsom transporter och finansiella tjänster. 6.1Frihandeln med industrivaror m.m. Genomdet västeuropeiska integrationsarbetet har det skapats ett stort västeuropeisktfrihandelsområde som efter inträde i EG omfattar ca 350 miljonermänniskor. Detta frihandelsområde bygger på flera hörnstenar:EFTA-konventionen, EG-fördragen samt frihandelsavtalen mellan vart och ett avEFTA-länderna och EG. EFTA-konventionenoch frihandelsavtalen mellan EFTA-länderna och EG omfattar endast industrivaroroch vissa livsmedelsprodukter. åter omfattar alla varor, såledesbåde industri- och jordbruksvaror och fisk. EnligtRomfördraget skall upprätta en gemensam marknad som innebär atttullar och kvantitativa restriktioner, liksom avgifter och åtgärder medmotsvarande verkan, mellan medlemsländerna avskaffas. Detta skall ske inomramen för en tullunion. Även importavgifter för jordbruksprodukterna skallavskaffas inom denna ram. Tullunionen innebär en gemensam yttre tulltariff.Förändringar i denna tariff beslutas av EG;s råd, som således har övertagitmedlemsländernas kompetens på detta område, liksom deras kompetens påhandelspolitikens område i övrigt. EG:stullunion är helt genomförd. För de nya medlemsstaterna Spanienoch sker en successiv anpassning till EG:s gemensamma yttre tulltaxaunder en övergångstid som skall vara avslutad . Intäkternafrån tullar och importavgifter för jordbruksvaror i tillfallerGemenskapen och utgör tillsammans med en viss andel av momsen i medlemsländernaintäkterna i EG:s budget. Enföljd av den gemensamma handelspolitiken är att EG skall uppträda som en enheti internationella förhandlingar och ingå gemensamma avtal med andra länder. Dethar t.ex. skett under de två senaste rundorna inom och i den pågåendeUruguayrundan samt genom frihandelsavtalen med EFTA-länderna. EG har ocksåingått en antal handels- eller associationsavtal med bl.a. länder i tredjevärlden, t.ex. den s.k. Lomékonventio-nen med en rad länder i och Asien.Vissa av dessa avtal, t.ex. frihandelsavtalet med , innebär att EG fårförmåner på dessa marknader som inte får del av. EG har också ettgemensamt system för särskilda tullpreferenser för (det s.k. GSP-systemet).Däremot har EG ännu inte helt genomfört en gemensam handelspolitik mot statshandelslän-dernai , vilket beror på att vissa av dem inte velat erkänna EG. Enlösning tycks emellertid vara på väg också där. En helt gemensam Prop.1987/88:66 handelspolitik är ej heller genomförd mot t. ex. . Syftet med EFTA är att åstadkomma frihandel i traditionellmening, dvs. en avveckling av tullar och kvantitativa restriktioner mellanmedlemsländerna. Denna frihandel är genomförd påindustrivaruområdet. Delvis har frihandel också införts för vissa bearbetade livsmedetsindu-striprodukter,såsom knäckebröd, öl och choklad. För dessa varor har det s.k. manufaktureringsskyddet,vanligen tullar, avskaffats medan åtgärder för att utjämna skillnaderna mellanråvarupriserna i resp. länder, t.ex. rörliga importavgifter, kvarstår. Renajordbruksvaror omfattas inte av tullfriheten. Däremot har vissa EFTA-länderslutit bilaterala avtal med varandra för att underlätta handeln med några avdessa. Fisk faller också utanför. Däremot omfattas flertalet bereddafiskprodukter av EFTA-frihandeln. innehåller också särskildaundantagsklausuler med hänsyn till bl.a. nationell säkerhet,betalningsbalansproblem och problem i särskilda industrisektorer ellerregioner. 