prop · GB0365 · 1987-12-31 00:00:00 — Dennalag träder i kraft , Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , ,, , , , , , , ,, Proposition om vissa ändringar i reglerna om taxeringsrevision,m. Undersenare är har det bedrivits ett omfattande arbete med att reformera skattesystemet.Reformarbetet har främst syftat ull att förenkla och förbättra skattereglernamen det har ocksä inneburit att skatteförvaltningen fått en helt nyorganisation. Deändringar som genomförts för att förenkla deklarationsförfarandet för flertaletlöntagare och pensionärer har krävt vissa ingrepp i kontrollag-stiftningen påskatteområdet. Således har de begränsningar som aorts i deklaranternasuppgiftsskyldighet i viss utsträckning fått ersättas med en ökaduppgiftsskyldighet för tredje man. Det gäller t. ex, i fräga om ränteinkomsteroch innehav av börsnoterade värdepapper, Pä dessa punkter har banker och andrakreditinstitut samt ålagts en skyldighetatt lämna kontrolluppgifter till skattemyndigheterna. Detförenklade deklarationsförfarandet har alltså föranlett ändringar i taxeringslagens(1956:623, TL) regler om deklarationsskyldigheten och skyldigheten att lämnaobligatoriska kontrolluppgifter. Däremot har övriga kontrollregler i TL ihuvudsak bibehållits oförändrade. Uppgiften att göra en översyn av bl. a, dessaregler fick utredningen om säkerhetsåtgärder m,m, i skatteprocessen (Fi1973:01) genom tilläggsdirektiv (dir, 1978:60), Vid översynen skullebl, a, gällande kontrollföreskrifter gås igenom i syfte att åstadkomma enlagstiftning som är enhetiig för de olika skatteslagen och lätt att överskåda.Lagstiftningen skulle också innehålla tydliga regler omgranskningsmyndigheternas befogenheter och de enskilda medborgarnasskyldigheter och rättigheter i dessa sammanhang. Utredningen(USS) överlämnade sitt slutbetänkande (SOU 1986:39) Skatteutredningar, Ledamöter i USS under arbetet med slutbe tänkandet var lagmannen , ordförande, lagmannen , fid, riksdagsledamöterna , riksdagsledamöterna , fid, riksdagsledamoten , biträdande länspolismästaren och riksdagsledamoten , 12 Betänkandet har remissbehandlats.Sammanfattningen av betänkandet, Prop, 1987/88:65 betänkandets lagförslagoch en förteckning över remissinstanserna bör fogas till protokollet som bilaga1, 2 resp, 3. USShar i betänkandet berört en fråga som ocksä har tagits upp i ett annat förslag.Det gäller skattemyndigheternas befogenheter att granska ADB-baserad bokföring.Den frågan behandlades av () i en rapport om ADB ochföretagsgranskning (RSV Rapport 1984:10) som har överlämnats till regeringen.Även det förslaget har remissbehandlats. Sammanfattningen av rapporten,rapportens lagförslag och en förteckning över remissinstanserna bör fogas tillprotokollet som bilaga 4, 5 och 6, Regeringenbeslutade att inhämta lagrådets yttrande över förslag till 1, lag om ändring i taxeringslagen(1956:623) 2, lag om ändring i lagen(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter 3, lag om ändring ibevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen. Detill lagrådet remitterade förslagen, som bör fogas till detta protokoll sombilaga 7, innehöll förutom vissa ändringar av revisionsförfarandet m,m, enreglering av skattemyndigheternas befogenheter att granska ADB-bokföring,Lagrådet hade vid sin granskning invändningar främst mot förslagen i den delen,dvs, om ADB-frågorna. I och för sig godtogs den i remissen föreslagna principenatt skattemyndigheternas tillgång till information inte skall vara beroende avdet sätt på vilket den blivit lagrad. Lagrådet hade därför inte något attinvända mot att det i taxeringslagen införs samma handlingsbegrepp som itryckfrihetsförordningen. Det innebär att granskningen vid entaxeringsrevision får omfatta även sådan information som kan uppfattas endastmed tekniska hjälpmedel. Däremot ansåg sig lagrådet inte kunna tillstyrka attskattemyndigheterna fick befogenheter att själva använda några sådana tekniskahjälpmedel. Men lagrådet ansåg det möjligt att en vidare bearbetning av