prop · GB0388 · 1987-12-31 00:00:00 — Därtill kommer det allmänna medborgarinflytandet somtillgodoses främst genom krav på muntlig förhandling. Allmänheten ochorganisationer har närvarorätt och möjlighet att ställa frågor till sökandenoch myndigheten och att framställa egna yrkanden. Enligt ärdet en brist att bestämmelser om lokalisering, information och beslutspåverkansaknas i förslaget till ny strälskyddslag. Enligt min mening är defrågor som tar upp betydelsefulla i en nystrålskyddslagstiftning. Det är väsentligt att anläggningar lokaliseras på fränstrålskyddssynpunkt lämpliga platser. Vidare är det betydelsefullt attallmänheten i samband med lokaliseringen ges information och bereds möjlighetatt redovisa sina synpunkter. De frågor som jag nu berört torde så gott somuteslutande vara aktuella i samband med vissa myckel strålskyddskrävandeanläggningar. Vad jag framför allt syftar på är kärntekniska anläggningar.Frågor om sådana anläggningar prövas av regeringen dels enligt lagen (1987:12)om hushållning med naturresurser m. m., dels enligt lagen om kärntekniskverksamhet. Prövningen av miljöskyddsvillkoren för anläggningen sker vidareenligt miljöskyddslagen av. Frågor omallmänhetens information och roll i tillstånds- och lokaliseringsprövningen bl.a. vad avser strålskydd behandlades närmare i anslutning till tillkomsten avförstnämnda två lagar, (prop. 1985/86:3, BoU 1986/87:3, rskr. 34 resp. prop.1983/84:60, NU 17, rskr. Vad som därvid har uttalats bör enligt minmening alltjämt äga giltighet. berörda frågor behandlas därför inte''tterligare i detta lagstiftningsärende. Prop,1987/88:88 Mitt förslag: Dennya strålskyddslagen skall inte innehålla någon reglering av ansvaret för skadorpå grund av strålning. Skadeståndsansvaret skall regleras i skadeståndslagen,atomansvarighetslagen, ellagen och miljöskadelagen. Utredningens förslag:Utredningen har inte uttalat sig rörande skadeståndsregleringen.Remissinstanserna: Frågan har endast berörts av , som i sitt yttrande bl,a,jämför skadeståndsreglerna i atomansvarighets- Prop, 1987/88:88 lagen,miljöskyddslagen och skadeståndslagen. Skälenför mitt förslag: Gällande strålskyddslag saknar bestämmelser om skadeståndsskyldighet.Allmänna regler om ersättning för skador finns i skadeståndslagen. Dessainnebär alt ersättningsskyldighet endast föreligger om en skada haråstadkommits uppsåtligen eller genom vårdslöshet. Skadeståndslagensbestämmelser skall tillämpas om inte annat är särskilt föreskrivet ellerföranleds av avtal eller i övrigt följer av regler om skadestånd iavtalsförhållanden. Föråtskilliga verksamheter som medför särskilda skaderisker för omgivningen harutbildats strängare ersättningsregler än i skadeståndslagen. Enligt dessaföreligger skadeståndsansvar även när skadan inte har åstadkommits uppsåtligeneller genom vårdslöshet (strikt ansvar). Bestämmelser om striktskadeståndsansvar för skador på grund av strålning i den nya strålskyddslagensmening finns i atomansvarighetslagen, ellagen och miljöskadelagen. Atomansvarighetslagenreglerar ansvarigheten för skador som uppkommer i samband med driften avkärnkraftsanläggningar (atomanläggningar) m, m, Lagen bygger på tvåinternationella konventioner, Pariskonvention och 1963 årstilläggskonvention till , Enligtlagen gäller som huvudprincip strikt ansvar för anläggningsinnehavaren.Ersättning utgår således enligt atomansvarighetslagen även omanläggningsinnehavaren inte är vållande till skadan, Ivissa fall har svenska staten subsidiärt ansvar för den ersättningsskyldighetsom åvilar innehavare av en svensk atomanläggning. Somjag tidigare nämnt (avsnitt 2,9,9) finns bestämmelser rörande elektriskaanläggningar i ellagen. Med sådan anläggning avses anläggning för produktion,upplagring, omformning, överföring, distribution eller nyttjande av elektriskström. Enligt ellagen gäller som huvudregel strikt ansvar föranläggningsinnehavaren för skada som orsakats genom inverkan av elektrisk strömfrån anläggningen. Elektriska och