prop · GB03116 · 1987-12-31 00:00:00 — Statskontoret och RRV framhåller attdet blir administrativt krångligt med två parallella återbetalningssystem samtatt likviditetsproblem kan uppstå på grund av att amorteringarna blir mindre ändet belopp riksgåldskontoret måste låna upp för att klara beviljningarna. Statskontoret finner detinte självklart att återbetalningsadministrationen skall åvila CSN,Ett alternativ är enligt statskontoret att helt eller delvis överföra dennaverksamhet till skattemyndigheterna, vilket möjliggör en administrativsamordning med källskatt och B-skatt, Sammanfattning av skälenför mitt förslag: Det finns genom CSN och de övriga studiesocialamyndigheterna en väl fungerande statlig administration av de studiesocialastöden. inga skäl att ändra pådenna ordning, speciellt inte som det under en Prop. 1987/88: 116 mycketlång tid kommer att finnas två parallella återbetalningssystem. Det har aldrigvarit aktuellt att ändra på återbetalningsrutinerna i det äldre lånesystemetoch det är rationellt att låta samma instans sköta båda systemen. Närdet gäller upplåningen fcirordar jag att denna övertas av riksgäldskontoret.Härigenom avlastas statsbudgeten huvuddelen av kostnaderna för studielånen ochbelastas endast med de faktiska kostnaderna för subventionerna i lånesysteraet.Riksgäldskontoret bör kunna sköta upplåningen till en lägre kostnad än privatabanker eftersom staten inte förknippas med någon kreditrisk och inte arbetarmed någon vinstmarginal. Skälenför mitt förslag: administreras studiemedelssystemet av CSN och de regionala studiemedelsnåmnderna,som beviljar och betalar ut medel och hanterar återbetalningssystemet. Jagförordar att de studiesociala myndigheterna fär hand ora hela administrationenäven av det nya studieme-delssysteraet. Kommitténhar övervägt för- och nackdelar raed att låta det privata bankväsendet svaraför delar av studiemedelsadministrationen, i första hand för upplåning ochåterbetalning. Komraittén har eraellertid funnit att övervägande skäl talat fören bibehållen statlig administration. Jag delar kommitténs bedömning i dettaavseende. Kommitténframhåller bl.a. att det är statsmakternas sak att bedöma vem som ska fåstatligt studiestöd, stödets omfattning och villkoren för stöden. För dessabeslut Iträvs en statlig myndighet. En sådan myndighet finns redan i CSN, somhar en uppbyggd och väl fungerande administrativ apparat för hanteringen av destatliga studiestöden. Närdet gäller återbetalningen, konstaterar komraittén att de av gifter, sora CSNtar ut för att téicka återbetalningsadministrationen, är lägre än bankernasmotsvarande avgifter. CSN har inte heller något vinstintresse i sin verksamhetoch bör därför rimligen kunna sköta den till en lägre kostnad för di;studerande än t.ex. bankerna. Inget talar heller för att en privat lösningskulle leda till en större effektivitet i hanteringen. CSN har under desenaste åren genomfört omfattande rationaliseringsprojekt och har uppnått storeffektivitet i sin verksamhet. Ettytterligare argument för att CSN även i fortsättningen skall administreraåterbetalningssystemet är att det nuvarande systemet kommer att avvecklassuccessivt och att det under en mycket kommer att existera tvåparallella system. Vissa individer kommer också att återfinnas i båda systemen.Det bör då vara effektivare att en och samma instans hanterar helaåterbetalningsverksamheten. Såvälstatskontoret sora RRV har i sina reraissvar påpekat de ad ministrativa svårigheterna i samband med hanteringen av två återbe- 54 talningssystem. Problemet är dock inte nytt; nuvarande återbetal- ningssytera har länge löpt parallellt med återbetalningen av äldre ga- Självklart börman eftersträva att erbjuda så attraktiva vill- Prop. 1987/88: 116 kor, attmånga studerande väljer att gå över till det nya lånesysteraet. Däremot kan maninte tvinga fram en övergång, eftersom man inte i efterhand kan försämravillkoren för långfristiga lån. 1likhet med koramittén föreslår jag att finansieringen av lånedelen