dennafråga, med inhämtande av datainspektionens synpunkter, kunde ge underlag för längregående lagstiftningsåtgärder. Lagrådets yttrande bör fogas till protokolletsom bilaga 8. Medanledning av lagrådets yttrande inhämtades datainspektionens yttrande överlagrådsremissens förslag om ADB-frågorna, Datainspektionen pekade i sittyttrande på behovet av en ytterligare, mera allmänt inriktad utredning som kanbelysa problemen även när det gäller de brottsutredan-de myndigheternastillgång till ADB-information, Men föreslog inspekrionen att ADB-frågornapå skatteområdet blir lösta redan nu och att bestämmelser om integritetsskyddvid skattekontrollen tas in i en särskild lag. Datainspektionens yttrande börfogas till detta protokoll som bilaga 9. Ävendatainspektionens yttrande har remissbehandlats, I den remissom gången har yttranden avgetts av justitiekanslern, och kammarrätten i samt , SHIO-Småföretagens riksorgani sation. Föreningen auktoriserade revisorer () och Företagens upp giftslämnardelegation (FUD), 13 Regeringen beslutade den22 att inhämta lagrådets yttrande Prop. 1987/88:65 över vissaförslag angående ADB-frågorna på skatteområdet, vilka på grundval av dettillkommande beredningsunderlaget hade modifierats något jämfört med förslageni den tidigare lagrädsremissen. Det som överlämnades för lagrådets yttrandevar förslag till 1. lag om ändring i taxeringslagen(1956:623) 2. lag om ändring i lagen(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter 3. lag om viss automatiskdatabehandling vid taxerings- och skatterevision, m,m. Förslageni lagrådsremissen av och lagrådets yttrande över dem börfogas till protokollet som bilaga 10 och //, Detsom jag kommer att ta upp i det följande överensstämmer i huvudsak medprotokollet med beslut om lagrädsremiss frän , utom såvittgäller frågan om granskning av ADB-bokföring, I den delen ansluterframställningen i stället till den senare lagrädsremissen, dvs, till protokolletfrän , 1 samband med att jag behandlar de enskildabestämmelserna i mitt förslag kommer jag att gä in på lagrådets synpunkter. Somkommer att framgå instämmer jag, med några undantag, i vad lagrådet anfört.Lagrådets granskning har också lett till vissa redaktionella ändringar ilagtexten. Reglerom förfarandet vid beskattningen finns spridda i flera olika författningar.För inkomst- och förmögenhetsbeskattningens del finns de viktigaste bestämmelsernai TL, Även när det gäller punktskatter och prisregleringsavgifter finnsförfarandereglerna samlade i en särskild lag (1984:151), Den lagen innehålleremellertid till skillnad frän TL också bestämmelser om uppbörd och indrivningav skatt, Lagarna om mervärdeskatt (1968:430) och om arvsskatt och gåvoskatt(1941:416) utgör i sin tur exempel pä en reglering som omfattar både materiellaskatteregler och förfaranderegler. Det kan vidare nämnas att förfarandereglernai fråga om socialavgifter (arbetsgivaravgifter) är samlade i en lag medhuvudsaklig inriktning pä uppbördsfrågor (1984:668), Ävenom det således finns betydande skillnader i uppbyggnaden av regelsystemen päolika skatteområden utgår den egenfliga kontrollagstift-ningen i allmänhet frånprinciperna i TL, Jag inriktar mig därför i det följande pä att redogöra förkontrollförfarandet vid inkomstbeskattningen. Inkomstbeskattningenbygger pä att både skattskyldiga och andra läm nar uppgifter om uppburna inkomster och avdragsgilla omkostnader. Se dan gammalt har de under sanningsplikt avlämnade självdeklarationerna haft central betydelse som underlag för skattemyndigheternas beslut och de utgör fortfarande det primärmaterial man har att utgå frän vid skatte kontrollen. Skyldigheten att avlämna självdeklaration regleras i 22-24 §§ TL medan bestämmelser om deklarationens innehåll och erforderliga bila gor till denna finns i 25-30 §§. Den som är skyldig att avge deklaration är 14 enligt 20 § TL ävenskyldig att i skälig omfattning genom räkenskaper, Prop. 1987/88:65anteckningar eller pä annat lämpligt sätt söija för att underlag finns