prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Anläggandetav vandringsleder och andra friluftsanläggningar är naturligtvis också avstörsta betydelse för friluftslivet. Nära tätorterna har konkurrensen om markenökat och friluftsmark här ofta fått lämna plats för andra intressen. Det ärdärför angeläget att trygga tillgången till mark för friluftsliv i bådetätorterna öch deras omedelbara närhet. Jag vill här erinra om vad som anges inaturvärdslagens 2§, nämligen att naturvärden är en säväl statlig som kommunalangelägenhet. Kommunerna kan genom ändringar i naturvårdslagen den Ijuli 1987och efter delegation frän själva besluta om inrättande avnaturreservat och naturvårdsområden. Jag finner det angeläget att kommuner ochlandsting utnyttjar denna möjlighet för att tillgodose' i första hand detröriiga friluftslivets behov. Den kommunala planeringen enligt NRL och PBL börhärvid tjäna som underlag. Kravhar från olika håll framförts om en reformering av naturvårdslagstiftningen,som har gällt . Trots att det har genomförts en rad viktigaförändringar pä naturvårdslagstiftningens område under 1970-och 1980-talen,anser jag att det nu finns behov av en mera systematisk genomgång avnaturvårdslagen. Jag har därför för avsikt att föreslå regeringen atten samlad översyn görs av naturvårdslagen. Jag återkommer strax (avsnitt 3,6,Lagstiftning och organisation) med en kort beskrivning av vissa utgångspunkterför en översyn av lagstiftningen på naturvårdens område. 3.2 Deareella näringarna och deras påverkan på naturmiljön Prop. Mitt ställningstagande: Hänsyn till naturmiljön måstealltid ingå som ett viktigt led i all markanvändning i samhället. Bl, a.skogsbruket och jordbruket bör bedrivas pä ett sådant sätt att hänsyn tas tillnaturvärdens intressen. Jag fäster stor vikt vid den utbildning omnaturvårdshänsyn som genomförs i jord- och skogsbruket. Arbetet med jord- och skogsbrukets miljöfrågor börfullföljas och vidareutvecklas. Skälen för mitt ställningstagande: I det följande tar jag upp de areella näringarnas effekterpå naturmiljön,. påbörjades en nedläggning avjordbruksmark inom vissa bygder i värt land. Odlingslandskapets strukturbibehölls sedan i stort , då en omfattandestrukturtationalisering inleddes. Denna förändring; som ännu pågår,karakteriseras främst av stark mekanisering, sammanläggning av mindrejordbruk, nedläggning av jordbruk, minskning av betesmarker (främst naturliga),stark minskning av antalet nötkreatur, brytning av sambandet mellan åkerbrukoch boskapsskötsel, satsning på konstgödning och kemiska bekämpningsmedel,plantering av skog på f d. såväl betes- som , borttagande av s, k,odlingshinder, invallning och utdikning. Ungefär 2 milj, ha jordbruksmarkberäknas ha lagts ned. av den nedlagda jordbruksmarken var ren åkermark.Den övriga var i första hand slätter- och betesmarker. Nedläggningstakten harminskat , men den kan förväntas öka pä nytt. Marken är en av våra viktigaste naturresurser, främst där förutsättningar finns för livsmedels-, energi- och skogsproduktion,Jord-och skogsbruk kan oftast inte bedrivas utan att ursprungsmiljön på någotsätt förändras. Dessa ingrepp i naturen har varit och är nödvändiga förmänniskornas livsmedelsförsörjning och över huvud taget för utvecklandet avekonomi, kultur och sociala funktioner. Innan jag går in pä de areella näringarnas miljöpåverkan,vill jag framhålla det ansvar som varje sektor i vårt samhälle har för en godnatur- och miljövård. Bl, a, skogsbruket och jordbruket mäste således bedrivaspå ett sådant sätt att hänsyn tas till naturvårdens intressen. Det mera storskaliga och heltäckande skogsbruket är intemer än ca . Under mitten och slutet av började ett merplanlagt skogsbruk bedrivas, bl, a, som ett resultat av de omfattandeskogssköv-lingar som skett i mänga trakter, Trakthyggesbruk, kalhuggning ochäven andra skogsvårdsåtgärder tillämpades. insatser, såsom sådd ochplantering, vidtogs för att anlägga ny skog. betydande import avskogsfrö kom i gång och plantskolor Underde första