prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — Mannensegenpension motsvarar således det underlag på vilket änkepensionen beräknas. Nuvarande regler innebär att änkepensionen utgör 40 %eller - om barnpensionsberättigat barn finns - av mannens egenpension. Denföreslagna garantiregeln är inte avsedd att innebära någon förändring härav.Ånkepension bör därför aldrig kunna utges med högre belopp än vad kvinnanskulle ha fått om nuvarande regler hade tillämpats fullt ut. Detta betyderfrämst att en kvinna utan rätt till egen ålderspension från ATP inte med stödav garantiregeln skall kunna få högre sammanlagd pension än änkepensionen frånATP, dvs. i regel av mannens egenpension. Den föreslagna samordningen i kombination medgarantiregeln innebär att, om båda makarna är pensionerade när mannen avlider,kvinnan därefter alltid har rätt till drygt hälften av makarnas sammanlagdapensionsförmåner. Att hon får mer än hälften beror på att folkpensionensgrundbelopp i och med dödsfallet uppräknas från 78,5 till 96 % av basbeloppet.Uttryckt på annat sätt innebär förslagen att kvinnan förutom egen folkpensionhar rätt till det högsta av följande tre belopp: den egna ålderspensionen frånATP, änkepensionen från ATP resp. hälften av makarnas sammanlagda egenpensionerfrån ATP - dock högst den pension hon är berättigad till enligt nu gällanderegler. Den samordning som jag föreslår avser enbarttilläggspension i form av ålderspension.Någon motsvarande samordning mellan änkepension och den Prop. förtidspensionfrän ATP som kvinnan kan vara berättigad till anser jag inte bör göras,eftersom änkepension fram till dess kvinnan fyller kan utbetalasograverad vid sidan av en eventuell förvärvsinkomst. samordningenalltså göras först från den tidpunkt då kvinnan fyller 65 är, om hon börjatuppbära änkepension . För att undvika spekulation bör samordningen emellertidavse även tilläggspension i form av ålderspension som helt eller delvis tas utföre . Om en kvinna uppskjuter uttaget av hela eller halvaålderspensionen till en tidpunkt efter den då hon fyller , bör av sammaskäl vid samordningen tas hänsyn till den ålderspension som skulle ha utgått omhon börjat uppbära sädan pension fr.o.m 65-årsmånaden. Med de regler som jag sålunda föreslår ges alla kvinnorsom vid ikraftträdandet av den reformerade efterlevandepensioneringen är 45 åreller äldre en garanti för såväl grundtryggheten som för den tidigareekonomiska standarden. Under fiden fram till fyllda svarar folkpensioneni form av änkepension för det grundläggande underhållet och änkepension frånATP för ett standardtillskott relaterat till mannens tidigare inkomster.Fr.o.m. övertar folkpensioneringens ålderspension ansvaret för attge kvinnan en tillfredsställande grundförsörjning. Dessutom kan hon i regel iform av änkepension och egenpension från ATP erhålla minst vad som krävs föratt hon skall vara bevarad vid sin andel av familjens tidigare standard, dvs.åtminstone drygt hälften av makarnas samlade tilläggspensioner. Kvinnor som är vid ikraftträdandet För yngre kvinnor, dvs. kvinnor som är födda ellersenare, liksom för äldre kvinnor utan rätt till änkepension enligt de nyssföreslagna övergångsreglerna bör det nya regelsystemet tillämpas i situationerdå dödsfallet inträffar efter ikraftträdandet. Pensionsberedningen erinrar om att den åsikten stundom harframförts att en man inom tilläggspensioneringen "tjänar in" en rätttill oantastbar änkepension för sin hustru. Under remissbehandlingen har ocksåförsäkringsöverdomstolen anfört att denna föreställning är stark på sina håll.Beredningen framhåller att nägon reell grund för ett sådant synsätt inte finns.ATP är till sin utformning ett fördelningssystem, inte ett premiereservsystem.Inte heller år änkepensioneringen och annan efterlevandepensionering inom varesig ATP eller de enligt premiereserv- eller kapitaltäckningsmeto-dernautformade tjänstepensioneringarna uppbyggda på sådant sätt attförsäkringstagaren har en garanti för