prop · GB033 · 1987-12-31 00:00:00 — Bestämmelserna i 4 kap. och 5 kap. 5§ gäller ej arbete somulföres i arbetstagarens hem eller annars under sädana förhällanden, atl det ejkan anses tillkomma arbetsgivaren alt vaka över hur arbetet är anordnat. Denna lag träder i kraft den Senaste lydelse 1980:428. 4 Förslagtill Prop. Lag om ändring i livsmedelslagen (1971:511) Härigenomföreskrivs atl 3 § livsmedelslagen (1971:511) skall ha nedan angivna lydelse. 3§i Lagen gäller ej hantering av Lagengäller ej hantering av livsmedeli enskilt hushåll eller i livsmedel i enskilt hushåll eller i köki förskola och fritidshem med kök i förskola eller frifidshem med högst 2 avdelningar. högst två avdelningar. Regeringeneller myndighet som regeringen bestämmer kan förordna om undantag från lagensfillämpning i fråga om visst slag av livsmedel eller livsmedelstillsats. Regeringeneller myndighet som Regeringen eller myndighet som regeringenbestämmer kan förordna regeringen bestämmer kan också om undanlag från lagens tillämp- förordna om undanlag frän lagens ning på krigsmakten. och såvitt avser fartyg och luftfartyg- Dennalag träder i kraft den Bilaga 3 Prop. Sammanställning av remissyttranden över fartygsmiljöutredningensförslag Samtliga remissinstanser som avgivit yttrande har anfingendirekl tillstyrkt förslaget som helhet, såsom , hovrätten förVästra , , , , kommerskollegium,generaltullstyrelsen, , , och , eller indirekt accepterat del,såsom riksåklagaren, kammarrätten i , ÖB, chefen för marinen, försvaretsmaterielverk, , , luftfartsverket, ,, arbetarskyddsstyrelsen, , /SR, LO ochdärigenom . Riksåklagaren, arbetarskyddsstyrelsen, och ser positivt på att förslaget medför atlarbetsmiljöiagstiftningen inom sjöfarten bringas till samma nivå somarbetsmiljöiagstiftningen i övrigt. och har samma inställning menanser del vara en myckel allvarlig brisl all utredningen inte överförtarbetsmiljölagens centrala stadgande om de anställdas medinflytande pä den egnaarbetsmiljön till den nya sjösäkerhetslagen. har ocksäuppmärksammat all motsvarigheten till 2 kap. 1 § arbelsmiljölagen saknas menmenar all de anställdas inflytande i praktiken är tillgodosett så långt dettaär möjligl. och har ock så starka invändningar mot atl utredningens slutbetänkande inte innehåller någol förslag beträffande förebyggande hälsovård för ombordanställda. framför vidare allvarliga erinringar mol alt förslag saknas om skydd mot buller och vibrationer i bostadsmiljön ombord och vid hanteringen av hälso- och miljöfarligt gods. påtalar i förnyat yttrande ocksä behovet av straffsanklionerande regler när del gäller felaktigt hanterande av hälso- och miljöfarliga ämnen varhelst de finns ombord i fartyg. å sin sida menar alt häl- sovårdsfrågor behandlas i sjömanslagen, mönstringsförordningen och i av utgivna föreskrifter liksom atl tekniska frägor om exempel vis buller behandlas av och atl det därför på dessa områden inle föreligger något behov all sjösäkerhelslagen som ramlag omfallar dessa frågor. Även kommenterar förhällandet atl utredning en i sitt slutbetänkande inte behandlat arbetsmiljöfrågorna med den full ständighel som direktiven haft i sikte. Det fär nu enligl verkel ankomma på berörda myndigheter och parter, var och en inom sitt ansvarsområde, atl gripa sig an och utveckla återstående områden. Emellertid påtalar verkel - liksom - behovet av atl straffsladganden i lagen ges en utformning som bl.a. täcker frän yrkeshygienisk synpunkt felaktigt förfarande med spill frän farlig last. tar också i sitt yttrande upp särskilda synpunkter om bémyndiganden all utfärda lillämpningsföre- 160 skrifter,om bemanning under varvsprovtur, om viss fillsynsfräga som Prop. 1987/88:3ansluter lill en ILO-konvenlion, om förverkande, om avgiftsbemyndigande och omstorleksgränser när del gäller verkels bemyndigande atl utfärda fillämpningsföreskrifter. Flera remissinstanser har behandlat vissa principiellafrägor av lagteknisk karaktär. Riksåklagaren, , hovrättenför , kammarrätten i , SJ, , LO