fördeklarationsskyldighetens fullgörande och för kontroll därav. Skattemyndigheternakan enligt 31 § 2 mom, TL begära vissa kompletterande upplysningar som angåren skattskyldigs egen taxering. De kan vidare anmana en deklarationsskyldig attförete handlingar som behövs för att kontrollera deklarationen, t, ex,kontrakt, kontoutdrag, räkning och kvitto. Efter överenskommelse kan vissataxeringsfunktionärer göra en avstämning mot deklarationsunderiaget vid besökhos deklaranten (s. k. taxeringsbesök) eller annars vid personligtsammanträffande med denne. Deklarationenoch underlaget för denna är alltså den information till skattemyndigheterna somden skattskyldige har att svara för, I stor utsträckning utgörs emellertid detegentliga kontrollunderiaget av uppgifter från tredje man, I första hand gällerdetta sådana kontrolluppgifter som omfattas av den obligatoriskauppgiftsskyldigheten enligt 37 § TL, dvs, uppgifter som skall lämnas självmant.Jag har redan inledningsvis nämnt att det förenklade deklarationsförfarandethar inneburit en utbyggnad av denna uppgiftsskyldighet. Detta får i sin tur deneffekten att självdeklarationernas relativa betydelse minskar. Granskningenbeträffande sädana skattskyldiga som lämnar en förenklad deklaration kommer ifortsättningen att ha sin tyngdpunkt i de kontrolluppgifter som lämnas avtredje man. Kontrollintresset förskjuts därmed från de skattskyldigas egnauppgifter rill sådana uppgifter som lämnas av utomstående. Bestämmelsernaom skyldighet att lämna uppgifter till ledning för annans taxering omfattarinte bara de obligatoriska kontrolluppgifterna. Skattemyndigheterna kan ocksåfä in kontrollinformation från tredje man efter anmaning. Anmaningsförfarandetförutsätter i allmänhet att skattemyndigheten namnger den som man begär enuppgift om. Bestämmelser om sädana anmaningar finns bl, a, i 39 § 1 mom, TL.Där anges en rad olika uppgifter som i särskilda fall skall lämnas efter anmaning.Befogenhet att utfärda en anmaning av det här slaget har länsskattemyndighet,lokal skattemyndighet, taxeringsnämnd och tjänsteman som biträder taxeringsnämndensamt slutligen den som verkställer taxeringsrevision (51 § första stycket TL),RSV har samma befogenhet som länsskattemyndighet (18 § andra stycket TL), Attuppgifterna skall lämnas "i särskilda fall" har i praxis getts deninnebörden att anmaningsrätten inte medger en generell uppgiftsinsamlingorsakad av ett mera allmänt kontrollintresse, I stället har anmaningsrättenansetts begränsad till fall där det på förekommen anledning finns skäl attinhämta vissa uppgifter, t, ex, för att reda ut oklarheter vid pågående deklarafionsgranskning.Det har ocksä hävdats att bestämningen "i särskilda fall" innebär enbegränsning av det antal personer som fär omfrägas i en anmaning, Ivissa fall kan uppgifter inhämtas om ej namngivna personer. Detta gäller bl, a, enligt 39 § 2 mom, TL, som föreskriver viss uppgiftsskyldighet för den som bedrivit jordbruk, skogsbruk eller rörelse eller som innehaft annan fastighet än jordbruksfastighet eller äger bostadsrättslägenhet. Upp giftsskyldigheten avser belopp som utbetalats eller uppburits vid transak tioner med näringsidkare och som kan utgöra intäkt eller avdragsgill utgift 15 Förutom beloppet skall medkontrahentens namn och ad- Prop.1987/88:65 ress uppges. Det skall tilläggas att anmaning med stöd av 39 § 2mom. TL fär utfärdas endast av länsskattemyndighet (51 § andra stycket TL)eller RSV, En annan möjlighet att begära kontrollinformation omokända skattskyldiga finns i fräga om bankkunders ränteinkomsteroch innestå-ende medel (40 § TL), Behörigheten att fatta beslut om sådanakontroller är dock förbehållen RSV, Enligt en beslutad ändring skall anmaningsrättenbeträffande ej namngivna personer även omfatta bl, a, aktieaffärer (prop,1986/87:78, SkU 28, rskr, 164, SFS 1987:105), Det är fond-kommissionärer somblir uppgiftsskyldiga och de skall efter anmaning lämna sådana uppgifter somenligt 19 § lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden skall