prop · GB03149 · 1987-12-31 00:00:00 — Den nuvarandelagstiftningen ger inle möjligheter all effektivt ingripa mot de företag sommissköter sig. Det behövs därför en fastare och mera kraftfull lagstiftning..Ett auktorisationssystem är tveklöst etl betydelsefullt inslag i en sådanlagstiftning. För flertalet kreditinstitul föreligger krav påsärskilt tillstånd. Del finns enligl uppfattning allanledning att ställa motsvarande krav på finansbolagen. Föreningen har ocksåtidigare hävdat, inte minst inom ramen för kreditmarknadskommitténs verksamhet,att del behövs en aukiorisa-tionslagsliftning. hälsardärför del nu framlagda förslaget med tillfredsställelse. Del kan måhända vara ägnat all väcka viss förvåning nu föregriper kreditmarknadskommitténs kommande belänkande genom att behandla aukto- risationsfrågan i särskild ordning. Kommitténs betänkande, som kan förväntas , kommer emellertid alt omfalla även ell flertal andra frågor. Med normallagstiftningslakt kommer dessa förslag inle att kunna genomföras Prop.1987/88: 149 under i vart fall det närmaste året. Med tanke på det enligtSparbanksföreningens Bilaga 3 mening starka behovet av snara lagstiftsningsåtgärderär det därför motiverat atl bryta ut frågan om auktorisation av finansbolagentill särskild behandling. Med hänvisning till ovanstående tillstyrkerSparbanksföreningen atl det införs elt auktorisalionssyslem förfinansbolagen. har i huvudsak inget att erinra motenskildheter i promemorieförslaget. Föreningen vill dock särskilt framhållaföljande. Enligt förslaget krävs som huvudregel auktorisation omföretagets tillgångar uppgår till . Detta gäller dockinle företag som ägs av bankinslilul eller dotterbolag fill elt sådantinstitut. Alla sådana företag betraktas som finansbolag och erfordrar enligtförslaget alllid auktorisation för sin verksamhet. anser i och för sig all denbeloppsmässiga gränsen för lillslåndsplikl är väl avvägd. Föreningen villemellertid framhålla den bristande konkurrensneutralitet som uppkommer genomatl auktorisation alltid blir nödvändig för de bankägda företagen. Föreningen,som ifrågasätter denna ojämlikhet, anser att den bör undanröjas. För finansieringsverksamhet som riktas direkt lillkonsument föreslås också alltid gälla tillståndskrav. Detta betyder att ifortsättningen endast auktoriserade finansbolag får lämna konsumentkrediler. Eftersom behovet av auktorisation är särskilt angelägenfrån konsumentpolitisk synpunkt, är det välmotiverat att ha etl generellttillständskrav för verksamhet som avser konsumentkreditgivning. Demissförhållanden som föreligger är särskilt påtagliga inom just deltaområde. Enligt förslaget skall tillståndsprövningen vara av såvälformell som materiell natur. Någon behovsprövning skall dock inte göras utanprövningen skall vara av kvalitativ art. Tillstånd skall enligt förslaget (s.33 i promemorian) beviljas om verksamheten inle kan antas bli lill skada förväsentliga allmänna intressen. hade i och för sig inte invänt om enbehovsprövning hade föreslagits. När nu emellertid tillstånd skall meddelas omvissa kvalitativa förutsättningar föreligger, bör detta klart återspeglas ilagtexten. I 5 § bör därför föreskrivas att tillstånd "skall"meddelas om de i paragrafen angivna fömtsättningarna föreligger och inte"får", vilkel nu är fallet enligl förslaget. Som framhålls i promemorian kan endast företag medrelativt stort aktiekapital förväntas kunna bedriva finansieringsverksamhet påett självständigt och förtroendeingivande sätt. Det är därför naturligt atlställa krav på visst minsta aktiekapital för auktoriserande bolag. Beloppet,, förefaller lämpligt och tillstyrks frånsparbanksföreningens sida. I promemorian tas upp vissa av de frågor rörandefinansbolag som f. n. behand las av kreditmarknadskommittén (KMK). Det anförs alt förhållandena inom finansbolagssektorn är sådana atl man på vissa punkter inle bör avvakta KMK:s betänkande utan lösa vissa problem genom skyndsam lagstiftning (med ikraftträ dande ). Förslag läggs ftam enligt följande. 