ochdärigenom saml har exempelvisuttalat slöd för tekniken all arbelsmiljöföreskrifler för sjöfarten insorterasi lagen om säkerheten på fartyg. Flera av de nu nämnda ser också positivt päatl utredningen förändrat disposiliorien av sjösäkerhetslagen som en följd avdella och omarbetat texten sä alt jämförelse med motsvarande stadgande iarbelsmiljölagen underlättas. anför att den omarbetning utredningen gjorfocksä vad gäller de delar av sjösäkerhetslagen som inle rör arbetsmiljön ombordinte har avsells medföra någon ändring i sak jämfört med nuvarande lag. Enligtverkel är del emellertid tveksamt om denna åtgärd har varil lämplig med hänsynlill de svårigheter som kan uppstä vid tolkning av de olika bestämmelsernasfaktiska innehåll. finner emellertid ingen anledning allmotsätta sig de föreslagna ändringarna annat än vad gäller föreskrifter omlaslmärke där verket vill ålergä lill nu gällande utformning. Hovrätten för anser att de föreslagnaförfattningstexterna bör överarbetas språkligt och redaktionellt.Riksåklagaren vill göra förändringar i lagförslagels ansvarsbestämmelser medankammarrätten i föreslår all besvärsreglerna i förslaget ändras sä atlkammarrätterna i vidgad omfattning kommer all överpröva beslul i regeringenssläHe. Kammartälten framför också synpunkter pä förslagets regler om underställningsförfarandelinom . vill gå ell steg längre än utredningennär del gäller all säkerhetslagen skall vara en ramlag, nämligen så altdetaljerade bestämmelser flyttas från förordningen om säkerheten på fartygtill tillämpningsföreskrifter. 1 anslutning lill delta uttalarverkel ocksä all man inle, på del underlag som utredningen lämnar, kan bedömade ekonomiska könsekvenserna av utredningens förslag. Om man förfar med dedetaljerade bestämmelserna på sätt verkel föreslår, öppnas däremot möjlighetatt bedöma kostnader m.m. i anslutning till det underlag som sjöfartsverketskall ta fram enligt kungörelsen (1970:641) om begränsningar imyndigheternas rätl alt meddela föreskrifter, anvisningar och råd - innan delmeddelar tillämpningsföreskrifter. Även är inne på motsvarandetankegångar vad gäller alt föra över yllerligare stadganden frän förordninglill fillämpningsföreskrifter. och arbetarskyddsstyrelsen uttryckertillfredsställelse med all förslaget utvidgar lagens fillämpningsområde tillall omfatta alla som utför fartygsarbele och som medföljer fartyget vare sig deär ombordanställda eller endast tillfälligt arbetar för fartygels räkning. Ingenremissinstans har direkt berört utredningens förslag alt svenska fartyg som bare-boaluthyrs lill utlandet kan undantas frän sjösäkerhetsla gens tillämpning och all lagen kan göras tillämplig pä etl utländskt fartyg 161 11 1987/88. sompä motsvarande sätt hyrs till . har Prop.1987/88:3 emellertid med skärpa avvisat förslaget atl öppna möjlighet isjösäkerhelslagen fill atl redaren i elt särskill bildat bolag anställer denminimibesättning som tillhör däcks- eller maskinpersonalen. delar denna synpunkt genom aft ställa sig bakom detsärskilda yttrandet av experten . å sin sidastryker under vikten av att ändringen i lagen genomförs. upprepar sitt krav att arbetsledarna ombord inle skall kunnaäta sig uppdrag som skyddsombud och aktualiserar ocksä ånyo krav på förändringnär del gäller skyddsombuds rätt atl avbryta arbete ombord i vissa situationer.Svenska maskinbefälsförbundet preciserar också vissa krav i linje med vad mangenerellt anfört i sill yttrande och då i samklang med det särskilda yttrandetav experten . å sin sida går i vissa fallmol dessa synpunkter och pekar bl.a. på bredden i uppslutningen inomutredningen för vissa av utredningens förslag. Fleraremissinstanser tar upp frågor som har särskill intresse för dem. Åtskilliga avdessa frågor år av sakkaraklär och har som sådana inle behandlats avutredningen. ÖBkonstaterar att utredningen inte behandlat förhållandena under krig, beredskapoch s. k. skymningslägen och framhåller alt sjösäkerhelslagen måsle tillförasetl bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer atlfä meddela särskilda föreskrifter för totalförsvaret med avvikelser från dennalag. Utredningens förslagbeträffande behandlingen av örlogsfartyg accepte ras av ÖB, chefen för marinen och medan general tullstyrelsen bl. a. anser alt tillsyrien över efterlevnaden på örlogsfartyg av arbetsmiljölagen och tillämpliga stadganden i sjösäkerhelslagen bör utövas av försvaret i samråd med . I anslutning till denna synpunkt påtalar styrelsen att den föreslagna sjösäkerhetslagen inle lämnar klart besked om vilka bestämmelser som gäller för civila, icke-kommersiella statsfartyg och om i vilken omfattning den myndighet under vars förvalt ning fartyget står kan meddela eftergift från dessa bestämmelser. Central förvaltningsmyndighet som är tillsynsmyndighet bör enligt styrelsen i prin cip ha samma rätt att meddela eftergifter beträffande sina fartyg som har beträffande handelsfartygen. TCO ä andra sidan anser atl undantaget frän kravet på fartcertifikat för fartyg bör övervägas yllerligare. TCO anser vidare alt tillsynen av statsfartyg bör åvila och inle den myndighet under vars förvaltning fartyget slår saml all lillsynsbok bör föras pä varje bemannat kuslbevakningsfar tyg. /SR överlämnar utan egel ställningstagande synpunkter från skyddsingenjörssektionen inom innebärande krav på atl skall ha ansvaret för tillsynen av egna och samtliga andra myndigheters båtar. kan tillstyrka all kompletterande överväganden kommer lill stånd belräffande om be stämmelser i sjösäkerhetslagen bör gälla för örlogsfartyg och i vissa fall ersätta motsvarande bestämmelser i arbelsmiljölagen. anför vissa synpunkter beträffande omfattningen av omrädet för inre fart och 162 anseratl vissa stadganden i lagen inte bör gälla för vägverkels färjor. Utredningensförslag all ändra livsmedelslagen så all fartyg och luflfar- Prop. 1987/88:3tyg kan undantas från lagens fillämpning tillstyrks av ,såvitt gäller syftet med ändringen, samt av vad gällerfartyg och luftfartsverket vad gäller luftfartyg. Statens livsmedelsverkframhåller därvid bl. ä. att skäl talar mot att mer generellt undanta fartygfrån livsmedelslagens tillämpning och föreslår en annan utformning avundanlagsregeln. förslag skulle efter bemyndigande ilivsmedelsförordningen öppna möjlighet för verket att ge dispens inte bara förlivsmedelshantering i fartyg och luftfartyg ulan också i andra fall därerfarenheten visat på onödiga praktiska svårigheter alt tillämpa livsmedelslagstiflningen.Vad utredningen anfört belräffande tillsynen pä fartyg av livsmedelshygienenombord ställer sig livsmedelsverket tveksamt lill. Tillsynen avlivsmedelshanteringen ombord skall utövas av statens livsme--delsverk,och hälsovårdsnämnden med den fördelning dem emellan som föreskrivsi livsmedelslagen och dess följdförfattningar - och detta bör enligt verkelframgå av lagen om säkerheten på fartyg. anser atlregeringen bör ge det nu aktuella av utredningen föreslagna bemyndigandet lillsjöfartsverket saml all delta utvidgade ansvarsområde för sjöfartsverketåterspeglas i utredningens förslag till ny sjösäkerhelslag. Fiskeristyrelsenoch biträder utredningens förslag altsjöfartsverket i fråga om fiskefartyg får meddela undanlag frånsjösäkerhetslagen och sjösäkerhetsförordningen och i stället utfärda särskildaföreskrifter. Arbetarskyddsstyrelsenanser att den tillsyn enligt sjösäkerhetslagstiftningen av mudderverk,pontonkranar och pråmar som i vissa fall åligger styrelsen ochyrkesinspektionen i ställe i anslutning lill den nu aktuellarevisionen av denna lagstiftning bör föras över fill . Tillsynenav stuveriarbetel såväl i land som ombord, som arbelarskyddsverkel utövar medslöd av arbelsmiljölagen, skall enligt styrelsen naturligtvis kvarligga hosverket. möjlighet alt i detta tillsynsarbete rikta förbudmol fartyget enligt sjösäkerhetslagslifiningen är dock enligl styrelsens meninginte ell nödvändigt instrument för yrkesinspektionen. Inspektionen kan i dessafall påkalla ingripande från . Svenska sjöfolksförbundel