istudiemedelssystemet lyfts ut från statsbudgeten och i stället sker genomutlåning från till CSN. Härmedavlastas statsbudgeten den sumraa sora utgör skillnaden mellan utbetalade stödoch infiutna återbetalningsmedel och belastas enbart med de faktiskakostnaderna för studiestödet, dvs. Riksgäldskontoretbör kunna sköta den aktuella upplåningen till en lägre kostnad än vad bankernakan, eftersora staten sora låntagare inte förknippas med någon kreditrisk ochkontoret inte heller behöver arbeta med någon vinstmarginal. Vidare harriksgäldskontoret beträffande den typ av utlåning det här år fråga om redanfungerande rutiner. För utlåningen krävs ett bemyndigande för riksgäldskontoretfrån . Rentpraktiskt bör upplåningen ske som en integrerad del av kontorets totalaupplåning. Utlåningen från till CSN förs upp påtillgångssidan i kontorets balansräkning. Riksgäldskontoretsupplåningskostnader redovisas under . Underdenna huvudtitel redovisas såväl inkomster som utgifter. På de medel, som CSNlånar från , måste CSN betala ränta, som av riksgäldskontoretockså redovisas mot huvudtiteln. Statensupplåningskostnader fastställs av regeringen på det sätt som jag harredogjort för, och de studerande åsätts en nettoränta. Riksgäldskontoreterhåller den fulla ränteintäkten från CSN på den totala utestående lånestocken,medan CSN från de studerande erhåller enbart viss del. Mellanskillnaden, somutgörs av räntesubventionen, erhåller CSN från ett särskilt råntebidragsanslagpå statsbudgeten. Detadministrativa påslaget bör redovisas på en särskild inkomsttitel påstatsbudgeten. Eventuella kreditförluster tas av CSN, som belastarstatsbudgeten med kostnaden, och sedan återbetalar medlen till riksgåldskontoret. Kommitténföreslår att utbetalning av medel till CSN skall ske en gång i kvartalet och att CSN skall ha rätt att hålla överskottsmedel på inlåningskonto hos . förordar i sitt remissvar att långivningen i stället sker med samraa teknik som gäller för rörlig kredit. Detta inne.bär att CSN när som helst kan dra resp, återbetala medel till riksgåldskontoret. Då behövs bara två kon ton i , ett lånekonto mot vilket nyutlåning och amor teringar löpande registreras och ett räntekonto på vilket samtliga 55 råntor på den utestående lånestocken inbetalas. Jag förordar den se nare modellen. Jagavser att senare uppdra åt CSN att i sararåd raed riksgäldskon- Prop.1987/88: 116 toret utarbeta nödvändiga rutiner för lånehanteringen. Detankoramer i övrigt på regeringen att utfärda de närmare bestämmelser som krävsför lånehanteringen. Detföreslagna återbetalningssystemet bygger på att CSN debiterar avgifter på grundval av uppgifter från taxeringsåret före debiteringsåret.Enligt skall det vara möjligt för CSN att få del av uppgifterfrån det centrala skatteregistret för ett aktuellt taxeringsår i mitten avdecember månad . Detankommer på regeringen att utfårda de närmare bestämmelser som behövs för att CSNska få del av taxeringsuppgifterna. Jag har i denna fråga inhämtat yttrande fråndatainspektionen. Deadministrativa frågorna är inte särskilt utförligt behandlade i kommitténsbetänkande och någi:a kostnadsberäkningar presenteras inte. Jag räknaremellertid med betydande administrativa kostnader i ett initialskede, CSN haruppgivit att nuvarande ADB-rutiner efter en viss anpassning är tillräckliga förutbetalning av studiemedel, men att utvecklingskostnaderna för ett nytt ADB-systemför återbetalningen av studielån kan förväntas bli stora. CSN har underhandlämnat preliminära uppgifter om utvecklingskostnaderna. Jag beräknar pågrundval av CSN:s underlag dessa till totalt ca 20 milj.kr. De ökadedriftskostnaderna, vilka huvudsakligen hänför sig till de dubbla återbetalningssystemen,och de nya rutinerna raot , beräknar jag preliminärt tillnärmare 8,5 nulj.kr. Regeringen bör, när beslut fattats om det nya systemetsnärmare utformning, uppdra åt CSN att ytterligare utreda de administrativafrågorna och i detta samraanhang göra mer exakta kostnadsberäkningar. Huvuddelenav kostnaderna för systemutveckling, investering i ADB-utrustning samtkostnader EÖr vissa övergångsåtgärder kommer att falla på /89.Kostnaderna för återbetalningen kommer successivt att belasta CSN:sförvaltningskostnadsanslag och jag räknar hår inte med några kostnader underdet första budgetåret. För /89 har jag preliminärt beräknat en engångsutgiftom 16,3 milj.kr. för utvecklingskostnader samt en driftskostnad om 0,8 milj.kr. 3 Upprättade lagförslag Prop. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslagtill 1. lag om ändring i studiestödslagen (1973:349), 2. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370). Lagförslaget under 2har upprättats efter samråd med chefen för Deförslag som jag har lagt fram föranleder ett stort antal ändringar istudiestödslagen (1973:349) och en mindre konsekvens-ändring ikommunalskattelagen (1928:370). 4.1 Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1973:349) Denya reglerna vid tilldelning av studiemedel medför flera, betydande ändringarav bestämmelserna i 4 kap. De grundläggande föreskrifterna behålls dock i dettakapitel. De nya återbetalningsreglerna ~ med ett inkomstrelateratåterbetalningssystem - har däremot fört med sig en fullständig omskrivning av 8kap. Den nuvarande beteckningen "återbetalningspliktiga studiemedel"ersätts i det nya systemet med den enklare beteckningen "studielån". Haren studerande för sådana studier som avses i 1 § erhållit studiemedel ellersärskilt vuxenstudiestöd enligft 7 kap. under sammanlagt , utgårstudiemedel för ytterligare sådana studier endast om det finns särskilda skäl. Haren studerande för sådana studier som avses i 2 § erhållit studiemedel ellersärskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. under sammanlagt , utgårstudiemedel för ytterligare sådana studier endast om det finns särskilda skäl. Ändringeni andra stycket består i att antalet år på grundskolenivå eller gymnasial nivå medstudiemedel eller särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. begränsas tillsammanlagt , ora det inte finns särskilda skäl. Detta innebär enminskning med i förhållande tilll gällande regler. Sora exempel närsärskilda skäl kan komma i fråga kan nämnas när en studerande vill avsluta enlängre gymnasieutbildning, eller delta i en kortare yrkesinriktad kurs. Studiemedelutgår av basbeloppet för varje hel, sammanhängande tidsperiodför vilken den studerande har rätt till studiemedel. Tidsperioden skall omfattaför heltidsstuderande 15 och för deltidsstuderande . Vadsom sägs i första stycket gäller endast om inte något annat följer av 16,19, 22eller 25 §. 57 Ändringeni första stycket innebär en höjning från 8,06 till 9,44 procent av basbeloppet för15 dagars heltidsstudier eller 30 dagars Studiernaförutsätts därvid vara sammanhängande. För den som bedriver heltidsstudierunder sammanhängande perioder om sammanlagt innebär detta enhöjning från av basbeloppet. Andrastycket har ändrats redaktionellt. Det har även justerats med anledning av att14 och 17 §§ upphör att gälla. För en heltidsstuderandeminskas det belopp som utgår enligt 13 § första stycket för varje hel,sammanhängande tidsperiod med en artondel av den del av denstuderandes inkomst som överstiger nedan för skildaperioder angivna delar av basbeloppet, nämligen För endeltidsstuderande minskas det belopp som utgår för ett kalenderhalvår enligt 13§ försita stycket för varje hel, sammanhängande tidsperiod med enniondel av den del av den studerandes inkomst soraöverstiger nedan, för skilda perioder angivna delar av basbeloppet, näraligen Antal hela, sammanhängandetidsperioder för vilka studiemedel skall utgå underkalenderhalvåret 116 och 19 §§ reglerasbehovsprövningen i förhållande till inkomst vid beviljning av studiemedel. Debåda paragraferna har justerats på det sättet att hänvisningen till denupphävda 14 § har utgått. Paragrafens andra stycke med bestämmelser ombehovsprövning i förhållande till förmögenhet har upphävts. skall fortsättningsvis inte göras. För deheltidsstuderande fanns mot- Prop. 1987/88: 116 svarande bestämmelser i 17 §,som också upphävts. Sora den studerandes inkomst enligt16 och 19 §§ räknas vad som på det halvåret kan beräknas belöpa av det beloppsom kan förutses bli den studerandes sammanräknade inkomst vid taxeringen tillstatlig inkomstskatt för kalenderåret. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerfår meddela närmare föreskrifter om tillämpningen av första stycket. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fårför utomlands bosatta och sjömän föreskriva andra regler för inkomstberäkningen. Vid behovsprövning i förhållande till inkomst gällerenligt första stycket - liksom - att prövningen skall ske iförhållande till den beräknade inkomsten. Som inkomstbegrepp införs densammanräknade inkomsten enligt taxeringen till statlig inkomstskatt. Sammainkomstbegrepp skall även gälla vid återbetalning av studielån. Vidbehovsprövningen gäller den sammanräknade inkomsten enligt den kommandetaxeringen. Vid återbetalningen gäller dock den sammanräknade inkomstenenligt den senaste taxeringen. I andra stycket ges regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer ett bemyndigande att meddela närmare föreskrifter omtillämpningen av första stycket. Enligt tredje stycket får regeringen eller den myndighetregeringen bestämmer (centrala ) föreskriva andra regler förinkomstberäkningen för utomlands bosatta och sjömän, dvs. studeranden medsärskilda inkomstförhållanden. De studiemedelssökande som stadigvarande ärbosatta utomlands beskattas normalt inte i . För dessa kan den beräknadeinkomsten inte anknytas till den sammanräknade inkomsten utan i stället fårinkomsten bestämmas efter andra regler. Motsvarande gäller för de sjömän sombetalar sjömansskatt eller är skattebefriade. Bestämmelsen avser såledesendast de studerande som har sådana inkomstförhållanden att huvudregeln medanknytning till sammanräknad inkomst vid taxeringen inte går att tillämpa. Vid beräkning enligt 13, 16 och 19 §§ av studiemedeltillämpas det basbelopp som gäller vid ingången av den tidsperiod för vilkenstudiemedlen är avsedda. Paragrafen ändras endast på det sättet att hänvisningentill de upphävda 14 och 17 §§ utgår. Studiebidraget utgör au basbeloppet för uarjehel, sammanhängande tidsperiod för heltidsstuderande och om 30dagar för deltidsstuderande. Är den studerande enligt10,13, 16,19 och 21-23 §§ inte berättigad till fullt studiemedel minskas förststudiebidraget och därefter studielånet. Utgående studiemedel utgör i första hand studiebidrag.Återstoden utgör studielån. I den allmänna motiveringen har jag föreslagit en höjningav det i Prop. 1987/88: 116 studiemedlet ingående studiebidraget. För densom studerar på heltid blir studiebidraget avbasbeloppet. studieraedlen skall reduceras enligt bestämmelserna i10, 13, 16, 19 och 21-23 §§ gäller att studiebidraget skall minskas först ochdärefter studielånet. Paragrafen har även omarbetats redaktionellt. En studerande, sora till följd av bestäramelserna i 16, 19och 21 §§ eller bestämmelse som avses i 22 § inte är berättigad tillstudiemedel, kan dock få extra studiemedel i form au studielån, om det finnssärskilda skäl. Om det finns särskilda skäl, fåir extra studiemedel i formav studielån utgå utöver de studiemedelsbelopp som följer av 10, 13, 16, 19och 21 §§ eller bestämmelse som avses i 22 §. Närmare föreskrifter för tillämpningen av första och andrastyckena meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen behandlar rätten till extra studiemedel. Termenhar inte tidigare funnits i själva lagen men har brukats länge i praktiken. Somvillkor för att detta stöd skal.l utgå krävs att det finns "särskildaskäl". Erfarenheten har visat atl; så stark restriktivitet sora ligger iuttrycket "synnerliga skäl" inte är läraplig. Lagtexten har därför raodifierats. Extra studiemedel kan liksom tidigare utgå i två skildafall, näraligen till studerande som annars inte skulle få studiestöd och tillstuderande som behöver stöd med högre belopp än de normala