prop · GB03137 · 1987-12-31 00:00:00 — I fråga om åklagare fillämpas vidare 7 kap.rättegångsbalken. 9 § För utredning av frågor om besöksförbud får åklagarenanlita biträde av polismyndighet. I fråga om utredningen gäller i fillämpliga delar 23 kap.4, 6, 7, 9, 10 och 12 §§ . 10 § Den mot vilken förbudet avsesgälla och den som förbudet avses skydda har rätl att ta del av del som hartillförts ärendet. Rätten alt la del av uppgifter gäller med de begränsningar somföljer av 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100). 11 § Innan frågan om besöksförbudprövas, skall den mot vilken förbudet avses gälla samt den som förbudet avsesskydda underrättas om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan änhonom själv och beredas tillfälle att yttra sig över den, om det inte finnssärskilda skäl mot del. 12 § beslut varigenom åklagarenavgör etl ärende om besöksförbud skall vara skriftligt och ange 1. den som förbudet avses skydda ochden som förbudet avses gälla, 2. de skäl som har bestämt Utgången, 3. åberopade lagrum, 4. påföljden vid överträdelse avförbudet samt 5. upplysning om möjligheten att fårättens prövning enligt 15 § och om all åklagaren kan ompröva beslutet enligl24 §. 13 § Vid åklagarens handläggning avärenden om besöksförbud gäller i övrigt 4-9 §§, 14-15 §§, 17 § andra och tredjestyckena, 20 § första stycket andra meningen 1, 3 och 4 och andra stycket saml26 § förvaltningslagen (1986:223). 14 § Frågor om förlängning av besöksförbudhandläggs enligt 7-13 §§. 15 § Åklagarens beslut i fråga ombesöksförbud skall prövas av tingsrätten, om den som har ålagts besöksförbudeller den som förbudet avses skydda begär det. Begäran om sådan prövning skallgöras hos åklagaren, som i så fall skall överlämna ärendet till rätten. 16 § Behörig domstol är tingsrätten iden ort där åklagare som har prövat frågan om besöksförbud skall föra talan ibrottmål. 17 § Om rättens prövning begärts avden som ålagts besöksförbud genom beslut av åklagaren, är åklagaren dennesmotpart vid rättens handläggning. Har rättens prövning begärts av den som förbudet avsesskydda, är den mot vilken förbudet avses gälla motpart vid prövningen. inhämta yttrande av åklagaren, om det inte är obehövligt. 18 § Rätten får förordna att elt besöksförbud fillsvidare inte skall gälla. 1987/88:137 besöksförbud inte tidigare meddelats, får rätten meddela sådant förbudfram Bilaga 3 till dess all ärendet avgjorts slutligt. 19 § Vid rättens handläggning avärenden om besöksförbud tillämpas lagen (1946:807) om handläggning avdomstolsärenden i den mån inte annat föreskrivs i denna lag. Därvid gäller ifråga om begäran om prövning vad som sågs i den lagen om ansökan. 20 § Vid avgörande av saken skalltingsrätten beslå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Vid annanhandläggning är tingsrätten domför med en lagfaren domare. Vid omröstning gäller reglerna i 29 kap. rättegångsbalkeni tillämpliga delar. 21 § Förhandling inför rätten enligt 4§ andra stycket lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden skall allfidhållas, om någon som för talan i ärendet begär del. 22 § Vardera parlen skall svara försin kostnad, om inte sådant förhållande föreligger som avses i 18 kap. 6 §rättegångsbalken. 23 § År den mot vilken förbudet avsesgälla misstänkt för brott som har betydelse för prövning av frågan ombesöksförbud, får åklagarens beslut i fråga om besöksförbud prövas i mål omallmänt åtal rörande brottet. Därvid tillämpas bestämmelserna om rättegång i ellsådant mål. Hävande eller ändring av besöksförbud 24 § Om det på grund av ändrade förhållanden finnsskäl lill del, får åklagaren häva eller ändra ett beslut i fråga om besöksförbud som har meddelats av åklagaren eller rätten. Första stycket gäller dock inte om beslutet är föremål förrättens prövning. Frågor om atl häva eller ändra beslut om besöksförbud handläggsenligt 7-23 §§. 25 § Om den som har meddelats besöksförbud enligtdenna lag åläggs ett nytt förbud rörande samma person medan det gamla ännu gäller, skall det tidigare förbudet hävas, om inte särskilda omständigheter föranleder annat. 