prop · GB0336 · 1987-12-31 00:00:00 — Styrelsen ser detta som en olycklig ulvecklingeftersom den på sikl kommer all äventyra möjligheter atl förverkliga en vård lillalla på lika villkor. är därför av den meningenatt hälso- och sjukvårdens resurser måste öka i minst samma takt som samhälletstotala resurser beroende på bl. a. etl stigande antal myckel gamla, nyasjukdomar bl. AIDS, nya möjligheter att effektivt hjälpa allt fler och ökadeanspråk på alt få bibehålla en anständig levnadsnivå även vid svår sjukdom. Det finns alltså enligl landstingsförbundet starka skälför att överväga alternativ till den fördelning av konsumtionsutrymmel som LU87 förespråkar. sådant alternativ kan bestå i en annan fördelning avresurserna inom den offentliga sektorns ram. Det ligger ocksä nära lill handsalt ifrågasälta den kraftiga satsningen på privat konsumtion som LU 87 redovisar.Under perioden 1984-1995 beräknas den öka 2,5 gånger så snabbt som landslingenskonsumtion. Orsaken lill atl LU fram lill detta resultat är kravelall den offentliga sektorns finansiella sparande måsle förbättras utan alt deltotala skattetrycket ökar. Styrelsen delar uppfattningen all skattetrycket inte böröka. Det är angeläget atl skapa förutsättningar för reallöneökningar efter degångna åren med sänkta reallöner för slora delar av löntagarkollektivet.Styrelsen vill dock starkt ifrågasätta om denna inriktning konsekvent kangenomföras ända . I synnerhet om del går ut över en verksamhetsom hälso- och sjukvården där god kvalitet och service är en viktig del avvälfärden. I flera opinionsundersökningar har hälso- och sjukvården utpekatssom den mest angelägna av den offentliga sektorns verksamheter. Enligl och måste man ifrågasätta om det i verkligheten är möjligl all ästadkommaen så låg ökning av den offentliga konsumtionen som LU har räknat med. Detförefaller finnas belydande risk för att LU:s bedömning i della avseende är enform av önsketänkande. Dämpas inle den offentliga konsumtionstillväxten iavsedd omfattning talar myckel för atl della går ut över den privala konsumtionensökningstakt. Förbunden uppmärksammar också utbildningskostnadernassvaga ulveckling enligl LU och understryker all nedskärningarna inte fär gå ulöver utbildningens innehåll. Centralorganisationen /SR anser det vara rimligt attökningen av den offentliga sektorn, efter den kraftiga tillväxt som skett underflera decennier, får stå tillbaka för den privala konsumtionen. Del totalaskattetrycket bör inle heller tillålas öka. Tvärtom är en sänkning av marginalskatternamotiverad, bl. a. för atl öka utbudet av högt utbildad och specialiseradarbetskraft. Fördelningen av del offentliga konsumtionsutrymmel bordedock enligt /SR ha behandlats mer ingående. Sålunda borde stal, socialförsäk ring, primärkommuner och inte minst landstingen ha behandlats var för sig. Jämförelsen mellan den övergripande samhällsekonomiska bedöm ningen och sektorernas egna behovsberäkningar och krav skulle hårige- 52 Man borde också ha diskuterat och gjort beräkningar Prop.1987/88: 36 över effekterna av andra organisations- och finansieringsformer ändagens. En begränsning av den offentligt finansierade hälso- ochsjukvårdens lillväxl behöver enligt /SR inte leda lill atl sektorn somhelhet inlé växer yllerligare. Ökningen av den privata konsumtionen kan mycketväl komma all delvis las ut som konsumtion av hälso- och sjukvård. Därvid färmedborgarna bestämma om de vill anlita offentliga eller privala vårdgivare.Konkurrensen som sådan är också viktig och ett verksamt medel mot irrationell,dyrbar och dålig vård. Den utveckling fram lill 1995 som anges i LU innebärtrendbrott på fiera områden. kommer dessatrendbrott inte lill stånd ulan belydande ekonomisk-politiska åtgärder. De ätgärdersom krävs har dock behandlats endast knapphändigt. Den ekonomiska tillväxtenunder har enligl LRF haft en utomordentligt god draghjälp avoljeprisfall, nedgång i den internationella räntenivån och ökalkapacitetsutnyttjande efter de stora devalveringarna. Denna draghjälp kan inte vänlasbli beslående. LU:s analys av den ekonomiska tillväxten 1986-1995 förefallerdärför enligt LRF:s uppfattning vara alllför optimis-fisk. LRF anför vidare alt den av LU anvisade utvecklingsvägenhar belydande regionala konsekvenser. Genom den antagna sysselsättningsminskningenför jord- och skogsbruket kommer landsbygden att drabbas hårt. Enligt LRF:s uppfaUningär della oacceptabelt. 