prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Deflesta tillsynsbeslut som fattas gäller fastställande av kontrollprogramenligt 43 § miljöskyddslagen. För SNV är det en viktig uppgift att ge utallmänna råd avseende kontrollfrågor. Råden kan gälla både kontrollfrågor fören bransch och speciella frågor som är branschgemensamma, exempelvisflödesmätning, provtagning av olja. SNVär berett att påta sig uppgtfter som besvärsmyndighet i tillsynsfrågor. Verketanser att den mest naturliga lösningen är att den centrala myndigheten påtillsynsområdet också är den bevärsprövande myndigheten. SNVanser också att det stämmer bäst med lagstiftningens uppbyggnad att KN enbartprövar tillståndsfrågor och inte tUlsynsfrågor Gfr prop. 1973:141 sid. 34). Medde knappa resurser KN förfogar över anser SNV att det inte finns anledning attnu bryta den princip som gällt och att ge nämnden utökadearbetsuppgifter på fillsynsområdet. Det finns en risk för att det blir enbristande samordning av tiUsynen om det blir två centrala myndigheter pä fillsynsområdet.KN saknar dessutom detaljkunskaper nära det gäller kontrollfrågor. Defåtaliga tillsynsbeslut som SNV fattar självt bör överklagas direkt tillregeringen. Vad gäller möjlighet att underställa ett besvärsärende regeringensprövning har SNV ingen erinran. har ingen erinran mot departementspromemorians förslag att göra nämnden tUl slut instans beträffande besvär över länsstyrelsebeslut i tUlståndsärenden samt länsstyrelsernas och beslut i tUlsynsärenden enligt miljöskyddslagen med möjlighet för nämnden att, om så erfordras, under ställa besvärsärende regeringens prövning. leringen erinran mot vad som sägs i promemorian om besvärsprövning hos Prop.1987/88:85 nämnden (s. 16 ff). 2.3 Statskontoret: Statskontoret har inget att erinramot den ändrade beslutsordningen som torde komma att avlasta regeringen ettstort antal ärenden, 2.4 : Departementspromemoriansförslag att flytta vissa besvärsärenden från regeringen grundar sig på ett riksdagsbeslut ,där riktlinjer anges för vilken besvärsprövning regeringen bör ha.RRV har inga invändningar mot den bedömning som görs i promemorian, attöverlätande av besvärsärenden till koncessionsnämnden inte bör innebära nägranackdelar från rättssäkerhetssynpunkt. 2.5 : Departementspromemorians förslaginnebär att koncessionsnämnden blir slutinstans beträffande besvär överlänsstyrelsebeslut i tillståndsärenden samt över länsstyrelsernas ochnaturvårdsverkets beslut i fillsynsärenden enligt miljöskyddslagen medmöjlighet för nämnden att underställa besvärsärende regeringens prövning. Hovrättenhar ingen erinran mot förslaget i dessa delar. Inte heller har hovrätten nägotatt erinra mot vad som anförs i promemorian om besvärsprövning hos nämnden.Vad som sägs i specialmofiveringen till ändringen i 48 § Qärde stycket pä sid.24 n och 25 ö är dock svårt att förstå. Där antyds att frågor av saklig natursom kommer upp inom ramen för ett besvärsärende men som inte har prövatstidigare skulle kunna överklagas till regeringen. Iyttrande över miljöskyddsutredningens betänkande Bättremiljöskydd I (SOU 1978:80) har kammartätten påtalat den brist på samordning somförelåg mellan miljöskyddslagsfiftningen och den då gällande hälsovårdsstadgan(1958:663), framför allt i tillsynsärenden. Domstolen fann det mycket ofillfredsställandeatt mot likartade ingripanden av länsstyrelse talan skall kunna föras olikavägar beroende på vilken författning i det särskilda fallet harvalt att åberopa. För att undanröja denna olägenhet och i någon mån åstadkommaen bättre samordning mellan de tvä lagomrädena föreslog kammairätten att beslutenligt 40 § miljöskyddslagen (1969:387), ML, skulle överklagas hos kammartätteni stället för hos regeringen. I yttrande över miljöskyddsutredningensbetänkande Bättre miljöskydd II(SOU 1983:20) underströk kammartättenånyo de olägenheter beträffande bl. a. instansordningen som följer av att detfinns två alternativa lagar för att komma till rätta med i huvudsak samma slagav störningar eller