decennierna pä fördes en skogsvårdsdebatt som fick tillföljd att blädning, dvs, plockhuggning, blev den dominerande avverkningsformenunder , Det visade sig att denna metod integav en godtagbar föryngring. En återgång till kalhyggesbruk skedde därför från1940-talet, Numerasker i princip all slutavverkning som kalhuggning, I allt störte omfattningsker föryngring genom plantering av förädlat plantskolematerial. Dagensskogsskötsel verkar för att göra skogsbestånden mera likartade vad gällerträdslag, ålder, höjd, diameter och avstånd mellan träden, gödslas ochdikas för att höja produktionen. Ett skogsbilvägnät anläggs för att komma ätråvaran. Stora delar av avverknings- och transportarbetet i skogsbruket ärnumera högmekaniserade. År1975 infördes i den dåvarande skogsvårdslagen en bestämmelse med krav påhänsynstagande till naturvårdens intressen, skogsvårdslagpreciserades och utvidgades kraven ytterligare med hänsyn till andra allmännaintressen, I lagen framhålls det bl, a, att skogsbruket skall bedrivas medhänsyn tagen till skogen som livsmiljö för växter och djur, till skogensinverkan på vattenbalansen och till möjligheterna att utnyttja skogsmarken förfriluftsliv och rekreation. Genomolika former av reservatsbildning har vi i undantagit vissskogsmarksareal från skogsbruk. Regeringen har satsat ökaderesurser bl, a, för skydd av urskogar. En överenskommelse mellan domänverketoch om vissa Qällnära urskogsomräden och regeringens beslut den5 i anslutning till överenskommelsen innebär att ca 600000 hahar undantagits frän skogsavverkningar. Pågrund av den osäkerhet som råder om bl, a, återväxtmöjligheterna vad gäller defjällnära skogarna, vill jag erinra om att chefen för jordbruksdepartementetsenast i prop. 1987/88:64 har uttalat sig om den mycket stora återhållsamhetsom gäller för detta skogsbruk. All slutavverkning i dessa områden krävertillstånd av skogsvärdsstyrelsen, som därvid även har möjlighet att föreskrivade särskilda åtgärder som behövs för att föryngringen av skogen skall säkras.Om föryngring inte bedöms möjlig, tilläts inte avverkningen. Kunskaperna omskogsföryngring i fjällområdena är inte fullständiga. Därför görs insatser avsåväl som skogsvärdsorganisationen för att förbättradessa kunskaper, I detta sammanhang vill jag ocksä erinra om att i de Ijällnäraskogsområdena pågår en markanvändningsplanering i syfte att förebyggakonflikter mellan främst rennäring, naturvård, turism och skogsbruk.Planeringen beräknas vara genomförd i det fjällnära skogsområdet i Kopparbergsoch under är 1989 och i och underår 1991. Arbetet leds som regel av länsstyrelserna i samarbete med främstskogsvårdsstyrelserna, lantbruksnämnderna och kommunerna. Ifräga om statligt stöd till skogsbruket gäller numera att hänsyn skall tas till naturvärdens och andra allmänna intressen. Statsbidrag får inte beviljas till åtgärder som påtagligt skadar särskilda värden för natur- och ;kultur- 53 Stöd färinte heller beviljas till äterväxtåtgärder på områ- Prop. den som före avverkninghar haft karaktären av lövträdsdominerad hag- Programmetför avveckling av lågproducerande skogsbestånd, s, k, 5:3-skogar, är numerakraftigt nedbantat jämfört med , Dessutom är programmetomgärdat av en rad föreskrifter,såsom t, ex, att statligt stöd inte får gestill beskogning av hagmarker och andra skyddsvärda miljöer. Dessa föreskrifterbör utgöra en garanti mot den negativa utveckling för naturvärden som harbefarats, I sammanhanget kan nämnas att statsbidrag för avveckling av5;3-skogar inte får beviljas, om åtgärden i fråga står i strid medbestämmelserna om naturvårdshänsyn i skogsvårdslagen. Länsstyrelserna ochskogsvärdsstyrelserna skall samarbeta på olika sätt. Bl, a, har länsstyrelsenatt förse skogsvårdsstyrelserna med underlagsmaterial i arbetet med5:3-skogarna, Jagvill här erinra om vad chefen för har förordat isin anmälan till årets budgetproposition i fråga om bidrag till planering,rådgivning m, m. för natur- och kulturvärd i samband med viss. Vadsom kan bli aktuellt för