1 och med att EFTA är ett frihandelsområde behållermedlemsländerna sin handlingsfrihet vad gäller tull- och handelspolitiken iförhållande till omvärlden, EFTA-länderna har alltså inte någon gemensamhandelspolitik. Detta hindrar inte att EFTA-länderna ibland har ett intresse avatt på en rad olika områden uppträda gemensamt. Det gäller särskilt iförbindelserna med EG, men EFTA-länderna som grupp ingick också ett särskiltavtal med som en förberedelse för inträde i EG, Eftersom EFTA-länderna har olika tullar och andraregleringar mot tredje land, kan det finnas en risk att varor från länderutanför frihandelsområdet söker sig till det land som har den lägsta tullenoch därigenom kommer in "bakvägen" i länder med högre tull. De allraflesta industriprodukterna innehåller för övrigt komponenter från olika ländereller har bearbetats i flera länder. Därför har det varit nödvändigt att införasärskilda regler, som anger vilka produkter som skall anses ha ursprung iEFTA-länderna och vara berättigade till tullfrihet. Dessa regler, som ärrelativt komplicerade, är identiska med dem som gäller i handeln mellanEFTA-länderna och EG, EFTA-ländernas frihandelsavtal med EG EFTA-ländernas frihandelsavtal med EG ingicks i sambandmed att Storbri tannien och lämnade EFTA för att bli medlemmar i . Avtalen gav till resultat att den tidigare frihandeln mellan dessa båda länder och de kvarvarande EFTA-länderna i allt väsentligt kunde behållas samti digt som frihandel etablerades också med de ursprungliga . Va- ruomfattningen i de bilaterala frihandelsavtalen är i stort sett densamma söm i , och även i övrigt finns det stora likheter. Liksom EFTA-frihandeln förutsätter den bilaterala frihandeln mellan EG och 31 EFTA-länderna att varornas ursprung dokumenteras. Tullavvecklingen förindustrivaror genomfördes i huvudsak åren 1973- Prop. 1987/88:66 1977 och ärhelt genomförd . Också kvantitativa importrestriktionerär förbjudna enligt avtalen, men dessa hade redan avskaffats långt tidigare.Däremot finns det inte något uttryckligt förbud mot kvantitativaexportbegränsningar i handeln mellan EFTA-länderna och EG. Inom ramen för EG-EFTAhar man inlett en diskussion som till en början enbart gällde avveckling avrestriktionerna för handeln med icke järnhaltigt skrot, men som har vidgatstill att omfatta även ett generellt förbud mot exportrestriktioner. Inomramen för Kol- och stålgemenskapen () finns särskilda prisregler somsyftar till att dämpa prissvängningar och förhindra diskriminering mellan olikaköpare. med att ingick frihandelsavtalet med , somomfattar huvuddelen av industrivarorna, ingick vi också ett formelltfristående frihandelsavtal för de produkter som ligger under CECA-fördraget. Idetta avtal har åtagit sig att tillämpa samma prisregler inom Sverigeoch i handeln mellan och . Huvudregelni ursprungsreglerna är att en vara anses ha sitt ursprung i t.ex. omden har framställts här i sin helhet eller genomgått en sådan bearbetning attden hänförs till ett annat tulltaxenummer än ursprungsmaterialet och därmedblir en "ny" vara. Från denna regel finns undantag i både skärpandeoch mildrande riktning. Reglerna var från början ganska krångliga, menbetydande förenklingar har skett . För det fortsattaarbetet är det tre områden som står i centrum, nämligen ursprungsdokumentation,alternativa procentregler och kumulationsbestämmelser. Närdet gäller ursprungsdokumentation skulle tidigare varje försändelse åtföljas avett ursprungsintyg. Enbart i har utfärdats närmare en miljon varucertifikatper år. infördes ett system med periodiska varucertifikat.Detta innebär att en exportör, som tullmyndigheterna har godkänt för s.k.förenklat förfarande, kan få tillstånd att i stället utfärda ett varucertifikatper år, till vilket exportören bara behöver göra en hänvisning i fakturan. Den1 införs ytterligare en förenkling som innebär att exportörer, somgodkänts enligt vad jag sagt, kan göra en ursprungsdeklaration direkt påfakturan. År1983 genomfördes alternativa procentregler för varor inom verksiadsin-dustrisektorn.Dessa innebär att en vara är berättigad till tullfrihet om bara andelenmaterial från tredjeland håller sig inom en viss procentsats av färdigvaransvärde. Det normala kravet på attprodukten ska ha bytt tulltaxenummer behöver alltså inte vara uppfyllt.Exportören själv kan välja mellan de ursprungliga reglernaeller de alternativa procentreglerna, överläggningarpågår också när det gäller att förenkla gällande kumulationsbestämmelser, dvs.reglerna för hur sådan bearbetning som utförts i EG eller annat EFTA-land