26 § Den som bryter mot ett besöksförbud döms föröverträdelse av besöksförbud till böter eller fängelse . I ringa fall skall inte dömas till ansvar. 27 § Överträdelse av besöksförbud fär åtalas av åklagareendast om målsäganden anger brottet fill åtal eller åtal är påkallat ur allmänsynpunkt. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till Prop. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Bilaga 3 Härigenom föreskrivs atl 7 kap. 19 § sekretesslagen(1980:100)' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 19 § Sekretess gäller hos polismyndighet för sådan uppgift om enskilds personliga förhållanden som hänför sig till 1. verksamhet som enbart innefattarhjälp eller annal bistånd åt enskild, 2. ärende om omhändertagande ellerhandräckning enligt lagstiftningen om viss psykiatrisk vård eller om vård avmissbrukare ulan samtycke inom , 3. ärende om handräckning enligtlagstiftningen om omsorger om psykiskt utvecklingsstörda eller vård av ungaulan samtycke inom , 4. ärende som avses i 21 kap. ,eller 5. verksamhet som innefattarhandräckning enligt smitlskyddslagstiftning-en eller annat bistånd åt smitlskyddsläkare, om del kan antas atl den enskilde eller någoii honomnärslående lider men om uppgiften röjs. Sekretess gäller i ärende enligt lagen (1988:000) ombesöksförbud för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om del kan antasan den enskilde eller nägon honom närslående lider men om uppgiften röjs. Sekretessengäller inte beslut i ärendet. 1 fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen ihögst . Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt,1988:9. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i Bilaga 3 Härigenom föreskrivs att 14 kap. 7 § äktenskapsbalkenskall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 mål om äktenskapsskillnad får domstolen, förtiden tilldessalt frågan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande avnågon av makarna 1. bestämma vem av makarna som skallha rätt alt bo kvar i makarnas gemensamma bostad, dock längst för liden tilldess att bodelning har skett, 2. förordna om skyldighet för den enamaken att utge bidrag till den andra makens underhåll. I sådant mål får domstolen också, I sådant mål får domstolen också, för tiden lill dess att skillnadsfrågan för liden filldess att skillnadsfrågan har avgjorts genom dom som har har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande av vunnit laga kraft, på yrkande av någon av makarna förbjuda makar- någon av makarna förbjuda makar na all besöka varandra vid vite, som na all besöka varandra. Överträder bestäms i pengar eller till fängelse i någon ett sådant förbud tillämpas 26 högst en månad. och 27 §§ lagen (1988:000) om be- Etl beslut enligl första stycket får verkställas på sammasätt som en dom som har vunnit laga kraft. Ett beslut enligt andra stycket gäller på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Beslut enligl första eller andra stycket får dock när som helst ändras av domstolen. 1 mål om äktenskapsskillnad får domstolen dessutom, medtillämpning av bestämmelserna i , förordna om vad som skall gällai fråga om vårdnad, umgänge och bidrag till barns underhåll för tiden till dessatt sådan fråga har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft. Denna lag träder i kraft . Äldrebestämmelser gäller dock i fråga om besöksförbud som har meddelats föreikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Bilaga 4 Prop. 1987/88:137 Bilaga 4 Närvarande: f.d. regeringsrådet , regeringsrådetWadell, justi-fierådet . Enligl protokoll vid regeringssammanträde den 25 februari1988 har regeringen på hemställan av statsrådet beslutat inhämtalagrådets yttrande över förslag lill lag om besöksförbud, m.m. Förslagen har inför lagrådet föredragits av statsåklagarenGunnel . Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om besöksförbud I 1 § första stycket i det remitterade förslaget hartagils upp en bestämmelse om vad som normall avses med besöksförbud, medan deli andra stycket anges alt besöksförbud även kan innebära vissa ytterligarebegränsningar i en persons rörelsefrihet. De materiella förutsättningarna förde olika typerna av besöksförbud har tagits in i 2 §. Därutöver innehåller 1 §tredje stycket en materiell regel, som begränsar räckvidden av ett besöksförbudenligt första stycket. Enligt lagrådets mening blir lagtexten tydligare, omförutsättningarna för etl normall besöksförbud och innebörden av etl sådantförbud tas upp i 1 §, medan del utvidgade besöksförbudet på motsvarande sättregleras i 2 §. När del sedan gäller de risker som skall kunna låggas tillgrund för den normala formen av besöksförbud får det anses lämpligt att riskenför brott. uttryckligen nämns i lagtexten. Bl.a. framgår det då klarare än i remissförslagetatl det är tillräckligt med risk för brott vid ett enstaka tillfälle för altbesöksförbud skall kunna meddelas. En annan fråga är vilka typer av befarade brott som skallkunna beaktas. Uppenbarligen bör det i första hand vara fråga om sådana brottsom sårskilt skall beaktas när det gäller redan begången brottslighet, dvs.brott mot någons liv, hälsa, frihet eller frid. Även andra brott som kananvändas i trakasserande syfte bör emellertid kunna läggas lill grund förbesöksförbud. I enlighet med det anförda föreslår lagrådet att 1 och 2 §§får följande lyddse: "1 § Enligt denna lag får förbud meddelas för enperson atl besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller altfölja efter denna person. Sådant förbud (besöksförbud) får meddelas, om det pågrund av särskilda omständigheter finns risk för alt den mot vilken förbudetavses gälla kommer alt begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligttrakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen av om sådan riskföreligger skall särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gällahar begått brott mot Prop. 1987/88:137 den andra personens liv, hälsa, frihet eller frid. Kan syftet med etl besöksförbud tillgodoses genom någonmindre ingripande åtgärd, får förbud inte meddelas. Ett besöksförbud omfattar inte kontakter som med hänsyntill särskilda omständigheter är uppenbart befogade. 2 § Om det kan antas att ell besöksförbud enligt 1 § inteär tillräckligt, får förbudet utvidgas till atl avse förbud att uppehålla sig inärheten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe därden personen brukar vistas." Lagrådet föreslår vidare alt 1-6 § får den gemensammarubriken . Paragrafen innehåller en bestämmelse om delgivning avbeslut om besöksförbud. Enligl vad som sägs i remissprolokollet bör härvid 12och 15 §§ delgivningslagen inte tillämpas. Denna tanke bör enligt lagrådetsuppfattning komma till ullryck i lagtexten. Paragrafen bör såledeskompletteras med en mening där det sägs att de angivna bestämmelserna idelgivningslagen inte gäller. I paragrafens första stycke finns bestämmelser om vilkenåklagare som är behörig alt la upp frågor om besöksförbud. Huvudregeln är atten sådan fråga tas upp av åklagaren i den ort där förbudet helt ellerhuvudsakligen avses gälla. Dessutom skall enligt den föreslagna lagtexten gällavad som följer av reglerna i 19 kap. i fråga om åklagaresbehörighet. Innebörden av den sistnämnda bestämmelsen är inte heltklar. Enligl remissprotokollet är syftet med bestämmelsen för det första attmöjliggöra för en åklagare atl gemensamt handlägga och bedöma både enförundersökning och åtalsfråga och en fråga om besöksförbud. Avsikten ärvidare att en fristående fråga om besöksförbud skall kunna hanteras avåklagaren i den ort där den mot vilken förbudet avses gälla har sitt hemvisteller mera varaktigt uppehåller sig. Vad som sålunda har anförts i motiven bör enligl lagrådetsmening komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet föreslår atl 8 § första stycketfår följande lydelse: "Frågor om besöksförbud prövas av åklagaren i den ortdär förbudet helt eller huvudsakligen avses bli tillämpat eller där den motvilken förbudet avses gälla har sitt hemvist eller mera varaktigt