prop · GB03116 · 1987-12-31 00:00:00 — 2. återkrav med stöd av 2 § av studielån enligt 3 kap.,studiemedel enligt 4 kap. eller särskilt vuxenstudiestöd enligt 7 kap. harreglerats av den studerande så att återkrav, som avser högst ett kalenderhalvår,kvarstår oreglerat. 1987/88. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Proo 1987/88-116 Omsynnerliga skäl förelig- Om def/inns synnerliga skäl gerfår studiestöd dock beviljas får studiestöd dock beviljas utanhinder av vad som anges i utan hinder av vad som anges i Denna lag träder i kraft . gäller fortfarande i fråga om studiestöd som avser tid föreikraftträdandet. Den som har beviljats studiestöd som avser tid föreikraftträdandet kan begära att dessa skall återbetalas enligtbestämmelserna i 8 kap. i dess nya lydelse. De ändrade betalningsvillkorenskall till-lämpas fr.o.m. visst år. Den som fortsätter att återbetala studiestöd enligtäldre bestämmelser kan få sin avgift nedsatt till av sittavgiftsunderlag enligt äldre föreskrifter. Den som återbetalar studiestöd som avser tid såvälföre som efter ikraftträdandet kan begära att återbetalningen kalenderårsvisskall samordnas. Samordningen innebär att äldre föreskrifter om nedsättning avavgift inte skall tillämpas och att det sammanlagda återbetalningsbeloppetinte skall överstiga av den återbetalningsskyldiges inkomst enligt8 kap. 4 § i dess nya lydelse. Det sammanlagda återbetalningsbeloppet avräknasi första hand på studiestöd som avser tid före ikraftträdandet. Närdet gäller sådana återbetalningsskyldiga som under det inkomstår den senastetaxeringen avser var bosatta utomlands eller var sjömän får regeringenföreskriva att samordningen i stället skall ske enligt andra bestämmelser. Denya föreskrifterna i 8 kap. 11 § om befrielse från att återbetala studiemedel för eller statlig vuxenutbildning eller för annan gymnasial utbildning eller utbildning vid folkhögskola skall gälla också för sådana studiemedel som den återbetalningsskyldige har erhållit en ligt äldre bestämmelser för studier . Vid tillämpningen av 8 kap. 11 § skall därvid återbetalningspliktiga studiemedel enligt 4 kap. 1 § anses lika medstudielån. återbetalningsskyldige redan beviljats befrielse enligt de äldreföreskrifterna kan han få ytterligare befrielse så att det sammanlagdaavskrivningsbeloppet per termin uppgår till en tredjedel av det återbetalningspliktigastudiemedlet under terminen. Haren studerande uppburit studiestöd enligt lagen i dess äldre ly delse, skall som villkor för att få nytt studiestöd gälla inte enbart 9 kap. 2 b § i sin nya lydelseutan även paragrafen i dess äldre lydelse. Föreskrifter om när en ansökan enligt dessaövergångsbestämmelser skall vara inkommen meddelas av regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer. Frågor om återbetalning enligt dessaövergångsbestämmelser prövas av centrala . Föreskrifterna i 8 kap. 25 § om överklagande m.m.skall även gälla centrala beslut enligt dessaövergångsbestämmelser. Föreskrifteri lag eller annan författning som gäller återbetal ningspliktiga studiemedel skall tillämpas också i fråga om studielån en ligt 8 kap. i dess nya lydelse, om inte annat föreskrivs. 2 Förslag till Prop. 1987/88: 116 Lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370) Härigenomföreskrivs att 20 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse. Vidberäkningen av inkomsten från särskild förvärvskälla skall alla omkostnaderunder beskattningsåret för intäkternas förvärvande och bibehållande avräknasfrån samtliga intäkter i pengar eller pengars värde (bruttointäkt) som harinflutit i förvärvskällan under beskattningsåret. Avdragfår inte göras för: denskattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter, såsom vadskattskyldig utgett som gåva eller som periodiskt understöd eller därmedjämförlig periodisk utbetalning till person i sitt hushåll; sådanakostnader för hälsovård, sjukvård samt företagshälsovård som anges ianvisningarna; kostnaderi samband med plockning av vilt växande bär och svampar till den delkostnaderna inte överstiger de intäkter som är skattefria enligt 19 §; värdetav arbete, som i den skattskyldiges förvärvsverksamhet utförts av denskattskyldige själv eller andre maken eller av den skattskyldiges barn som ejfyllt ; räntapå den skattskyldiges eget kapital som har nedlagts