prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Jaganser inle aU det finns nägol behov av den av kommittén föreslagna beteckningen"utvidgad stiftssamfällighet". Termen kan vara vilseledande. Det ärju verksamhetens omfaUning som utvidgas, inte samfälligheten som sådan. Vidarebör framhållas, aU om sfiftssamfälligheten skall överta uppgifter som tidigarehar vilat på en flerpastoratssamfällighet, bör beslutet beredas så atl del kansamordnas med eU beslut av stiftsstyrelsen om att ändra eller upplösaflerpastoralssamfälligheten. Några remissinstanser haruppfattat kyrkokommitténs förslag så, att om församlingarna i elt pastoralbeslutar att fill en flerpastoratssamfällighet eller till stiftssamfällighetenöveriåta sin kompetens i fråga om viss eller alla ekonomiska angelägenheterblir den församlingsegendom som hör samman med den berörda verksamhetensamfidigt samfällighetens egendom. Kyrkomötet (KO 1987:3 avsniU 4.1) uttalarau församlingslagens bestämmelser om kompelens och samfällighelsbildning intepåverkar äganderäUen fill den fasta egendomen. Kyrkomötet efteriyser dock eUklariäggande på denna punkt. Jag finner därför anledning påpeka aU då ensamfällighet bildas finns de ingående församlingarna kvar som kyrkokommuneroch självständiga juridiska personer med bibehållen äganderätt också lill denfasta egendomen. DeUa gäller självfallet även om samfälligheten har anförtroUsansvaret för förvaltningen av församlingens egendom. En annan sak är, attäganderäUen till den egendom som samfällighelen med stöd av sin avförsamlingarna erhållna kompetens förvärvar blir samfällighetens egendom, omannat inte uttryckligen sägs. Uppgår därefter en sådan samfällighet i en annansamfällighet övergår äganderätten fill den förvärvade egendomen till den nyasamfälligheten. (Jfr även den föreslagna bestämmelsen i 3 kap. 10 § kyrkligaindelningslagen). Mittförslag: Sliftssamfällighetens beslutande organ skall vara stiftsfullmäktige,som skall bestå av minst 51 ledamöter och suppleanler. Antalet skallfastställas av stiftsfullmäktige. Församlingarnautser, alltefter anlalel röstberättigade kyrkomedlemmar i församlingen, 1 12elektorer för val av stiftsfullmäktige. Varje kontrakt utgör i princip envalkrets för sliflsfullmäktigvalet. Centrala valmyndigheten skall fastställadel antal ledamöter i stifts-fullmäkfige som varje kontrakl skall utse.Stiftsstyrelsen utser valförrättare i kontrakten. Mandatperiodenför stiftsfullmäktige skall vara räknat från året efterkyrkofullmäktigval i hela riket. Första gångensfiftsfullmäktige skall väljas bestämmer anlalel ledamöler ochsuppleanter samt utser valförrättare. förslag:Överensstämmer med milt med undanlag för att kommittén föreslär att val avstiftsfullmäktige skall förrättas av kontraktsprosten eller en av denneförordnad valförrättare (belänkandet del I s. 100-101, dd 2 s. 24 och 108-113) Remissinstanserna:Tillstyrker kommilléns förslag beträffande fullmäk- Prop. 1987/88:31ligorganisationen. Flera remissinstanser har dock invändningar i fråga omvalförtarandel. Sfiflssamfällighetensväsenfiiga uppgift att främja församlingslivets utveckling inom stiftet syftarlill att ulveckla församlingarnas möjligheter att verka inom sitt omräde ochför sina egna mål. Jag anser det därför också vara angelägel all församlingar avolika struktur men ocksä olika sidor av församlingslivet och olika kyrkligaverksamhetsgrenar kan bli företrädda i sliftssamfällighetens organ. De hittillsvunna erfarenheterna av den nya organisationen av arbete päriksplanet visar på den positiva betydelsen av all man - som är fallet i bl.a. kyrkomötet - har en bred representation. Där finns ledamöter med erfarenhetfrån såväl kyrkokommunalt arbete som församlingarnas fria verksamhel. Del ärmot denna bakgrund naturligt att församlingarna får utgöra valdistrikt vid valav elektorer för sliftsfullmäktigvalen. Därmed markeras dessutom alt stiflssamfällighetenär en samfällighet av församlingarna i stiftet. Även om man skulle vinna vissafördelar med all pastoraten fick