1 stället krävs omfattande regionala åtgärder för altmotverka en geografisk koncentration av tillväxten. Småföretagens understryker viklen av allstimulera del privala sparandet och effektivisera den offentliga verksamhelen.Organisationen delar LU:s uppfattning all ell högt skattetryck är förenat mednegativa effekter. När det gäller alt anpassa pris- och löneslegringstaklen till'omvärldenanser organisationen all prisslopp inte är en effektiv metod för all uppnåinflationsmålet. Beträffande strävanden atl förbättra produklivileten rekommenderarSmåföretagens all utnyttja del expansions-utrymme somsmåföretagen har. Organisationen anser därför alt förhållandena försmåföretagen mäste förbättras för atl öka möjligheterna och viljan allexpandera. Fullmäktige i riksgäldskonloret anser alt LU:s "referensallernaliv"inle är övertygande i sin tekniska konstruktion. Slagnationen i alternativetåstadkommes, enligt fullmäktige, genom all en högre räntenivå, som medför attinvesteringarna faller, etableras. hinner inte bytesbalansen atlpåverkas som analyseras. Fullmäktige ifrågasätter därför omantagandet om den höga räntenivån i alternativet är konsislent med analysen iövrigt. Fullmäktige i delar LU:s uppfattning attde inhemska investeringarna bör fmansieras med inhemskt sparande.Sverige har under 53 en läng följd av år varit neltoimporlör av kapilal. Dentotala svenska Prop. 1987/88:36 nettoskulden till utlandet har under 1980-taletökat myckel snabbt. 1980 utgjorde den av BNP, 1986 hade den vuxit lillca av BNP. Del finns enligt fullmäktige inga goda skäl till varför ell av väridensmesl avancerade industriländer uppträder som nettolånlagare på de internationellakapitalmarknaderna under en lång följd av år. Än mer anmärkningsvärt är det,enligt fullmäktige, all utlandsskuldsällning i princip har använts förkonsumtion i stället för invesleringar. Bytesbalansunderskottet ochutlandsupplåningen har därför skapat problem som under en lång följd av årkommer atl vara belydande. Pullmäktige anser all problemen i ATP-systemet pä etlförtjänstfullt sätt illustreras i LU:s analys. Fullmäktige ställer sig docktveksam till fördelningen av av den offentliga sektorns sparande mellan slalenoch socialförsäkringsseklorn i LU:s kalkyl. Kalkylen bör i delta avseendebetraktas som ett beräkningstekniskt och pedagogiskt exempel snarare än än etluttryck för en väl avvägd strategi. Fullmäktige anser alt det kan varabetydligt lättare att åsladkomma elt positivt offentligt sparande i socialförsäkringsseklornän genom en överb.ilansering av slatens budget. Fullmäktige anser därför altdel är angeläget att se över hur utgifter och inkomster fördelas mellan statensbudget och socialförsäkringsseklorn. Mol bakgrund av osäkerheten och svårigheten att generera ellslorl sparöverskott i den offentliga sektorn anser fullmäktige del mycketangeläget all hushällens sparande ökar. Därför måste yllerligare studier avhushållens sparbeteende göras så atl elfekliva sparstimulerande åtgärder kanvidtas. Fullmäktige noterar att förutsättningarna för slalsupplåningenunder perioden fram lill 1995 kommer alt förändras. Det mesl anmärkningsvärdaär all staten inle kommer atl ha nägot netloupplåningsbehov 1995. Fullmäktigevill dock understryka osäkerheten i denna prognos. Riksgåldskontoret måste enligl fullmäktiges mening ha flexibilitet för atl möta antingen en situation med netloamortering avstatsskulden eller ell förhållandevis stort netloupplåningsbehov. Även omstatsfinanserna trendmässigl förbättras kan det bli stora svängningar av konjunkturellaorsaker. Genom all statsskulden har en myckel