kantillgodoräknas vid bestämmandet av en varas ursprung. Gemensamt tulldokument Prop. EG har beslutat att införa ett gemensamt tulldokument (SingieAdministrative Document, SAD), Detta skall ersätta den mångfald av dokument,med olika uppgiftskrav i nästan varje land, som krävts vid såvälexport som transitering och import. EG och EFTA-länderna slöt enkonvention som innebär att även EFTA-länderna antog det gemensamma tulldokumentet.Därmed kommer ett likalydande dokument att användas i alla de 18 staterna i detvästeuropeiska frihandelsområdet fr.o.m. (se prop.1986/87:136, SkU 47, rskr. Härigenom läggs också grunden för att iframtiden lämna uppgifter med hjälp av datorer. Inom EG har det skett en harmonisering av medlemsländernastullagsstift-ning i den utsträckning det är nödvändigt för att säkerställa atttullunionen och den gemensamma handelspolitiken fungerar på avsett sätt. Ettexempel på detta är ett gemensamt system för transitering av gods genom EG;smedlemsländer. med slöt EG och EFTA-länderna ocksåen konvention om gemensamt transiteringsförfarande. Denna träder också i kraftden , EFTA-länderna och har vidare inlettkontakter om EG:s s,k, CD-projekt, som gäller formerna för en framtidadatorisering av tullprocedurer. Dumpning innebär att ett företag säljer en vara utomlands tillett otillbörligt lågt pris, normalt ett pris som är lägre änhemmamarknadspriset. Om detta leder till att industrin i importlandet skadas,kan det drabbade landet efter undersökning införa en antidumpningstull sommotsvarar mellanskillnaden mellan priset och varans "normala" pris.Både och fri-handelavtalet mellan och EG tillåtersådana åtgärder, har dock aldrig vidtagit några antidumpningsåtgärdermot ett EFTA-land eller mot EG, Däremot har EG inlettundersökningar mot svenska företag, I allmänhet har dessa undersökningaravslutats med att de svenska företagen, för att undvika en antidumpningstull iEG, åtagit sig att inte underskrida vissa priser, 1 handeln mellan är det inte möjligt att vidtaantidumpningsåtgärder, vilket motiveras med att EG är en tullunion och hargemensamma konkurrensregler. Ett förslag som övervägs inom EFTA,med tanke på kommande diskussioner med EG, är att avskaffa möjligheten attvidta antidumpningåtgärder inom det västeuropeiska frihandelsområdet. Enmöjlighet som undersöks är att i stället använda konkurrensregler. Inför förhandlingarna med EG i början av 1970-taletförklarade den svenska regeringen att betraktade ett deltagande i dengemensamma varu- 33 3 1987/88. marknaden som en väsentligdel i en framtida överenskommelse. Det pri- Prop, 1987/88:66 maraönskemålet var att avveckla tullarna mellan och EG, men ambitionernasträckte sig längre, Ivåra strävanden ingick att svenska företag och deras produkter i princip skulleerhålla en icke-diskriminerande behandling i förhällande till övriga företagoch produkter inom marknaden, I detta låg bl,a, att icke-tariffära handelshinderskulle avvecklas. Likabehandling för svenska varor vid gränspassage skulleeftersträvas liksom sådan behandling vid offentlig upphandling. Ocksåkonkurrensvillkoren skulle harmoniseras, och möjligheterna att suspenderabestämmelser i avtalet eller att tillgripa undantagsklausuler skulle begränsas, Sverigeföreslog därför att grunden för ett samarbete av detta slag borde vara entullunion omfattande alla varor. Skälet till att man på svensk sida intestannade vid ett frihandelsområde var inte att tullunionens specifika egenskaper- en gemensam yttre tulltariff och en gemensam handelspolitik -i sig utgjordeprimära svenska intressen. Anledningen var i stället att en tullunion enligtvår mening gav det bästa underlaget för det fasta och varaktiga ekonomiskasamarbete som eftersträvade och var det bästa sättet att uppnålikabehandling i olika avseenden för svenska företag och svenska produkter. Varkenharmonisering med EG:s tullar mot tredjeland eller en harmonisering avhandelspolitiken förutsågs utgöra något större problem för svensk del.Neutralitetspolitiska