reglerna medger. Som särskilda skäl kan räknas t.ex. att den studerande harextra kostnader för sina studier. Stödet kan beviljas för t.ex. terminsavgifter,höga reskostnader mellan hem- och studieort, kostnader för dubbel bosättning,för studie- eller praktikresor och för studiematerial (t.ex. musikinstrument).Såsom anförs i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.1 och 2.2.2) kan detövergångsvis också finnas särskilda skäl att ge extra, studiemedel till destuderande som enligt hittillsvarande regler har uppburit mer än ettbarntillägg och har anpassat sin egen och familjens budget till detta. Studiemedel enligt detta kapitel får beviljas svenskmedborgare för studier utom riket under de förutsättningar och med de beloppsom föreskrivs av regeringen eller den. myndigket som regeringen bestämmer. Studiemedel kan även utgå för sjukperiod som avses i 28 §enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen. I första stycket behandlas rätten till studier utom riket.Här får hänvisas till den allmänna motiveringen (avsnitt 2.2.9). Studiemedelenligt detta kapitel avrundas till närmast lägre hela krontal. Ändringen föranleds av att barntillägg avskaffas. Vidarehar bestämmelsen justerats något. 42 § Prop. 1987/88: 116 För den som under ett kalenderhalvår inte är berättigadtill av basbeloppet i studiebidrag och studielån bortfallerrätten till sådant studiestöd. Termen "återbetalningspliktiga studiemedel" harbytts ut mot "studielån". Vidare har en mindre språklig justeringskett. Reglerna om återbetalning i det nya systemet skiljer sigväsentligt från de som hitintills har funnits i 8 kap. De är avsevärt enklareän i det gamla systemet, vilket bl.a. återspeglas i att antalet paragrafer harkunnat minskas från 89 till 25. I det nyskrivna 8 kap. har den tidigare brukade otympligatermen "återbetalningspliktiga studiemedel" ersatts med beteckningen"studielån". För att ytterligare underlätta läsningen av bestämmelsernahar kapitlet indelats i tio avsnitt, nämligen allmänna bestämmelser (1-5 §§),nedsättning (6-8 §§), avskrivning (9-12 §§), frivillig återbetalning (13 §),fastställande av årsbelopp (14 §), betalning (15 §), utmätning m.m. (16 §),särskilda bestämmelser ora återbetalning i vissa fall (17-20 §§), ansvarigmyndighet, uppgiftsskyldighet m.m. (21-24 §§) och överklagande ra.ra. (25 §). Den som uppburit studielån skall återbetala lånet. Pålånet skall också betalas en årlig ränta. I samband med återbetalningen får också tas utavgifter för administrativa kostnader enligt föreskrifter som regeringen meddelar. Betalningen av lånet och räntan sker med ett visst beloppvarje kalenderår (årsbelopp). Det inbetalade beloppet skall avräknas i förstahand på den upplupna räntan ock därefter på kapitalskulden. Ränta som intebetalas under det år den kar upplupit läggs till kapitalskulden. Före varje kalenderårs början fastställer regeringen denränta sorn skall utgå på studielån. Enligt 1 § första stycket skall den som uppburit studielånåterbetala lånet. Vidare skall en årlig ränta betalas. Det är att märka attenligt den ändring sora nu också görs av 20 § koramunalskattelagen (1928:370)blir denna ränta inte avdragsgill i beskattningssammanhang. II § andra stycket ges regeringen ett bemyndigandeatt föreskriva att avgifter får tas ut för administrationskostnader i samband med återbetalning. Enligt 4 § tredje stycket får dessa avgifter läggas till det årsbelopp som den återbetalningsskyldige skall betala. Hur be talningen skall ske av årsbeloppet och andra avgifter regleras i 15 §. De avgifter sora avses är bl.a. aviseringsavgift och påminnelseavgift. Tredje stycket innehåller de grundläggande reglerna omåterbetalningssystemet. Sålunda skall den återbetalningsskyldige varjekalenderår betala tillbaka ett visst belopp, som kallas årsbelopp. Detta årsbeloppkan sägas utgöra en klumpsumma. Enligt 4 § kommer årsbeloppet som regel attbero på den återbetalningsskyldiges inkomst. Det inbetalade årsbeloppet avräknassedan i första hand mot den