prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Enligt naturvärdsverket bör med hänsyn till riskerna förkvävemättnad i Prop, 1987/88:85 skogsmark den totala depositionen avkväveföreningar på lång sikt inte överstiga per ha och är, I sydvästraSverige är den totala depositionen i genomsnitt per ha och år, 1utsatta lägen kan depositionen uppgå till eller mer, I tangerasden belastning som kan befaras medföra skador, medan den i inlandännu inte anges ha nått sä höga värden. Halterna och depositionen av kväveföreningarbehöver enligt naturvärdsverket minskas , Behovet är störst i södraSverige och i de större tätorterna. Det finns emellertid en stor variation i olika markerskänslighet för föroreningsnedfall. Exempelvis tyder senare forskningsresultatpå att områden i inre är känsligare än man tidigare antagit. Korttidshalterna av ozon överskrider enligtnaturvårdsverket ofta de kritiska nivåerna för växtskador, och bland förekommerdrygt dubbelt sä höga halter. Detta gäller främst södi'a , Även Norrianddrabbas episodvis av för höga halter. Medelhalterna för ozon ligger i södraSverige vid den nivå som anges som kritisk för växtskador. De episodvis högahalterna av fotokemiska oxidanter, främst ozon, behöver enligt naturvärdsverketsänkas , 1 det av beslutade programmet motluftföroreningar och försurning (prop, 1984/85:127, JoU 28, rskr, 275) ingåratt svavelutsläppen skall minskas ' , Jagbedömer att de åtgärder som har vidtagits är tillräckliga för att nå detta mål.Ytterligare åtgärder fordras emellertid för att nå målet om en minskning avkväveoxidutsläppen mellan samma är. Strategin för handlingsprogrammet mot luftföroreningar ochförsurning bör enligt min mening vara att genomföra utsläppsbegränsningar iSverige och arbeta för internationella åtaganden om sådanabegränsningar. Den innebär att luftföroreningsutsläppen bör reduceras i denutsträckning som fordras för att skydda människors hälsa och minska nedfallettill den nivå miljön tål. Mot denna bakgrund bör fortsatta åtgärder mot luftföroreningarövervägas. Hänsyn bör härvid tas till bl. a, resultatet av det pågåendeinternationella arbetet. Innan ställning tas till ytterligare skärpta nationellamålsättningar bör kostnader och andra effekter av nödvändiga åtgärder studeras.Vilka tekniska åtgärder som fordras för att minska svavelutsläppen med 70-80%samt halvera kväveoxidutsläppen jämfört med ärs nivå börutredas. En svensk ätgärdsstrategi för kolväteutsläppen bör ocksä tas fram.Ekonomiska och andra konsekvenser för industrin, staten, kommunerna ochsamhället i övrigt bör analyseras. Syftet med åtgärderna är att minska belastningen påmänniska och natur. Föroreningsbelastningen är utpräglat storregional. Luftföroreningar sprids över stora områden. En strategi för att komma till rätta med belast ningen och de negativa effekter denna för med sig måste därför åstadkom mas både genom nationella åtgärder och krav på internationella åtaganden, 106 I det sammanhanget skallinte glömmas att svenska utsläpp också sprids Prop. 1987/88:85 till våragrannländer, 1dag släpps ca 272000ton svaveldioxid ut mot 1980, I början av1970-talet var utsläppen som mest ca . Enligt gjorda bedömningar avredan beslutade åtgärder kommer utsläppen att vara ca , Iarbetet med att minska utsläppen är kol- och oljeanvändningen av centralbetydelse. Regeringen föreslog därför att skärpa kraven för koleldadeförbränningsanläggningar (prop, 1983/84:158, NU 44, rskr, 390), Som ettresultat av detta infördes ny teknik för säväl förbränning som rening avrökgaser. Detta beslut och besluten i samband med de s, k,oljeersättningsprogrammet ledde till en omfattande teknikutveckling och en höjdkompetensnivå. Omfattande forskningsprogram pågår även inom ramen förenergiforskningen. Svavelhalteni olja har successivt sänkts. Den senaste sänkningen genomfördes dåden föreskrivna svavelhalten i lätt eldningsolja sänktes från till igenomsnitt , Isamband med Aktionsplan '87 har och redovisatförslag till nya utsläppskrav för