kort genomsnittlig löpliduppkommer elt stort upplåninsbehov brutto även om netloupplå-ningsbehovelsjunker. Enligl fullmäkliges mening bör slalsupplåningen ävenfortsättningsvis ha sin bas i penning- och obligationsmarknaden. Det är därförangeläget atl dessa marknader utvecklas och blir så effektiva som möjligl. Marknaderna måsle hålla en viss volym för allkunna fungera. Fullmäktige anser aU effekterna på kredilmarknaden av en netloamorteringav statsskulden miiste analyseras mer än vad långtidsutredningen gör. Riksgäldsfullmäktige diskuterar också stalsskuldspolilikenseffekter på kreditmarknaden och poängterar atl del är empiriska förhållanden som avgör vilka realekonomiska effekter stalsskuldspolitiken får. Fullmäktige vill därför understryka viklen av yllerligare undersökningar av dessa för hållanden inte minsl med tanke på de senaste årens avreglering av den 54 svenska kredilmarknaden. Fullmäktige påpekar också atl en ökad efterfrågan på långaobligationer Prop. 1987/88: 36 kan komma lill stånd om utlänningar beredestillfälle alt köpa kronobliga-lioner. Delta skulle givelvis vara möjligt omvalutaregleringen avvecklades. Men skulle den penningpoliliskaautonomin undergrävas. Fullmäktige anser dock att möjligheten all avvecklavalutaregleringen, , bör finnas med i diskussionen, om räntenivån drivsupp av inhemska faktorer. Fullmäktige pekar också pä möjligheten atl göra enbegränsad emmfssion av kronobligalioner till ulländska placerare. Delta skullekunna ske ulan atl valularegleringen avskaffades. Vidare är del enligt riksgäldsfullmäklige en brist iutredningen atl man inte diskuterar för slalens utlandsupplåning sominnebär att staten inle skall neltolåna utomlands. medför atl riksbankenvid bytesbalansunderskoll måsle driva upp räntan lill en sädan nivä all eltbalanserande privat kapitalflöde uppstår. Fullmäktige anser att balanseringenav valutaflödena bör göras över en längre tidsperiod. Om så inte sker blir räntefluktualionernaonödigt stora. Konsekvenserna av en ekonomisk ulveckling som medförbytesbalans-underskott skulle genom etablerandet av ullandsupplåningsnormen blitydliga och förhoppningsvis påverka beteendemönstren. Tanken bakom ärsåledes atl den skall ulgöra ett slöd för en fasl växelkurspolitik. Humvidanormen får någon effekt på hushållens, företagens och arbetsmarknadens partersagerande för att vidmakthålla en balanserad pris- och löneutveckling är dock enliglfullmäktiges mening en öppen fråga. Styrelserna för allmänna pensionsfonden påpekar atl LU:skalkyler rörande AP-fondens ulveckling har resulterat i ell allvarligttrendbrott lill följd av växande obalanser mellan inkomster och utgifter. Dereala utgifterna beräknas växa med per är och kan inte påverkas underden aktuella perioden fram lill 1995. AP-fondens avgiftsinflöde beräknas växa ien väsentligt lägre lakl, med i volym. Utredningen har vidareuteslutit att del kommer alt finnas utrymme för höjda skatter eller arbetsgivaravgifter(ATP-avgifter). En sådan utveckling innebär alt en allt större del av fondenstillgångar måsle las i anspråk för pensionsutbelalningar. ränlefinansieras ca en femtedel av detotala ATP-pensionerna, medan i den framlida av LU kalkylerade ulvecklingenandelen överstiger en tredjedel. Enligl fondstyrelserna kan visserligen dagens av-giftsunderskoilväl bäras med dagens portföljavkastning vid realräntenivåer på , men vidde mer måttliga avkastningsnivåer som ingår i LU:s scenario kommer de snabbtväxande avgiftsunderskotten att urholka AP-fondens fillgångar. LU har dessutom inleräknal med några som helst förbättringar i gällande förmåner förpensionärskollektivet, trots den förutspådda stabila reallönelillväxlen fram till1995. Beviljas sådana förbäll-ringar blir givetvis nedgången i ATP-systemetssparande än mer accentuerad, om inte avgiftsuttaget parallellt kan tillåtasöka. Enligl fondstyrelsernas mening bör de tillgångar som AP-fondenförvallar som en lägsta ambitionsnivå på lång sikl hållas realt oförändrade.Fonden är avsedd som en buffert