magnetiska verkningar av en elkraftledningutgör en sådan "inverkan" av elektrisk ström. Miljöskadelagen(1986:225) är tillämplig när en verksamhet på en fastighet orsakar skador i omgivningengenom olika former av mark- och luftföroreningar, buller, skakningar ellerandra liknande störningar, Lagenskall inte tillämpas på skador som har orsakals av joniserande strålning ellergenom inverkan av elektrisk ström i fall då särskilda bestämmelser gäller.Sådana särskilda bestämmelser återfinns som nämnts i atomansvarighetslagen ochellagen, I övrigt är beträffande såväl joniserande som icke-joniserandestrålning miljöskadelagen tillämplig. Som exempel på tänkbara tillämpningarkan nämnas radioaktiv förorening genom utsläpp eller deponering av radioaktivaämnen. Vidare torde begreppet buller i miljöskadelagen anses infatta ultraljud.Exempel på störning som borde kunna hänföras till kategorin "annanliknande störning" år starkt ljussken eller annan optisk strålning. Avdet anförda framgår att det redan nu finns ett regelsystem angående ersättning för skador orsakade av strålning. Enligt min mening föreligger därför inte behov av särskilda skadeståndsbeslämmelser i den nya strål- 57 skyddslagen, I de fallskadeståndslagen tillämpas bör det dock nämnas att strålskyddslagensaktsamhetsbeståmmelser samt utfyllande föreskrifter som meddelats med stöd avlagen har betydelse vid bedömningen av om skadeståndsgrundande vårdslöshet harförelegal. Prop, 1987/88:88 Mitt förslag: Detskall även i fortsättningen finnas en central strålskyddsmyndighet medhuvudansvar för strålskyddet. Myndigheten skall liksom samverkamed andra myndigheter och organ som sysslar med strålskyddsfrågor. Utredningensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna:Remissinstanserna har i allmänhet inget alt erinra mot vad utredningen anfört.En del remissinstanser är kritiska mot att vissa samordningsfrågor inte harbehandlats. konstaterar i sitt yttrande, att frågan omexponering för strålning från livsmedel och samordningen mellan strålskydds-och livsmedelslagstiftningen knappast har berörts. Statens energiverkefterlyser vidare ett förtydligande vad gäller myndighetsansvaret förkraftfrekventa elektriska fält. påtalar, att utredningen inteberört samordningen med /sjöfartsinspektionen vad gällerstrålskyddet på fartyg. Flera remissinstanser har slutligen påtalat alt kärnkraftsolyckani Tjernobyl har aktualiserat en kartläggning av ansvars- och samordningsfrågor. Skälen för mitt förslag:Behandlingen av strålskyddskontrollen i hela dess vidd är komplicerad, beroendepå dels de varierande slrålningsverk-samheter som förekommer , dels på här delvis kommer in på verksamhetsområden där flera myndigheter haransvar. Min avsikt är att först behandla strålskyddsmyndighetens verksamhet ochdärefter övergå till frågan om samordningen med vissa andra myndigheter. Somjag tidigare framhållit är del angeläget att huvudansvaret för strålskyddetäven samlas hos en central strålskyddsmyndighet. Delär väsentligt att myndighetens resurser kan disponeras så att dess centralafunktion som expertorgan på strålskyddsområdet kan förslärkas. Jag delarutredningens uppfattning alt en sådan uppläggning är nödvändig för att få ensamlad överblick av och samordning i strålskyddsarbetet. Statensstrålskyddsinstilul bör som fungera som strålskyddsmyndighet. Det nu sagda innebär iflera avseenden ett frångående av den syn på strålskyddsmyndighetens arbete somden nuvarande lagstiftningen har, nämligen att kontrollarbetet i stort skergenom en individuell tillståndsprövning och en fortlöpande tillsyn överstrålningsverksamheterna. Som jag utvecklat i avsnitt 2,6.3 innebär det systemjag förordar att kontrollarbetet skall kunna anpassas med hänsyn tillstrålkällans farlighet och kravet på kompetens m. m. Tillde uppgifter som år väsentliga för en central strålskyddsmyndighet höratt utarbeta råd och föreskrifter om åtgärder till förebyggande av Prop.1987/88:88 strålskador i och utanför arbetslivet och i