förbränningsanläggningar. Som jag senarekommer att redovisa bör nya svavelkrav införas för förbränningsanläggningar.Kraven bör omfatta alla anläggningar och alla typer av bränsle. De skäiptakraven motsvarar ett utsläpp från olja med svavel för mindreanläggningar och ca 0,för större. Detta kan jämföras som ärhögsta tillåtna halt, 1syfte att sä snart som möjligt påbörja denna utveckling har jag i denenergipolitiska propositionen som jag redovisat föreslagitregeringen att minska den högsta tillåtna svavelhalten i tjock eldningsoljatill . Minskningen bör genomföras efter det atterforderliga notifikationsprocedurer i och genomförts. Svavelhalten iolja bör härutöver sänkas ytterligare . En miljöavgift föratt stimulera en fortsatt sänkning av svavelhalten bör därför utredas. Utvecklingenvad gäller miljöteknik har gått fort , Redan innan enanläggning som är under uppförande är klar kan ofta nya beställas medväsentligt bättre prestanda. Detta bör dock inte leda till att beslut omuppförande av en anläggning, som utnyttjar den vid beslutstillfället bästatillgängliga tekniken, skjuts upp i avvaktan pä ytterligare teknikutveckling.Den snabba utvecklingen bör tas till vara i det fortsatta arbetet, särskilt vidomställningen av energisystemet. Somjag har redovisat i den energipolitiska propositionen bör en rad olika åtgärder vidtas för att både hushålla med elenergin och för att till den del det blir nödvändigt ersätta kärnkraften med ny elproduktionskapacitet. Denna nya kapacitet kommer, att till stor del behöva baseras på olika bränslen, varvid miljöfrågorna måste få en stor betydelse, I första hand bör sådana anläggningar byggas, t, ex, kraftvärmeverk, som utnyttjar energin effektivt. Därtill kan jag nämna att även naturgas kan utgöra ett intressant alternativ, I den utsträckning bränslebaserade kraftverk byggs, bör så hårda miljökrav ställas, baserade pä den allra bästa tillgängliga tekniken, 107 att utsläppen ävenfortsättningsvis kan reduceras ytterligare. 1987/88:85tionsanläggningar med mycket små utsläpp bör byggas för att visa påmöjligheterna till en miljövänligare elproduktion både i och utlandet, Iolika sammanhang har svavelhalten i olja utretts. konstaterar isin utredning om svavelhalt i olja att en ökad efterfrågan påoljeprodukter med låga svavelhalter generellt kan komma att skapa behov avutökad avsvavlingskapacitet. har dock inte funnits något behov avinhemsk avsvavlingskapacitet. Detta beror på att marknaden för oljor med lågasvavelhalter är god. Jag vill emellertid erinra om de periodermed kraftiga störningar som har förekommit på oljemarknaden. Det voreolyckligt om miljöpolitiska ambitioner skulle behöva skjutas åt sidan pä grundav tillfälliga fluktuationer pä oljemarknaden. Utvecklingen bör därför följasmycket noggrant. Det kan inte uteslutas att utökad avsvavlingskapacitet behöverinstalleras vid oljeraffinaderierna , 1 samband med dekontrollstationer , som aviseras i den energipolitiskapropositionen, bör prövas om ytterligare åtgärder behövs för att säkerställaatt de miljöpolitiska målen , Iprogrammet som beslutade om sattes upp som ett mål attindustrin fram skulle halvera sina svavelutsläpp, I dagslägetfinns det ingen anledning att göra en annorlunda bedömning. Om det emellertidskall vara möjligt att nä de mål som är förenliga med en långsiktigt hållbarutveckling, omsorgen om människors hälsa och med hänsyn till naturen, börmöjligheterna till fortsatta reduktioner inom industrin studeras. Vissaytterligare reduktioner kan förutses. Dessa är ett resultat av enfortsatt strukturomvandling inom industrin. Åtgärdermot kväveoxider är av senare datum än åtgärder mot svavel. Denförbiänningstekniska forskningen har även på detta område givit goda resultatunder , Jag vill särskilt framhålla att betydelsefulla resultat harkommit fram genom energiiforskningsprogrammet. Avgörande för den framtidabelastningssituationein när det gäller kväveoxider är utvecklingen avtransport- och energisystemet. Trafikmiljöfrägornahar