att pension skall utbetalas eller att denskall utges under viss minsta tid. Det rör sig i stället om riskförsäkringar avinnebörd att efterlevandepension utbetalas enbart om den försäkrade risken,dvs. dödsfall, inträffar och under förutsättning att försäkringen vid dentidpunkten är gällande för försäkringstagaren och attförmånsta-gare då finns. Åven många privata pensionsförsäkringar förefterlevandeskydd är konstruerade enligt denna princip. Åven om ett synsätt av det nämnda slaget sålunda är främmandeför ett Prop. 1987/88:171 pensionssystem av ATP:s karaktär, anserpensionsberedningen att åsikten bör kunna beaktas i detta speciella sammanhang,då en genomgripande omdaning av efterlevandestödet föreslås. Beredningen hardärför tagit den fill utgångspunkt för de särskilda övergångsregler somföreslås för yngre kvinnor. Dessa övergångsregler har till syfte att gekvinnorna en fortsatt rätt till en änkepension från ATP som står i relationtill den ålderspension mannen intjänat inom tilläggspensioneringen fram tilltidpunkten för ikraftträdandet. Till detta förslag kan jag ansluta mig. Jag vill här ocksäframhälla att även en del kvinnor i åldern under kan ha planerat sinekonomi och familjesituation under påräknande av det riskskydd som ges genomden nuvarande änkepensioneringen. Dessa kvinnor kan få svårigheter att finnaalternativa vägar att bygga upp ett - som de kan anse behövligt -motsvarandeskydd. DeUa kan exempelvis vara fallet om mannen är väsentligt äldre änkvinnan. Mot bakgrund härav förordar jag således att även kvinnor som vidreformens ikraftträdande är skall ges ett visst fortsatt skyddfrån den hittillsvarande änkepensioneringen. I likhet med pensionsberedningen och LO vill jag betonaatt det hår rör sig om en lösning som helt betingas av omständigheterna i baradetta sammanhang. Det är alltsä inte fråga om något principielltståndpunktstagande från min sida till bärkraften generellt sett av de sålundahävdade argumenten. Tvärtom bör den föreslagna lösningen ses som enundantagsföreteelse motiverad av de speciella omständigheterna i just det fallsom nu behandlas. De särskilda övergångsregler som sålunda blir aktuellaavser primärt ATP och tar sikte på alla kvinnor som vid ikraftträdandet äryngre än - dvs. födda eller senare - utan någon nedreåldersgräns. En förutsättning föreslär jag dock skall vara att kvinnan vidutgången av redan omfattas av riskskyddet inom den nuvarandeänkepensioneringen, dvs, att hon då uppfyller villkoren för rätt tillänkepension. Det bör alltsä krävas att kvinnan vid ikraftträdandet av reformenär gift och att antingen äktenskapet dä bestätt eller att hon dåhar barn gemensamt med maken. Mannens ålder är däremot utan betydelse utom såtill vida att ett barnlöst äktenskap måste ha ingåtts senast den dag då mannenfyllde 60 är. Förslaget innebär att den rätt som en kvinna i dennasituation tillförsäkras är att hon kan beviljas änkepension frän ATP av vissstorlek om och när mannen skulle avlida, under förutsättning att äktenskapet dåfortfarande består och villkoren i övrigt för rått till sådan pension alltjämtär uppfyllda. Denna framtida änkepension motsvarar storleksmässigt hela ellerviss andel av den änkepension som skulle ha utbetalats om mannen hade avliditvid utgången av . Änkepensionen beräknas - med tillämpning av 30- och15-årsreglerna - på grundval av de år med pensionspoäng och storleken av dessasom mannen förvärvat före reformens ikraftträdande. Däremot tasinte hänsyn därefter, dvs. några antagandepoäng läggs inte till grundför pensionen. För män som är födda eller tidigare tillämpas 15 kap. 1eller 1 a § AFL, vilket inriebär krav på färre år med pensionspoäng än 30 föratt rätt skall föreligga till oreducerad pension. En kvinna som är gift med enäldre man, som vid ikraftträdandet tillgodoräknats pensionspoängför som krävs för oreducerad ålderspension, kan Prop.1987/88:171 således enligt förslaget även beviljas oreduceradänkepension. Änkepensionen beräknas på grundval