miljön. Betydelsefullaär därvid frågor om mätteknik, riskbedömning samt gränsvärden och högstatillåtna mängder av radioaktiva ämnen som får användas. Grunden för dennaverksamhet är att ett målinriktat forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs ochatt kunskaperna och erfarenheterna om strålskyddet följs upp. Det är också avbetydelse att tillskapa rutiner för underhållskontroll av förekommandeapparattyper. För att få ett enhetligt kontrollsystem bör strålskyddsmyndighetenge ut råd och föreskrifter i dessa frågor. Det är viktigt att myndighetendeltar i det internationella samarbetet i strålskyddsfrågor och i sinaföreskrifter beaktar och omsätter till svenska förhållanden de överenskommelseroch rekommendationer som ratificerat eller förbundit sig att följa. Enannan viktig roll för strålskyddsmyndigheten, som enligt min uppfattningsärskilt bör understrykas, är att svara för informationen om strålskyddsfrågoroch i anslutning härtill fungera som ett organ till vilket arbetsgivare ocharbetstagare, liksom allmänheten, kan vända sig för att få sakkunniga råd ochupplysningar i strålskyddsfrågor. Föratt den som bedriver verksamhet med strålning skall kunna leva upp till de kravsom ställs på honom vad gäller strålskyddet torde det också i flera fall varaviktigt för strålskyddsmyndigheten att centralt verka för att de anställda istrålskyddsarbetet - liksom skyddsombud och andra som engageras i den lokalaskyddsorganisationen - fåren tillfredsställande och adekvat utbildning islrålskyddsfrågor. Iavsnitt 2.9 har jag kommit in på frågan om samordningen mellanstrålskyddsmyndigheten och andra myndigheter. Min avsikt är att i del följandenågot närmare belysa samordningen på vissa områden. Rent allmänt bör detåligga strålskyddsmyndigheten att, så långt det är rimligt och meningsfullt,verka för samråd och samverkan med andra myndigheter som är verksamma påområden där strålning förekommer. Det gäller inte bara vid utfärdande avallmänna råd och föreskrifter eller uppläggning av forskningsprojekt utan ocksåvid utformningen av olika moment i strålskyddskontrollen. Arbetarskyddsstyrelsenoch yrkesinspektionen är tillsynsmyndigheter enligt arbetsmiljölagen.Arbetarskyddsstyrelsen utövar den centrala tillsynen, medan den lokalatillsynen utövas av yrkesinspektionen under styrelsens överinseende ochledning. Arbetarskyddsstyrelsenutarbetar föreskrifter om tillämpningen av ar-belsmiljölagen. På grund av sittövergripande ansvar för arbetsmiljön kan arbetarskyddsstyrelsen utfärdaskyddsföreskrifter som även rör slrålskyddsfrågor. Exempel på sådanaföreskrifter som har utfärdats omfattar radiofrekvent strålning, laser ochradon. Strålskyddsmyndighetenssamverkan med arbetarskyddsverket bör utgå från att samhällets resurser för kontrollen och tillsynen inom arbetsmiljö området utnyttjas ändamålsenligt. Möjligheten att ytteriigare utnyttja yr- 59 kesinspektionensresurser vad gäller tillsynen inom industriområdet - Prop. 1987/88:88 t.ex. i fråga om apparater av enklare beskaffenhet som avger joniserandestrålning bör därvid som jag tidigare nämnt övervägas. Det innebär attutbildningen i skyddet mot strålning - såväl joniserande som icke-joniserande- av yrkesinspektionens personal kan behöva förstärkas. Arbetsmiljölagen gäller inte skeppstjånst på andra fartygän örlogsfartyg. Arbetarskyddsbestämmelser för skeppstjänst finns i lagen (1965:719)om säkerheten på fartyg. Tillsynen enligtden lagen kan bl, a. omfatta strålkällor av olika slag som ingår i fartygetsutrustning. bör vid sådan tillsynsverksamhet samverka medstrålskyddsmyndigheten på motsvarande sätt som arbetarskyddsstyrelsen/yrkesinspektionensamverkar med strålskyddsmyndigheten inom arbelsmiljölagenstillämpningsområde. En ny fartygssäkerhetslag skall fr, o. m, ,(prop, 1987/88:3, , rskr, 42), ersätta lagen om säkerheten på fartyg, I dennya lagen har arbetsmiljöreglerna omarbetats efter mönster frånarbetsmiljölagen. skall kvarstå som fillsynsmyndighet. Den nyafartygssäkerhetslagen