särskilt uppmärksammats i regeringens förslag till trafikpolitik inför 1990-talet (prop. 1987/88:50), Regeringen har därvid redovisat sina samlade ställningstaganden för att komma till rätta med de miljöproblem som trafiken orsakar. Regeringen har bl, a, föreslagit att varje trafikslag skall bära sina kostnader, inklusive miljökostnaderna. Detta innebär väsentligt ökade skatter för tunga fordon. Regeringen har vidare föreslagit att betydande insatser görs för att utveck la nya transportlösnihgar för långväga gods med ett kombinerat utnyttjan de av järnväg och väg. Från miljösynpunkt är det av stor vikt att så mycket gods som möjligt kan transporteras på järnväg. Vidare har en miljöavgift på flyg samt väsentligt förbättrade förutsättningar för regionala och inter- regionala persontransporter på järnväg föreslagits. Omfattande åtgärder för att förbättra och effektivisera kollektivtrafiken ingår i regeringens förslag. Möjligheterna att minska miljöproblemen med järnvägarna och sjöfarten skall ocksä utredas, I detta sammanhang har särskild vikt lagts vid att miljövänliga fordon tas i bruk, I regeringens förslag tilltrafikpolitik 108 inför1990-talet föreslås åtgärder för att komma till rätta med hastighets- Prop.1987/88:85 överträdelserna på våra vägar. På kort sikt kommer detta att habetydelse från miljösynpunkt. Effekten av en större respekt bland trafikanternaför gällande hastighetsgränser är i hög grad beroende av den enskilde trafikantensvilja att ta ett ansvar för en säker och miljövänlig trafik. Någon exaktberäkning av vad dessa åtgärder ger för miljöeffekt kan därför inte göras. Ävenmed dessa åtgärder kommer det inte att vara möjligt att nå de uppsatta målenvad avser minskningen av kväveoxidutsläppen. Jag föreslär därför ytterligareåtgärder, Isamband med att programmet beslutades av uppdrog regeringenät att utreda förutsättningarna för skärpta avgaskrav förlastbilar och bussar. Verkets förslag har remissbehandlats och jag kommersenare att mer utförligt redovisa hur nya skärpta krav ska kunna införas. Dessaförslag kommer att ge viss positiv effekt. Personbilarmed katalytisk avgasrening klarar krav motsvarande de som gäller federalt påden amerikanska marknaden och som börjar bli vanliga på den europeiska,I delstaten har man tillämpat ännu strängare krav.Dessa krav innebär en ytteriigare skärpning med utöver de krav som nuinförs i , Jag återkommer senare till hur denna möjlighet kan utnyttjas. Avgasutsläppenfrån traktorer och arbetsmaskiner m, m, är ofullständigt kända men bedöms få enökande betydelse för de totala utsläppen. gäller inga särskildakrav för utsläppen frän deras motorer. bedömer att frågan omutsläppsmängder och möjligheter att införa avgaskrav i detta sammanhang behöverutredas. Detta arbete bör utföras inom ramen för det samladeuppföljningsuppdrag beträffande luftföroreningar och försurning somnaturvårdsverket bör få. Längrefram i min föredragning kommer jag även att föreslå nya riktlinjer förkväveoxidutsläppen i samband med miljöskyddsprövningen av energianläggningar.Jag vill redan nu framhålla att för dessa gäller detsamma som jag framhölltidigare i samband med åtgärderna för att begränsa svavel. Den tekniskautvecklingen är snabb. Redan nu vet vi att nya anläggningar kan uppföras medväsentligt bättre miljöprestanda än de som är under uppförande. Jagövergår nu till frågan om fotokemiska oxidanter. Jag har tidigare i minföredragning redovisat ursprunget till dessa föroreningar. Kolväteproblematikenoch dess bidrag tillsammans med kväveutsläppen har ägnats ökad uppmärksamhetunder , Utsläppen av kolväte är än så länge inte tillräckligtkartlagda. Redan beslutade åtgärder, som t. ex, katalytisk avgasrening påpersonbilar, kommer att innebära förbättringar . Jagvill emellertid understryka att det finns anledning att gå vidare i detta arbete.Senare i min föredragning kommer jag att föreslå att som endel i sitt uppföljningsuppdrag utreder kolvätefrågorna och återkommer tillregeringen med ett samlat