upplupna räntan. Förslår årsbeloppet tillmer, används Prop. 1987/88: 116 det till amortering på kapitalskulden. Denränta mot vilken avräkning sker är den som löper under det år årsbeloppetskall betalas. Skulle årsbeloppet inte räcka till för att täcka räntan läggsden obetalda räntedelen till kapitalskulden . Därmed förenklasadministrationen avsevärt i jämförelse med vad som skulle följa av en särhanteringav obetalda räntor. Räntan på studielånen beräknas kalenderårsvis. Enligt 2 §skall regeringen före varje kalenderårs början fastställa räntan på studielånenför . Som nämnts i anslutning till 1 § blir denna ränta inteavdragsgill i deklarationen for gäldenärerna. Det förutsätts att regeringen tarhänsyn till detta vid fastställandet av räntesatsen. Om det vid ingången av ett kalenderår kar gått minst sexmånader efter den senaste tidsperiod för vilken den återbetalningsskyldige harfått studiestöd enligt 3, 4 eller 7 kap. skall återbetalningen av studielånenbörja med det kalenderåret. I denna paragraf anges när återbetalningen skall börja. Reglerna innebär att lånen förfaller till betalningsnabbare ån enligt hittillsvarande bestämmelser. Sora närants i anslutning till1 § tas återbetalningen ut i form av iirsbelopp för kalenderår. Huruvidaåterbetalningsskyldighet inträder med ett visst kalenderår beror på om det vidingången av det året har gått efter den senaste period förvilken den återbetalningsskyldige har fått studiestöd enligt 3, 4 eller 7 kap.Genom denna konstruktion överbryggas kortare studieavbrott med åtföljandeavbrott i studiestödstilldelningen. Skulle det däremot hagått mer än sedan den senaste perioden med studiestöd förfallerlånen därmed definitivt till betalning. Om den studerande efter ett sådant längre avbrottåterupptar studierna, uppskjuts inte förfallotiden på nytt. I stället får dåtill-lämpas reglerna i 6 § om nedsättning av årsbeloppet . Sådan nedsättning kan ske till noll. Den praktiska effekten av ensådan nedsättning blir alltså att något årsbelopp inte tas ut. Årsbeloppet för ett kalenderår skall vara avden återbetalningsskyldiges sammanräknade inkomst enligt den senaste taxeringentill statlig inkomstskatt. Som taxering gäller beslutet om taxering i förstainstans. När det gäller sådana återbelalningsskyldiga som under detinkomstår den seruiste taxeringen avser var bosatta utomlands eller var sjömänfår regeringen föreskriva att återbetalningen i stället skall ske med ettbelopp som_ svarar 'mot en tjugondedel av den kvarstående låneskulden, dockminst femton procent av basbeloppet det år återbetalningen skall göras. Till det årsbelopp som den återbetalningsskyldige skallbetala får läggas sådarui avgifter som regeringen har föreskrivit med stöd av 1§ andra stycket. I 4 § regleras storleken av den årliga återbetalningen.Huvud regeln ges i första stycket. I andra stycket ges särskilda regler för 62 sådana fall då huvudregeln kan vara svår eller omöjlig att tillämpa. Enligtförsta stycket skall återbetalningen för ett kalenderår vara fyra Prop.1987/88: av det belopp som är den återbetalningsskyldiges sammanräknadeinkomst enligt den senaste taxeringen till statlig inkomstskatt. I det nyaåterbetalningssystemet är således huvudregeln att den årliga betalningen skallske i förhållande till den återbetalningsskyldiges inkomstförhållanden. Detär att märka att det inte år den senast taxerade inkomsten som ligger tillgrund för årsbeloppet utan den sammanräknade inkomsten enligt senaste taxering.Det innebär att hänsyn inte skall tas till vissa avdrag som får göras innan dentaxerade inkomsten fastställs. Somtaxering gäller taxering i första instans. Eventuella överklaganden avtaxeringen påverkar därför i princip inte beräkningen av årsbeloppet. En vissmöjlighet till ändring finns dock enligt 6 § första stycket 3. Att den senastetaxeringen i första instans ligger till grund för att fastställa årsbeloppetinnebär, raed nuvarande taxeringsordning, att årsbeloppet beror av inkomsternaunder andra året före betalningsåret.