olägenheter. Kammartätten vidhåller attdet är önskvärt att en samlad och samordnad översyn sker av hälsoskyddslagstiftningen och miljöskyddslagstiftningen för att bl. a. få en tillfredsställande lösning på instansordningsproblemet. Domstoleninstämmer i övrigt i att regeringen bör befrias från flertalet Prop.1987/88:85 besvärsärenden enligt ML. Det är däremot inte givet att de i ställetalltid Bilaga 10.5 skall prövas av koncessonsnämnden (jfr nedan). Kammartättenhar ingen erinran mot förslagen i denna del. Besväröver beslut i tillsynsärenden Länsstyrelseutövar tillsyn inom sitt område både enligt ML och hälsoskyddslagen(1982:1080), HL. Den centrala tillsynen ankommer på statens naturvärdsverkenligt ML och, efter regeringens bestämmande, enligt HL. I egenskap av fillsynsmyndighetkan eller komma att fatta beslut angående enstörande verksamhet enligt anfingen ML eller HL eller enligt båda lagarna.Enligt domstolens erfarenhet synes valet inte sällan ske slumpartat. Talan motdessa likartade beslut skall föras skilda vägar beroende på vilken lag som hartillämpats. I stort sett samma ingripande kan således komma att prövasparallellt inom ramen för skilda instansordningar. Detta förhällande - som inteändras genom förslagen i departementspromemorian - är otillfredsställande. Kammartättenvidhåller att en bättre samordning bör skapas genom att besvär överlänsstyrelses eller naturvärdsverkets beslut i dessa ärenden alltid anförs hos kammartätt. Ienhetlighetens intresse bör beslut om förbud och föreskrifter somkoncessionsnämnden meddelar med stöd av 41 § ML också få överklagas hos kammartätteni stället, för säsom enligt förslaget, hos regeringen. Samma instansordningbör, med hänsyn till beslutens natur, gälla i fråga om beslut som har meddelatsenligt 43 § andra och Qärde styckena ML. Ifråga om besvärsärenden hos koncessionsnämnden skall enligt 48 b § ML gälla bl.a. 14 § femte stycket samma lag. Däri anges att kostnad för kungörelse och förviss utredning skall betalas av den som utövar eller ämnar utöva den miljöfarligaverksamheten. Med hänsyn till grunderna för den av rättssäkerhetsskäl befingadeprincipen, att myndigheternas kostnader för arbete med anledning av ettbesvärsärende inte skall finansieras genom avgifter, bör de aktuellakostnaderna inte läggas på den som utövar verksamheten (jfr PM s. 23). Kammartättenhar inte någon erinran mot övriga förslag i promemorian. Närdet gäller de särskilda paragraferna i förslaget bör 48 och 48 b §§ ML omarbetasmot bakgrund av vad som har anförts i det föregående. 2.7Länsstyrelsen i : tillstyrker i alla delar de författningsförslag som framläggs i Ds Jo 1985:3. anser dock att instansordningen vid besvär över beslut som fattas av miljö- och hälsoskyddsnämnd (MHN) bör granskas ytteriigare. I Ds Jo 1985:3 konstateras att besvär i dessa fall inges till och att 492 dessbeslut kan överklagas tUl . Detta Prop.1987/88:85 innebär att ett beslut från en MHN i ett tUlsynsärende kanöverklagas två Bilaga 10.5 gånger, medan ett tillståndsbeslut endast kanöverklagas en gäng. För att undvika denna brist på överensstämmelse och iavsikt att rationalisera ärendehandläggningen bör enUgt meningäven MHN:s beslut endast kunna överklagas en gäng. Möjligheten att göralänsstyrelsen till slutinstans i de fall besvär förs över MHN:s beslut i fillsynsärendenbör övervägas. Eventuellt bör besvär i ärendet av särskilt kvalificerad artkunna föras direkt hos koncessionsnämnden. Detfinns enligt mening starka mofiv för att ge koncessionsnämndenmöjlighet att förordna om komplettering av beslutsunderlaget om detta inte ärtillfyllest. Om nämnden återförvisar ärenden för ytterligare utredning tilllänsstyrelsen, uppkommer i flertalet fall problem med att saknarsåväl ekonomiska som personella resurser att genomföra önskade kompletteringari det fall kostnaderna inte kan läggas pä sökanden/klaganden. Det kan även tilläggasatt Uknande behov av kompletteringar ibland uppstår vid länsstyrelsensnuvarande behandling av ärenden. Det vore önskvärt om medel för sådanakompletterande undersökningar kunde ställas till nämndens och länsstyrelsensförfogande, t. ex, genom att ett särskilt förslagsanslag inrättas påkoncessionsnämnden eller . 