prop · GB03155 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:155 om skydd för företagshemligheter Regeringenföreslår att anla de förslag som har tagits upp bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en ny lag om skydd för företagshemligheler, som ersätterlagen (1931:152) med vissa bestämmelser mot illojal konkurrens. Dennya lagen innehåller bestämmelser om straff för den som olovligen bereder sigtillgång till en företagshemlighel eller som på annat sätt tar olovligbefattning med en företagshemlighet. Andra angrepp på företagshemlighetergrundar skadeståndsskyldighet. Detta gäller både för den som missbrukar enföretagshemlighet som har anförtrotts honom i en affärsförbindelse och för enanställd som missbrukar en företagshemlighet som han har fått del av i sinanställning. Skadeslåndsskyldighet drabbar också den som utnyttjar eller röjeren företagshemlighel som har fått spridning genom etl skadeståndsgrundandeförfarande av detta slag. Dennya lagen innehåller en särskild regel om skadeståndets bestämmande. Enligtdenna regel skall skadeståndet bestämmas med hänsyn även lill omständigheter avannan än rent ekonomisk betydelse. Vidareinförs en möjlighet atl vid vite förbjuda den som har angripit en förelagshemlighetatt fortsätta detta angrepp. Dennya regleringen föreslås träda i kraft . Lagförslageni denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därförtre huvuddelar: lagrådsremissen (s. 8), lagrådets yttrande (s. 56) ochföredragande statsrådets ställningstaganden till lagrådets synpunkter (s. 63).Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste därför läsa allatre delarna. 1 1987/88. Propositionens lagförslag Prop. Lag om skydd för företagshemligheter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Med företagshemlighel avses i denna lag sådaninformation om af färs- eller driftsförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidka ren håller hemlig och vars röjande är ägnat all medföra skada för honom. Med information förstås både sådana uppgifter som hardokumenterats i någon form, inbegripet ritningar, modeller och andra liknandetekniska förebilder, och enskilda personers kännedom om elt visst förhållande,även om del inte har dokumenterats på något sårskilt sått. 2 § Den som med uppsåt olovligen bereder sig tillgång förelags hemlighet skall dömas för företagsspioneri till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas om gärningen har varit av särskill farlig art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen känn bar skada. Till ansvar enligl första slyckel skall dock inle dömas,om gärningen är belagd med strängare straff i . För försök eller förberedelse till förelagsspioneri skalldömas lill ansvar enligl 23 kap. . 3 § Den som anskaffar en företagshemlighel med vetskap om atlden som tillhandahåller hemligheten eller någon före honom har berett sig tillgång lill denna genom förelagsspioneri skall dömas för olovlig befallning med förelagshemlighet lill bötei" eller fängelse i högst eller, ombrottet är grovt, lill fängelse i högst . Till ansvar enligl första stycket skall dock inle dömas,om gärningen är belagd med strängare straff i . 4 § Den som görsig skyldig till brott enligt 2 eller 3 § skall ersätta den skada som uppkommergenom brottet eller genom att företagshemlighelen obehörigen utnyttjas ellerröjs. 5 § Den som uppsåtligeneller av oaktsamhet obehörigen utnyttjar eller röjer en företagshemlighel hosen näringsidkare som han i förtroende har fåll del av i samband med enaffärsförbindelse med denne skall ersätta den skada som uppkommer genom hansförfarande. 6 § Enarbetstagare som uppsåtligen eller av oaktsamhet obehörigen utnyttjar ellerröjer en förelagshemlighet hos arbetsgivaren som han har fåll del av i sinanställning under sådana förhållanden all han insåg eller borde ha insett allhan inle fick avslöja den skall ersätta den skada som uppkommer genom hansförfarande. Har förfarandet ägt rum'sedan anställningen upphört,tillämpas första Prop. 1987/88:155 stycket endast om förfarandet varotillbörligt. 