1. krav påauktorisation av finansbolag om nettovärdet av tillgångarna över- Prop.1987/88: 149 stiger Bilaga 3 2. krav på allauktoriserade bolag skall ha etl aktiekapital på 3. förbud förandra än auktoriserade bolag alt driva finansieringsverksamhet riktad mothushåll 4. utvidgning avdefinitionen av finansieringsverksamhel till att omfatta andrafinansieringsformer, t. ex. faslighetsleasing (ibland kallad faslighelsrenting) 5. kompletteringaroch ändringar i tillsynsbeslämmelserna 6. införandet aven ny straffbestämmelse avseende den som uppsätligen bedriverfinansieringsverksamhel ulan tillstånd, där sådant erfordras 7. kompletteringav upplåningsrätisreglerna med en bestämmelse som innebär alt del frånfinansbolagets egel kapital skall avräknas det bokförda värdet av vad bolagetsåsom aktiekapital eller i annan form lillskjutil lill annal in- eller utländsktförelag som driver finansieringsverksamhet. Enligl den tidplan som KMK arbetar med kommer KMK:shuvudbetänkande atl framläggas . Detta torde innebära attlagstiftning baserad på KMK:s förslag kan träda i kraft tidigast den 1 juli1989, troligen ej före den . Innebörden av förslagen idepartementspromemorian är därför alt införandet av vissa väsentliga nyheter redan aviserade av KMK lidigardäggs med I1,. SFF är överraskat överdepartementets brådska. Eftersom förslagen innebär genomgripande förändringarav finansbolagssektorn diskuterade hade del varitnaturligt om KMK fått slutföra sill arbete, varvid lagstiftningen på dessapunkter skulle ha kunnat bli mer genomarbetad än som kan bli fallet. SFFkan emellertid inte bedöma om förhållandena inom finansbolagssektorn är sådanaatt åtgärder måste vidtagas mer eller mindre . SFF vill därför särskilt som förslagen i promemorian i allt väsentligt har en bred förankring isak inom KMK inte motsätta sig all lagstiftning genomförs . I sak tillstyrker SFF i stort förslagen i promemorian. Således anser SFF att det är helt befogat att finansbolagskall vara auktoriserade om verksamheten har en omfattning av någon betydelse.Gränsen kan accepteras, liksom motsvarande gräns avseendeminsta storlek på aktiekapitalet. Atl den senare gränsen medför attfinansbolag, vars omslutning inle uppgår till minst ca ,blir överkapiialiserade är visserligen riktigt. SFF anser emellertid atl etlrelativt högt aktiekapital är en form av garanti för all endast seriösa intressenterger sig in i finansbolagsbranschen. SFF tillstyrker också förslaget att endastauktoriserade finansbolag skall få ägna sig åt finansieringsverksamhet riktadmol hushåll. 1 den promemoria (DsFi 1987:13) Auktorisation avfinansbolag m. m. som före ningen har erhållit på remiss föreslås en rad ändringar i lagstiftningen omfinans bolag. Del viktigaste av förslagen avser auktorisation. Med hänsyn till atlalla de frågor som berörs i promemorian också behandlas av kreditmarknadskommittén kommer lagstiftningen, som avses träda i kraft redan under första halvåret1988, 63 atl få eninterimistisk karaktär. Utgångspunkternaför föreningens granskning av förslagen måste vara följan- Prop. 1987/88:149 de: Bilaga 3 Är lagändringarna motiverade i sak? Om så är fallet, finns det tillräcklig anledning attföregripa kommitténs förslag? Föreningens inställning är sammanfattningsvis följande övervägandeskäl talar för atl aukiorisationsbestämmelser bör införas för finansbolagåtminstone och särskih när del gäller behörigheten atl gekonsumentkrediler. Skälen är mindre övertygande när del gällerföreiagskre-diler men med hänsyn bl. a. lill de definitions- ochgränsdragningsproblem som uppkommer i annal fall anser föreningen atl kravenäven bör omfatta kreditgivningen lill näringslivel. Flera modifieringar bördock göras i regeringsförslaget. Eftersom kommillén i denna del avser atllägga fram ett liknande förslag med förmodligen samma argument kan föreningen inlese atl del finns några sakliga skäl emot all lagstifta i denna fråga redan nu.