uppehållersig. Är den sistnämnde misstänkt för brott som har betydelse för frågan ombesöksförbud, får frågan prövas även av åklagare som är behörig alt väcka åtalför brottet." Paragrafen, som innehåller vissa bestämmelseromkommunikation, motsva- ° rar 17 § första stycket förvaltningslagen.' Även 17 § andraoch tredje styckena förvaltningslagen görs emellertid tillämpliga genomhänvisningen i 13 § i den nu föreslagna lagen. Enligt lagrådets mening är deten bättre ordning alt uttömmande behandla frågor om kommunikation i förevarandeparagraf. Härvid bör spörsmålet om i vilka fall kommunikation kan underlåtasregleras mera utförligt än som har skett i remissförslaget.' Lagrådet föreslår att 11 § ges följande lydelse: "Innan frågan om besöksförbud prövas, skall den motvilken förbudet avses gälla saml den som förbudet avses skydda underrättas omuppgifter som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv ochberedas tillfälle att yttra sig över dem. Frågan får dock avgöras utan atl såhar skett. Om åtgärderna är uppenbart obehövliga, om del kan befaras alt detannars skulle bli avsevärt svårare alt genomföra beslutet i ärendet eller omavgörandet inte kan uppskjutas. Åklagaren bestämmer hur underrättelse enligt förstastycket skall ske. Underrättelseskyldigheten gäller med de begränsningar somföljer av 14 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)". Om lagrådels förslag beträffande 11 § genomförs, krävs enföljdändring i 13 §. I paragrafen sägs att frågor om förlängning av besöksförbud handläggs enligt 7-13 §§. Att så skall vara fallet torde emellertid,till följd av paragrafernas utformning, vara klart utan att det behöver sägasuttryckligen. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen i 14 § utgår. I del remitterade förslaget har i denna paragraf lagilsupp bestämmelser om parlsslällningen vid rättens prövning av frågor ombesöksförbud. När prövningen begärs av den som förbudet avser alt skydda, skallenligl förslaget denne vara part och den mot vilken förbudet avses gälla varamotpart. Begärs däremot rättens prövning av den sistnämnde, skall hans motpartvara åklagaren och alltså inte den som förbudet avser atl skydda. Den föreslagna ordningen kan i vissa fall få mindre lillfredsslållandekonsekvenser för den som förbudet avser att skydda, nämligen i den situationen atlåklagaren har meddelat besöksförbud och delta upphävs eller inskränks avrätlen. Av förslaget följer att den som förbudet avser att skydda normalt inteintar partsställning vid rätten i ett sådant fall. Den personen kan då intesjälv överklaga beslutet. Atl möjligheterna att få frågan om besöksförbudprövad av högre rätt på det sättet blir beroende av om åklagaren vill föra denvidare stämmer mindre väl överens med grunderna för förslaget. Problemet kan lösas genom all man låter den som förbudetavses skydda vara motpart även i de fall där rättens prövning begärs avden som har ålagts Prop. Några särskilda regler om parlsslällningenvid rättens prov- Bilaga 4 ning behövs då inte. Den tänkta ordningen kan nämligenanses följa redan av regleringen i 15 § i förslaget. Av skäl som redovisas iremissen är del däremot rimligt att åklagaren i många fall får ta på sig uppgiftenatl vid rättens prövning utföra talan ål den som förbudet avser attskydda. En regel om delta kan lämpligen föras in i stället för vad som i remissenföreslås i 17 §. Åklagarens skyldighet bör i första hand avse densituationen atl han själv utfärdat besöksförbud och rättens prövning begärts avden mot vilken förbudet gäller. Om däremot prövningen av åklagarens beslut-oavsett om besöksförbud utfärdals eller ej - begärs av den som förbudet avsesskydda, är del knappast lämpligt alt åklagaren får en skyldighet att föradennes talan. Åklagaren skulle ju i den situationen tvingas argumentera motsitt eget beslut. Om rätten ändrar åklagarens beslut till nackdel för den somförbudet avser all skydda och frågan förs upp till högre rått, kan del däremotvara befogal all åklagarens skyldighet att föra talan omfattar även förfarandetdär. Det