kolväteprogram. Internationelltarbete Prop, 1987/88:85 Imin inledning (avsnitt 2) redovisade jag resultaten av miljöskyddsarbete.Jag exemplifierade denna framställning med de positiva resultat som nåtts bl,a, när det gäller begränsning av svavelutsläppen. Jag framhöll då också att dethar tagit tid att internationellt få gehör för liknande åtgärder. Jag vill däerinra om att svenska forskare till vissa delar har kartlagtframför allt sambanden mellan försurning och utsläpp till luft. blevfrågan om luftföroreningar och försurning en huvudfråga för den svenskadelegationen vid om den mänskliga miljön, Idet fortsatta arbetet är det viktigt att visa pä möjligheterna att begränsautsläppen. Våra egna åtgärder har varit och kommer att vara av betydelse förmiljöbelastningen och för våra möjligheter att ytterligare begränsa denna genomatt för andra länder visa på möjligheterna att vidta åtgärder. Somen viktig del i arbetet med att begränsa belastningen i ingår vårinternationella strategi. Innan jag går vidare med min redogörelse för detarbete som har utförts och som bör utföras , vill jagberöra andra organisationers möjligheter. Jag konstaterade inledningsvis denstora miljömedvetenheten som tar allt fastare former i organisationsliv ochbland företag. Detta är en mycket positiv utveckling. Jag förutsätter att meddet internationella handelsutbyte som har att värderingar, teknik m, m,kan spridas även dessa vägar. Det bör vara möjligt att även i andra organ än ide mellanstatliga ta upp de internationella luftmiljöproblemen. Detinternationella samarbetet beträffande åtgärder mot luftföroreningar bedrivs iolika former och på olika plan. Av stor betydelse är bl, a, de täta kontaktersom förekommer på expertnivå mellan olika länder, både inom och utom ramen förinternationella organisationer, 1 detta sammanhang är det glädjande att kunnakonstatera att det har varit möjligt att via de vetenskapliga akademiernaetablera ett närmare samarbete med , Detta samarbete bör enligt min meningstödjas. Även våra bilaterala avtal med olika länder i ger värdefullamöjligheter till information och påverkan. Också andra tillgängligainformationskanaler bör utnyttjas i miljöarbetet. Detnordiska samarbetet är av stort värde för det övriga internationellamiljösamarbetet genom att de nordiska synpunkterna haren särskild tyngd imiljösammanhang. Vi bör även söka samordna våra miljöskyddsåtgärder med dem ivåra grannländer. På luftvärdsområdet har vi länge haft ett intensivt och konstruktivtsamarbete med våra nordiska grannar, Sverigehar också undertecknat konvention om bevarande av Europasarkitektoniska kulturarx' med åtagande att bl, a. vidta åtgärder motluftföroreningarnas effekter på kulturmonument. Detta har beaktats bl, a, i desvenska förslagen inom ramen för den s, k, ESK-processen. Avbetydelse för det internationella samarbetet inom bilav-gasområdethar varit det internationella ministermöte som den kalladetill ijuli 1985, Vid detta möte undertecknades en gemensam deklaration omsamarbete och införande av skärpta avgasreningskrav för bilar av åtta länder,nämligen , , , Liechten- stein, , , och , Tyvärravstod Förbundsre- Prop, 1987/88:85 publiken , ochEG-kommissionen, som även deltog i mötet, från att underteckna deklarationenmed hänvisning till pågående förhandlingar inom EG, Samarbetet mellan destater som undertecknat deklarationen har därefter förts vidare inom den s, k.Stockholmsgruppen genom att ett gemensamt dokument har utarbetats, innehållanderegler beträffande avgasutsläpp från personbilar. Dokumentet ligger till grundför de skärpta avgaskrav som har beslutats i , , ochÖsterrike, Samarbetet fortsätter nu rörande frågor om regler för avgasutsläppfrån lastbilar och bussar. Huvuddelen av det internationella samarbetet omluftföroreningar sker inom ramen för FN:s konvention om långvägagränsöverskridande luftföroreningar. Konventionen undertecknades i november1979 i och har ratificerats av 32 stater, senast av ,Konventionen är av ramkaraktär