tas in i avräkningsnotavid avyttring av bl, a, fondpapper. Även i detta fall är avsikten att i förstahand RSV skall ha beslutanderätten, RSV får dock i viss utsträckning delegeratill länsskattemyndighet att utfärda anmaning. Sammanfattningsvis kan konstateras att den obligatoriskakontrolluppgiftsskyldigheten ger skattemyndigheterna ett tämligen fullständigtkontrollunderlag i fråga om tjänsteinkomster och att den i förening med uppgiftsskyldighetenefter anmaning också ger förhållandevis goda möjligheter att fä fram uppgifterför kontrollen av andra inkomstslag. Det finns dock en hel del luckor, bl, a, ifräga om inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet. Dessutom äruppgiftsskyldigheten ofta begränsad till enstaka uppgifter som i allmänhetbehöver kompletteras med annan information för att ge det underlag som krävsför en meningsfull kontroll. Ett exempel på detta är uppgiftsskyldighetenenligt 39 § 2 mom, TL, som enligt vad jag nämnde är begränsad till beloppsamt namn och adress för den som man köpt av eller sålt till. Dennagrundinformation kan sedan, när den omfråga-de väl är känd till namnet,kompletteras med vissa andra uppgifter enligt 39 § 1 mom, 7 TL,kan dä begära uppgifter om bl, a. varuslag ochbetalningstidpunkt samt arten och omfattningen av utförda arbeten. För att fädenna mera fullständiga information måste alltså upp-giftslämnaren anmanas itvä omgångar, vilket självfallet kan vara opraktiskt för både denuppgiftsskyldige och skattemyndigheten. En viktig utgångspunkt vid utformningen av bestämmelsernaom upp giftsskyldighet har varit att undvika alltför betungande åligganden för uppgiftslämnarna. Den omständigheten att de kan ha ett lättillgängligt underlag för uppgifterna i sina räkenskaper har inte i sig ansetts motivera en skyldighet för dem att lämna kontrollinformation till skattemyndigheter na, I stället har frän fall till fall fått bedömas om det extra arbete som uppgiftslämnandet kräver är försvarligt med hänsyn till skattemyndighe ternas behov av uppgifterna. Hänsyn har dä tagits till bl, a, den informa tionsmängd som skall hanteras. En obligatorisk uppgiftsskyldighet har mot den bakgrunden ansetts bäst lämpad i fräga om skattskyldiga vars inkomst förhållanden framgår av ett fätal uppgifter, dvs, främst löntagare. Den stora mängd uppgifter som skulle behövas för en fullständig kartläggning av t, ex, en näringsidkares inkomstförhällanden har däremot ansetts gä utöver vad som rimligen bör ingå i uppgiftsskyldigheten för tredje man, 16 Formellt skullevisserligen reglerna om anmaningsrätt kunna användas för Prop. 1987/88:65tämligen omfattande uppgiftsinsamlingar beträffande näringsidkare, men i praktikenutnyttjas inte reglerna på det sättet. Istället sker skattekontrollen av näringsidkare huvudsakligen genomtaxeringsrevision. Bestämmelserna om taxeringsrevision (5659 §§ TL) gerskattemyndigheterna möjlighet att genom egna undersökningar komplettera deninformation som lämnas i deklarationer och kontrolluppgifter. Entaxeringsrevision kan ske för kontroll av att deklarations- och uppgiftsskyldighetenenligt TL har fullgjorts riktigt och fullständigt. Av ett motivuttalande vidreglernas tillkomst framgår att en taxeringsrevision hos den som är deklararions-eller uppgiftspliktig först efter anmaning inte behöver föregås av någon anmaning(prop, 1955:160 s, 201), torde alltså ha möjlighet attdirekt genom taxeringsrevision inhämta sådana uppgifter som omfattas avuppgiftsskyldigheten enligt t, ex, 39 § 2 mom, TL, Utöverkontroll av att deklarations- och uppgiftsskyldigheten har fullgjorts kantaxeringsrevision också ske för att eljest bereda skattemyndigheten upplysningtill ledning vid beslut om taxering eller eftertaxering. Detta tredjerevisionsändamål kan avse t, ex, den situationen att man vill inhämtakontrollinformation som avser någon annan än den reviderade men som inteomfattas av dennes uppgiftsskyldighet. För en kontroll som primärt är riktadmot A kan man alltså göra revision hos B för att granska