utgöra valdistrikt och med att en samordningmed kyrkomötesvalet då kunde ske, är jag ändå inle beredd atl biträda deförslag härom som några remissinstanser har lagl fram. Eftersomantalet elektorer enligt mitt förslag blir avsevärt större vid slifls-fullmäkligvaletän vid val till kyrkomötet, finner jag det ändamålsenligt att kontrakten somregel får utgöra valkretsar. Jag anser dock i likhet med några remissinstanser,all det med hänsyn till de slora avstånden i de nordligaste stiften bör vara möjligtför närmast berörda länsstyrelse att besluta om delning av etl kontrakl i tvåvalkretsar. Likaså bör kunna lägga samman kontrakt fill envalkrets om det behövs för att ge tillräckligt underiag för ett mandal isfiftsfullmäktige. Eventuellt kan etl sådant beslut behöva fattas i samrådmellan länsstyrelserna i ett par berörda län. Uppgiftenatt fördela mandaten i stiftsfullmäktige på de skilda valkret sarna bör enligl min mening av praktiska skäl ankomma på en central myndighel. I fråga om mandatfördelningen vid kyrkofullmäkligvalen är det länsstyrelserna som beslutar. Eftersom stifts- och länsindelningen inle överensstämmer är de inle lämpliga all ha hand om uppgiften i detta fall. Jag har därför i likhet med kommittén stannat för att den bör skötas av den centrala valmyndigheten, d. v. s. . Beslut av stiftsfullmäk tige om ändring av antalet ledamöter och beslut av en länsstyrelse om ändrad valkretsindelning måste alltså i god lid före valet delges riksskalte- verkd. Jag delar den uppfattningen som kommit lill uttryck iflera remissyttranden, att det inte skall vara elt tjänsteåliggande förkontraktsprosten atl vara valförrättare och ombesörja övriga medvalförrättningen sammanhängande åtgärder. Stiftsstyrelsen bör förordna enlämplig person för uppgiften, varvid givetvis ocksä kontraktsprosten kan kommai fråga. Milt förslag innebär också alt övriga åtgärder i samband med valetankommer pä stiftsstyrelsen, som med sina kansliresurser har bättre förutsättningarän en kontraktsprost atl ha hand om dem. Specialbeslämmelser för del första valtdlfädel Jag finner i likhet med kyrkokommittén alt del lämpligenbör få ankomma på att bestämma anlalet ledamöter och suppleanter istiftsfullmäktige saml ulse valförrättare, när val till stiftsfullmäktigeförsta gängen skall ske. Innan beslular i ärendet bör yttrandeninhämtas från stiftstinget och stiftsavdelningen av . Beslutet måste fattas före juni månadsutgång valåret för atl centrala valmyndigheten i sin tur skall hinna besluta ommandalens fördelning pä kontrakten. 3.2.4 Stiftsstyrelsen och övriga nämnder Mitt förslag: Förvaltning och verkställighet istiflssamfälligheten skall ankomma på en stiftsstyrelse och andra nämnder. Defullgör även i övrigl uppgifter som ankommer på kyrkoråd och andra nämnder iförsamlingarna eller i kyrkliga samfälligheter i övrigt. Stiftsstyrelsenskall bestå av biskopen som självskriven ledamot och ordförande saml minst åttaandra ledamöler, vilka jämte suppleanler väljs av stiftsfullmäktige.Domprosten -eller annan präst som är vice ordförande i skall varaersättare för biskopen i hans egenskap av ledamot. Bland de valda ledamöternautser stiftsfullmäktige en vice ordförande. förslag: Överensstämmer med mitt(belänkandet del 1 s. 101-103, dd 2, s. 35-36 och 121-123). Remissinstanserna:Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker hell förslaget. Skälen för mitt förslag: Som beredande och verkslällandeorgan i stiflssamfällighelen skall del liksom i övriga kyrkokommuner finnas enstyrelse och andra nämnder som kan behövas för förvaltnings- ochverkställighetsuppgifter i samfällighelen. I likhetmed kommittén föreslår jag all sliftssamfällighetens styrande organ skallbenämnas stiftsstyrelse. Även om del vid sidan av denna kommer att finnas andraorgan med vissa ledningsfunktioner i stiftet, så anser jag dock atttyngdpunkten i del sliflsledande arbetet enligl de förslag som här läggs frambör ligga hos sliflsstyrelsen och atl benämningen därför Som sliftssamfällighetens beredande