och särskilda åtaganden överenskoms genomprotokoll till konventionen. Två sådana protokoll har förhandlatsfram. Det första gällde finansiering av det internationellamätprogrammet, EMEP, som överenskoms är 1984 och som har trätt i kraft den 28januari 1988, träffades en överenskommelse i omett andra protokoll till konventionen. Genom detta protokoll har för närvarande21 parter åtagit sig att minska sina svavelutsläpp med ,jämfört med nivå. Detta protokoll trädde i kraft , Vid mötet med styrelsen för konventionen i november 1986beslutade man att uppdra åt en särskild expertgrupp att förhandla fram ettprotokoll om begränsning av kväveoxidutsläppen. Denna expertgrupp har ännu inteavslutat sitt arbete, spelar i detta arbete en aktiv och pådrivanderoll och har lagt fram flera förslag, bl, a, om en 30-procentig begränsning avkväveoxidutsläppen som ett första steg i riktning mot en reduktion till en nivåsom motsvarar vad naturen tål. Det svenska förslaget till ett internationellt samarbetemot luftföroreningar (Aktionsplan ) har mottagits positivt. Förslagetinnebär att arbetet inom konventionen skall inriktas på att utarbetabelastningsgränser för vad miljön tål av bl, a, svavel- och kvävenedfall.Arbete med ytterligare underlag för detta pågår både i och utomlands.När dessa gränser har överenskommits skall förhandlingar inledas om åtagandenför att minska utsläppen till motsvaiande nivå. Målet för konventionsarbetetär att sådana förhandlingar skall inledas , Det svenskaforskningsarbetet och samarbetet inom konventionen bör nu inriktas pä att säsnabbt som möjligt ta fiam underlag för dessa förhandlingar. En utgångspunktför detta arbete bör enligt min mening vara att utsläppen skall reduceras iinternationellt samarbete till sådana nivåer som är ofarliga för hälsan ochmiljön även i ett långsiktigt perspektiv. har som sin mening givit regeringen till känna,att möjlighe terna att genom avgiftsuttag bygga upp en internationell luftvärdsfond förtjänar att övervägas (JoU 1984/85:28. rskr. 275), Frågan har diskuterats inom ramen för konventionsförhandlingarna i och har även sonde- 111 råts under hand frånsvensk sida. Resultatet är att det hUtills inte har varit möjligt att få stödför förslaget. Som skäl emot har bl, a, anförts att den som släpper utföroreningar även skall svara för kostnaderna för rening Polluter PaysPrinciple - och att miljöproblemen i det egna landet bör vara tillräckliga skälför åtgärder, även om hänsynen till grannländerna bör vara motiv för åtgärder.Svårigheterna att nå en överenskommelse om finansiering av de blygsammakostnaderna för sekreteriatet till konventionen talar också mot att det förnärvarande skulle vara möjligt att komma överens om finansieringen av en fondav helt annan storleksordning. I syfte att nå konkretaresultat har den därför tagit ett annat initiativ. Ettinternationellt miljötekniskt institut föreslås inrättas. Syftet med detta ärbl, a, att underlätta överföring av effektiv miljöskyddsteknik till länder somär i behov av sådan men som inte har tillgång till sådan teknik.Jag bedömer att institutets verksamhet till stor del kommer att röraluftvårdsteknik. har presenterats under förhandlingarnainom luftföroreningskonventionen och har fått ett positivt mottagande. Jagredovisar strax mitt förslag närmare. Prop,1987/88:85 4.5 Särskilda föreskrifter för miljöskyddsområde Mitt förslag:Regeringen får fö/klara ett visst område som miljöskyddsområde. För ett sådantcimråde skall regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, länsstyrelsenkunna meddela särskilda föreskrifter om skyddsåtgärder rn, m. Skälen för mitt förslag:Luftföroreningshalterna i tätorterna är så höga att risker finns föreffekter på människors hälsa. Dessa brister beror till stor del påbilavgasutsläppen och pä en stor koncentration av industriell och annanverksamhet. Luftföroreningarna påverkar även växtligheten, byggnader ochkulturföremål samt ökar korrosionen. Programmet motluftföroreningar och försurning (prop, 