innebär ingen ändring vad gäller samordningen med strålskyddslagstiftningen. är central förvaltningsmyndighet inom bl.a. hälso- och sjukvården samt tandvården och svarar för Ullsynen inom dessaområden. I fråga om den landstingskommunala hälso- och sjukvården meddelar socialstyrelsende föreskrifter som behövs till skydd för enskilda. har vidarebemyndigats att meddela de föreskrifter om åliggande för hälso- ochsjukvårdspersonal som behövs till skydd för enskilda eller för verksamhetensbedrivande i övrigt. Vad gäller samverkan mellan strålskyddsmyndigheten ochsocialstyrelsen i frågor om strålskyddet av patienter bör som utgångspunktgälla att tillsynen inte är en uppgift för endast utan att ävensträlskyddsmyndigheten har en aktiv del däri. Dessa myndigheters tillsyn skerdock frän olika utgångspunkter. Jag förutsätter att ochstrålskyddsmyndigheten liksom verkar för att en ändamålsenligsamordning kommer till stånd vad gäller patientstrålskyddet. En viss överlappningav tillsynsmyndigheternas ansvarsområden kan därvid kanske inte helt undvikas.En sådan överlappning behöver dock inte alltid vara till nackdel och fåraccepteras med hänsyn till lagstiftningens utformning och karaktär. Frågor rörande radioaktiva läkemedel har fått en särskildreglering genom lagen om radioaktiva läkemedel. Som jag närmare utvecklat iavsnitt 2.9.2 bör samordningen mellan den nya strålskyddslagen och lagen omradioaktiva läkemedel ske på samma sätt som . Strålskyddsmyndighelens ansvar för slrålskyddsfrågor vidforsknings- eller hälsoundersökningar bör ha samma innehåll som vid en medicinskt grundad undersökning av en enskild patient. I den mån en skyddsfråga har medicinsk karaktär bör samråd ske med . Huruvida efter ett 60 sådantsamråd särskilda villkor foreller begränsningar av undersökningen, Prop.1987/88: J som är påkallade med hänsyn till patientskyddet, skall meddelas avstrålskyddsmyndigheten eller av torde myndigheterna kunnabestämma. Hälsoskydd i bostäder m.m. Skyddet mot vissa hälsorisker i bostäder, värd - ochsamlingslokaler m.m. regleras i hälsoskyddslagen (1982:1080). Den centralatillsynen åvilar med viss fördelning gentemot statensnaturvårdsverk. Regional tillsyn utövas av länsstyrelserna och den lokalatillsynen av kommunernas miljö- och hälsoskyddsnämnder. I avsnitt 2.8 rörandenaturlig strålning har jag berört att miljö- och hälsoskyddsnämnderna har enviktig uppgift i strålskyddssammanhang vad gäller radonfrågorna. Jag har vidare beskrivit strålskyddsmyndighetens roll idetta sammanhang. Myndigheten skall ha det övergripande ansvaret för att följautvecklingen i fråga om strålning i bostäder. Myndigheten skall bl. a.rekommendera gränsvärden samt verka för utveckling och standardisering avmätteknik och mätmetoder. Myndigheten skall ha möjlighet att ställa krav påprovning och kontroll av mätteknik och utrustning. har huvudansvaret för tullfrågor.Enligt gällande ordning sker övervakningen av införsel till riket avradioaktiva ämnen enligt föreskrifter som meddelas av generaltullstyrelsen isamråd med . När det gäller strålskyddsfrågor inomgeneraltullstyrelsens ansvarsområde bör liksom ett samarbete ske medstrålskyddsmyndigheten. Utsläpp av radioaktiva ämnen Samhällets beredskap i samband med utsläpp av radioaktivaämnen har behandlats när beslutade om (prop. 1984/85:161, FöU 12, rskr. 389) och tillkomsten av räddningstjänstlagen(1986:1102), (prop. 1985/86:170, FöU 1986/87:2, rskr. Eriaren-helerna avTjernobylolyckan kan eventuellt motivera ytteriigare diskussion i den frågan.Regeringen har för övrigt i beslut bemyndigat chefen förförsvarsdepartementet att tillkalla en kommitté med uppdrag att utredaberedskapen mot utsläpp av radioaktiva ämnen (Dir. 1987:28). Milt förslag tillny strålskyddslag påverkar inte ansvarsfördelningen mellan berördamyndigheter. 