7 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet obehörigenutnyttjar eller röjer en företagshemlighet som, enligt vad han inser eller bör inse, har angripits enligt denna lag skall ersätta den skada som uppkommer genom hans förfarande. Om någon utnyttjar eller röjer en företagshemlighel somhan eller någon före honom har fått del av i god tro, skall förfarandet inteanses obehörigt. 8 § Ansvar enligt20 kap. 3 § skall inte ådömas någon på grund av överträdelse av 5,6 eller 7 §. 9 § Vidbestämmande av skadestånd enligt 4-7 §§ för ett angrepp på en näringsidkaresföretagshemlighet skall hänsyn las även till dennes intresse av att hemligheteninle obehörigen utnyttjas eller röjs och till övriga omständigheter av annan änrent ekonomisk betydelse. 10 § Talan om skadestånd enligt denna lag får avse skadaendast innan talan väcktes. För skada under lid är rätten till skadestånd förlorad. 11 § Den som har angripit en företagshemlighel enligtdenna lag kan av domstol vid vite förbjudas att ulnytlja eller röja förelagshemligheten. Talan enligt första stycket förs av den som har utsattsför det rättsstridiga angreppet. Sådan talan får föras även i samband med åtalför brott som avses 12 eller 3 §. Talan om utdömande av vite förs vid den domstol som iförsta instans har prövat frågan om vitesförbud. Talan förs av den som haransökt om förbudet. I samband med sådan talan får talan föras om nyttvitesförbud. Den som har överträtt ell vitesförbud fär inte dömas tillstraff för en gärning som omfattas av förbudet. 12 § Etl vilesförbudkan hävas på talan av den som har ålagts förbudet, om ändamålet med förbudethar förlorat sin betydelse. 13 § Om den somhar ansökt om vitesförbud enligt 11 § visar sannolika skäl för atl en företagshemlighelhar angripits enligt denna lag och det skäligen kan befaras att svaranden genomatt fortsälla angreppet förringar värdet av företagshemligheten, får domstolenmeddela vilesförbud för liden intill dess alt målet slutligt har avgjorts ellerannal har förordnals. Därvid tillämpas 15 kap. 5-8 §§ . I fråga om överklagande av beslut enligt första stycket samli fråga om" handläggningen i högre rätt gäller vad som föreskrivs irättegångsbalken om talan mot beslut enligt 15 kap. . 14 § Har någon angripit en företagshemlighet enligt dennalag, kan domstol förordna atl en handling eller ett föremål som han har i sinbesittning och som innefattar hemligheten skall överlämnas lill den som harutsatts för det rätlsstridiga angreppet. Om det finns skäl för det, fårdomstolen förordna atl överlämnandet skall ske mol lösen. Kan en handling eller etlföremål som innefattar en företagshemlighet Prop. 1987/88:155 inte utanolägenhet överlämnas enligt första stycket, får domstol förordna all handlingeneller föremålet skall förstöras eller ändras eller utsättas för annan åtgärdsom är ägnad atl förebygga missbruk. Förordnande enligt denna lag skall dockinte meddelas, om förverkande eller annan åtgärd som är ägnad atl förebyggamissbruk skall beslutas enligt 36 kap. . Talanenligt första eller andra stycket förs av den som har utsatts för deträttsstridiga angreppet. Sådan talan får föras även i samband med åtal för broftsom avses i 2 eller 3 §. Denna lag träder i kraft den Ijanuari 1989. Genom lagen upphävs lagen(1931:152) med vissa bestämmelser mol illojal konkurrens. Bestämmelserna omskadestånd i den lagen tillämpas dock alltjämt i fråga om handlingar som harföretagits före ikraftträdandet. Lag omändring i datalagen (1973:289) Härigenom föreskrivs all 21 § dalalagen (1973:289) skallha följande lydelse. Den som olovligen bereder sig tillgång lill upptagning för automatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller i register för in sådan upptagning dömes för dataintrång lill böter eller fängelse i högst , om ej gärningen är belagd med straff i . Med upptagning avses härvid även uppgifter som är under befordran via elektroniskt