Ä andra sidan är förhållandena på kreditmarknaden inle sådana all kommitténsförslag inte skulle kunna avvaktas. Utvidgningen avfinansieringsverksamhelsdefinitionen till all omfatta leasing av fast egendomär såtillvida logisk som all likheterna i sak mellan leasing av lös respektivefast egendom är lydliga. finns det betydande skillnader.Definitions- och gränsdragningssvårigheterna är påtagliga även här. En lagstiftningfordrar en mer ingående analys av skilda verksamheter inom fastighetssektornsamt av de legala förutsällningarna för just faslighetsleasing. Skärpningarnaav tillsynsbeslämmelserna är motiverade om en auktorisation skall genomföras.Förslagen när del gäller utländskt ägande är endast delvis godtagbara. Avräkningsbeslämmelsernaär i sin här presenterade form oacceptabla. Allmänt settfinner föreningen det betänkligt all en provisorisk lagstiftning initieras närsamtliga de frågor som behandlas övervägts av en annan statligutredning, vars huvudbetänkande är i del närmaste färdigt. Om behovet avlagstiftning anses brådskande vore det mer i enlighet med svensk rällstraditionalt snabbehandla det kommande kommitlébelänkandei helt eller delvis. Föreningen behandlar i del följande de viktigasteförslagen i särskilda avsnitt. I ell avslutande kapitel tar föreningen upp endel andra frågor samt övergångsbeslämmelserna. FF har i det föregående gett ullryck åt uppfattningen atldel är principiellt olämpligt all nu lagstifta i frågor som är centrala ikreditmarknadskommitténs snart färdiga slutbetänkande. Delta gäller även fråganom eventuell auktorisation av finansbolag. Mol delta kan emellertid ställas att de sakskäl som angesi promemorian för all genomföra en lagstiftning om auktorisation i huvudsak är invändningsfria. De torde komma alt åberopas även av kommittén som motiv för ell förslag om auktorisation varom åtminstone enighet synes ha rått inom kommittén,låt 64 vara alt den lösning som har diskuterats något skiljer sigfrån den nu föreslagna. 1987/88: 149 Den grundläggande frågan är givelvis: Behövs auktorisationav finansbolag? I Bilaga 3 promemorian anges på sidorna 2729 några väsentligaskäl för auktorisation. Del överordnade önskemålet är atl kreditgivningen skallvara sund. Uppenbart är atl det har förekommit mindre lyckade inslag ikreditgivningen från den grå marknaden och en del finansbolag sedan lagerinfördes. Bankinspektionens möjligheter atl ingripa mol osund kreditgivning ärotillräckliga och branschens självreglerande förmåga har också gränser. Denämnda förhållandena är, som framhålls i promemorian, otillfredsställande fränallmänhetens synpunkt. Frågan är om olägenheterna är av sådan natur ochomfattning atl de kan motivera ett auktorisationskrav, som i sig innebär enkonkurrensbegränsning. Förutom de skäl som anges i promemorian vill föreningenpeka på följande omständigheter. För atl en kreditmarknad skall fungeraeffektivt fordras en viss disciplin av de agerande bolagen på denna marknad.Det finns flera skäl till detta. Statsmakterna i olika länder har traditionelltutsatt just kreditmarknaden för en rad regleringar rörande kreditinstitutensorganisation och om kreditgivningens mål och medel. Delta har alllid ansettslegitimt eftersom just kontrollen över betalningsströmmarna är ell viktigtstatligt prerogativ. Konsumenter och kredit-tagare har etl berättigat intresseav atl marknadsföringen av krediter utformas på etl sätt som inle vilseleder.Kreditavtalsvillkoren får inle vara sådana all de ger kreditgivarenotillbörliga fördelar. I dessa avseenden har uppförandel hos mångakreditgivare, reglerade som oreglerade, lämnat myckel i övrigt att önska.Följsamheien lill lagens regler om angivande av effektiv ränta vidmarknadsföring av konsumentkrediler är dålig på många håll. Räntevillkoren iövrigt är ofta alltför ensidigt fördelaktiga för kreditgivaren, särskilt blandde s. k. källarbolagen. De möjligheter som marknadsföringslagen erbjuder allingripa mol sådana missförhållanden är visseriigen effektiva när det gällerenskilda bolag men i allmänhet helt utan effekt på denna kategori avkreditgivare totalt