1984/85:127) syftar till att sädanautsläppsbegränsande åtgärder skall vidtas, att luften i våra tätorter ochindustriområden blir i stort sett riskfri att andas. Dessutom bör skadligpåverkan på växtlighet, sjöar och vattendrag, byggnader och material minimeras.Införandel av katalytisk avgasrening på personbilar kommer, när detta är heltgenomfört i hela bilparken, att väsentligt förbättra luftkvaliteten itätorterna. Ytterligare åtgärder fordras emellertid på både kortare och längresikt. Jag kommer därför att senare föreslå att skärpta avgaskrav införs ävenför lastbilar och bussar. Chefen för har i dentrafikpolitiska propositionen (1987/88:50) redovisat vissa förslag beträffandetrafiksystemen och samhällsplaneringen för att minska trafikmiljöproblemen.Jag återkommer till dessa frågor senare liksom till ytterligare åtgärder föratt minska utsläppen från förbränningsanläggningar. Medstöd av 8 a § ML finns möjlighet att utfärda generella föreskrifter tillskydd för särskilt föroreningskänsliga vattenområden. möjligheterhar utnyttjats beträffande i och Laholmsbuk- Prop.1987/88:85 ten, där vattenförhållandena är sådana att särskilda miljöåtgärderär påkallade. Nuvarande föreskriftsmöjligheter är emellertid begränsadetill reglering av utsläpp till vatten och användning av mark med syfte attskydda känsliga vattenområden. För utsläpp av föroreningar till luft finns intemotsvarande möjligheter. Även när det gäller sådana utsläpp finns detemellertid områden som är tungt belastade, särskilt stora industriområden ellerstorstadsområden med mycket trafik. Förhållandena i sådana områden är oftakomplexa. Där förekommer större utsläpp från t, ex, industrier eller värmeverk,liksom mänga mindre utsläpp från bl, a, uppvärmning, I framför allt storstadsområdenaär emellertid utsläppen från trafiken den dominerande orsaken till vissaluftföroreningar, i är ett område som är belastatav stora luftföroreningsutsläpp från bl, a, industri och trafik. För attinitiera och samordna olika åtgärder för att minska dessa utsläpp väsentligtinom en tioårsperiod har jag enligt regeringens bemyndigande tillkallaten särskild delegation. Utsläppen medför sålunda en belastning på omgivande mark-och vattenområden. Svavel- och kväveutsläppen medför t, ex, nedfall av olikaföroreningar som bl, a, försurar mark och vatten. Bildningen av fotokemiskaoxidanter anses också vara av betydelse för påverkan pä vegetationen. Tillämpningen av nuvarande system för prövning och tillsynenligt ML har i många avseenden varit framgångsrik för att begränsa emissioner.Det är emellertid enligt min mening inte tillräckligt för att lösa miljöprobleminom områden som belastas av luftföroreningar eller andra verkningar avmiljöfarlig verksamhet frän mänga olika källor, ML bör därför enligt min meningkompletteras sä att möjligheter ges att meddela generella föreskrifter inomområden som är särskilt belastade av luftförorenande och annan miljöfarligverksamhet. Detta kan ske genom en utvidgning av 8 a §, En sådan utvidgning börutformas sä att regeringen får förklara ett visst område som miljöskyddsområde.Även angränsande områden bör kunna im-ymmas i miljöskyddsområdet på sammagrunder som angavs när 8 a § infördes (prop, 1984/85:10 s, 28), nämligen föratt vidta åtgärder inom ett område för att motverka att störningen förs tillangränsande områden. Jag föreslår således att 8 a § ML ändras sä att det blirmöjligt för regeringen att förklara ett visst område som miljöskyddsområde. Dennya bestämmelsen avses alltså inrymma vad som förut gällt och därutöver gemöjligheter att skydda miljön mot luftförorenande och annan miljöfarligverksamhet. 4.6Skärpta avgaskrav för fordon « Skärpta avgaskrav bör införas obligatoriskt för lättalastbilar och bussar fr, o, m, 1992 ärs modeller och fr, o, m, 1994 årsmodeller för lunga lastbilar och bussar. Kraven bör för båda kategorierna istort motsvara de krav som avses gälla federalt i ärs modeller. % De obligatoriska kraven bör föregås av avfrivillig tillämpning.