i hans förvärvsverksamhet; avgiftenligt 8 kap. studie- ränta enligt 8 kap. 1 § stu- stödslagen(1973:349); diestödslagen (1973:349); avgiftenligt lagen (1972:435) om överlastavgift; avgiftenligt lagen (1976:666) om påföljder och ingripanden vid olovligt byggande m.m.; avgiftenligt 99 a § utlänningslagen (1980:376); avgiftenligt 26 § arbetstidslagen (1982:673); skadestånd,som grundas på lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller annan lagsom gäller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, när skadeståndetavser annat än ekonomisk skada; företagsbotenligt 36 kap. ; straffavgiftenligt 8 kap. 7 § tredje stycket ; beloppför vilket arbetsgivare är betalningsskyldig enligt 75 § uppbördslagen(1953:272) eller för vilket betalningsskyldighet föreligger på grund avunderlåtenhet att göra avdrag enligt lagen (1982:1006) om avdrags- ochuppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar; avgift enligt lagen(1976:206) om felparkeringsavgift; »Senastelydelse 1987:1303. Nuuarande lydelse Föreslagen lydelse Prop. 1987/88: 116 kontrollavgiftenligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering; överförbrukningsavgiftenligt ransoneringslagen (1978:268); vattenföroreningsavgiftenligt lagen (1980: 424) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg; avgiftenligt 3 § lagen (1975:85) med bemyndigande att meddela föreskrifter om in-eller utförsel av varor; lagringsavgiftenligt lagen (1934:1049) om beredskapslagring av olja och kol eller lagen(1985:635) om försörjningsberedskap på naturgasområdet; räntapå lånat kapital till den del räntan täcks av sådant statligt bidrag som avsesi punkt 7 av anvisningarna till 24 §; i vidare mån än som får ske enligt 36 §. (Sevidare anvisningarna.) Dennalag träder i kraft och tillämpas första gången vid 1990 årstaxering. Äldre bestämmelser tillämpas dock i fråga om avgift enligt 8 kap.studiestödslagen (1973:349) i dess lydelse före . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:Statsministern , ordförande, och , , R. , ,, , , , , , , ,, G. , , , Proposition om studiemedel 1 Inledning Detnuvarfinde studiemedelssystemet beslutades efter ett omfattandeutredningsarbete . Det var avsett att finansiera studier viduniversitet och högskolor. Ett viktigt syfte med reformen var att minskasnedrekryteringen till högre utbildning. Från början var studiemedlen endastavsedda för högskolestuderande, men kom efter en reform 1973 att också omfattastuderande i gynmasiala utbildningar. Totalbeloppetsstorlek har höjts , från avbasbeloppet och av basbeloppet. Systemethar fungerat och även om vissa förändringar således harskett under dessa år har ändå huvuddelarna i systemet bibehållits. Destora förändringar som skett i samhället sedan studiemedelssystemets tillkomsthar rest krav på ett reformerat system, som är bättre anpassat tillstuderandegruppens sammansättning och till nu rådande samhällsförhållanden. Den19 tillkallade därför regeringen en parlamentarisk kommitté för attutreda studiemedelssystemet. Utredningen tog namnet studiemedelskommittén (U198509, Dir. 1985:33). beslöt regeringen om tillläggsdirektivtill kommittén (Dir. 1986:26). Kommitténhar överlämnat tre betänkanden; Studerandepopulation och arbetsmarknad,förändringar (DsU 1986:11), Makeprövning vidåterbetalning av studiemedel (DsU 1986: 15) och slutbetänkandet Studiemedel (SOU1987:39). Regeringenlade fram en proposition om avskaffandet av den s.k. äktamakeprövningenvid återbetalning av studiemedel (prop. 1987/88:29). beslöt ienlighet med regeringens förslag (Sfu 8, rskr. Tillprotokollet i detta ärende bör fogas en sammanfattning av slut- 21 betänkandetsom bilaga 1, studiemedelskommitténs lagförslag som bilaga 2, ensammanställning av remissyttrandena som bilaga 3 samt Prop. 1987/88: 116nuvarande lydelse av åttonde kap. studiestödslagen (1973:349) som bilaga 4. Studiemedelutgår med ett tDtalbelopp som är av basbeloppet för ett läsår . ger det totalt . En bidragsdel om 242kr, ingår i totalbeloppet. Härutöver kan barntillägg i form avåterbetalningspliktiga studiemedel utgå med . per barn och månad. Studiemedlenreduceras med hänsyn till egen inkomst och förmögenhet. Man får tjäna . innan studiemedlen börjar reduceras och förlorar studiemedlenhelt vid en inkomst på . Förmögenheten får uppgå till närmare240 . innan rätten till studiemedel upphör. Återbetalningenpåbörjas normalt efter studiernas avslutande. Den sker genom att enårsavgift beräknas vid återbetalningens början. Årsavgiften utgör den totiilaskulden delat med antalet återbetalningsår fram till . För den som ärmellan 36 och då återbetalningen börjar bestäms återbetalningstiden till15 år. För den som är eller äldre, räknas antalet återbetalningsår framtill . Deåterbetalningspliktiga studiemedlen löper inte med ränta, men räknas uppårligen med ett regleringstal. Regleringstalet är ,Skulden räknas dock inte upp med högre belopp än konsumentprisindex under ettvisst år. Densom har nedsatt betalningsförmåga kan få anstånd med hela eller delar av denårliga avgiften. Den som har en inkomst, som är lägre än vissa fastställdaavgiftsgränser får uppskov med hela avgiften. Avgiftsgränsen är för närvarande3,5 basbelopp, dvs. Den som har barn fär tjäna lite mera. Studiemedelsskuldenavskrivs vid ålderspensionering och vid dödsfall. Underden tid som studiemedelssystemet har varit i kraft har samhället genomgåttstora förändringar. Inte minst har förändringar skett inom utbildningsväsendetoch på arbetsmarknaden, dvs. inom områden som direkt berör de studierandessituation. Högskolereformen1977 ledde till att högskolebegreppet vidgades och att högskolan öppnades för nya tp'upper. Högskolan regionaliserades och högskoleutbildningar tillkom på en rad nya orter. Antaletstuderande i högskolan har mer än fördubblats sedan mit- Prop. 1987/88-116 ten av , vilket är en följd dels av det vidgade högskolebegreppetoch dels av att allt fler människor har sökt sig till högskolan. 1973förändrades studiemedelssystemet så att även studerande som fyllt i gymnasialautbildningar fick tillgång till studiemedel. skedde en kraftigutbyggnad av vuxenutbildningen, bl,a. genom att den kommunala vuxenutbildningenetablerades i alla kommuner. Detta har lett till att ca en tredjedel avsamtliga studieme-delstagare numera läser i gymnasieskolan, i komvux eller ifolkhögskolan. Ca 6 000 studiemedelstagare läser på grundskolenivå. Detökade antalet studiemedelsberättigande utbildningar och högskolans tillväxthar lett till en successiv ökning av antalet studiemedelstagare. Antalet hardock börjat gå ned något. erhåller ca 165 000studerande studiemedel. Sammanlagt har studiemedelssystemet sedan sin tillkomstutnyttjats av mer än en miljon människor. Förändringarnapå arbetsmarknaden är markanta. Mellan åren 1965 och1985 ökade arbetskraften med nära 700 000 personer. Anledningen var bl.a. attbefolkningen ökade och att kvinnorna i större omfattningän tidigare deltog i arbetslivet. Yrkesstrukturen har också förändratsavsevärt med en kraftig tillväxt av tjänstesektorn och en minskning av tillverkningssektorn.De strukturella förskjutningarna har skett från områden med låga krav påutbildning till områden med höga utbildningskrav. Detfinns högskoleutbildade inom fler områden i samhället än tidigare.Samtidigt har tillgången på utbildade genom den högre utbildningens kraftigaexpansion ökat. Arbetsmarknaden för högskolestuderande kännetecknas avett läge där det råder balans mellan tillgång och efterfrågan på utbildade inomflertalet yrkesområden. Dehögskoleutbildade som grupp har i likhet med andra yrkesgrupper fått kännasvid en minskning av reallönen . Osäkerheten påarbetsmarknaden och det relativt lägre löneläget för högskoleutbildade harsjälvklart lett till att skuldsättningen för studierna känns mer betungande. Studerandep>opulationenssammansättning har förändrats påtagligt och gruppen är inte alls så homogen, som den var när studiemedelssy stemet infördes. De studerande är äldre och andelen kvinnor är betydligt högre. var av alla högskolestuderande under , medan var . Motsvarande andelar 1984 var 20 resp . Ålderssammansättningen gör att allt fler studeran de är gifta eller sammanboende med eller utan barn och bor i egen lä- 23 genhet. Kvinnorna är imajoritet i såväl vuxenutbildningen som vid Prop. 1987/88: 116 universitetoch högskolor. Kvinnornas andel är särskilt hög på utbildningslinjer som ledertill yrken med en relativt svag efterfrågan, eller med en i förhållande tillutbildningen låg lön. Detökade studerandeantalet och högskolereformens effekter ledde till en vissutjämning i den sociala rekryteringen till högskolan, framförallt