har iförnyat yttrande med instämmande av bestämtavstyrkt dessa förslag till förändringar i gällande ordning.Arbelarskyddsstyrelsen pekar också på en tolkningssvårighel när det gällermyndighetsprövningen om elt skyddsombud stoppar arbetet exempelvis på enpolisbål. konstaterar med tillfredsställelse atl utredningen isitt slutbetänkande i högre grad än i tidigare delbetänkanden sökt redovisa ochanalysera i vad mån gällande och föreslagen lagstiftning motsvararbestämmelserna i såväl rafificerade som oratificerade samt attutredningen i sina förslag sökl tillgodose kraven enligt ratificeradekonventioner. Kommittén påtalar likväl att ytterligare sädana insatser kringnägra konventioner bör göras i det fortsatta arbetet med sjösäkerhelslagen. påpekar all eftersom befälhavaren är all betrakta som ombordanställd enligt 1 kap. 6§ lagförslaget behöver denne 163 befattningshavareinle nämnas särskill i 1 kap. 7§. Förbundet påtalar Prop. 1987/88:3 vidare attmaskinchefsbefattningen måsle innebära ell arbetsgivaransvar vilket interegleras tillfredsställande i sjösäkerhelslagen även om den föreslagnalagtexten i 2 kap. 8 § innebär en klar förbättring. Sveriges fartygsbefälsföreningå sin sida önskar all det av lagtext eller kommentarer klart framgär alt denföreslagna texten i 2 kap. 8 § ej inskränker befälhavarens övergripande ansvarför hela fartyget enligt sjölagen gentemot myndigheter, rederi och andraintressenter. anser atl skäl saknas att ytterligareframhälla åligganden för maskinchefens del vad gäller ansvaret beträffandefartygets säkerhet än vad som föreslagits av utredningen i 2 kap. 8 §. Fleraremissinstanser har tagit tillfället i akt och låtit sina yttranden innehållaen kalalog av krav och önskemål vad gäller säkerhet och arbetsmiljö inomsjöfarten. 1 Förslag till Fartygssäkerhetslag 1§ Denna lag gäller alla fartyg som används lill sjöfart inom Sverigessjöterritorium saml svenska fartyg som används lill sjöfart utanför sjöterritoriet.Lagen skall dock inte tillämpas i den mån del är särskill föreskrivet ellerföljer av intemafionella överenskommelser eller allmänl erkända folkrältsligagrundsatser. Lagensbestämmelser gäller örlogsfartyg endast såvitt regeringen föreskriver det. 2 §Vad som sägs i denna lag om redare skall gälla även den som i redarens ställe har befattning med fartyget. Förstastycket gäller inle vid tillämpning av 5 kap. 12 §. 3 §Med ombordanställd avses i denna lag den som till följd av anställ ning Qänstgör ombord på fartyget med huvudsaklig uppgift att utföra fartygsarbele annat ån som enbart tillfälliga göromål. Medfartygsarbete avses i denna lag arbete för fartygels räkning som utförs ombordpå fartyget eller på annat ställe av nägon som följer med fartyget. 4 §Elt fartyg skall ha certifikat i de fall som anges i denna lag. Cerfifikat skall utfärdas för ett visst fartområde eller för en del av etl fartområde och för bestämd lid, vilken fär förlängas. I certifikatet får anges särskilda villkor för alt del skall vara giltigt. Ettfartyg som är försett med certifikat får inle användas i mer vidsträckt fart änvad certifikatet avser. 5 §Certifikat utfärdas av , om regeringen inle föreskriver nägot annal. 6§ Regeringen eller efter regeringens bemyndigande fär föreskrivaalt följande certifikat skall ha samma giltighet som certifikat som utfärdas avsjöfartsverket: Certifikat som utfärdasav en viss utländsk myndighet eller av elt visst svenskt eller utländskt klassificeringssällskap. Certifikat som utfärdasav en annan sakkunnig och som bara avser Prop. 1987/88:3 utrustning fillfartyg och personlig skyddsutrustning. 7 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer fär föreskriva atl fartyg, ulövercerfifikat som anges i denna lag, skall ha certifikat avseende nägol visstförhållande som regleras i denna lag eller i föreskrifter som utfärdas medslöd av lagen. 8 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ufiändska fartyg vidsjöfart inom Sveriges sjöterritorium skall inneha ett certifikat utfärdat avbehörig utländsk myndighet eller en motsvarande handling. 