bidrag är sålunda rådgivning och olika slags skogs-, natur-och kulturvårdande åtgärder, t, ex. naturvårdsundersökningar. Enökad hänsyn i skogsbruket till naturvårdens intressen kräver kunskaper som kanutnyttjas vid varje enskild åtgärd. Mot den bakgrunden har skogsstyrelseninlett en omfattande utbildning av all personal inom skogsvärdsorganisationensom hancllägger skogsvårdsfrågor. Syftet är att bl. a, öka kunskaperna om ochintresset för grundläggande ekologiska förutsättningar och orsakssamband, somär av betydelse för skogsbruket på både kort och lång sikt. Utbildning pågåräven av skogsarbetare och skogstjänstemän i övrigt. Efter hand som resursernamedger är det angeläget att utbildning sker även av de skogsägare som självasköter sina skogsfastigheter. Jag fäster stor vikt vid denna utbildning av ochinformation till skogsarbetare, skogsägare och alla kategorier skogstjänstemänsom således har påbörjats. Föratt faen bakgrund till jordbrukets förutsättningar och inriktning vill jagnämna något om de nuvarande riktlinjerna vad gäller miljöfrågorna i vårjordbruks- och livsmedelspolitik. Förjordbruket finns i gällande jordbrukspolitiska riktlinjer angivet ett s. k, miljö- och resursmål. Enligt detta mål ingår i det övergripande målet för livsmedelspolitiken att jordbruket och livsmedelsproduktionen måste ta hänsyn till kravet på en god miljö och till behovet av en långsiktig och planerad hushållning med våra naturresurser. 1984/85:166 om livs medelspolitiken anges bl. a. att jordbruket i möjlig utsträckning skall an vända miljövänliga odlingsmetoder som också bidrar till en god hushåll ning med rhark, vatten och växtnäring, I rimlig utsträckning skall jordbru ket bedrivas så att det bidrar till att bevara genetisk variation och värde fulla delar av fauna och flora i odlingslandskapet, 54 Destatliga riktlinjerna för jordbruket utgår från att en sådan hänsyn till Prop.1987/88:85 naturmiljön tas som normalt kan förenas med ett rationellt jordbruk.Vill man gä ännu längre, kan åtgärderna till skydd för naturmiljön bli säingripande för det enskilda företaget att den pågående markanvändningenavsevärt försvåras. Det kan då bli aktuellt att skydda området som naturreservat.Markägaren kan dä få ersättning för den förlust han gör. Underde har en rad statliga åtgärder genomförts för att förhindra ennegativ påverkan på landskapsbilden och naturmiljön eller förändrakulturlandskapets karaktär. När det gäller det mera långsiktiga arbetet, är depågående forskningsprogrammen om alternativa produktionsformer i jordbruket ochom skog och miljö av stor betydelse. Sedanden gäller enligt lagen om skötsel av jordbruksmark att hänsyn tillnaturvårdens intressen skall ingå som ett normalt led i jordbruket. I dennahänsyn ingår skyddet av odlings- och kulturlandskapet. Hänsynstagande tillnaturvården kan uppkomma bl, a, i samband med strukturförändring vidnedläggning av jordbruksmark eller vid nyodling, vid införande av annanbrukningsteknik eller vid genomförande av markavvatt-ningsätgärder.Bestämmelserna skall kunna användas för att skona t, ex. äkerholmar, mindrevåtmarker, odlingsrösen och mindre trädbestånd. Hänsynsregeln är ocksåtillämplig för att tillgodose kulturminnesvårdens intressen.Tillämpningsområdet för hänsynsbestämmelsen omfattar också sådan mark som inteär jordbruksmark i skötsellagens mening, t. ex, hagmarker, skogsbryn,äkerholmar och dikesrenar. Något hinder finns således inte för att i det härsammanhanget meddela föreskrifter för ätt skydda fauna och flora i t, ex.hagmarker och skogsbryn i anslutning tiU jordbruksmark. Tillsynen överefterlevnaden av skötsellagen utövas av lantbruksnämnderna som har fått ettökat ansvar för frågorna om naturvärdshänsynen ijordbruket. Jagnoterar med tillfredsställelse att en utbildning om naturvårdshänsyn ijordbruket nu har inletts. Våtmarkenär en av de naturtyper där behovet av ett ökat skydd särskilt aktualiserats.Betydande arealer av våtmarker har avvattnats för att tas ianspråk för uppodling och för att förbättra