under1960-talets senare hälft. Denna utveckling har emellertid inte fortsatt på1970-talet och finns det snarare en tendens till en ökadsnedrekrytering, framförallt till de långa, traditionellahögskoleutbildningarna, t.ex. lakar- och civilingenjörsutbildningen. Orsaksambandenbakom den sociala snedrekryteringen till högre utbildning är varken enkla ellerentydiga. Selektionen sker i stor utsträckning redan i valet tillgymnasieskolan. Det valet påverkas i sin tur av en rad faktorer; familjensekonomiska förhållanden, situationen på arbetsmarknaden, den geografiskanärheten till och möjligheterna att komma in på önskad gjmnasielinje etc. Meravgörande än yttre faktorer är attityderna till studier i elevens närmasteomgivning. Här slår fortfarande klassmönstret igenom och verkar inte påverkasi särdeles stor utsträckning av studiesociala förmåner. Däremothar studiefinansieringen otvetydigt betydelse i samband med valet mellanhögskolestudier och alternativa sysselsättningar och för valet avutbildningslinje inom högskolan. Här visar gjorda undersökningar att rädslanför att sätta sig i skuld är ett viktigt hinder för att påbörja enhögskoleutbildning, eller för att välja en längre utbildning. Det finnsanledning att förmoda att rädslan för skuldsättning är större hos studerandefrån lägre socialgrupper än från högre. Undersökningar,som har genomförts vid pedagogiska institutionen vid inomramen för projektet och postgymnasial utbildning (/),visar att de studerande på eftergymnasial nivå, som har genomgått enfullständig utbildning, i mycket stor utsträckning har använtstudiemedelssystemet som finansieringskälla . Studiemedlenhar haft störst betydelse i studiernas inledningsskeden. Det finns också skillnaderi utnyttjandet mellan olika utbildningslinjer. Studerande på utbildningar medmer bunden studiegång utnyttjar t.ex. studiemedel i större utsträckning änandra. Ensjjecialundersökning inom ramen för samma projekt visar att de studerandes inställning till studiemedlens tillråcklighet varit relativt oförändrad, I årskullarna 1948, 1953 och 1963 ansåg ungefår en tredjedel av de studerande på traditionella högskole utbildningar, att de i full utsträckning har kunnat finansiera sina stu dier med studiemedel, medan ungefår hälften i samtliga grupper an såg att de i stor utsträckning hade kunnat finansiera sina studier med studiemedel. Totalbeloppetsstorlek /88: 116 Detbasbeloppsanknutna studiemedelsbeloppet har följt med i prisutvecklingen, meninte i den allmänna standardutveckling, som har skett sedan 1960-talets mitt.Nivån har bara höjts , från avbasbeloppet och av basbeloppet. Undermånga år har allt fler röster höjts för ett förbättrat studiemedelssystem. Inteminst studerandeorganisationerna har hävdat att studiemedlens totalbelopp ärotillräckligt. () har också under en följd avår i sina anslagsframställningar framhållit att studiemedlens totalbelopp börhöjas för att tillförsäkra de studerande en adekvat försörjning understudietiden. och högskolor hfu minskat, framförallt på senare år.Förändringen hänger bl.a. samman med förändringar i studiemönstret. Mångastuderande utnyttjar högskolan för fortbildning och vidareutbildning och haraldrig haft för avsikt att avlägga en examen. Förlängda studietider ochminskade examinationsfrekvenser kan emellertid också hänga samman med enotillräcklig studiefinansiering. Detfinns en ökad tendens till förvärvsarbete bland de studerande, vilken välåtminstone delvis kan förklaras av att de inte anser sig kunna klara sittuppehälle på enbart studiemedel. Förvärvsarbete vid sidan av studiernamedverkar i sin tur till förlängda studietider. Enmajoritet av dem som är avgiftsskyldiga har relativt små skulder. Andelenstuderande med skulder . är bara ca fyraprocent, men kommer, med dagens skuldsättning att öka relativt snabbt. Enmindre grupp studerande har mycket höga skulder. De högastudieskulderna är särskilt problematiska mot bakgrund av att mångahögskolestuderande har skulder redan från de förberedande studierna pågymnasial nivå och sedan genomgår utbildningar i högskolan, som inte ledertill yrken med särskilt höga löner. De vuxenstuderande missgynnas också avdagens återbetalningssystem, där de årliga avgifterna fastställs i relationtill skuldens storlek och antalet återstående återbetalningsår, och