2.8Länsstyrelsen 1 län: tillstyrker förslaget att koncessionsnämndeni stället för regeringen blir slutinstans när det gäller besvär överlänsstyrelsens beslut i tillständs- och tillsynsärenden enligtmiljöskyddslagen. Genom sin verksamhet som prövningsmyndighet i de typiskt settmest kvalificerade tillständsärendena har nämnden förvärvat en betydandeerfarenhet av de avvägningar som måste göras enligt miljöskyddslagens tillätlighetsregler.Genom det domstolsliknande förfarandet hos nämnden kommer den föreslagnaöverflyttningen närmast att innebära en förstärkning, särskilt fränrättssäkerhetssynpunkt. Om det undantagsvis i ett besvärsärende skulle aktualiserasavgöranden som kräver ett politiskt ställningstagande öppnar förslagetmöjlighet för nämnden att underställa besvärsärendet regeringens prövning. Detfinns därför inte heller någon anledning att från effektivitetssynpunkt erinramot att nämndens beslut i besvärsärenden enligt tvåinstansprincipen inte kommeratt få överklagas fill regeringen. När det gäller besvär i tillsynsärendenfrångås i förslaget tvåinstansprincipen för det fall att miljö- ochhälsoskyddsnämnden är tillsynsmyndighet enligt 44 a § miljöskyddslagen. Försådant fall kan ett tillsynsbeslut komma att prövas i tre instanser. I och försig kan detta förefalla inkonsekvent men eftersom tvåinstansprincipen ännu integenomförts inom andra delar av förvaltningsrättsskipningen anser länsstyrelsenatt förslaget även i denna del bör godtas. Enligtdepartementsförslaget skaU besvär över beslut som meddelat enligt 8 a § miljöskyddslagen fortfarande anföras hos regeringen. Eftersom föreskrifter som meddelas med stöd av nämnda paragraf närmast är av normkaraktär finner den föreslagna besvärsordningen naturiig. Länsstyrelsenhar ingenting att erinra mot vad som i promemorian anförs om besvärsprövningeni koncessionsnämnden. Närdet gäller prövningsförfarandet i tiUståndsärenden hos är detta istort sett oreglerat i nuvarande miljöskyddslagstiftning. Närmare regler omlänsstyrelsens sammansättning och arbetsformer vid tiUstånds-prövningen saknas.Om förslag om överflyttning av tillständsärenden frånkoncessionsnämnd tUl länsstyrelse genomförs synes formerna förtillståndsprövningen inom böra ses över. Medde förbehåll som ligger i vad anförts i fråga om listornas utformning harlänsstyrelsen ingenting att erinra mot innehållet i departementspromemorianeller i rubricerade skrivelser. 2.9 Länsstyrelseni : tiUstyrker förslaget att beslut i tUlstånds- och tiUsynsäienden enligt miljöskyddslagen får över klagas hos i stället för hos regeringen. Inte heller har någon erinran mot att filiförs ytterligare tillståndsärenden för aU avlasta koncessionsnämnden arbets uppgifter. Länsstyrelsenser en klar fördel i att koncessionsnämnden anförtros besvärsprövningen.Nämnden har stor erfarenhet av att avgöra de lämplighetsfrägor som domineraräven besvärsärendena. noggranna utredningar och utförligamotiveringar torde bli till god vägledning i miljöskyddsarbetet. Miljöskyddetfär inte försvagas genom bristande resurser för vare sig förprövnings-, tUlsyns-eller besväisärenden. Det är väsentligt - även från rättssäkerhetssynpunkt att ärendena kan avgöras utan dröjsmål. Det är angeläget att arbetssituationenhos de båda förvaltningsmyndigheterna noga följs upp. Med hänsyn fill att såvälkoncessionsnämndens som prövningsarbete avgiftsfinansieras bör,även med nuvarande ansträngda statsfinansiella läge, erforderliga resursförstärkningartUlföras där behov uppstår. 2.10 i : Länsstyrelsentillstyrker förslaget. Överföringen av ärenden frän koncessionsnämnden tilllänsstyrelsen måste dock förknippas med rimlig resursförstärkning. 