sett. har man kunnat observera all denbristande seriositelen hos vissa bolag på marknaden också har haft en"smittoeffekt". Obenägenheten hos en rad kreditinstitut på marknadenatl följa överenskommelsen mellan och kreditinstitutens organisationerom amorteringsvillkor vid konsumentkrediler är ett exempel på detta. Det bör även observeras att de finansiella tjänsterna blirallt flera och allt mer komplexa. Internationaliseringen av kreditgivningentilltar. Kraven ökar därmed på finansbolagen i olika avseenden. En auktorisationskulle vara etl verksamt medel för att förbättra de seriösa företagens ratingoch anseende i internationella förhållanden. Gentemot krav på auktorisation brukar alltid anföraskonkurrensbegränsningssynpunkter. Enligt konkurrenslagen (1982:729) är enkonkurrensbegränsande åtgärd förbjuden om den har "skadlig verkan".Därmed skall förstås all åtgärden på ell sätt som är otillbörligt från allmänsynpunkt (I)påverkar prisbildningen(2) hämmar effektiviteten inom näringslivet eller (3) försvårar eller hindrarannans näringsutövning. Enligl departementets beräkningar kommer antaletfinansbolag alt minska med ca 2/3 som en följd av förslaget. Delta är i sig en kraftig inskränkningmen ur näringslivets och konsumenternas synvinkel torde effekten knappt bli märkbar sä länge det förutom ell hundratal finansbolag finns ca 300 banker och etltrettiotal 65 5 1987/88. kreditaktiebolag saml en växande grupp fondkommissionärer,investmentbolag . 1987/88: 149 och andra som konkurrerar om att erbjudakrediter. Den konkurrensbegränsade Bilaga 3 åtgärden auklorisationen äri detta fall ägnad atl öka effektiviteten inom näringslivet, inle atl hämmaden. Att det mol bakgrund härav skulle kunna hävdas atl auklorisationen ärotillbörlig från allmän synpunkt är inte rimligt. På här och i promemorian angivna skäl finner föreningensammanfattningsvis atl kravet på auktorisation är väl underbyggt i sak. Föreningen går därefter över till all diskutera vilkaförutsättningar som bör gälla för auktorisation och vilka rättsverkningarauklorisationen bör medföra för kreditinstituten. 1 ell tillägg lill § 5 finansbolagslagen beskrivsfömlsällningarna för auktorisation. Bankinspektionen "får" meddelalillslånd atl driva finansieringsverksamhet om (I) bolagsordningen inte stridermol lag eller annan författning, (2) verksamhelen "kan antas ej bli lillskada för väsentliga allmänna intressen" och (3) bolaget uppfyller devillkor i övrigt som anges i lagen. När del gäller frågan om vem som skall bli auktoriserandemyndighet dis-kuleras i promemorian inget alternativ till bankinspektionen.Också föreningen anser del naturligt all inspektionen får denna befogenhet.Föreningen utgår från all del i instruktionen för inspektionen föreskrivs enordning för prövningen som så långt möjligt garanterar saklighet ochopartiskhet vid auktorisationsförfarandet. Föreningen konstaterar först all avsikten är altbankinspektionen skall göra en kvalitetsprövning av finansbolagen, däremot inleen behovsprövning. De under (I) (3) angivna omständigheterna styr ensamma frågan om lillslånd. Är villkorenuppfyllda måste inspektionen följaktligen meddela auktorisation. Delta framgårinte klart av lagtexten där uttrycket "Tillstånd får meddelas" börändras till "Tillstånd skall medddas". Med uttrycket "väsentliga allmänna intressen"förslås enligl promemorian samma sak som uttrycket "ej bli lill skada fördel allmänna" i § 6 i fondkommissionslagen (1979:748). Ipromemorietexlerna anförs alt det är en förutsättning alt elt finansbolag somerhållit auktorisation inte bryter mot lagstiftningen utanförfinansbolagslagen och aktiebolagslagen. Hänvisning görs lill lagstiftningen omskatter, konsumentskydd och kreditpolitik samt till valulalagslift-ningen. FF delar i stort denna uppfattning men anser alt del imotiven bör påpekas att varje brott mol den angivna lagstiftningen inte börföranleda att auklorisationen upphävs. Vad som skall utgöra elt brott mot t.ex. skattelagstiftningen eller marknadsföringslagsliflningen