och verkställande organ Prop.1987/88: 31 kommer den alt fä hand om vikliga för stiftets församlingargemensamma angelägenheter och administrera personal och anläggningar för dengemensamma stiftsverksamheten. Som jag närmare kommer atl redovisa i detföljande avses stiftsstyrelsen ocksä fä ta över viktiga förvaltningsuppgifterbl. a. från domkapitlen. Kommillénföreslår att stiftsstyrelsen skall beslå av minst älta av stiftsfullmäktigevalda ledamöler samt biskopen som självskriven ledamot och ordförande. Nägraremissinstanser ifrågasätter biskopens självskrivna ordförandeskap. I dennafräga vill jag anföra följande. Dendubbla ansvarslinjen i kyrkan, som jag inledningsvis berörde i avsnitt 2.3, harmotiverat mitt förslag atl kyrkoherden skall vara självskriven ledamot avförsamlingens och pastoratets kyrkoråd (avsnill 3.1.5). Jag vill också erinraom all samma synsätt har legat lill grund för all ärkebiskopen enligt lagen(1982: 942) om (ändrad : 868) är självskrivenordförande i . Biskopen är av älder stiftetsledare i olika avseenden. Han är den främste företrädaren för läroämbetel istiftet och har kyrkans uppdrag alt vaka över atl rätl lära och god kyrkligordning iakttas i församlingarna. Han är förman för prästerna i sfiftel och ärpreses - ordförande i och chef för denna statliga myndighet.Flertalet biskopar är också ordförande i stifts-nämnden. Härtill komineratt biskopen är ordförande i stiftsräden i samtliga stift utom etl. Närdessulom enligt vad jag kommer att föreslå i del följande, viktigaförvaltningsuppgifter kommer atl dels flyttas över från tillstiftsstyrelsen som det representativa organet för församlingarna i stiftet,dels delegeras från regeringen till sliflsslyrelsen, finner jag det naturligtatl den av regeringen utnämnde biskopen får vara stiftschef också i denbemärkelsen alt han blir självskriven ordförande i stiftsstyrelsen. Jag vill idetta sammanhang erinra om att landshövdingarna är självskrivna ordförande i dei övrigl av landstingen valda länsstyrelserna. Jagvill också anföra ytterligare ell skäl för mitt förslag. Den nya organisationsom jag föreslår för lokal- och regionalplanel i innebär enmycket långtgående decentralisering med starkt ökade befogenheter för deenskilda stiften. Man får då räkna med mindre enhetlighet i behandlingen avolika frägor och en viss försvagning av de sammanhållande faktorerna i kyrkanblir en följd av förslagen. Biskoparna, som bl. a. har all företräda enheteninom kyrkan, är genom sin närvaroplikl vid kyrkomötena och genom olika uppdragnära knutna lill de rikskyrkliga organen. Jag anser därför alt det är viktigtatt de var och en i sitt stift får inta en central position i slifisorganen medmöjlighel atl där även anlägga riks-kyrkliga synpunkter på de frågor som de haratl behandla. Det kan slutligen noteras atl biskopen innehar sin tjänst ocksåpå grund av val i stiftet, vid vilka församlingarnas företrädare har etlbetydande inflytande. Vid framtida biskopsval kan man då la i beaktande all deockså avser val av ordföranden i stiftsstyrelsen. Kyrkomötet(kskr. 1987: 20) ansluter sig till vad jag här förordar. '"" Domprostensom ersättare för biskopen I likhet med kommittén anscrjag att domprosten, som idomkapifiet är biskopens ersättare och ofta också i andra stiflssammanhangbrukar ersätta biskopen, bör vara dennes ersättare som ledamot isliflsslyrelsen. I stift som saknar domprost bör samma uppgift ankomma pä denkyrkoherde som regeringen har förordnal som vice ordförande i . Påså sätt uppehåller man ell nära samband mellan de båda slifisorganen. Vice ordförande ulses av stiftsfullmäktige De skäl som jag anfört för biskopens självskrivenhet somordförande är däremot inte tillämpliga på domprosten. Jag biträder därför kommitténsförslag att vice ordförande i stiftsstyrelsen skall utses av stiftsfullmäktigebland de valda ledamölerna i stiftsstyrelsen. Jag har inte heller funnit skälalt tillmötesgä de remissinstanser som anser att domprosten skall ha närvaro-och yttranderätt vid sliftsstyrdsens