odlingsbetingelserna på befintligjordbruksmark. Dikning av våtmarker ger negativa effekter på flora och fauna.För att stärka skyddet av våra våtmarker finns enbestämmelse i naturvärdslagen om krav på tillstånd av förmarkavvattningsföretag. Jagvill här betona vikten av att vi på ett så effektivt sätt som möjligt använderde olika instrument som lagstiftning, administrativa och finansiella resursermedger. Här har samarbete mellan myndigheterna en stor betydelse. Likaså är detviktigt att såväl myndigheterna som de areella näringarnas och naturvårdensorganisationer gör vad som är möjligt för att sprida information och ökaintresset för odlingslandskapet. Naturvårdsverkethar i olika sammanhang framhållit nödvändigheten av särskilda vårdåtgärder i odlingslandskapet för att värdefulla naturliga be tesmarker, slåttermarker m, m, skall kunna bevaras. Verket har påbörjat ett särskilt projekt för ändamålet naturvärdsätgärder i odlingslandskapet (), Jag redovisar projektet närmare i det följande (avsnitt 3,3.1 55 Skyddoch vård av naturtyper). Jag \ill här ocksä erinra om att betydande Prop,1987/88:85 insatser för att värda värdefulla miljöer i odlingslandskapet hargenomförts som beredskapsarbeten . Utan dessainsatser skulle åtskilliga av de naturiiga betes- och slåttermarker som trotsallt finns kvar, även om arealen är liten, redan ha försvunnit. Isammanhanget vill jag ocksä erinra om att har beslutat att resursertillförs lantbruksnämnderna för rådgivning bl, a, om alternativ odling i syfteatt främja utvecklingen av miljövänliga odlingsmetoder. Regeringen har i 1988ärs budgetprop, (1987/88;lOObil, 11) föreslagit att ytterligare medel tillförslantbruksnämnderna för miljöinriktad växtodlingsrådgivning. Idet följande tar jag upp frågor som rör miljöskyddsproblem i jordbruket(avsnitten 5 och 8), Genom den omställning som har startats inom jordbruketoch som innebär att del krävs avsevärt mindre arealer för sedvanligjordbruksproduktion aktualiseras alternativt utnyttjande av jordbruksmarken,bl, a, skogsplantering. De särskilda naturvårdshänsyn som därvid gör siggällande motiverar en omarbetning av lantbruksstyrelsens föreskrifter ochallmänna råd till skötsellagen. En sådan översyn pågår och skall enligt vad jaghar inhämtat vara klar . Detär angeläget att arbetet med jord- och skogsbrukets miljöfrågor fullföljs ochvidareutvecklas, har i ett färdigställthandlingsprogram tagit upp frågorna om jordbruket och miljön. Också när detgäller skogsbrukets miljöfrågor finns genom det samarbete som pågår mellanberörda myndigheter en grund att arbeta vidare utifrån. än sådana som utgörs av jord- och skogsbruk kan innebära påverkan på naturmiljön och omfattas av naturvårdslagen. En typ av sådana företag är täktverksamhet, främst grus- och bergtäkter liksom även takter av torv för jordförbättring, 1 18 § naturvärdslagen behandlas dessa arbetsföretag som på grund av sina allmänt sett allvariiga inverkning ar pä naturmiljön är underkastade tillständstväng. Bestämmelserna i na turvårdslagen syftar primärt till att hindra eller begränsa skador på natur miljön och innebär bl, a, också att behovet av den ansökta takten skall bedömas, liksom möjligheterna att tillgodose behovet genom uttag på platser där skadan på naturmiljön blir den minsta möjliga. Som jag närmare redogjort för i min anmälan till årets budgetproposition genomför natur vårdsverket i enlighet med beslut ett regionalt, femårigt inventeringsprogram avseende förekomsterna av bl, a, naturgrus. Takt av torv för energiändamål regleras i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter som trädde i kraft den Ijuli 1985, Ett företag som planerar torvbrytning för energiändamål måste ansöka om tillstånd för att först undersöka en myr, undersökningskoncession, och sedan för att bryta torv på myren, bearbetningskoncession. Vid prövning enligt torvlagen skall tas stor hänsyn till bl, a, naturvårdens intressen. har ett allt större intresse hänfört sig till våra myrar. Förutom anspråken på att utnyttja