torde emellertid finnas situationer där åklagaren bör ha rätt atlavslå från alt föra talan, t.ex. om han anser det uppenbart all eltöverklagande inte kommer atl leda till någon ändring av beslutet. Mot denna bakgrund bör åklagarens skyldighet att föratalan för den som förbudet avser alt skydda omfatta endast de situationer däråklagaren själv har beslutat om besöksförbud. Vidare bör del finnas enmöjlighet för åklagaren att avslå från att föra talan, om det finns särskildaskäl. I enlighet med vad sorn anförs i remissen bör rätten varaskyldig all inhämta yttrande från åklagaren, om det inte är obehövligt. Lagrådet föreslår atl den nu behandlande paragrafen fårföljande lydelse: "Har åklagaren beslutat om besöksförbud, är han skyldigatl på begäran av den som förbudet avses skydda föra dennes talan vid rätten,om inte särskilda skäl talar mot del. Rätten skall begära yttrande av åklagaren, om del inte årobehövligt". Enligl förslaget skall vid rättens handläggning av ärendenom besöksförbud tillämpas lagen om handläggning av domstolsärenden, i den måninte annat föreskrivs i den föreslagna lagen. Denna teknik, som inte använts i fråga om förfarandet hosåklagaren, lämnar åt läsaren att vid jämförelse mellan de båda lagarna själv klara ut vad som gäller. Enligt lagrådels mening blir det lättare att tillämpa lagtexten om man i likhet med vad som i 13 § föreslagils i fråga om förfarandet hos åklagaren uttryckligen anger de paragrafer i ärendelagen som skall tillämpas vid rättens handläggning av ärenden om besöksförbud. En paragraf med detta innehåll har sin naturliga plats efter 20-22 §§ i förslaget (19-21 §§ om lagrådets förslag under 14 § följs), vilka bl.a. innehåller förtydliganden och undantag i förhållande till ärendelagen. I enlighet härmed föreslås att sistnämnda paragrafer betecknas 18-20 §§ och alt 21 § får följande lydelse: "Vid rätlens handläggning av ärenden om besöksförbud gäller i övrigt 2 § andra-femte styckena, 3 §,4 § första och andra styckena, 5 §samt9-12 §§ °' lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden.Därvid gäller i fråga Prop. 1987/88:137 om begäran om prövning vad som sägs i den lagen om ansökan". Enligl del remitterade förslaget är det inte möjligt fören domstol alt ta upp en fråga om besöksförbud i andra fall än då frågan försthar prövats av åklagare och del har begärts domstolsprövning av åklagarensbeslut. Del kan emellertid ifrågasättas om inte frågor om besöksförbud börkunna las upp i samband med handläggning av ell brottmål, även om del inteföreligger etl tidigare åklagarbeslut, förutsatt all målet gäller brott av entyp som kan ha betydelse för frågan om besöksförbud. Beslut om besöksförbudskulle alltså kunna las in i en brottmälsdom även i andra fall än som följer avden föreslagna 23 §. En ordning av det nu antydda slaget föreslogs i denpromemoria som ligger till grund för lagrådsremissen. Promemorieförslagetinnebar att, om någon döms för brott som riktat sig mot annans hälsa, friheteller frid, rätten i domen skulle kunna meddela föreskrifter om besöksförbud. I och för sig har förutsättningarna för promemoriansförslag rubbats genom det remitterade förslaget, som innebär avvikelser frånpromemorian på åtskilliga punkter. Mot en möjlighet för domstolarna att utanföregående åklagarprövning la upp en fråga om besöksförbud talar också att ensådan möjlighet sannolikt inte skulle få sä stor belydelse i praktiken. Ärsituationen sådan att den som är misstänkt eller åtalad för brott bör åläggasbesöksförbud, är det angeläget atl frågan handläggs skyndsamt. Del remitteradeförslaget innebär också all åklagaren skall fatta sitt beslut i besöksförbudsfråganså snart som möjligt, utan hänsyn till rättens handläggning av brottmålet (jfr6 § i den föreslagna lagen). Enligt remissförslaget föreligger del inte någothinder mot att åklagaren prövar frågan om besöksförbud som brottmålethandläggs. Fall kan emellertid förekomma då tanken på etl besöksförbudinte väcks förrän i samband med rätlens handläggning av brottmålet. Den somväcker