av medeltalet av defemton högsta poängtalen som mannen intjänat före . För attundvika att alltför små pensioner betalas ut, bör krävas medATP-poäng före ikraftträdandet av reformen. Lägsta belopp som utbetalas blirhärigenom 1/10 av en oreducerad änkepension. Inom tilläggspensioneringen intjänas pensionsrått endastgenom den del av förvärvsinkomsten som överstiger ett basbelopp. Inkomstendärunder kompenseras i pensionshänseende i stället genom folkpensioneringen.För att den nu ifrågavarande rätten till viss änkepension på grundval avmannens poängförvärv skall tillgodoses fullt ut, bör därför densärskilda övergångsregeln inom ATP kompletteras med en motsvarande övergångsbestämmelsesåvitt gäller folkpensioneringen. Denna bör ha till innebörd att kvinnor som ärfödda eller senare skall ges fortsatt rätt till även en hel eller delav en hel folkpension i form av änkepension, om de vid utgången av år 1989uppfyller villkoren för sådan rätt. Förutsättningar härför är sålunda ihuvudsak att kvinnan då antingen fyllt och varit gift eller har vårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barn under 16 år.Folkpensionen utges med samma andel av oreducerad pension som tilläggspensionen(dvs. i regel vissa 30-delar av en icke reducerad pension). Eftersom villkoren för rätt till änkepension inte ärdesamma inom de båda pensionssystemen kan det emellertid inträffa att en giftkvinna får fortsatt rätt till änkepension endast från folkpensioneringen. Isådant fall finns inte någon ATP att anknyta till. Beräkningen av folkpensionenfår då göras på grundval av en fiktiv tilläggspension i form av änkepensionmotsvarande vad som skulle ha utgetts om villkoren för rått till sådan pensionvarit uppfyllda. Den fiktiva tilläggspensionen beräknas med tillämpning av30-årsregeln som en hel eller en andel av en oreducerad änkepension på grundvalav det antal år mannen tillgodoräknats pensionspoäng fram t.o.m. år 1988.Folkpensionen utges således med så stor andel av oreducerad änkepension somsvarar mot förhållandet mellan det antal år mannen fram till desstillgodoräknats ATP-poäng och talet trettio (eller det lägre tal.som följer av15 kap. 1 eller 1 a § AFL). Motsvaranderätt till folkpension i form av änkepension bör ges även en icke gift kvinna, som vid utgången av stadigvarande sammanbor med en icke gift man och som uppfyller villkoren i folkpensioneringens likställig hetsregel. Denna regel innebär att kvinnan antingen skall ha varit gift med eller ha eller ha haft barn med mannen i fråga. Kvinnan måste dessutom uppfylla ovannämnda villkor för rätt till folkpension i form av änkepension. Den tid kvinnan oavbrutet sammanbott med mannen jämställs härvid med tid varunder äktenskap bestått. Inte heller för denna kategori kvinnor finns någon ATP att anknyta till, eftersom änkepension från tilläggspensionering en utges endast till gifta kvinnor. Åven i dessa fall får således beräkningenav folkpensionen göras på grundval av en fiktiv tilläggspension i form av änkepension, motsvarande vad som skulle ha utgetts om mannen och kvinnan varit gifta och villkoren för rätt till sådan pension varit uppfyllda. Änkepensionfrån folkpensioneringen utbetalas bara i de fall då mannen Prop.1987/88:171 avlider innan kvinnan fyller och utges längst fram till desskvinnan uppnår denna ålder. De kvinnor som berörs av dessa särskilda övergångsregleroch som med stöd därav erhåller folkpension i form av ånkepension bör få rättockså till pensionstillskott med samma kvotdel som folkpensionens grundbelopp.Rätt bör även föreligga till KBT och till extra avdrag vid beskattningen. De kvinnor - födda eller senare - som berörs avdessa särskilda övergångsregler torde regelmässigt bli berättigade också tillomställningspension under ett är eller och i vissa fall även tillsärskild efterlevandepension, om mannen skulle avlida innan de fyllt . Föratt undvika dubbelkompensation bör därför änkepensionen alltid samordnas kronaför krona med omställningspension