9 § Regeringen fär meddelaföreskrifter om vilka fartområden som skall finnas och omfattningen av de olikaområdena. Regeringen får också meddela föreskrifter om räll för sjöfartsverketall i särskilda fall bestämma all elt fartygs fartområde skall ha annanomfattning än vad som följer av första meningen. 1§Ellfartygär sjövärdigt bara om del är så konstmeral, byggt, utrustat och hålleti stånd att det med hänsyn till sill ändamäl och den fart som del används ieller avses alt användas i erbjuder betryggande säkerhet mol sjöolyckor. 2 § fartcertifikat är etlbevis all elt fartyg vid tillsyn har befunnits sjövärdigt. 3 § Etl svenskt fartyg skall hafartcertifikat, om del har en bruttodräktighet av minst 100 eller om det ärett passagerarfartyg. Eltfartyg som ägs eller brukas av svenska slaten och som används uteslutande förstatsändamål och inte för affärsdrift behöver inte ha fartcertifikat. Sjöfartsverketfår befria etl fartyg från skyldigheten all ha fartcertifikat, om ettpassagerarfartygscertifikat har utfärdals för fartyget enligl 4 kap. 4 § skall förklara elt fartcertifikat ogiltigt, om 1. fartyget eller dess utrustninghar ändrats så väsenlligl all ändringen kan anlas ha betydelse för sjövärdigheten, 2. fartyget eller dess utrustninghar skadats på elt säll som uppenbarligen är av betydelse för sjövärdighetenoch skadan inle avhjälps på det sätl som bestämmer, 3. någon annan omständighet harförekommit som uppenbarligen kan ha belydelse för fartygels sjövärdighet, eller 4. fartyget inle undergårföreskriven lillsyn. 5 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med dela föreskrifter om hur etl fartyg skall vara konstruerat, byggt, utrustat ochhållet i sländ för all del enligt 1 § skall anses vara sjövärdigt. 6§ Regeringen eller efter regeringens bemyndigande får Prop. 1987/88:3 meddela föreskrifter om rätl all använda fartyg till sjöfartulan hinder av vad som sägs i delta kapitel. 1§ Elt fartyg får inte vara så lastat eller barlastat all dess stabilitet ellerbärighet äventyras eller atl säkerheten för fartyget eller de ombordvarandeannars sätts i fara. 2 §För fartyg som har en bruttodräktighet av minsl 20 och som beford rar passagerare eller gods skall fastställa fartygels minsla fillåtna fribord. Detta gäller dock inle luslfarlyg. Sjöfartsverketfär medge att elt fartyg används fill sjöfart trots all fartygets minslåtillåtna fribord inle har fastställts. 3 § Varje fartyg för vilketminsla tillåtna fribord har fastställts skall på vardera sidan hafribordsmärken som ulvisar minsta tillåtna fribord. 4 § Etl fartyg får inle lastasdjupare än som anges av dess fribordsmärken. 5 § Etl fribordscertifikat är etlbevis alt etl fartygs fribordsmärken vid lillsyn har befunnits anbragla påfartygets sidor pä ell riktigt och varaktigt sätl. 6 § fartyg som enligl 3 §skall ha fribordsmärken skall också ha ell fribordscertifikat. 7 § skallförklara ett fribordscertifikat ogiltigt, om 1. fartyget eller dess utrustninghar ändrats på etl sä väsentligt sätt att fribordet bör ändras, 2. fartyget inle är i betryggandeskick såvitt rör nägot förhällande som har belydelse för certifikatetsinnehåll, eller 3. fartyget inle undergårföreskriven tillsyn beträffande fribordsutmärk-ning. 8 § Regeringen eller efterregeringens bemyndigande får föreskriva alt minsta tillåtnafribord får fastställas av ett visst svenskt eller utländsktklassificeringssällskap. 9 § Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer fär meddela ytterligare föreskrifter omminsla tillåtna fribord, fribordsmärken, fribordscertifikat och lastning. 10 § Bestämmelserna omfribordsmärken och fribordscertifikat gäller inte ufiändska fartyg i vidare månän regeringen föreskriver det. 11 § För etl utländskt fartygfår som fribordscertifikat godtas en annan handling som anger fartygels minslatillåtna fribord. 1§ Med passagerarfartyg avses i denna lag fartyg som medför fler än tolvpassagerare. Som passagerare räknas varje person ombord utom 1. befälhavaren, 2. övriga ombordanställda, 3. andra som befinner sig ombordpå grund av arbete för fartygets räkning eller i offentlig Qänsleförtättningrörande fartyget, 4. bärgare eller bärgaresmedhjälpare som följer med fartyget sedan della drabbats av sjöolycka, 5. personer som förs in till hamnefter all ha räddals ur sjönöd, samt 6. barn som inte har fyllt elt år. 2 §Ell passagerarfartygscertifikat är etl bevis om att ell fartyg vid tillsyn har befunnits lämpligt att transportera passagerare och om det högsta anlal passagerare som fartyget får medföra. Dethögsta tillåtna anlalet passagerare skall bestärrimas, så, alt säkerheten förpassagerarna är betryggande. Avseende skall fästas särskilt vid fartygelsstabilitet och bärighet, vid de åtgärder som har vidtagits för utrymning ochövergivande av fartyget saml vid skyddet mot ohälsa och olycksfall ombord. 3 § Etl svensktpassagerarfartyg skall ha ett passagerarfartygscertifikat. utländsktpassagerarfartyg skall ha ett certifikat eller en annan handling, som angerdel högsta tillåtna antalet passagerare. 4 § Etl passagerarfartyg fär inlemedföra fler passagerare än som anges i passagerarfartygscertifikatet eller, ifräga om ell utländskt fartyg, motsvarande handling. 5 § Bestämmelserna i 2 kap. 4§ omogilligförklaring av fartcertifikat skall tillämpas även i fråga ompassagerarfartygscertifikat. 6 §Regeringen eller efter regeringens bemyndigande får meddela föreskrifter om rätl all använda passagerarfartyg till sjöfart utan hinder av vad som sägs i delta kapitel. Fartygs bemanning Prop: 1987/88:3 1 § Ett fartyg skall vara bemannat pä elt betryggande sätt. 2 §Befälhavaren skall se till att han har den kännedom om fartyget som han behöver för atl kunna fullgöra sina skyldigheter beträffande säkerhe ten på fartyget. Innanen resa påbörjas, skall befälhavaren se lill att fartyget görs sjöklart. 3 §Maskinchefen är ansvarig för drift och underhåll av fartygels maski neri med tillhörande anordningar saml för fartygets brandsäkerhet. Innanen resa påbörjas, skall maskinchefen se till atl maskineriet med de anordningarsom hör till detta är i behörigt skick, alt brandskyddsanordningarna är klarafill bruk och atl vad som behövs för maskineriets drift finnsombord. 4 §Varje medlem av elt fartygs besättning skall ha så god syn och hörsel som hans uppgifter kräver. Bestämmelserom hälsoundersökning av sjömän finns i 18-21 §§ mönslringslagen (1983:929). 5 §För varje passagerarfartyg och för varje annat fartyg med en brutlo dräklighel av minsl 20 som transporterar gods eller passagerare skall fastställas del minsta antalet besättningsmän i olika befattningar som kan anses vara betryggande frän sjösäkerhetssynpunkt i den fart som fartyget används i eller avses atl användas i (minimibesättning). Påbegäran skall minimibesättning fastställas också för ett fartyg som avses iförsta stycket och som är under byggnad eller projektering eller som skallköpas från någon annan. 6 §Ell fartyg för vilkel minimibesättning skall fastställas enligt 5 § fär inle framföras innan ell sådant beslut har meddelats. Ellfartyg för vilkel minimibesättning har fastställts får inle framföras, om inlebesättningen har den storlek och den sammansättning i övrigt som anges ibeslutet. Fartyget får inte heller framföras i annan fart än som anges ibeslutet. 7 § Minimibesättning fastställs av . Förfartyg som ägs eller bmkas av svenska staten och som används uteslutande förstatsändamål och inle för affärsdrift skall minimibesättning fastställas av denmyndighet som förvaltar fartyget, om inte regeringen föreskriver eller försärskilda fall beslutar annal. Myndigheten skall samräda med sjöfartsverketföre beslutet. 8 §Innan meddelar etl beslul om minimibesättning; skall verket samråda med organisationer som företräder redare och ombord anställda. som med slöd av 7 § andra stycket beslutar om minimibe- Prop.1987/88:3 sättning skall före beslutet samråda med de organisationer somföreträder de anställda inom myndigheten.