2.11 Länstyrelsen i : har ioch för sig inte nägot att erinra mot förslaget. För att detta skall kunnagenomföras på ett för godtagbart sätt torde dock - på skäl somframgår i det följande - krävas resursförstärkningar för del. Prop.1987/88:85 Bilaga 10.5 2.12 iKronobergs län: tillstyrker förslaget att beslut i fillstånds-och fillsynsärenden enligt miljöskyddslagen får överklagas i stäUet för hos regeringen, men kan dockinte utan vidare godta att denna överföring sker utan rimlig kompensation påresurssidan. Länsstyrelsenvill i detta sammanhang fästa regeringens uppmärksamhet Prop. 1987/88:85 på detförhållande att ML och MF innehåller regler om koncessionsnämn- Bilaga 10.5 denssammansättning och arbetsformer, medan motsvarighet i stort sett saknas förlänsstyrelsen i dess egenskap av tillständsmyndighet. Om nu skallsvara för en allt störte del av tillståndsprövningen i första instans, bordeformerna för prövningen inom länsstyrelserna ses över, 2.13-------------------------------------- Länsstyrelseni län: tUlstyrker förslaget att beslut som fattats av eller i fillstånds- och tillsynsärenden enligt miljöskyddslagen får överklagas hos koncessions i stället för hos regeringen under fömtsätt ning att tillräckliga resurser ställes till förfogande för att möta den ökade arbetsbelastningen. ------ Länsstyrelsenvill erinra om att miljöskyddslagsttftningen inne håller regler om koncessionsnämndens sammansättning och arbetsformer, medan sådana regler i stort sett saknas för i dess egenskap av tillståndsmyndighet. Om skall svara för en ökad del av tUl ständsprövningen borde formema för prövningen i länsstyrelserna ses över. 2.14 Länsstyrelseni : har inget att invända mot förslaget att beslut i tillständs- och tillsynsärenden enligt miljöskyddslagen får överklagas hos i stället för hos regeringen. Koncessionsnämndentorde, genom att resurser görs disponibla genom aft ärenden förs över tilllänsstyrelserna, genom att nämnden är en förvaltningsmyndighet som ärunderkastad förvaltningslagens regler och genom de speciella regler om nämndensutredningsansvar m. m. som föresläs, bli väl skickat att handlägga aktuellabesvärsärenden. 2.15 Länsstyrelseni : föreslår ändrad instansordning i miljöskyddsärenden. skydd kommer därigenom att få en stor del av sin verksamhet förskjuten mot besvärsprövning. I många ärenden där nu endast yttrar sig till koncessionsnämnden får enligt förslaget ta över till ståndsprövningen. En sådan omfördelning av arbetet ger koncessions nämnden utrymme för besvärsprövningen, medan länsstyrelsernas arbets börda därigenom kommer att öka. återkommer avslutnings vis med synpunkter pä resursfrågan. Isamband med att huvudparten av tillståndsprövningen föreslås bli överflyttadtill borde formerna för prövningen inom ses över. Länsstyrelsenfillstyrker att koncessionsnämnden bUr slufinstans i överklagade ärenden. 2.16 Länsstyrelseni län: Den föreslagna ändrade instansord ningen, som innebär att besvär i tiUstånds- och tUlsynsärenden enligt 495 miljöskyddslagen(ML) skall prövas av . 1987/88:85 skydd i stäUetför som av regeringen, är enligt uppfatt- Bilaga 10.5 ning enlämplig och välmotiverad åtgärd. har numera en långerfarenhet av handläggning av kvalificerade miljöskyddsärenden, varför det kanförväntas att nämndens hantering av ifrågavarande besvärsärenden bin- fullt filtfredsstäUandebåde med hänsyn tiU sakbedömning som rättssäkerhet. Länsstyrelsentillstyrker förslaget i vad det avser ändringar i instansordningen.Naturvårdsverkets synpunkter att denna decentralisering skulle innebära ensänkt ambifionsnivå vad gäller hanterandet av miljöintressena synes inte gmndande.Länsstyrelsen är beredd att Uksom hävda dessa intressen minst likasträngt som koncessionsnämnden. 2.17 i län:. I föreliggandepromemoria har före-slagUs ändrade besvärsbestämmelser i miljöskyddslagen (ML).Länsstyrelsen har ingen principiell invändiung mot de förslag som framförs. Deföreslagna förändringarna medför vissa konsekvenser ur resurssynpunkt även förlänsstyrelsens del. Synpunkter härpå redovisas i följande avsnitt. 