vissa transaktionersom angår A:s taxering. var det en utbredd uppfattning att dettatredje revisionsändamäl också medgav inhämtande av kontrollinformationbeträffande okända skattskyldiga, Pä samma sätt som vid användande av anmaningsrättenenligt t, ex, 39 § 2 mom, TL kan revisionen dä ha syftat till att i en förstaomgång få indikationer om vilka skattskyldiga som borde bli föremål för vidarekontrollåtgärder. Sedan har dessa personer kunnat revideras med stöd avbefogenheten att kontrollera om de fullgjort sin deklarations- ochuppgiftsskyldighet. Enkontrollaktion av det här slaget blev prövad av regeringsrätten (RÅ1986 ref, 69), hade beslutat om revision hos ett fondmäklarföretagi avsikt att få reda på vilka personer som hade gjort aktieaffärer genomföretagets förmedling. Företaget vägrade att lämna ut de begärda uppgifternaoch åberopade bl, a, att en taxeringsrevision inte gav skattemyndigheternavidare befogenheter än de hade på grund av reglerna om anmaningsrätt och attföretagets uppgiftsskyldighet enligt dessa senare regler inte medförde någonförpliktelse att lämna uppgifter om ej namngivna personers aktieaffärer.Regeringsrätten gav företaget rätt i sak, I domen uttalades bl, a, attordalydelsen såvitt gäller det tredje i 56 § TL avsedda revisionsändamålet inteär entydig men att den närmast ger intryck av att det skall vara fråga ominhämtande av upplysningar som avses bli använda i ett redan inlett förfarandeför taxering eller eftertaxering beträffande viss eller vissa personer. Regeringsrättenanförde vidare att vissa uttalanden i förarbetena inte kan tolkas pä annat sätt än att revisionen måste ha till syfte att ge upplys ningar om en bestämd persons deklaration eller bestämda personers dekla rationer sedan taxeringsarbetet inletts. Något uttalande som ger stöd åt 17 2 1987/88. uppfattningen att revisionen skulle ha ett vidare syfteoch t,ex, innefatta Prop, 1987/88:65 en sådan generell granskning som det varfråga om i målet fanns det däremot inte. Även om lagtextens ordalydelse kundeanses medge en så generellt angiven revision måste enligt regeringsrättensmening avgörande betydelse tillmätas den restriktivitet i fråga om syftet medtaxeringsrevision som förarbetena ger uttryck åt. Genom regeringsrättens dom har klarlagts att en revisionsom inte gäller den reviderades egen deklarations- eller uppgiftsskyldighetmåste ha till syfte att ge upplysningar om en bestämd persons deklaration ellerbestämda personers deklarationer sedan taxeringsarbetet inletts. Innebörden avdomen torde alltså vara att skattemyndigheterna i dessa fall alltid på förhandmåste veta vems taxering eller uppgiftsskyldighet som revisionen avser. Domenger däremot inte något klart besked i frågan huruvida en revision av detaktuella slaget hade varit tillåten om de begärda uppgifterna varit sädana atten anmaning avseende ej namngivna personer hade kunnat utfärdas. Som jagtidigare har antytt ger förarbetena visst stöd för att en revision i sä fallhade kunnat ske utan föregående anmaning. Detta skulle innebära att en revisionmed samma uppläggning hade kunnat tillåtas om de begärda uppgifterna avsett t,ex, rörelsetransaktioner i stället för reali-sationsvinstbeskattadeaktieaffärer, 1 övrigt kan jag här hänvisa till den ovan nämnda lagändringen omutökad uppgiftsskyldighet för fondkommis-sionärer. Utöver de nu behandlade fallen får en taxeringsrevisionockså verkställas hos den som bedriver förmedlingsverksamhet eller annanverksamhet av sådan beskaffenhet att uppgifter av betydelse för taxeringskontrollenkan hämtas ur anteckningar eller andra handlingar som förs vid verksamhetensbedrivande. Den särskilda bestämmelsen om revision hos den som bedriverförmedlingsverksamhet torde få ses mot bakgrund av den vid bestämmelsenstillkomst förhållandevis begränsade bokföringsskyldigheten. Normalt är det annars den reviderades bokföring somtilldrar sig störst intresse vid en taxeringsrevision. Granskningen färformellt avse räkenskaper och anteckningar med därtill hörande