sammanträden. I några yttranden betonasviklen av prästerlig representation i stiftsstyrelsen. Jag är inte beredd allgenom särskilda bestämmelser säkerställa en sädan. Däremot skall del givelvisinle finnas något hinder alt utse präster till ledamöter i stiftsstyrelsen. I stiften finns det inom stiftslingsorganisalionenofta särskilda arbetsgrupper tillsatta med ansvar för olika grenar av den ickelagreglerade kyrkliga verksamheten i sliften, såsom stiftsgårdsverksamhelen,ungdomsarbetet och frilidskyrkan. Inom sliftssamfällighetensverksamhetsområden kan det i framliden bli aktuellt atl för liknande ändamåltillsätta särskilda nämnder. En obligatorisk nämnd - egendomsnämnden - medsärskilda statliga förvaltningsuppgifter behandlas särskill i avsnitt 3.7.1. Iövrigt bör sliften vart för sig fritt få bedöma vilket behov de kan ha avsärskilda nämnder för olika ändamäl. Någon absolut likformighet mellan stifteni della hänseende behöver enligl min mening inle eftersträvas. Stiftensekonomiska förutsättningar kan ju vara ganska olika. För stiftsstyrelsen ochövriga nämnder bör gälla samma regler som för kyrkoråd och nämnder i enförsamling. Mittförslag: Till stiftsstyrelsen skall föras över vissa förvaltningsuppgifter somi dag vilar på statliga myndigheter på central och regional nivå. Domkapitlenbestår som statliga myndigheter, främsl för frågor som har anknytning lillsvenska kyrkans lära och gudstjänst och del kyrkliga ämbetet. förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag Prop. 1987/88: 31 (betänkandetdel I s. 102-105, dd 2 s. 35, 50, 121 och 135). Remissinstanserna:Det övervägande anlalel remissinstanser - däribland svenska kyrkanscentralstyrelse och - finnerkommitténs förslag väl avvägt. Närell anlal remissinstanser, däribland flertalet domkapitel och , avstyrker förslaget så är del med hänvisning till den dubblaansvarslinjen, som har till konsekvens atl väsentliga arbetsgivarfunktionerför prästerna ulövas av domkapitlen. Deras befogenheter vad gällerprästtillsättningar och personalfrågor måsle förbli oförändrade, hävdar man. Skälenför mitt förslag: Jag har i avsnitt 3.2.1 redogjort för domkapitlens nuvarandeskyldighet enligt 13 § lagen om domkapitel atl "verksamt beflita sig omdel kyrkliga livets vård och förkovran". Jag har också där redovisatmotiven för all denna uppgift enligt min mening lämpligare bör skötas av dennya stiftssamfälligheten. Enligl samma lagrum skall domkapitlen emellertidockså tillse all stadgad kyrklig ordning iakttas i stiftets församlingar och hainseende över prästernas ämbetsförvaltning. De utövar också den disciplinäramyndigheten över stiftets präster och kyrkomusiker, beträffande de sislnämndamed slöd av en föreskrift i kyrkomusikerförordningen (1950: 375, omtryckt 1973:681, ändrad senasl 1987:549). Domkapitlen fullgör även särskilda åliggandenmed avseende på stiftets kyrkliga angelägenheter enligl föreskrifter i lag ochannan författning. Fördelarmed att sanda ledningen av stiftet hos ett organ föreslagna stiftsstyrelsen får stiften etl nytt legalt ledningsorgan medförankring i stiftets församlingar. Det är då enligt min mening viktigt atlundvika en alllför slor uppsplittring av stiftets angelägenheter på skildaorgan. Del gäller atl inle skapa en komplicerad byråkrati på del regionalaplanet i kyrkan, ulan tillse atl ledningen av stiftet kan bli samordnad ocheffektiv. Åtskilligaav de frågor som man i stiftsledningen har att ta ställning till -det må varaför stiftet gemensamma församlingsangelägenheter, som sliflssamfällighetenskall ha hand om, eller statliga förvaltningsuppgifter, som delegeras tillstiftsnivån - är av sådan art atl de har ell nära samband med varandra. vill ta upp en ny verksamhet i stiftssamfälligheten, kan del krävasbeslul om ändring i bestående samfällighetsbildningar. Strukturförändringarpåverkar i sin tur personalorganisationen. En ändrad tjänsteorganisation krävernya tjänslgöringsföreskrifter o. s. v. För att kunna utöva en effektivstiftsledning kan man sålunda behöva ta en serie av sammanhängande beslut.