och särskild efterievandepension. Det betyderatt änkepensionen för tid då rätt föreligger till dessa förmåner utges endast iden mån den beloppsmässigt överstiger omställningspensionen resp. den särskildaefterlevandepensionen. Även med ålderspension från ATP bor göras en samordning avsådan änkepension från ATP som här avses. Jag föreslår alltsä att sådan änkepensionfrän ATP som efter ikraftträdandet nybeviljas en kvinna född ellersenare med stöd av de här berörda övergångsbestämmelserna skall samordnas medden ålderspension från tilläggspensioneringen som änkan kan ha rätt till. Dennasamordning bör enligt samma princip som den i det föregående föreslagnasamordningen ske krona för krona på det sättet att änkepensionen utbetalasenbart i den mån den överstiger ålderspensionen. Åndring av nuvarande regel i 14 kap. 2 § AFL För efterlevande kvinnor föreslår pensionsberedningenytterligare en speciell regel. Denna regel är tekniskt utformad som enövergångsbestämmelse men innebår i realiteten en ändring av nuvarande regler i14 kap. 2 § AFL. Innebörden av dessa är att tilläggspension i form avänkepension dras in, om den pensionsberättigade ingår äktenskap, men börjarutgå på nytt om äktenskapet upplöses innan det bestått . Tanken bakomfemårsregeln är att kvinnan förvärvat rätt till änkepensionefter mannen i det nya äktenskapet. Om kvinnan emellertid skulle bli änka ävenefter den senare mannen innan det nya äktenskapet bestått , har honinte rätt till änkepension efter denne såvida hon inte har barn gemensamt medhonom. Om den pensionsberättigade kvinnan emellertid ingär nytt äktenskap meden man som är eller äldre och det nya äktenskapet upplöses på grund avmannens död efter att ha bestått , föreligger - om äktenskapetär barnlöst - enligt dagens regler inte rätt till änkepension från ATP efterden andre mannen. Inte heller kan rätten till änkepension efter den förste mannenåterupplivas. Sistnämnda konsekvens har uppmärksammats i en motion fillriksdagen (1983/84:1611), som överiämnats till pensionsberedningen (SfU1983/84:18, rskr. Enligt pensionsberedningens uppfattning är det anfördaen otillfredsställande konsekvens av de nu gällande reglerna. konsekvensföreslår beredningen att en kvinna i nämnda situation, som Prop.1987/88:171 beviljats änkepension från ATP före ikraftträdandet och somdessförinnan ingått nytt äktenskap meden man som då var eller äldre,skall kunna återfå rätten till änkepension efter den förste mannen trots attdet nya äktenskapet varat . Till detta förslag, som inte mött några erinringar underremissbehandlingen, kan jag ansluta mig. I specialmotiveringen utvecklar jagnärmare innebörden av förslaget i detta avseende. Det anförda beträffande efterlevande kvinnor innebärsammanfattningsvis att äldre regler alltjämt skall gälla om dödsfalletinträffat före ikraftträdandet. Vid dödsfall efter ikraftträdandet gäller denya bestämmelserna för alla kvinnor som för ikraftträdandet äryngre än . Vissa gifta kvinnor i denna grupp kan dock dessutom enligtsärskilda regler få rätt till en hel eller delar av en hel änkepension frånfolk- och tilläggspensioneringen. Kvinnor som vid ikraftträdandet är 45 åreller äldre har i princip fortsatt rätt till änkepension enligt hittillsvaranderegler och omfattas alltså inte alls av de nya reglerna. För kvinnor som är eller äldre vid ikraftträdandet tillämpas hittillsvarande regler föränkepension fullt ut, medan det för kvinnor som är i åldern vid detnya systemets införande gäller särskilda regler för beräkningen av änkepensionfrån ATP fr.o.m. det att kvinnan uppnått 65 ärs ålder. Jag är medveten om att den sålunda föreslagnaövergångsregleringen kan förefalla tillkrånglad och att den inte medverkar tillatt förenkla regelsystemet inom den allmänna försäkringen. Detta har ocksåframhållits av flera remissinstanser. Jag anser dock, liksompensionsberedningen och de flesta remissinstanserna, att detta är enofrånkomlig följd som måste accepteras om man vill få till ständ regler sominnebär en lämplig avvägning mellan olika gruppers behov och som utgör en frånsociala synpunkter tillfredsställande avgränsning mellan det hittillsvarandeoch det nya regelsystemet som kostnadsökningarna totalt settbegränsas. Jag vill också starkt understryka vikten av att försäkringskassornaoch gör kraftfulla insatser för att lämna information ominnebörden av reformen. Sådana insatser bör riktas dels till allmänheten, delstill de efterlevande som berörs av de olika reglerna. Jag är övertygad om attde som omfattas av reformen pä den vägen skall kunna fä erforderliga kunskaperom vad övergångsbestämmelserna innebär och om i vad mån olika grupper är atthänföra till det äldre eller det nya regelsystemet för efterlevandepension. De övergångsbestämmelser som jag föreslår medför att detockså efter det nya systemets ikraftträdande kommer attnybeviljas änkepension enligt hittillsvarande regler. Dessutom kommer attfortsätta att utgä sädan änkepension som beviljats . Dessaövergångsbestämmelser får till följd att det också långt efter ingången avnästa sekel kommer att nybeviljas ett inte obetydligt antalänkepensioner med stöd av de nuvarande reglerna härför. utformning kan antas vara helt avvecklad inomtilläggspensioneringen först Prop. 1987/88:171 . Inomfolkpensioneringen sker avvecklingen snabbare, eftersom pension här inte utgesefter det att änkan fyllt . efter ikraftträdandet kommerdärför att ha skett en väsentlig minskning av antalet änkepensioner här. Heltavvecklade kan dessa dock inte förväntas bli förrän . Att två regelsystem sålunda kommeratt få tillämpas vid sidan av varandra skulle måhända kunna ses som en nackdel.Detta är dock en nödvändig konsekvens om man vill undvika alltför drastiskaövergångslösningar och erbjuda ett fortsatt skydd enligt dagens regler åt dekvinnor som påräknat detta. En förkortning av den långa övergångstiden kanåstadkommas endast om man generellt begränsar rätten till fortsatt änkepensionför alla kvinnor och således även för dem som redan uppbär sådan pension vidtidpunkten för reformens ikraftträdande. Av mina överväganden i det föregåendeframgår att jag inte kan acceptera sådana lösningar och att jag inte år bereddatt lägga fram förslag med den innebörden. 6 Arbetsskadeförsäkringens efterlevandeförmåner 6.1 Allmänna synpunkter Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (omtryckt1977:264, ändrad senast 1987:1322) trädde i kraft den 1 juh 1977, samfidigt somlagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring (YFL) upphörde att gälla. som lagen om arbetsskadeförsäkring(LAF) trädde ocksä lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen(1977:267) om krigsskadeersättning till sjömän i kraft. I den förra lagen harförts samman bestämmelser om ersättning för personskada som har ådragits underbl.a. militärtjänst, civilförsvarstjänst, räddningstjänst eller vistelse påkriminalvårdsanstall, häkte eller polisarrest. Den senare lagen ersätter äldreförfattningar om ersättning till sjömän för krigsskador. Ersättning enligt denämnda lagarna kan utges vid bl.a. dödsfall. Därvid blir ersättningsreglerna iLAF tillämpliga. Arbetsskadeskyddet enligt LAF omfattar alla förvärvsarbetande,dvs. förutom arbetstagare även uppdragstagare och egenföretagare. Försäkringenomfattar dessutom studerande i den män utbildningen är förenad med särskildrisk för arbetsskada. Om en försäkrad drabbas av arbetsskada, ger LAF i principrätt till full ersättning för det inkomstbortfall som skadan medför. Medarbetsskada förstås samtliga skador och sjukdomar som har uppstått på grund avolycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. Också olycksfall vid färdtill eller från arbetsstället räknas som olycksfall i arbetet, om färdenföranleddes av och stod i nära samband med arbetet. Ersättning utges i form avsjukpenning och livränta. Efter en försäkrad som avlidit till följd av arbetsskadautbetalas begrav- ningshjälpmed belopp som motsvarar av basbeloppet vid tiden för