och kan därför tillåtas variera. Den slorlekfonden bör ha med hänsyn till buffertfunklionen kan diskuteras, men huvudsaken är atl denlångsiktigt stabiliseras vid en målsätt nivå. 1987/88:36 DeUa harenligt fondstyrelsens uppfaUning avgörande betydelse för allmänhetensfortsatta tilltro till ATP-systemets hållfasthet och lill all givna pensionsutfästelserkommer att infrias. Fondstyrelsernafinner del därför anmärkningsvärt all LU avstått från att diskutera hur detgrundläggande kravet på flödesbalans mellan inkomster och utgifter inomsocialförsäkringssektorn skall tillgodoses . LU harstannat vid en närmast automatisk framräkning av betydande sparandeunderskotlför ATP, dvs. en dramatisk tillbakagäng för AP-fonden. Denna utveckling motsvarasinte av någon uppgång i privat långfristigt försäkringssparande. 1 stället har utredningenhärlett elt behov av överskottssparande i statsbudgeten, dvs. årliga budgetöverskottsom balanserar såväl socialförsäkringens urholkning som slagnationen inom privatförsäkring. Enliglfondstyrelserna borde en given första utgångspunkt hellre ha varit atl försökabryta den nedåtgående trenden i pensionssparandet än att lagra överskoll via slatensbudget. Förutsällningarna för all klara pensionsförpliktelsernas successiva lillväxlmåste skapas fortlöpande genom elt stabilt realt sparande. Frågan är om inle detlasparande är lättare alt åsladkomma om del direkl kopplas till sin framtidaanvändning än om del bara motiveras med en hänvisning lill sunda statsfinanser,samhällsekonomisk balans eller mer eller mindre arbilrära bytcsbalansmål.Enligt fondstyrelserna hade långtidsutredningen varit rätl plats för en makroekonomisklövergripande diskussion av denna problemalik. Fondstyrelsernaanför vidare atl ATP-systemets växande finansieringsproblem inle behöverinnebära all det totala skatte- eller avgiftsuttaget måste skärpas . Mot bakgrund av de minskade resursanspråken inomfolkpensionens område bör det finnas möjligheter atl i god lid motverkaframväxten av obalanser inom socialförsäkringen genom direktainkomstöverföringar från statsbudgeten inom ramen för nuvarande totala arbelsgivaravgifisullag.En enligl styrelsernas uppfattning näraliggande lösning är atl överföra delarav folkpensionsavgiften (f n. 9,av lönesumman) till ATP. Höjningen av ATP-avgiftenskulle balanseras av lika stora sänkningar av folkpensionsavgiften. Delta kanbetraktas som en naturlig omfördelning inom den samlade socialförsäkringen medhänsyn lill hur resursanspräken utvecklas framöver. Denna alternativasparandefördelning torde närmast öka förutsättningarna för aft den målsalta,nödvändiga förbättringen i det totala sparandel i svensk ekonomi verkligenkommer till stånd under 1990-talel. Fondstyrelsernaanser atl LU kan ha underskattat både del kollektiva och del privala försäkringssparandet och därmed institutens placeringska pacitel. Enligl styrelserna framstår del som mindre troligt alt de allvariiga balansbrislerna under 1990-lalet kommer atl accepteras utan några poli tiska ingrepp vad gäller finansienngen. Vid oförändrade regler för ATP-syslemel kommer därutöver allt fier pensionärer alt slå i systemets förmånstak (7,5 basbelopp), vilket kan ge motivationen för komplettering ar, antingen inom offentlig försäkring eller med privala pensionsförsäk ringar. Sparandeökningar kan också te sig lönande bl. a. eftersom den reala 56 räntan med en betryggandemarginal förutsattes hålla sig på den positiva sidan. 