dem för skoglig virkesproduktion och jordförbättring finns det 56 också anspråk påenergiproduktion. För att fä fram ett underlag för prövning av sädana ärendengörs regionala våtmarksinventeringar. Inventeringarna beräknas vara avslutadeomkring är I990.för hela landet. Frågan om tillstånd tillvattenföretag, exempelvis vattenkraftsutbyggnad, prövas enligt vattenlagen.Vid denna prövning, som sker i vattendomstol, skall hänsyn tas till bl, a,naturvärdens intressen. Utbyggnad av vattenkraft skall i vissa falltillåtlighetsprövas av regeringen. Regeringen kan också särskilt förbehålla sigtillätlighetsprövningen av andra vattenkraftsprojekt. Det ankommer påkammarkollegiet att uppmärksamma regeringen på denna typ av projekt. Ävenandra myndigheter som har intressen att bevaka, t, ex, ochriksantikvarieämbetet, kan givetvis begära att regeringen förbehåller sigprövningen. Vid utformningen av den av beslutade planen förvattenkraftsutbyggnad till mitten ay (prop, 1983/84:160, BoU 30,rskr, 388) våren grundläggande utgångspunkt att planen skulle innebära minstamöjliga miljöpåverkan. Skyddet för naturmiljön har ytterligare förstärktsgenom NRL, som bl, a, innehåller ett principiellt förbud motvattenkraftsutbyggnad i särskilt angivna älvar och älvsträckor. Skyddetomfattar i flertalet fall även käll-och biflöden. 3.3.1Skydd och vård av naturtyper Mittställningstagande: Alla förekommande naturtyper bör säkerställas i en sådanutsträckning och på ett sådant sätt att de kan bibehållas i ekologiskstabilitet och med bevarat artinnehåll. Särskilduppmärksamhet i säkerställandearbetet bör ägnas olika slag av våtmarker,urskogar och vissa miljöer i odlingslandskapet med stora natur- ochkulturvärden, såsom t, ex, ogödslade slåttermarker och betesmarker. Därutöverbör även beaktas behovet att säkerställa vissa områden som nationalpark. Naturvårdsverketsfjällutredning är ett viktigt underiag för det fortsatta planerings- ochsäkerställandearbetet i fjällen. Fortsattekonomiskt stöd bör kunna ges till enskilda jordbruksföretag, som utför vårdav miljöer i odlingslandskapet med stora natur-och kulturvärden. Skälen för mittställningstagande: Som jag har anfört har människans påverkan pånaturmiljön blivit allt mer omfattande också i vårtland. Naturtyper som urskogar, ädellövskogar, rikkärr, sumpskogar, hagmarkerm.m, har blivit allt ovanligare. Många växt- och djurarter har minskat kraftigti antal, vissa hotas av utrotning och en del har t, o, m, redan blivitutrotade. Vidare påverkar luft- och vattenföroreningar, i nägra falldrastiskt, en del naturtyper och livsförutsättningarna för vissa arter. Måletför det fortsatta arbetet med att bevara naturtyper bör enligt min Prop.1987/88:85 mening vara att säkerställa alla förekommande naturtyper, såvälnaturliga som kulturpräglade, i en sådan utsträckning och på ett sådant sättatt de långsiktigt kan bibehållas i ekologisk stabilitet och med bevaratartinnehåll. För att uppnå detta mål kan man dels skydda särskilt värdefullaområden, dels främja en allmän varsamhet om naturtyperna inom alla samhälleligaverksamheter. Jag vill inleda min redovisning med utgångspunkt i densistnämnda målsättningen, INRL anges i de inledande bestämmelserna att marken, vattnet och den fysiskamiljön i övrigt skall användas så att en från ekologisk, social ochsamhällsekonomisk synpunkt långsiktigt god hushållning främjas. Vidare angesatt mark- och vattenområden som har betydelse frän allmän synpunkt på grund avområdenas natur- eller kulturvärden eUer med hänsyn till friluftslivet skall sälångt möjligt skyddas mot åtgärder som kan påtagligt skada natur- ellerkulturmiljön. Behovet av områden för friluftsliv i närheten av tätorter skallsärskilt beaktas. Områden som är av riksintresse för naturvården,kulturminnesvården eller friluftslivet skall skyddas mot åtgärder som påtagligtskadar deras värden. För vissa utpekade områden av riksintresse förnaturvården, kulturminnesvården och friluftslivet gäller särskildahushällningsbestämmelser. Bestämmelserna i skall