2.11Ikraftträdande m. m. Prop. Jagföreslår att den nya strålskyddslagen träder i kraft . Enligtmin mening bör vissa övergångsbestämmelser knytas ull den nya lagen. Min avsiktär att återkomma till den frågan i specialmotiveringen, avsnitt 5,1 Utredningenhar uttalat, att förslaget till en ny strålskyddslag inte innebär någonkostnadsstegring om den genomförs. Någon närmare kostnadsanalys har dock intelämnats. Föregen del får jag i denna fråga anföra följande. Den nya strålskyddslagen fårett vidare tillämpningsområde än nu gällande lag. Detta medför attsträlskyddsmyndighetens ansvarsområde vidgas. Vid en bedömning avkostnadskonsekvenserna måste beaktas att strålskyddsmyndighetens verksamhetdelvis kommer att få en ändrad inriktning. Den redan inledda övergången fränindividuellt inriktad tillståndsprövning och fortlöpande tillsyn överstrålningsverksamhet till generell tillståndsprövning och utarbetande avföreskrifter bör medföra lättnader för myndigheten. De kostnader som denändrade inriktningen inledningsvis kan medföra bör enligt min mening rymmasinom nuvarande kostnadsramar. Enligtden nya lagen skall den eller de myndigheter som regeringen bestämmer utövatillsyn över efterlevnaden av lagen. Strålskyddstillsynen skall vidare kunnaöverlåtas åt kommuner. Den huvudsakliga tillsynen bör utövas av statensstrålskyddsinstitut. Jag har i avsnitt 2,6,3 nämnt att tillsyn även skall kunnautövas av bl, a, arbetarskyddsstyrelsen/yrkesinspektionen samt miljö- ochhälsoskyddsnämnderna. Både arbetarskyddsstyrelsen/yrkesinspektionen och miljö-och hälsoskyddsnämnderna utövar sirålskyddstillsyn med stöd avarbetsmiljölagen respektive hälsoskyddslagen. Den arbetsbörda som en formelltillsyn enligt strålskyddslagen medför torde därför enligt min mening inte bliav sådan omfattning att den leder till ökade kostnader för berörda myndigheteroch kommuner. Dennya lagen kommer att ställa större krav på den som är verksam med strålning.Den som bedriver verksamheten skall i ökad omfattning svara för strålskyddet.En målsättning med den nya lagen år vidare att flytta framstrålskyddskonlrollen till tillverkar- och försäljningsleden genom alt detställs krav på provning. Det kan inte uteslutas att den nya lagens inriktningkommer att medföra ökade kostnader för dem som är verksamma med strålning. Ivissa fall kan kostnader till följd av bl. a. krav på provning drabbaden enskilde konsumenten. Sammanfattningsvisbör de ekonomiska konsekvenserna av den nya strålskyddslagen inte bli särskilt omfattande. Enligt min mening finns det både från allmän och enskild synpunkt ett starkt intresse av att införa en ny lag som moderniserar och effektiviserar strålskyddet. Jag anser därför att de nu beskrivna ekonomiska och organisatoriska konsekvenserna av den föreslagna lagstiftningen bör kunna accepteras. 3Följdändringar i viss annan lagstiftning Prop.1987/88: Den nya lagen föranleder ändringar av redaktionell art iviss annan lagstiftning. Jag avser här lagen (1982:821) om transport avfarligt gods, lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och lagen (1985:426) omkemiska produkter. I enlighet med vad jag nu har anfört har inom miljö- ochenergidepartementet upprättats förslag till 1, strålskyddslag, 2, lag om ändringi lagen (1981:289) om radioaktiva läkemedel, 3, lag om ändringi lagen (1982:821) om transport av farligt gods, 4, lag om ändringi lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 5, lag om ändring i lagen (1985:426) om kemiskaprodukter. Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen för socialdeparte mentet och förslaget under 3 i samråd med chefen för kommunikationsde partementet. Lagrådet har granskat lagförslagen under 1 och 2, Övrigalagförslag är av sådan beskaffenhet alt lagrådets hörande skulle saknabetydelse. 