Ärendenas handläggning vinner inte pä atl då bollas mellan skilda myndigheter,i synnerhet inle om ordföranden i de beslutande organen därmed ständigtförsätts i en jävssiluation i ettdera organet. Eftersomsliftssamfällighelsuppgifler inle kan uppdras åt den statliga stiftsmyndigheten , medan däremot den kyrkokommunala stiftsstyrelsen genom lag kan anförtros förvaltningsuppgifter som ligger pä 108 en statlig myndighet, är det naturiigt att föriäggatyngdpunkten när det Prop. 1987/88:31 gäller stiftsledningen hos den nyastiftsstyrelsen. Del är alltså hos detta organ under biskopens ordförandeskapsom jag anser att man i stor utsträckning bör samla ledningsfunktionen istiften. Frågan är dä om del ocksä behövs andra ledningsorgan. Jag återkommersenare (avsnitt 3.7.1) till frågan om handläggningen av de nuvarandesliftsnämndsärendena, alltså sådana ärenden som gäller förvaltningen av denkyrkliga egendomen i stiften. Domkapitlen behålls för vissa speciella frågor Som remissinslanserna kraftigt framhållit och som jag självi inledningen (avsnitt 2.3) har betonat bör den sedan gammall tillämpade dubblaansvarslinjen i bevaras, d. v. s. en klar markering skall görasav att biskopar och präster har elt självständigt ämbetsansvar för kyrkanslära, förkunnelse och sakramentsförvaltning. Av denna anledning anscrjag altdomkapitlen alltjämt bör beslå för att la hand om de frågor som har samband medkyrkans lära, utövandet av det kyrkliga ämbetet, gudstjänstlivet ochkyrkorummets utformning. Dessa frägor kräver särskild kyrklig sakkunskap. Nägotalternativ som skulle vara bättre än atl låta domkapitlen handha dessauppgifter har inle förts fram i diskussionen. Nägra domkapitel har reagerat mol kyrkokommitténs starkaunderstrykande av uppgifter som slallig myndighet och hävdar atldet är ell kyrkligt organ genom vilket staten fullgör sina uppgifter i kyrkanssammanhang. Till delta vill jag säga, alt en nödvändig konsekvens avde nuvarande relationerna mellan slalen och kyrkan är att statliga myndigheteroch andra organ finns för även rent kyrkliga uppgifter. Sålunda är t. ex.kyrkomötet och statliga organ, trots att derasuppgifter är begränsade till den kyrkliga sektorn. Detsamma gäller domkapitlen. Jag lägger emellertid i detföljande (avsnitt 3.2.7) fram förslag som gör dessa helt oberoende av statligreglering när det gäller den egna personalen och av statliga medel när delgäller verksamheten. Regeringen skall inte heller utse ledamöter i domkapitleni fortsättningen (avsnitt 3.2.6). Handläggningen av ärenden som rör prästerligatjänsteinnehavare Jag är medveten om alt gränsdragningsproblem mellanslifisorganen kan uppstå. Med hänsyn till kritiken av kommitténs förslag i många remissytt randen vill jag särskill beröra frågan om handläggningen av ärenden som rör de präsleriiga tjänsteinnehavarna. Jag vill här hänvisa lill vad den teologiska fakultetsnämnden i anför i en kritisk kommentar fill kyrkokommitténs belänkande, nämligen all " sammanblandningen mellan ämbetssynen - som är teologiskt betingad - och den praktiskt begrunda de tjänsteorganisationen" inle bidrar till ökad klarhet. vore del en klar fördel att försöka upprätthålla den klassiska distinkfionen på luthersk mark mellan vad som kan anses leologiskt/konstitutivt och vad 109 sombara är föremål för mänskliga överväganden mot bakgrunden all allt Prop.1987/88: 31 bör "ärliga och skickeliga" tillgå i den kristnaförsamlingen. Jag delar fakullelsnämndens uppfattning atl del är viktigt attgöra en så klar åtskillnad som möjligl mellan anställning och ämbetsutövningoch anser alt den kan ge en god vägledning i fråga om ansvarsfördelningenmellan stiftsorganen Molden bakgrunden presenterade regeringen ocksä i sin skrivelse 1987:1 lill kyrkomötetföljande principförslag lill uppdelning av ansvarsområden mellan domkapitletoch den nya kyrkokommunala sliflsstyrelsen. Tillanställningen hör de många yttre förhällanden av arbetsrättslig natur som förprästens del inte skiljer