eller annal liknande hjälpmedel för alt användas för automatisk dalabehandling. Den som olovligen bereder sig tillgång lill upptagning förautomatisk databehandling eller olovligen ändrar eller utplånar eller iregister för in sådan upptagning dömes för dataintrång till böter ellerfängelse i högst , om ej gärningen är belagd med straff i elleri lagen (1988:000) om skydd för företagshemligheler. Med upptagning avseshärvid även uppgifter som är under befordran via elektroniskt eller annatliknande hjälpmedel för alt användas för automatisk databehandling. För försökeller förberedelse till dataintrång döms lill ansvar enligt 23 kap.brottsbalken. Skulle brottet, om det hade fullbordats, ha varil att anse somringa, får dock inte dömas lill ansvar enligt vad som har sagts. Denna lag träder i kraft den . Senasle lydelse 1986:122. 3 Förslagtill Prop. Lag omändring i sekretesslagen (1980:100) Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)dels att nuvarande I kap. 11 § skall betecknas I kap. 12 §, dels att den nya Ikap. 12 § och 6 kap. I § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skallinföras en ny paragraf, I kap. II §,av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I kap. 11 § / fråga om företagshemligheter finns särskilda bestämmelsersom är tillämpliga ulöver föreskrifterna i denna lag. I finns bestämmel- I finnsbestämmel ser om ansvar för den som bryter ser om ansvar för den som bryter mot förbud enligt denna lag att röja mol förbud enligt denna lag att röja eller utnyttja uppgift och för den eller utnyttja uppgift och för den som bryter mot förbehåll som har som bryter mot förbehåll som har uppställts med slöd av lagen vid'ul- uppställts med stöd av lagen vid ut lämnande av uppgift. lämnande av uppgift. Ansvar enligt 20 kap. 3 § skall dock intefölja, om någon vars anställning hos en myndighet har upphört röjer eller utnyttjarsådana uppgifter som avses i 6 kap. 1 §. Sekretess gäller i myndighets affärsverksamhet för uppgiftom myndighetens affärs- eller driftförhållanden, om del kan antas att någonsom driver likartad rörelse gynnas på myndighetens bekostnad om uppgiften röjs.Under motsvarande förutsättning gäller sekretess hos myndighet för uppgift omaffärs- eller driftförhällanden hos bolag, förening, samfällighet ellerstiftelse som driver affärsverksamhet och vari det allmänna genom myndighetenutövar etl bestämmande inflytande eller bedriver revision. Sekretessen hos enmyndighet som bedriver sådan revision gäller dock inle, om uppgiften ingår ibeslut av myndigheten. Har uppgift, för vilken sekretess gäller enligtförsta,stycket, lämnats till annan myndighet, gäller sekretessen också där.Sekretessen gäller dock inte, om uppgiften ingår i beslul av den mottagandemyndigheten. 1 fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . För den vars anställning hos myndigheten har upphörtgäller förbudet enligl första stycket all Senaste lydelse 1987:520'. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. röja eller utnyttja uppgift endast i den utsträckning somföljer av 3 § andra stycket lagen (1931:152) med vissa bestämmelser om illojalkonkurrens. Denna lag träder i kraft den . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , , , R. , ,, , , G. , Lagrådsremiss om skydd för företagshemligheter 1 Inledning Iseptember 1979 tillkallades en särskild utredare (professorn )med uppdrag att utreda frågor om skydd för företagshemligheter m. m. Utredaren,som har bedrivit sitt arbete under namnet utredningen om skydd förföretagshemligheter, avlämnade betänkandet (SOU 1983:52)Företagshemligheter. En sammanställning av remissyttrandena har gjorts ijustitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr3355-83). Tillprotokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av betänkandet sombilaga 1 , dels utredningens lagförslag som bilaga 2 , dels en förteckning överremissinstanserna som bilaga 3. Beträffandenuvarande förhållanden samt utredningens närmare överväganden hänvisas