2.18 i : haringen erinran mot förslaget att besvär över beslut av i tUlstånds-och tUlsynsärenden skall prövas av koncessionsnämnden i stäUet för avregeringen. Några invändningar från rättssäkerhetssynpunkt kan inte göras moten sådan ordning. Vidare finner att det behov av regeringsprövningsom kan finnas i enskilda fall tillgodoses genom den föreslagna underställningsmöjligheten. Länsstyrelsenhar i princip inte heller något emot att kunnafullgöra sina uppgifter som besvärsmyndighet avlastas arbetsuppgifter genom atttillståndsprövning av vissa verksamheter överförs till länsstyrelserna. Dentillståndsprövning som skett vid länsstyrelserna sedan ändringen imiljöskyddslagstiftningen 1981 har gett länsstyrelserna erfarenheter som göratt dessa bör kunna anförtros ytterligare fillståndsprövning. Idetta sammanhang vill också erinra om möjligheten att i enskilda fall hänskjuta länsstyrelseärenden fill koncessionsnämnden enligt 3 och 5§§ i miljöskyddsförordningen. Denna bestämmelse torde fä ökad betydelse om tillståndsprövningen överförs i den omfattning som föresla gits. gäller att endast den länsstyrelse som har ett enskilt tillständsärende för prövning kan hiinskjuta ärendet till koncessionsnämn den. Med hänsyn bl. a. fill att länsstyrelserna genom förslaget kan komma att i ökad omfattning fä pröva anläggningar vars verkningar sträcker sig över länsgränserna kan det frän principiella utgångspunkter anses otUl- fredsställande, att frågan om hänskjutning helt ligger i händema på den enskilda . Man bör därför, om ändringarna kommer tiU stånd, överväga att även ge befogenhet att hänskjuta länsstyrel seärenden till koncessionsnämnden. En sådan befogenhet förefaller enligt mening naturlig med hänsyn till verkets roll som central 496 Somframgår ovan har inga principiella invändningar mot Prop.1987/88:85 att tiUståndsprövningen i vissa fall överflyttas tUllänsstyrelserna. En över- Bilaga 10.5 föring i den omfattning som föreslagitstorde emellertid kräva resursförstärkningar om inte miljöskyddsarbetet i stortskall bli eftersatt. I denna bedömning har också beaktatverkningarna av de förslag som lämnat i syfte att förenklaförprövningen vid länsstyrelserna. Dessa frågor behandlas närmare i följandeavsnitt. 2.19 Länsstyrelseni : har intet att erinra mot förslaget att beslut enligt miljöskyddslagen får överklagas hos . Länsstyrelsenställer sig frågande fill att överföring av fillständsärenden tilllänsstyrelsen skulle innebära "en i viss mån sänkt ambifionsnivå i vadavser kvaliteten på tillståndsprövningen", avser självfalletatt iaktta att tillståndsprövningen sker helt enligt lagens bestämmelser.Däremot innebär överföringen en sänkt ambitionsnivå på tillsynen säsom framhåUitsovan. 2.20 i : haringet att erinra mot det förslag till ändring av instansordningen som redovisasi departementspromemorian. Den ändring av prövningslistorna som blir en direktföljd av förslaget kan emellertid leda till ett avsevärt merarbete för länsstyrelsema. 2.21 1 : delarde synpunkter som framförts i promemorian och tillstyrker därför förslaget i mbriceratavsnht. En följd av förslaget blir att innehållet i miljöskyddsförordningensbilagor ändras på så sätt att fler ärenden överförs för avgörande av länsstyrelsen.Vidare torde ett flertal verksamheter behöva överföras frän att vara tillständspliktigafill att bli anmälningspliktiga. 2.22 i : haringet att invända mot departementespromemorians förslag, 2.23 i län: har iprincip inget att erinra mot förslaget, fömtsatt att den överföring avarbetsuppgifter, som en ändrad instansordning och en eventuell överföring avärenden från tiU innebär, intesker utan rimlig kompensafion med ökade resurser, 2.24 i : haringen erinran mot departementspromemorians förslag att göra koncessionsnämndentill slufinstans beträffande besvär över länsstyrelsebeslut i ärenden enligtmiljöskyddslagen, 2.25 i : Länsstyrelsentillstyrker de i departementspromemorian föreslagna ändringarna imiljöskyddslagen vUka innebär att beslut i tillstånds- och tillsynsärenden fåröverklagas hos konces- 497 istället för hosregeringen. 