1 övrigt anserstyrelserna atl det knappast lönar sig atl i detalj spekulera om det framtidautseendet på kreditmarknaden. I den pågående förändringsprocessen tenderargränserna atl upplösas mellan kreditinstrumenten, vilket i sin lur kommer allåterverka på bl. a. obligationsmarknadens säll alt fungera. () anser alt del äromotiverat med en politik som syftar lill atl skapa stora budgetöverskott. SAFdelar LU:s uppfattning all även del statliga sparandel måste förbättras ombytesbalansen skall förbäliras. Förbundet anser dock all hushällen i högregrad än vad som är fallet i LU:s kalkyl bör bidra till bylesbalansförbättringen.Della skulle enligl SAF kunna åstadkommas genom skaltepoliliska åtgärder.Några lämpliga åtgärder, enligt SAF, är all la bort dubbelbeskattning avaktieutdelningar, mildra kapitalbeskattningen och sänka marginalskatterna. SAFanser att det är önskvärt all näringslivel i högre grad än nu erhållerriskkapital direkt från hushällen. SAF anser också all räntan bör sänkas. skulle,enligt SAF, kunna åstadkommas genom alt valutaregleringen avskaffades. påpekar all det är ställt ulomtvivel all med gällande finansieringsregler finns etl behov av successiva framlidahöjningar av utlagsprocenlen om de pensionsutfästelser som finns skallkunna infrias. Del faktum atl sådana behov skulle uppslå under hela den periodunder vilket ATP-syslemel utvecklas mot etl fullfunktionsstadium stod klartredan när systemet infördes. Några förändringar som skulle motsäga giltigheteni denna slutsats har inte skett. Verkel kommer all i slulel av 1987 lämna elt underiagtill regeringen för ell ställningstagande om del framtida avgiftsuttaget tillATP. Fullmäktige i anser all den av LU förutsattaökningen av hushållens sparande är långtifrån säker. Ökade lånemöjligheler kantänkas sänka sparbenägenheten och främja konsumlionen. Ett annal skäl tillvarför man skulle kunna räkna med en lägre sparkvot är att kalkylerna bygger påantagandel alt dagens höga realränta halveras fram lill 1995. I LU harrealräntan uppenbarligen antagils spela en underordnad roll förhushållssparandets utveckling, vilkel kan ifrågasättas. Fullmäktige i noterar atl penningpolitikentilldelals en passiv roll i LU:s balansallernaliv genom atl den svenska räntanförutsatts följa den inlernationella räntenivån. Anpassningen av den svenskaekonomin sker i delta fall via finanspolitikens utgiftssida, medan intäktssidanär bunden av del förutsatta oförändrade skattetrycket. I det konjuklurellaförloppet med en snabbare pris- och löneökning får dock penningpolitiken en meraktiv roll eftersom en viss ränteuppgång där ansetts nödvändig för altupprätthålla förtroendet för den fasla växelkursen. Fullmäktige vill i dettasammanhang understryka utredningens slutsats all de sysselsättningsproblem somskapas om kostnadsökningarna är alltför höga inle kan mötas med en expansivfinanspolitik. förvärrar de ekonomiska problemen på längre sikl. LU utgår från atl den långa räntan inlefaller lika myckel som den korta då AP-fondens placeringskapacitel minskar kraftigt 57 5 1987/88. under denaktuella tidsperioden. Einligl fullmäkliges mening kan dock Prop. 1987/88: 36invändningar resas mol LU:s analys i della avseende, bl. a. mot bakgrund av attäven utbudet av statspapper med långa löptider bör minska i lakl med att delfinansiella sparandet i slaten förbättras. Till detla kommer atl utbudet avbostadsobligationer kan vänlas öka i långsammare takt än tidigare eftersomkreditexpansionen till viss del var en engängseffekl av avregleringen. Enligl i bör finansieringen avpensionerna i största möjliga utsträckning av utan höjda avgifter.Avgiftshöjningar riskerar alt försvåra lönepolitiken. Det utrymme lillsänkning av folkpensionsavgiften som uppkommer bör enligl LO:s mening utnyttjasför finansieringen av ATP-syslemel. Vidare noterar LO all den svenska räntan enligtlångtidsutredningen förväntas falla successivt , då den nominelltantas bli . Kalkylerna grundas bl. a. pä ell stabilt överskoll ibytesbalansen, lägre inflalion än i omvärlden och en kontinuerlig förstärkningav den offentliga sektorns finansiella sparande. Enligt LO bör dessa"objektiva" faktorer få snabbast möjliga genomslag i en sänkning avräntorna. Erfarenheten visar emellertid, skriver LO, att penningpolitiken inleenbart styrs av dess "objektiva" faktorer. I så fall hade de svenskaräntorna varil markant lägre under de senasle åren. anser all LU harintagit en myckel skeptisk inställning till den traditionella finans- ochpenningpolitikens möjligheter. Enligt TCO är en av de vikligasle uppgifternaför