tillbetänkandet. Underlagstiftningsärendets beredning har en hearing om det närmare innehållet iutredningens förslag hållits med företrädare för riksåklagaren, ,, , patent- och registreringsverket,vid , ,i (LO), (),Centralorganisationen /SR, (), , , ,samt Näringslivets delegation för marknadsrätt. Vidarehar under lagstiftningsärendets beredning överläggningar hållits medföreträdare för justitiedepartementen i och . Frånsamhällsekonomisk synpunkt är det väsentligt att det råder en effektiv ochsund konkurtens inom näringslivet. gaär i betydande utsträckning beroende av den samlade kunskapen inom Prop.1987/88:155 företaget om produktion, utveckling och förnyelse, ombranschförhållanden och affärsförbindelser, om marknadsföring, administrationoch liknande. Kunskapen gäller ofta förhållanden som ständigt förändras ochförnyas. I en del fall kan del röra sig om information som har ekonomiskbetydelse . Företagetskunskaper är i jämförelse med andra produktionsfaktorer av allt störrebetydelse för förmågan att konkurrera på marknaden. Mot denna bakgrund är delnaturligt för det enskilda företaget att söka behålla och skydda sådan kunskap.Företagets unika eller strategiska kunnande betraktas som en företagshemlighet.Ur näringsidkarens synvinkel framstår ett skydd för företagshemligheler oftasom minst lika angeläget som skyddet för materiella tillgångar och immateriellaensamrätter. Fråganom ett skydd för företagshemligheter kan också ses i ett vidare perspektiv.Indirekt kan brister i det rättsliga skyddet för företagshemligheter bromsainvesteringsviljan. Utan ett rimligt skydd kan det vidare bli svårt försvenska förelag att förvärva betydelsefullt kunnande från utländska företag.Även samarbetet inom landet mellan enskilda företag kan försvåras. Motde skyddsintressen som jag nu har beskrivit måste emellertid ställas att detfrån allmän synpunkt är angeläget med ett brett och fritt kunskapsutbyte. Detär också viktigt att konkurtensen inom näringslivet är effektiv. Mot de angivnaskyddsintressena står vidare den enskilde arbetstagarens intresse av att frittkunna utnyttja sin erfarenhet och utveckla sitt kunnande. Med skyddsintressenakonkurterar även allmänna och enskilda önskemål om insyn, information ochkontroll. Skyddet för företagshemligheter får inte sträcka sig så långt att dethotar den fria opinionsbildningen. Igällande rätt ger lagen (1931:152) med vissa bestämmelser mot illojal konkurtens(IKL) ett skydd på konkurtensrättsliga grunder för företags-specifikt kunnande.Vidare ger ett kompletterande skydd när det gäller sådana illojalaangrepp mot ett företag som kan påverka dess konkurtensförmåga. Dessabestämmelser i och har setts över av utredningen om skydd förföretagshemligheter. Enligt utredningen är bestämmelserna i otidsenliga tillsin utformning och ger också i olika avseenden ett otillräckligt skydd. Vidaretäcker inte alla angreppsformer. Utredningenanser därför att del finns ett påtagligt behov av ny lagstiftning på området. bör de nya reglerna samlas i en särskild lag om skydd förföretagshemligheter, som innehåller både straffrättsliga och civilrältsligaregler liksom regler om vilesförbud vid angrepp på en företagshemlighet. Remissinstansernahar instämt i utredningens uppfattning att det är angeläget att denlagstiftning som finns till skydd för företagshemligheter moderniseras. Deflesta remissinstanserna har också menat att utredningsförslaget i huvudsak ärväl ägnat att läggas till grund för lagstiftning. Detråder alltså enighet om att det nuvarande skyddet för företagshem ligheler är bristfälligt. Bristerna visar sig bl. a. i att den som innehar en företagshemlighel saknar möjligheter lill snabba och effektiva ingripanden 9 mot den som utnyttjarhemligheten på ett olagligt sätt. En annan brist är att Prop. 1987/88:155 densom tillgodogör sig effekterna av ett intrång i en annans företagshemlighetsällan direkt träffas av någon sanktion. Vadjag här redovisat leder mig till slutsatsen att det finns