5.1 Förslaget till strålskyddslag Uppläggningen av den nya lagen bygger på samma principersom den nu gällande lagen, dvs, att strålningsverksamhet skall slå under samhälletskontroll genom en särskild strålskyddsmyndighel samt att för sådan verksamhetskall med hänsyn till strålskyddet krävas tillstånd eller annan form avförhandsprövning och att verksamheten skall slå under erforderlig löpandetillsyn. Den nya lagen innebär emellertid flera pnncipiella och materiellaändringar i förhållande till gällande lagstiftning, bl, a. i fråga om lagenstillämpningsområde, ansvarsförhållanden saml tillstånds- och tillsynssystemetsuppbyggnad. Den nya lagen får i många avseenden sitt konkreta innehållgenom föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer. En sådan ordning har ansetts nödvändig med hänsyn till ämnetskaraktär och målsättningen att skapa regler som medger att behövligastrålskyddsåtgärder alltid kan vidtas med stöd av strålskyddslagstiftningenallt eftersom kunskaperna om strålningens effekter ökar samt nyaanvändningsområden utvecklas. Även den nya lagen benämns "strålskyddslag".Begreppet strålskydd har använts och har blivit väl känt såväl idagligt tal som inom strålskyddskretsar. Benämningen är kortfattad ochlällhanleriig. För attundvika förväxling mellan gällande lag och den nya kallas i följande specialmolivering den nuvarande lagen strålskyddslag. "' Dennya lagen har disponerats på följande sätt. Efter de inledande Prop. 1987/88:88bestämmelserna (1-5 §8) följer ett avsnitt om allmänna skyldigheter (6-12 88).I avsnittet finns aktsamhetsregler rörande verksamhet med strålning,radioaktiva ämnen och tekniska anordningar som kan alstra strålning. Härefterföljer regler om radioaktivt avfall och kasserade tekniska anordningar (13-1488). Följande avsnitt (15-19 88) innehåller vissa bemyndiganden för regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter omförbud, provning och vissa andra strålskyddsföreskrifter. Avsnittet innehålleräven bestämmelser om minderåriga och läkarundersökning. Därefter följer treavsnitt rörande tillstånd (20 25 88), tillståndsvillkor m. m. (26-27 88) ochåterkallelse av tillstånd (28 8). Tillsynen över efterlevnaden av lagenregleras i 29-34 88. Lagen innehåller slutligen bestämmelser om ansvar m. m. i35-42 88. nya lagen används som benämning på olika strålkällor följande begrepp:radioaktivt ämne, teknisk anordning som kan alstra strålning saml tekniskanordning i vilken radioaktivt ämne ingår. Terminologin har utformats medbeaktande av lagrådets förslag. Jag återkommer till den frågan i anslutningtill 3 8. Ettradioaktivt ämne karakteriseras av att atomkärnorna inte är stabila utan kansönderfalla. När ett radioaktivt ämne sönderfaller utsänds joniserandestrålning. Strålningens intensitet beror på mängden sönderfall per tidsenhet.Liksom enligt strålskyddslag omfattar begreppet radioaktivt ämne båderadioaktiva grundämnen och föreningar vari sådana ämnen ingår. Även preparat,beredningar och andra konstgjorda produkter som sänder ut joniserande strålningomfattas av begreppet. Dennya lagens tillämpningsområde är inte inskränkt till ämnen vars radioaktivitetöverstiger en viss intensitet. Huvudprincipen är alt lagen gäller alla slagsradioaktiva ämnen. Genom en särskild bestämmelse (3 8) ges regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer rått att föreskriva undantag från lagenstillämpning beträffande radioaktiva ämnen i den utsträckning det kan ske utanatt syftet med lagen åsidosätts. Avsikten är att den nya lagens nedre gränsskall bestämmas med stöd av detta bemyndigande. teknisk anordning som kan alstra strålning alstras strålningen på elektriskväg. Det kan vara såväl joniserande som icke-joniserande strålning. Somexempel kan nämnas röntgenanordning resp. anordning som alstrar ultraviolettstrålning (t. ex. solarium). Karakteristiskt för sådana tekniska anordningar äratt de endast alstrar strålning då de är påslagna. Ett radioaktivt ämne däremotsänder ut strålning så länge som det är radioaktivt. Ivissa tekniska anordningar alstras strålning som en bieffekt. Avsikten med anordningen är inte alt sända ut strålning. Man brukar i dessa fall tala om s. k. parasitär strålning. Det kan gälla såväl joniserande som icke-joni serande strålning. Som exempel på sådana tekniska anordningar som kan alstra strålning kan nämnas TV-apparater och eleklronmikroskop.