penningpolitiken att hälla en låg räntenivå med hänsyn till en långsiktigbalans i valutaflödet. Även om internationaliseringen av finansmarknaderna ökarfinns utrymme för en självständig svensk penningpolitik. TCO avvisar vad man uppfattar som elt förslag i LU om altlåta överskottet i statsbudgeten finansiera elt ökande underskott i AP-fondsyste-met.Hela pensionssystemet, inkl. folkpensioneringen, bör behandlas som etl pensionsförsäkringssyslem.Del finns därför enligt TCO:s uppfattning anledning atl diskutera om inle heladet offentliga pensionförsäkringssysle-mel bör betraktas frislående från denoffentliga sektorn på samma sätt som skell för bostadsfinansieringen. saknar i LU en analys av ulvecklingenpå kreditmarknaden. Del hade enligl bankföreningens mening varil värdefullt meden diskussion om betydelsen och följderna av kredilmarknadens avreglering samlom avvägningen mellan finans- och penningpolitik. Vidare anser bankföreningenatt del hade varit önskvärt all LU hade behandlat frågan om effekterna avSveriges framlida relationer lill den Europeiska Gemenskapen. uppfattning är det angelägel all inle hamnar utanfördel ökande europeiska samarbetet pä t.ex. kapitalmarknaden. påpekar vidare alt det svenskahushållsparan del har minskal och atl neltosparkvolen i är mycket låg i inlernationell jämförelse. En viktig orsak lill hushållens låga sparkvol är säkerligen atl ränteintäkter vid beskattning läggs ovanpå tjänsteintäkter och all sparavdragel uppgår lill etl myckel begränsat belopp. bankföreningensbestämda uppfattning all sparandel måste beskallas be- Prop. 1987/88:36tydligt mildare än vad som är fallet för atl hushållens sparkvol skall kunnaöka från en nivå pä ca -av inkomsterna till ca -1995 somförutsätts i LU 87. Del skaltefavoriserade sparandel på allemanssparkontonfinansierar slalens upplåning men bidrar lill skillnad från traditionelltbanksparande inle lill all öka kapitalet för industriinvesteringar. uppfattning är det viktigt atl vidta åtgärder som direktsyftar lill att stimulera långsiktigt sparande. Bankerna bör få möjlighet atterbjuda spararna kon-toformer med skatteförmån som utformas efter förebild avvad som gäller för sparande i pensionsförsäkringar. delar LU:s uppfattningatt man måste föra en stram finanspolitik, även om budgetunderskottet påsistone minskat kraftigt. Att i stället hålla tillbaka efterfrågan med penningpoliliskamedel, dvs höga räntor, skulle inle befrämja investeringar och tillväxt. är del vidare viktigt att genom återhållsamhet med de offentligautgifterna skapa utrymme för reformer på skalleområdet. LU 87 har refererat till studier som visar all en sänkningav skatteuttaget leder till ökat arbetsutbud. Enligt förbundet finns delemellertid skäl att vänta all sänkta skaller även på annal sätt befrämjar engynnsam ekonomisk utveckling. Genom att minska skillnader mellan lönekrav föreoch efter skalt skapas förutsättningar för en dämpning av lönestegringslaklenoch därmed en lugnare inflationsutveckling. Sänkta marginalskatter minskardessutom det skattemässiga värdet av underskotlsavdrag och verkar därigenom sparfrämjande. Förbundet vill också fästa uppmärksamheten på del extremtlåga hushållssparandet och menar atl del behövsgenerella sparslimulanser riktade lill hushållen. Ambitionen atl förbättra denoffentlig sektorns sparande är vällovlig, men får inle drivas sä långl allallt nysparande läggs i offentlig regi. Förbundet anser att de åtgärder som vidtagits för kredilmarknadensavreglering har varil välgörande, inle bara för bankerna ulan sannolikt förekonomin i slorl. En sådan forlsall avreglering skulle verksamt kunna bidra lillalt stabilisera den inhemska obligationsmarknaden och därmed räntebildningen.Som utredningen noterar råder etl överulbud av långa obligationer i samband medden porlföljanpassning som ägl rum i anslutning till kredilmarknadens avreglering.Mol bakgrund av den nedgång som förutses för pensionssparandet kan etl sådant eflerfrågeöverskotlpå långa krediter förutses bestå .