tillämpas enligt vad somär föreskrivet i bl, a. PBL, vattenlagen, ML och naturvårdslagen. Tillkomstenav bestämmelsen i NRL om att områden av riksintresse för naturvården,friluftslivet eller kulturminnesvården skall skyddas mot åtgärder som kanpåtagligt skada natur- och kulturmiljön har föranlett en ny inventering avriksintressanta områden av i samarbete med länsstyrelserna.Jämfört med tidigare inventeringar av riksintressen avses den nya inventeringeninnebära en precisering och bättre motivering av riksobjekten. Naturvårdsverketliar redovisat förteckningar över områden av riksintresse förnaturvården resp, friluftslivet i samt Göteborgs- och län ochijanuari 1988 för . Verket avser att redovisa förteckningar förövriga län . Avmer allmän betydelse för skyddet av naturtyper blir även de kommunala s,k,översiktsplanerna, vilka skall upprättas i enlighet med . Avöversiktsplanen skall framgå grunddragen i fräga om den avsedda användningen avmark- och vattenområden, i fråga om tillkomst, förändring och bevarande avbebyggelse samt hur kommunen avser att tillgodose riksintressen enligt NRL, Varjenäringsgren har enligt gällande lagstiftning ett ansvar för naturen och miljön inom sitt verksamhetsområde. För säkerställandet av naturty per spelar åtgärder inom skogs- och jordbruket en särskilt stor roll. Hän synstagandet till naturvårdens intressen på jordbruks- och skogsmark reg leras som jag tidigare nämnt i skötsellagen och skogsvårdslagen. Det innebär i princip att dessa näringar har ett visst ansvar för att värdefulla naturtyper skyddas och värdas, I de fall pågående markanvändning avse värt skulle försväras till följd av skycldsintressenas styrka, bör naturvärds lagen tillämpas. Jag har närmare utvecklat mina synpunkter på jord- och skogsbruket i förhällande till naturvården i avsnitt 3,2. En annan viktig 58 lagstiftning i dettasammanhang är ädellövskogslagen, vilken syftar till att Prop. bevara landetsädellövskogar för framtiden. Med ädla lövträd avses alm, ask, avenbok, bok, ek,fågelbär, lind och lönn. Ädellövskog finns bara på - ca en halv procent avskogsmarksarealen och är koncentrerad till södra , Eftersomädellövskogarna innehåller de mest mångformiga och artrika skogstyperna ilandet och utgör nödvändiga livsmiljöer för en rad mer eller mindreutrotningshotade eller sällsynta växt- och djurarter, har en betydelsefulllandvinning gjorts för naturvården i och med tillkomsten Jagvill dock påpeka att ädellövskogslagen inte alltid är tillräcklig för attbevara ädellövskogarnas känsligaste miljöer. behövs därför ett skyddenligt naturvårdslagen. Avhelt avgörande betydelse för arbetet med att säkerställa naturtyper är detkunskapsunderlag som tas fram genom forskning och inventering. Inom ramen föranslaget för miljövårdsforskning har bedrivits och bedrivs forskning om bl, a,skydd och vård av hotade arter och naturtyper samt restbiotopers betydelse förflora och fauna. Inom universiteten och högskolorna i övrigt samt inomnaturhistoriska bedrivs omfattande forskning som harberöringspunkter med skyddet och vården av naturtyper. Jag anser att fortsattaforskningsinsatser är av grundläggande betydelse för ett långsiktigt framgångsriktnaturvårdsarbete. Riksomfattandeinventeringar av olika naturtyper är mycket viktiga underiag för att kunnaskydda värdefull natur. hittillsvarande utredningsverksamhethar bl, a, omfattat vätmarksinventering, grusinventering, ängs- ochhagmarksinventerihg, inventering av värdefulla miljöer ochurskogsinventering. En inventering av ädellövskogens och ädellövhagmarkensareella omfattning har genomförts i anslutning till utredningom skydd för värdefull ädellövskog. Jag anser det angeläget att dennainventeringsverksamhet fortsätter för att de mest betydelsefulla naturtypernaså snart som möjligt skall kunna kartläggas. Som jag tidigare berört pågår vidnaturvårdsverket i samarbete med läns-, styrelserna en översyn och preciseringav riksobjekten för naturvård och friluftsliv. Jagvill i detta sammanhang redovisa ijällutredning.