2.26 iJämtlands län: fillstyrker förslaget att Prop. 1987/88:85 beslut i tillstånds- och fillsynsärenden enligt miljöskyddslagen fåröverklä- Bilaga 10.5 gashos i stället för som hos regeringen.Förslaget förutsätter att koncessionsnämnden får ökade resurser disponibla förbesvärsprövning genom att vissa ärendegmpper förs över fill . 2.27 i : Idepartementspromemorian föreslagna ändringar av besvärsordningen m. m, itillstånds- och tillsynsärenden tillstyrks. 2.28 i : Det i promemorian(Ds Jo 1985:3) framlagda förslaget om ändrad insf.insordning imiljöskyddsärenden så att i stället förregeringen skall pröva besvär över beslut i miljöskyddsärendenanser vara lämpligt. Formernaför koncessionsnämndens handläggning av tUlståndsärenden är nu väl regleradeoch förfarandet vid besvärsprövningen behandlas ganska utförligt i promemorian(Ds Jo 1985:3), Motsvarande frågor vid behandlingen hos länsstyrelsenbehandlas inte i promemorian. Med hänsyn tiU överflyttningen av prövningen avett stort antal ärendegmpper av störte svårighetsgrad är en förutsättning förändring av instansordningen bör övervägas om inte formerna för liinsstyrelsenshandläggning bör anges nägot närmare än utan att flexibiliteten begränsasför mycket. 2.29 : Styrelsen delar uppfattningen i jord- bmksdepartementets promemoria att regeringen i allmänhet inte behöver vara besvärsinstans i tillstånds- och fillsynsärenden enligt miljöskydds lagen. Att besvärsprövningen pä nu föreslaget sätt överförs från regeringen tiU äventyrar inte, enligt styrelsens mening, gällande krav på rättssäkerhet. Styrelsen delar den i promemorian framförda åsikten att nämndens avgöranden har tillvunnit sig respekt och anses utgöra goda exempel på den svåra avvägningen mellan ett fungeran de skydd för miljön samt industriell och verksamhet. Såsomanförs i promemorian bör dock ärenden som fordrar en politisk intresseavvägningprövas av regeringen. Detsamma gäller ärenden av principiell betydelse ellersom annars iir av störte vikt. Styrelsen ställer sig bakom den i promemorianframförda uppfattningen att det bör ankomma på koncessionsnämnden att självavgöra när underställning skall ske. Vidareär beslut enligt 44 a § miljöskyddslagen (överlåtelse avtillsyn fill miljö- och hälsoskyddsnämnd) av sådan art att besvär bör prövas avregeringen. Styrelsen tillstyrker förslaget på denna punkt. Beslutsom fattats av miljö- och hälsoskyddsnämnden med stöd av 44 a § miljöskyddslagen överklagas enligt gällande rätt till och där efter till koncessionsnämnden. I promemorian föreslås ingen ändring. Sty relsen menar dock att miljö- och hälsoskyddsnämndernas beslut bör över klagas direkt till koncessionsnämnden. Skälen härtill är följande: 498 Miljö- och hälsoskyddsnämndernas övertagande av Prop. 1987/88:85 fillsynsuppgifter enligt 44 a § miljöskyddslagen innebär att nämnderna ges Bilaga 10.5 samma ställning som tillsynsmyndighet som länsstyrelsema. En av orsa kerna till att miljö- och hälsoskyddsnämnderna gavs möjlighet att ta på sig dettautökade ansvar var att fillsynen borde effekfiviseras (jämför prop 1980/81:92om ändring i miljöskyddslagen, sid 45). Miljö- och hälsoskyddsnämndernasbeslut bör därför i likhet med vad som gäller för länsstyrelsebeslutöverklagas direkt till koncessionsnämnden. Genom att beslut som fattas av miljö-och hälsoskyddsnämnden först överklagas fill och sedan vidaretill koncessionsnämnden kan miljöstörare förhala miljö- och hälsoskyddsnämndensingripande onödigt . De som är utsatta för störning i kommuner där miljö-och hälsoskyddsnämnden är tillsynsmyndighet kommer på detta sätt i ett sämreläge pä gmnd av längre handläggningstid än om varit tiUsynsmyndighet. Enligt 38 § miljöskyddslagen skall tillsynsmyndigheternasamarbeta med varandra. Länsstyrelsernas vilja att meddela råd i miljöskyddsärendenhämmas av att miljö- och hälsoskyddsnämndens beslut kan överklagas dit. beslut i stället överklagas direkt fiU koncessionsnämnden bortfallerproblemet. Isammanhanget kan erinras om remissyttrande över förvalt-'ningsrättsutredningensbetänkande "Ändringar i förvaltningslagen". Där framhöll styrelsenbl.