sig eller bör skilja sig nämnvärt från vad som gällerför andra anställda i sliften eller pastoralen. Regeringen delade därförkommitténs uppfattning att beslut om såväl pasloralsindelningen som denprästerliga tjänsteorganisationen i pastoraten skall ankomma på stiftsstyrelsen.Till denna ville regeringen vidare till skillnad från kommittén bl. a. hänförasådana beslut som gäller arbetsfördelningen mellan prästerna i pastoratet ochbeslul som har en arbetsledande funktion, l.ex. beslul omtjänslgöringsföreskrifter för prästerna. Vid fastställande av dessa skullesfiflsstyrdsen dock ta hänsyn till de föreskrifter meddelar rörandegudstjänslhållningen i församlingarna. Hit borde också höra beslut omtjänsfiedighet och vikarier för prästerna, disciplinpåföljd förtjänsteförseelse, avskedande frän anställningen, åtalsanmälan, avstängningfrån arbetet och läkarundersökning enligt vanliga arbetsrättsliga regler förpräster som är anställda hos stiftssamfälligheten eller i ett pastoral. Sådanabeslut borde alltsä ankomma pä sliflsstyrelsen. Ifräga om sin ämbetsutövning är prästen däremot i kraft av sina vidprästvigningen avgivna löften förpliktad alt följa den lära och de ordningarsom är antagna för och alt i dessa hänseenden rätta sig eftervad biskopen eller andra prästerliga förmän kan ålägga honom. I denna del ärprästen inte underställd några kommunala huvudmän. En fråga om atl idisciplinär väg skilja en präst från ämbetet eller all förklara honom obehörigall utöva prästämbetet skall alltså prövas av . Del kunde enligtregeringens bedömning också vara lämpligt att som statligmyndighel får avgöra sådana ärenden där en prästs personliga intressen kankomma all slå i motsättning till de kyrkokommunala, t. ex. i en fråga om enpersonlig befrielse från Ijänstebosladsskyldighel. Kyrkomötethar emellertid vid sin behandling av gränsdragningsproble men uttalat (KL 1987: 5 avsniU 3.3.1) aU utgångspunkten för en fördelning av uppgifter i slället bör vara den kompelens som respektive organ besitter samt sambandet med övriga uppgifter. Av betydelse för bedömningen är ocksä enligt kyrkomötet uppgifter enligl 1 § andra stycket 1 och 2 den föreslagna domkapildslagen. Enligt dessa bestämmelser som jag föreslår bör tas in i lagen om - skall se till atl den för gällande ordningen med avseende pä kyrkans lära, böcker, sakrament, gudstjänst och övriga handlingar iakttas i försam lingarna samt ha tillsyn över prästernas ämbetsförvaltning. Utifrån denna ståndpunkt ansåg kyrkomötet, i motsats fill vad regeringen hade föreslagit, atl del skall ankomma på all meddela tjänslgöringsföreskrifter 110 förprästerna, utfärda tjänstgöringsbetyg, besluta i frägor om disciplinan- Prop.1987/88: 31 svar m. m. för präster saml förordna pastorsadjunkter. Vidförnyade överväganden av de gränsdragningsproblem som kyrkomötet haraktualiserat har jag emellerfid inle ansett mig böra biträda kyrkomötetsframställning i denna del. Jag vill nägol närmare ulveckla skälen härför. Tjänslgöringsföreskrifternaför prästerna avser lill slor del arbetsfördelningen inom stiftet eller ellpastoral. All stiftsstyrelsen skall utfärda sådana föreskrifter för de hosstiftssamfälligheten anställda prästerna har väl knappast ifrågasatts. När delgäller de i pastoraten anställda prästerna har tjänstgöringsföreskrifternaenligt min mening ell nära samband med den bedömning som stiftsstyrelsen gör ifråga om den prästerliga tjänsteorganisationens storiek i etl pastoral och denhänsyn som därvid .kan las lill förekomsten av andra anställda medarbetare ipastoratet. Stiftsstyrelsen som har all bedöma behovet av prästerligarbetskraft i ett pastorat bör ocksä vara den myndighet som är närmast till attbesluta om arbetsfördelning m. m. i pastoratet. Självfallet har den därvid allrätta sig efter vad för sin del beslutar om gudstjänslhållningen iförsamlingarna. Det samråd som kyrkomötet förutsatte mellan de bådastiftsorganen i dessa frågor kan enligl min mening likaväl ske vid denansvarsfördelning som regeringen föreslagit.