behov av en nylagstiftning till skydd för företagshemligheter som är effektivare än den nuvarande.Av vad jag förut sagt framgår att en avvägning emellertid måste göras mellan deolika intressen som gör sig gällande i sammanhanget. Ensärskild fråga är om denna lagstiftning, som utredningen har föreslagit, börinnehålla en samlad reglering av både civilrättslig och straffrättslig karaktär.Utredningens förslag i denna del har under remissbehandlingen föranletterinringar från riksåklagaren och sårbarhetsberedningen. Riksåklagaren anseratt en målsättning vid straffrättslig lagstiftning bör vara att bestämmelsersom rör allvarlig kriminalitet bör finnas i samt att angrepp påföretaghemligheter i många fall har just en sådan karaktär. Föregen del vill jag erinra om att det exempelvis beträffande datortela-teradegärningar finns en ambition att undvika specialregler som tar sikte på självatekniken. Målsättningen är i stället att genom justeringar inom ramen för detraditionella brottsbegreppen anpassa dessa till de speciella krav, som den nyatekniken medför. Del finns i och för sig goda skäl för ett motsvarande tillvägagångssättnär det gäller angrepp på företagshemligheter, eftersom de flesta situationerför vilka straffrättsliga sanktioner bedöms nödvändiga tordeomfattas av bestämmelser. har för övrigt i ett annatsammanhang pekat på de problem som en splittrad lagstiftningsteknik medför och- när det gäller brott av inte obetydlig svårighetsgrad - förordat en mersamordnad reglering inom ram (se JuU 1984/85:28 s. 23). Detfinns emellertid flera skäl som talar för att det i varje fall för närvarandeinte är lämpligt att inordna de straffrättsliga bestämmelserna om skydd förföretagshemligheter i . Straffbestämmelsernaom förelagshemligheter skall ha till syfte att ge skydd för sådan informationsom - vare sig den på något sätt är materialiserad eller ej - närmast utgör enimmateriell tillgång i ett företag. Regleringen får därmed bl. a. vissaparalleller med den som ger skydd för uppfinningar och upphovsrältsliga verk.Frågan om skydd för information gör sig emellertid också gällande i en radandra sammanhang och kan förväntas få allt störte betydelse. Enligt min meningär det därför, om man vill införa straffbestämmelser i som direkttar sikte på olika angrepp på immateriella tillgångar, inte lämpligt attbegränsa dessa till enbart angrepp pä företagshemligheter. Något underlag föröverväganden om en längre gående reform finns emellertid inte . Detkan vidare framhållas alt det finns etl klart behov av regler som ger möjligheter till ingripanden och sanktioner också i andra fall än sådana som bör omfattas av straffbestämmelser. Regler om skadeståndsskyldighet och möjligheter till utfärdande av vite torde i praktiken vara av minsl lika stor betydelse när det gäller att skapa ett godtagbart skydd för företagshemlig heter. Sammantaget blir det alltså fråga om en mångskiftande reglering, som enligt min mening inte minst av pedagogiska skäl bör hållas samman. Från näringslivshåll harockså framhållits att en sammanhållen lagstift- Prop. 1987/88:155 ningsproduktkan förväntas få störte genomslagskraft. Jagansluter mig därför till den lösning som utredningen har förordat, nämligen attbestämmelsema om skydd för företagshemligheter samlas i en särskild lag. Lagenmed vissa bestämmelser mot illojal konkurtens (IKL) kan därmed upphävas. Närdet gäller den nya lagens närmare utformning har bl. a. datainspektionen ochSvenska föreningen för ADB och juridik framhållit att betydelsen av informationsteknikensutveckling inte tillräckligt har beaktats av utredningen och attutredningsförslaget därför är i behov av en genomgripande komplettering. Jagdelar inte den uppfattningen. Enligt min mening kan lagstiftningen i alltväsentligt utformas enligt de principer som utredningen har redovisat. Det ärvälkänt att den nya tekniken i många fall påtagligt ökar förelagens sårbarhet.Utredningen har också vid utformningen av sitt förslag beaktat