låter sig inlealllid lätt avgöras på förhand av de enskilda bolagen. Vid bankinspektionensfortlöpande prövning av auktorisa-lionsfrågor bör detta beaktas, vilket börkomma till uttryck i motiven. Hänsynen lill rättssäkerheten kräver altmolivskrivningarna inrymmer en utförlig exemplifiering av beteenden som kanföranleda atl auklorisationen omprövas. I promemorian anförs (sid 32) alt kreditmarknadskommitténavser alt föreslå alt finansbolagen skall vara renodlade finansiella inslilut och atl, i avvaktanpå alt kommitténs förslag genomförs, bankinspektionen vid tillståndsprövningen 66 skall bedöma huruvida det i bolagsordningen upptagnaverksamhetsgrenarna är Prop. 1987/88: 149 förenliga med varandra. Tanken alt etl finansbolag (kreditmarknadsbolag enliglkommittén) skall få bedriva finansieringsverksamhet och därmed förenligverksamhet har lanserats inom kommittén, som också överväger vilka verksamhetersom skall anses "förenliga med" finansieringsverksamhet. Förslagetinnebär i själva verket en begränsning av möjligheterna för finansbolag attbedriva annan än finansiell verksamhet. Del bör enligt föreningens mening intekomma ifråga all bankinspektionen tillämpar dessa principer innan de haranammats av lagstiftaren. Föreningen vill påpeka att del förhållandel alt vissafinansbolag i begränsad omfattning bedriver även verksamheter som inte ärfinansiella har, såvitt känt, inte medfört nämnvärt ökade risker ellerförluster för bolagens låntagare eller borgenärer. På auktoriserade bolag ställs kravet atl de skall ha etlaktiekapital på . Även föreningen anser alt enföreskrift om minsta aktiekapital är önskvärt. Nivån är väl avvägd. Emellertid kan enligt föreningens mening elt ovillkorligtkapitalkrav få olyckliga konsekvenser. Till en början må uppmärksammas attregeln all alla auktoriserade institut måste ha ell aktiekapital på 10miljoner kronor kommer alt drabba bankägda och icke bankägda finansbolag olika.Enligt finansbolagslagen, som i denna del inte föreslås ändrad, gäller lagenför alla bolag som bedriver finansieringsverksamhel och som ägs helt ellerdelvis av bank. Med andra ord, etl bankägi bolags hel- eller delägda bolag bliralllid finansbolag och måste, i konsekvens härmed, vart och ell ifortsättningen ha ett aktiekapital på . För ickebankägda finansbolagskoncerner gäller inte detta, utan heU eller delägda bolagblir finansbolag endast om värdet av tillgångarna överstiger 10 miljonerkronor. Denna "konkurrensolikhet" skulle kunna elimineras om delföreskrevs all alla elt auktoriserat bolags hel- eller delägda bolag måste haell aktiekapital på , oavsett vem som äger moderbolaget. Ensådan lösning vill dock inte föreningen rekommendera av andra skäl, som härskall anges. Del förekommer på kredilmarknaden en betydande mängd bolagsom är hel-eller delägda av finansbolag och som har tillkommit i andra syftenän att bedriva en omfattande utlåning till tredje man/konsumenter. Det finnsbolag med mycket liten eller ingen verksamhet som närmast eller endasttillkommit för atl skydda elt namn. Andra bolag arbetar i kommission förmoderbolaget, ofta gentemot en begränsad krets av kunder. Sådana bolag tecknarkredit med låntagare i eget namn eller direkt i moderbolagets namn. I detsenare fallet överlåts krediterna oftast lill moderbolaget, som har delerforderliga egna kapitalet. Det är vanligt atl finansbolag samäger andra bolagmed leverantörer av t. ex. fordon eller maskiner. Ägarandelen varierar i regelfrån lill 25Vo. Kredilavtal tecknas i det leveraniörsanknutna bolaget ochöverlåts senare lill finansbolaget. Alternativt tecknas avtalen med det samägdabolaget men med finansbolaget angivet som kreditgivare. Syftet med del är slipper en extra överlåtelse av avtalet. Ytteriigare andra bolag har tillkommit för att utgöra denjuridiska ramen för enstaka samarbelsprojeki. Etl finansbolag kan ofta finna det naturligt alt av administrativa skäl dela upp verksamhelen i "profil centers" utan attdel därför är tänkt all verksamheten skall nå en