Prop.1987/88:171 dödsfallet. Om en försäkrad avlider till följd av arbetsskada kanvidare livränta utges till efterievande änka, med änka jämställd kvinna,frånskild hustru, barn och förälder. Änkling äger däremot inte rätt tilllivränta. Underlaget för beräkning av efterlevandelivränta(ersättningsunderlaget) utgörs av den försäkrades egen livränta om sådanlivränta vid tiden för dödsfallet utgick med anledning av förlust avarbetsförmågan till följd av skadan. I annat fall grundas efterlevandelivräntanpå vad som skulle ha utgjort livränta till den försäkrade vid förlust avarbetsförmågan, om sådan livränta skulle ha börjat utges vid tiden fördödsfallet. Ersättningsunderlaget får aldrig överstiga ett belopp motsvarande7,5 gånger basbeloppet vid den försäkrades död. efter försäkrad har rått till livränta underförutsättningar som är likartade med reglerna för änkepension frånfolkpensioneringen. Efterlevandelivränta till änka utges således om hon harvårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barn , som vid mannensdöd stadigvarande vistades i makarnas hem eller hos änkan, eller om hon harfyllt vid mannens död. Något minimikrav på äktenskapets längd finns inteuppställt. Upphör änkan att ha barn i hemmet skall vid bedömande avhennes rått till livränta i fortsättningen anses som om mannen hade avlidit dåbarnet upphörde att påverka rätten till livränta. För änka, vars rätt till livränta grundar sig påsammanboende med barn eller som vid mannens död eller den därmedjämställda tidpunkten har fyllt , utbetalas livräntan med belopp som, närmannen efterlämnar livränteberättigat barn, motsvarar och i annat fall av ersättningsunderlaget. För annan änka minskas livräntan med 1/15 för varjeår varmed änkans ålder vid mannens död eller den tidpunkt då hon upphörde attha barn i hemmet understeg . Med änka jämställs enligt 5 kap. 6 § LAF kvinna som vidden försäkrades död stadigvarande sammanbodde med honom och som hade varit giftmed eller hade eller hade haft barn med honom eller var havande med barn tillhonom. Även kvinna som vid försäkrads död annars levde samman med denförsäkrade under äktenskapsliknande förhållanden sedan avsevärd tid jämställsmed änka i fråga om rätt till livränta. Som avsevärd tid ansågs i denpraxis som utbildats vid tillämpning av motsvarande regel i YFL. Någon ändringhärvidlag är inte avsedd enligt förarbetena till LAF. Om den försäkrade ellerkvinnan var gift vid dödsfallet tillämpas inte de nämnda reglerna. Rätten till änkelivränta upphör om änkan gifter om sigeller avsevärd tid lever samman med man under äktenskapsliknande förhållanden.Upplöses äktenskapet eller upphör sammanlevnaden börjar livräntanutgå på nytt. Frånskild hustru till den försäkrade som var berättigadtill underhållsbidrag från denne har rätt till livränta med belopp som svararmot bidraget. Förutsättningarna för rätten härtill motsvarar i övrigthuvudsakligen de som gäller för änkor. Livränta till en frånskild hustru fårinte utgå än som varit bestämd för underhållsbidraget. Den får inteheller sättas högre än underhållsbidraget eller överstiga vad som maximalt kanutges till änka. Barn tillavliden försäkrad har rätt till livränta för tid t.o.m. den månad barnet fyller19 år. Om barnet på grund av sjukdom eller annan liknande orsak inte kanförsörja sig kan rätten fill livränta utsträckas längst t.o.m. den månad dåbarnet fyller . Med eget barn jämställs i fråga om rätt till livränta barntill efterlevande make om barnet stod under makens vårdnad. Storlekenav barnlivräntan år beroende av om livränteberättigad änka eller därmedjämställd kvinna finns samt av familjemedlemmarnas antal. Efterlämnar den försäkradeänka och barn blir varje barns livränta av ersättningsunderlaget. Ombarnet är ensamt utgör livräntan av ersättningsunderlaget. År i sistnämndafall flera barn berätfigade till livränta ökas procenttalet 40 med 20 för varjebarn utöver det första, varefter det sammanlagda livräntebeloppet fördelas likamellan barnen.