dennaomständighet. Detta gäller både de risker för ADB-relaterade angrepp påföretagshemligheter som kan förutses och den sårbarhet som följer med ADB-hanteringav stora mängder känslig information. Remissbehandlingen har inle hellertillfört diskussionen något nytt i sak eller fäst uppmärksamheten på nyariskfaktorer. Självfalletmåste emellertid utvecklingen på dataområdet följas med uppmärksamhet. Jag villhär erinra om att regeringen har bildat en statsrådsgrupp med uppgift attsärskilt följa ADB-frågorna, däribland säkerhetsfrågorna. Gruppen leds avchefen för . Statsrådsgruppen har till sig knutit ensärskild samrådsgrupp med bred representation från såväl den offentligasektorn som det privata näringslivet. Vadjag nu har sagt innebär att jag ansluter mig till den uppläggning av den nyalagen om skydd för företagshemligheter som utredningen har förordat. I detföljande avser jag att närmare behandla frågorna om begreppetföretagshemlighel i avsnitt 2.2, företagsspionerii avsnitt 2.3, arbetstagaresmissbruk av företagshemligheter i avsnitt 2.4, missbrukav företagshemligheter som har anförtrotts i affärsförbindelser m.m.i avsnitt 2.5, ansvari andra fall i avsnitt 2.6, bestämmandeav skadestånd i avsnitt 2.7, vitesförbudi avsnitt 2.8, säkerhetsåtgärderi avsnitt 2.9, offentligafunktionärer i avsnitt 2.10, m. i avsnitt 2.11, samt kostnaderi avsnitt 2.12. Minakommentarer till de enskilda lagbestämmelserna återfinns i specialmotiveringen(avsnitt 4). Mitt förslag: Medföretagshemlighet avses i den nya lagen sådan information om affärs- eller driftförhällandeni en näringsidkares rörelse som näringsidkaren håller hemlig och vars röjandeär ägnat att medföra skada för honom. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Del slora flertalet remissinstanser godtar utredningens förslag. Någraremissinstanser menar dock att definitionen inte är tillräckligt tydlig. Skälenför mitt förslag: Det är givetvis en fördel om lagens tillämpningsområde kanutläsas direkt av lagtexten. Svårigheten är här att definitionen av begreppetföretagshemlighet med nödvändighet måste göras ganska vid. Risken är då attdefinitionen inte ger någon nämnvärd ledning. Med hänsyn lill att ordetförelagshemlighet i sig är informativt skulle det i stället kunna övervägas attanvända det i dess allmänna betydelse utan någon legaldefinition. Termen företagshemlighelförekommer för övrigt redan i lagtext, exempelvis i 22 § femte stycketpatentlagen (1967:837) och i 8 kap. 13 § första stycket sekretesslagen(1980:100). Jag anser emellertid att övervägande skäl talar för enlegaldefinition av del slag som utredningen har föreslagit. Innanjag går närmare in på vad definitionen bör innebära vill jag uppmärksamma enterminologisk fråga. Utredningen har använt ordet kunskap för att ange deuppgifter i näringsverksamheten som bör åtnjuta skydd som förelagshemlighet.För egen del anscrjag att detta ord kan ge en felaktig föreställning av skyddsobjekteV.Det är ingalunda så, att en förelagshemlighet måste vara en intellektuelltfristående uppgift av inte obetydlig kvalité, vilket ordet "kunskap"kan ge intryck av. Något krav -motsvarande det som gäller inom patenträtten på uppfinningshöjd bör inte ställas på en företagshemlighel. Inle heller bör det krävas någonform av originalitet. Även förhållandevis triviala uppgifter bör kunna varaföretagshemligheter. Härtill kommer alt en företagshemlighet mycket väl kan haformen av en ritning eller en modell. I dessa fall framslår det som någol oegentiigtatt tala om kunskap som föremål för skyddet. Mot denna bakgrund anser jag detlämpligare att i stället för kunskap använda ordet information. Informationom en produkt eller vara som näringsidkaren ännu inte har introducerat påmarknaden är etl exempel på vad som ryms i begreppet företagshemlighel. Men hithör också information om tekniska landvinningar, produktionserfarenheter ochliknande samt uppgifter av kommersiell art om administration, planering,försäljning, finansiering m. m.