sådan volym atl den kan bära ettakiiekapi- 67 tal på 10miljoner kronor. Till sistmå framhållas alt del väsentliga ur allmän synvinkel och ur borgenärs- Prop.1987/88: 149 synvinkel inle bör vara alt just varje dotterbolag eller delägibolag i en finans- Bilaga 3 bolagskoncern uppfyller kapitalkravel ulan alldel bolag som i sista hand svarar för krediten, dvs. moderbolaget, ärtillräckligt kapitaliserat. De nu diskuterade problemen är egentligen en del av enstörre fråga, nämligen huruvida det verkligen är sakligt motiverat med ellauktorisationskrav på verksamhet som enbart innefattar kreditgivning elleruthyrning lill företag. Det viktigaste skälet för auktorisation är enligt FF:smening det konsument-politiska. Genom tillsyn och högre krav på kapital ochsoliditet skall i första hand konsumenternas behov av skydd i olika avseendentillgodoses. I den allmänna debatten har, när kritik framförts motfinansbolagen, denna så gott som alltid föranlelts av konsumentsynpunkter.Enligl föreningens mening är del också tveksamt om del finns ell behov avauktorisation av kreditgivare till näringslivet. Del handlar här omaffärsmässiga förhållanden där del får anses alt parterna på bägge sidor välkan överblicka konsekvenserna av ell avtal. Föreningen vill dock inle motsätta sig atl etlauktorisationskrav uppställs även för sådana kreditgivare och detta främst medhänsyn till de definitionsproblem som uppkommer när man måste skilja på begreppenkonsumenlkredil och företagskredit inom etl företag. Det finns en uppenbarrisk atl osäkerhet skulle uppkomma humvida en kreditgivares verksamhet i ellvisst skede är "auktorisa-tionspliktig" eller ej. Exempelvisklassificeras de s. k. trepartskredilerna hos finansbolagen i regel somrörelse- eller förelagskrediter men avser i slulledet ofta nog krediter tillkonsumenter. Föreningen återkommer till denna problematik i ell följandeavsnitt. Det nu anförda leder föreningen lill uppfattningen all delbör fastställas i lag all del är tillräckligt att, i en finansbolagskoncern,endast moderbolaget skall ha etl aktiekapital på . Avdetta följer atl om etl finansbolag endast är delägt av elt annat finansbolagoch alltså ej konsoliderat i detta bör huvudregeln gälla, dvs. Föreningen tar för givet atl kreditgivning tillauktoriserade institut inte heller bör medföra auktorisationstvång även omkreditens storlek överstiger . Ansvaret för den slutligautlåningen mot konsumenter och förelag ligger i sista hand på etl auktoriseratinstitut och alla skyddsintressen är därmed tillgodosedda. I promemorian framhålls (sid 36) alt etl bolag kommer allvara överkapitaliserat i samband med en auktorisation lill dess atlomsättningen växt från 10 till . Delta är riktigt ochgränsen torde i själva verket ligga högre än så om man i kapitalbasen räknar inäven garanlifond, förlagslån och reserver enligl § 7 finansbolagslagen,tillskjutet kapital som ju också kräver avkastning. Beträffande de bolag som nufinns vore det med hänsyn härtill motiverat med en längre övergångslid än densom föreslås i promemorian. Härtill kan läggas atl om föreningens förslag antasnär det gäller aktiekapital i koncerner skulle ölägenheterna med den föreslagnaordningen minskas ytterligare. 11 Föreningen () Reglerna för finansbolags verksamhet behandlas även avKreditmarknadskom mittén, som beräknas lägga fram sitt huvudbetänkande . föreslår i första hand att detta betänkande avvaktas. FARkan nämligen för sin Prop. 1987/88: 149 del inte finna att en störreskyndsamhet är påkallad beträffande de nu aktudla Bilaga 3 frågorna. Skulle de i den föreliggande promemorian behandladefrågorna ändå bli föremål för lagstiftning nu får FAR i andra hand anföraföljande. FAR tillstyrker atl lägsta aktiekapitalet i finansbolagsätts till i de fall som föreslås i promemorian. Frågor om strukturen på kreditmarknaden övervägs f. n. avKreditmarknadskommittén, en viktig uppgift är därvid atl utforma regler förell auktorisalionssyslem för finansbolagen. Kommittén har aviserat etlhuvudbetänkande .