frågan skall då av rätten hänvisas fill atl begära åklagarens prövning,även om utredningen i brottmålet är fullt tillräcklig för alt rätlen självskall kunna la ställning. En sådan ordning förefaller onödigt omständlig. Detkan i det sammanhanget erinras om att flera av de remissinstanser som yttradesig över promemorieförslaget ansåg atl saken ibland kunde vara så brådskandeatt domstolen borde kunna meddela ett interimistiskt besöksförbud. Remissmaterialet ger inte underlag för en definitivståndpunkt i den nu diskuterade frågan. I vilket fall som helst behöveråtskilliga detaljfrågor utredas ytterligare. Enligl lagrådets mening förtjänardet emellertid atl övervägas om inte det föreslagna systemet med prövning hosåklagare av frågor om besöksförbud bör kompletteras med en möjlighet fördomstol att ta upp sådana frågor i samband med handläggningen av brottmål,oavsett om det redan föreligger ett åklagarbeslut eller ej. 24 § Prop.1987/88:137 Bilaga4 I tredje stycket i den föreslagna 24 § sägs atl frågor om att häva ellerändra beslutom besöksförbud handläggs enligl 7-23 §§. Även ulan en sådan regel fårdel emellertid anses klart att de allmänna bestämmelserna om förfarandet hosåklagaren och om rättens prövning (7-13 §§ resp. 14-22 §§, enligl lagrådets förslag) skalltillämpas även när det är fråga om all häva eller ändra ett beslut ombesöksförbud. Lagrådet föreslår därför atl tredje stycket utgår. Iparagrafen sägs alt om den som har meddelats besöksförbud åläggs ett nytt förbudrörande samma person medan del gamla ännu gäller, del tidigare förbudet skallhävas, om inte särskilda omständigheter föranleder annat. åsyfta fall då ett beslut om besöksförbud utvidgas enligt 1 § andrastycket i remissförslaget (2 § i lagrådels förslag). Såväl i detta fall som iandra situationer när elt beslut om besöksförbud ändras är del emellertidnaturligast att se saken så, all det nya beslutet helt och hållet träder i detgamlas ställe. En bestämmelse om alt det gamla beslutet skall hävas är alltså enligllagrådets mening onödig. Pågrund av del sagda föreslår lagrådet atl bestämmelsen i den föreslagna 25 §utgår. Lagrådetlämnar förslagen ulan erinran. Propositionens huvudsakliga innehåll............................ ........ 1 Propositionens lagförslag............................................... ........ 2 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25februari 1988.. 7 1 Inledning.................................................................. ........ 7 2 Gällandeordning m. m............................................. ........ 8 3 Allmänmotivering..................................................... ...... 11 3.1 En lag ombesöksförbud införs........................ ...... 11 3.2 Förbudetsinnebörd m. m................................ ...... 14 3.3 Förutsättningarför förbud .............................. ...... 17 3.4 Förbudstidenslängd ....................................... ...... 21 3.5 Förfarandet .................................................... ...... 23 3.5.1 m.m.. ....................... 23 3.5.2 Förfarandet hosåklagaren................... ...... 25 3.5.3 Domstolsprövningav beslut om besöksförbud ... 29 3.5.4 Hävande ellerändring av besöksförbud 33 3.5.5 Övriga frågor......................................... 34 3.6 Påföljd vidöverträdelse m.m........................... ...... 34 3.7 Registrering avförbud..................................... ...... 36 3.8 Sekretessfrågor.............................................. ...... 36 3.9 Kostnader förreformen................................... 38 4 Ikraftträdandet........................................................ ...... 39 5 Upprättadelagförslag.............................................. 39 6 Specialmolivering..................................................... 40 6.1 Förslaget tilllagom besöksförbud................... ....... 40 6.2 Förslaget tilllagom ändringi sekretesslagen (1980:100) .. 53 6.3 Förslaget lilllag om ändring i 53 7 Hemställan............................................................... 53