spörsmål aktualiserades dock i det avseendet att Sverigemåste förbehålla sig rätten att avstå från ett gemensamt handelspolitisktuppträdande i de fall handelspolitiken skulle ges en utrikespolitisk eller säkerhetspolitisksyftning. Detvar alltså den samlade bedömning som då gjordes inför förhandlingarna. Underdessa blev det dock tydligt att EG inte ansåg sig kunna tillmötesgå de svenskaönskemålen. Förhandlingsresultatet blev i stället ett frihandelsavtal med EG, Frihandelsavtalethar på det hela taget fungerat mycket väl. Den fastlagda tidtabellen föravvecklingen av handelshindren har kunnat hållas, och de möjligheter somavtalen ger till avsteg från frihandeln har endast undantagsvis utnyttjats.Ursprungsreglerna, som reglerar villkoren för att en vara skall åtnjutatullfrihet och som ursprungligen var relativt komplicerade, har också förenklats. Deskäl som under förhandlingarna åren 1971-1972 motiverade det svenska önskemålet om en tullunionslösning gäller emellertid alltjämt . Det av EG nu inledda arbetet på att förverkliga den inre marknaden har givit ökad tyngd dessa skäl. Det torde i själva verket inte vara möjligt att helt avskaffa alla gränskontroller mellan och annat än inom ramen för en tullunion. Å andra sidan är det uppenbart att de institutionella problem som är förenade med deltagande i en tullunion, utan medlemskap i , inte är lätta att lösa. Redan i samband med förhandlingarna om frihan delsavtal uttalade att de institutionella prob lemen borde lösas på ett sådant sätt att den utvidgade gemenskapens auto noma beslutanderätt, dess funktionsduglighet och dess utvecklingsmöjlighe ter tryggades. Den ståndpunkten är fortfarande aktuell och har så sent som 34 framförts från bl.a. sida. Våraansträngningar bör därför i första hand inriktas på att på andra vägar Prop,1987/88:66 söka åstadkomma en så hög grad av likabehandling som möjligt på heladen västeuropeiska marknaden, EFTA- och gemensamma arbete på attfölja upp Luxemburgdeklarationen synes erbjuda goda förutsättningar för att nåresultat i detta hänseende. Sålunda har förhandlingar redan upptagits omexempelvis avveckling av återstående exportrestriktioner, ytterligareförenkling av ursprungsreglerna, harmonisering av tullprocedurer och samt antidumpningsåtgärder. Detär ett starkt svenskt önskemål att både ursprungsreglerna och tillämpningen avdessa ytterligare förenklas. Så skulle t,ex, en förenkling av kumu-lationsbestämmelsernainnebära att onödiga hinder för samverkan mellan företag i hela detvästeuropeiska frihandeKsområdet tas bort. Det är också ett svenskt önskemålatt alternariva procentregler införs på andra varuområden änverkstadsindustriområdet. Undersåväl Tokyorundan som den pågående Uruguayrundan har förordat en allmänharmonisering av GATT-ländernas tullar så att höga tullar sänks mer än lågatullar. kan en sådan harmonisering minska behovet av ursprungsregleroch underlätta det fortsatta arbetet att förenkla reglerna. Genom de tvåsenaste GATT-förhandlingarna har det skett en betydande utjämning avtullnivåerna mellan olika industriländer, så att det numera ärsärskilt stora skillnader mellan EG:s tullnivå och , Närdet gäller tullprocedurer anser vi det från svensk sida angeläget att ett närasamarbete äger rum mellan EFTA-länderna och EG om att utarbeta regler föröverföring av handels- och tulluppgifter med hjälp av datorer. En fråga som harhög prioritet är härvid överföring på elektronisk väg av information i detgemensamma tulldokumentet. Somläget nu är finns det möjlighet att inleda ett antidumpningsförfarande motimport som bedöms som marknadsstörande i handeln mellan och EG, Dennamöjlighet finns inte i handeln mellan EG:s medlemsländer. Enligt svensk meningär det ett synnerligen angeläget mål att antidumpningsåtgärder förbjuds inomhela det västeuropeiska frihandelsområdet så att svenska företag i dettaavseende kan åtnjuta samma konkurrenssituation som företagen i , 1och med att de klassiska handelshindren, tullar och kvantitativa