verifikationersamt korrespondens, protokoll och andra handlingar som hör till verksamheten.Hos den som är bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldigatt föra räkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) fär ocksåverkställas kassainventering och granskning av varulager samt maskiner ochandra för stadigvarande bruk avsedda inventarier. Det är skattemyndigheten som har att utföra de väsentligaarbetsuppgifterna vid en revision. Den reviderade behöver inte på det sätt somförutsätts enligt reglerna om uppgiftsskyldighet ur sina räkenskaper ta framoch sammanställa ett visst material, Hans medverkan vid en revision går istället ut pä att tillhandahålla det material som fär granskas och lämnatillträde till sina verksamhetslokaler. Det förutsätts ocksä att han lämnar deupplysningar och det biträde i övrigt som behövs för att revisionen skall kunnagenomföras. Jag har redan nämnt att skattekontrollen av näringsidkarenormalt sker i form av taxeringsrevision. En deklaration avseende rörelseinkomster är i I! principbara en klumpredovisning av ett stort antal affärshändelser och för Prop.1987/88:65 en djupare kontroll av en sådan redovisning mäste man gä till degrundläggande uppgifterna i näringsidkarens bokföring. Det kan i sammanhangetvara på sin plats att nämna att reglerna om bokföringsskyldighet delvis syftartill att säkerställa ett underlag för skattekontroll, Revisionsinsritutet är emellertid viktigt inte bara förkontrollen av att näringsidkaren har fullgjort sin egen deklarationsskyldighetkorrekt. Genom det förenklade deklarationsförfarandet ökar också behovet avatt kunna kontrollera riktigheten av sädana kontrolluppgifter som det i mångafall åligger näringsidkarna att lämna. I det fallet är taxeringsrevisionen denenda kontrollmetod som står till buds. Jag skall inte här gå närmare in på de kontrollregler somgäller utanför inkomst- och förmögenhetsbeskattningens område. Som jaginledningsvis nämnde gäller för dessa övriga områden i huvudsak samma principersom enligt TL, Särskilt gäller detta revisionsförfarandet, för vilket det i ettflertal författningar hänvisas direkt till reglerna i TL. En skillnad som dockbör nämnas är att tredje mans obligatoriska kontrolluppgiftsskyldighet ärspeciell förTL, Skattemyndigheterna har vid utövandet av sina befogenhetermöjligheter att anlita vissa tvångsmedel. En anmaning till någon att lämnauppgifter kan i allmänhet förenas med vite, men inte i fall som avses i 31 § 2mom, TL, dvs, sådan anmaning som kan riktas till den deklarationsskyldige föratt av honom fä vissa upplysningar som avser hans egen taxering. Även denmedverkan som krävs av den enskilde vid en taxeringsrevision kan framtvingasmed vite. Vidare ger bevissäkringslagen för skatte- ochavgiftsprocessen (1975:1027) möjlighet att tillgripa säkringsåtgärder. Med stödav den lagen kan bevismedel omhändertas genom beslag eller säkerställas genomförsegling. Bevismedel kan ocksä efterforskas i förvar eller utrymme, s, k, eftersökning.För att eftersökning skall få beslutas mäste det bl, a, föreligga risk för attbevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas. Den som övervakargranskningen granskningsledaren kan själv besluta om eftersökning iverksamhetslokaler, Eftersökning i bostadsutrymmen mäste däremot beslutas avlänsrätt. Slutligenskall här nämnas något om integritetsskyddet för uppgifter av ömtålig natur. Först skall dä framhållas att det i beskattningsverksamheten råder absolut sekretess för uppgifter om enskildas personliga eller ekono miska förhållanden. Uppgifter som skattemyndigheterna inhämtar i sin utredningsverksamhet är därför skyddade mot allmänhetens insyn, Pä grund härav har informationsskyldigheten gentemot skattemyndigheterna ansetts kunna ges en ganska vidsträckt omfattning. När det gäller deklara tioner och obligatoriska kontrolluppgifter har redan genom den detaljerade lagstiftningen reglerats vilka uppgifter som skall lämnas och informations skyldigheten är på dessa punkter undantagslös.