begräns ningar, har avvecklats för handeln med industriprodukter i har andra faktorer som kan påverka handeln kommit att få en allt större bety delse. Dessa brukar ofta sammanfattas under benämningen icke-tariffära handelshinder. Det rör sig om t,ex. procedurer för offentlig upphandling, statliga stödåtgärder till företag, indirekta skatter samt s.k. tekniska han delshinder, dvs. hinder som beror på skillnader i kraven på produkters ut formning, provning och godkännande. Enligt olika uppskattningar, med all den osäkerhet som är förenad med sådana beräkningar, kan dessa faktorer 35 beräknas medförakostnadsökningar för företagen och därmed konsumen- Prop, 1987/88:66 ternapå , eller i en hel del fall mer än de tullar som avvecklats. Dessahinder utgör ett stort och svårt område, I vissa fall är det fråga om procedurersom direkt syftar till att förbehålla företag i det egna landet vissa affärer,t,ex, beträffande den offentliga upphandlingen, I flertalet fall rör det sigdock om oavsiktliga effekter av åtgärder som har vidtagits för att uppnå andraekonomiska och sociala syften. Det gäller i många fall statsstöd som ges avregionalpolitiska skäl eller av konjunkturskäl. Det gäller framför allt en radbestämmelser som tillkommit t,ex, för att skydda miljö, människors och djurshälsa och säkerhet samt konsumenternas ekonomiska intressen. Fråganhar vuxit i betydelse och spelar numera stor roll i , därSverige aktivt deltar i förhandlingsarbetet. Inom EFTA har man också kommit enbra bit på väg mot en lösning av flera av dessa problem. harockså de nordiska länderna inlett ett program för avveckling av handelshinder iNorden, Demest ambitiösa målen finns i och den europeiska enhetsakten, senare anges uttryckligen att Gemenskapens mål är att upprätta ett områdeutan inre gränser till utgången av , vilket förutsätter en mycketlångtgående åtgärder för att avveckla alla dessa olika icke-tariffärahandelshinder, EG-kommissionenhar i en s,k, vitbok lagt fram förslag om hur den inre marknadenskall kunna genomföras. Den övergripande tanken är att gränskontrollerna mellanmedlemsstaterna för både varor och personer skall avvecklas helt till periodensslut. För att åstadkomma detta skall orsakerna till de kontroller som finnsundanröjas. Sådana orsaker kan utgöras av t,ex, skillnader i miljö- och säkerhetsföreskrifter,utbildningskrav, skattesatser för moms och andra varuskatter etc.Harmoniseringen skall dock begränsas till de bestämmelser som är absolutnödvändiga för att gränskontrollerna skall kunna avskaffas, bl,a, väsentligasäkerhetskrav som måste gälla i alla medlemsländer, I övrigt skall principenvara att en produkt eller en tjänst som framställts i ett land enligt de reglersom gäller där också skall godkännas i andra medlemsländer. De kontroller somfortfarande behövs skall i huvudsak göras i ursprungslandet och inte vid deinre gränserna. skärps i vissa fall kontrollen vid de yttregränserna, delar in hindren i fysiska hinder, tekniska hinder(som används i vidare mening än vanligt) och fiskala hinder. mellan och EG har svenska företag, på det stadium somarbetet inom EG befinner sig , i väsentliga delar uppnått sammabehandling som företag i i och med att tullar och kvantitativa restriktionerhar avskaffats. Problemen på handelns område knyter sig nu i första hand tillolika slags icke-tariffära handelshinder. Det är ett mycket starkt svensktintresse att åstadkomma likabehandling av svenska företag också pä dettaområde. Detta gäller i synnerhet som vi har anledning att räkna med att EG härkommer att gå fram snabbare . ILuxemburgdeklarationen finns direkta hänvisningar till såväl EG:s inre Prop,1987/88:66 marknad i dess helhet som mera specifikt till flera av deämnesområden som behandlas i . Med utgångspunkt häri harEG och EFTA-länderna successivt inlett en verksamhet pååtskilliga av de områden som berör de icke-tariffära handelshindren. Det liggeri sakens natur att det på flertalet områden krävs tid för att nå resultat.