inte irelation till inkomsten. Somjag har anfört kan rädslan för studieskulder vara ett avgörande hinderför många att över huvud taget påbörja högre studier. Man kan på goda grunderförmoda att studiekostnaderna också spelar en roll när det gäller att väljamellan kortare och längre utbildningslinjer. Sammantaget fanns detsåledes starka skäl för att göra den översyn av studiemedelssystemet, som ärverkställd. har lagt fram en rad väl motiverade förslagtill förändringar och förbättringar i nuvarandesystem. Jag kommer att med kommit- Prop. 1987/88: 116 tens förslag somgrund föreslå ett reformerat studiemedelssystem. Studiemedelskommitténkonstaterar att utbildning är ett viktigt instrument för att skapa tillväxtoch öka produktiviteten i samhället. Samhället har således ett intresse av attden enskilde satsar på utbildning. Det är även ett samhällsintresse atttillräckligt många gör det, så att den volym och inriktning på högreutbildning, som statsmakterna har skapat förutsättningar för, kanupprätthållas. Statsmakterna kan, framhåller kommittén, uppmuntra enskilda attgenomgå utbildning genom att göra de studiesociala villkoren fördelaktiga. Jagdelar kommitténs slutsats av det förda resonemanget, nämligen att samhälletäven i framtidlen skall ställa medel till förfogande för studiesociala stöd påolika nivåer. Beträffandemålen för ett statligt studiestöd, anser jag att studiestödet även ifortsättningen i första hand bör betraktas som ett instrument för attförverkliga samhällets utbildnings]X)litiska mål. Studiestödetbör verka neutralt i förhållande till olika utbildningar inom högskolan ochinte verka styrande på individens val av utbildning. finns en generell rätt till studiemedel under förutsättning att man harantagits till en viss utbildning och i övrigt uppfyller de allmänna villkorenför studiestöd. Jag anser att det övergripande målet för studiemedelssystemetäven i fortsättningen bör vara att ge en generell rätt till studiestöd,oberoende av utbildningens art och studietidens längd. Studiemedelssystemetssyfte bör vtira att bereda faktiska möjligheter till studier för så bredagrupper i samhället som möjligt. Det bör alltså bidra till att minskabetydelsen av såväl ekonomiska, sociala och geogi afiska faktorer, som av könoch ålder för den enskildes beslut att bedriva studier. Studiemedlenbör härutöver medverka till att studierna kan bedrivas effektivt, dvs.studiestödet bör vara så väl tilltaget att det ger reella möjligheter tillheltidsstudier. Studiestödetbör stå i samklang med den allmänna fördelningspolitiken. att högre utbildning är en investering för både samhället och denenskilde. Det normala är att utbildning lönar sig. Den som skaffar sig en högreutbildning får i allmänhet högre lön, förbättrade arbetsvillkor och en tryggaresysselsättning. Det studiesociala stödet får, enligt kommitténs mening, intekomprometteras av en generositet som inte har förankring i det socialatänkandet. Jagdelar kommitténs uppfattning i denna fråga. Det finns anledning att ibland reflekteraöver levnadsförhållandena både för dem, som får del av de studiesocialaförmånerna, och för dem som är med och via sina skatter betalar dessa. Slutligenbör systemet vara så enkelt och lättöverskådligt, att de framtida ekonomiska konsekvenserna både för individen och samhäl- 26 letframstår som överblickbara. Sammanfattningsvis börmålen för ett nytt studiesocialt system un- /88" 116 derordnasde övergripande målen för samhällets utbildningspolitik. - vara generellt och ge rätt till lika studiestöd förlika studietid, - verka neutralt i förhållande till olikautbildningar, - minska betydelsen av ekonomiska, sociala ochgeografiska faktorer, liksom av kön och ålder för den enskildes beslut attbedriva studier, - medverka till att studierna kan bedrivas effektivt, - stå i samklang med fördelningspolitiska mål, - vara lättöverskådligt och ge goda möjligheter attförutse framtida ekonomiska konsekvenser för både individ och samhälle. Minautgångspunkter för en reform Destörsta subventionerna i dagens studiemedelssystem återfinns pååterbetalningssidan. Kommittén räknar med att den totala subventionen iåterbetalningssystemet ligger på , Bidragets andel av totaIbelopp>etutgör . Subventionen på tilldelningssidan har urholkats, denvar från början . På återbetalningssidan varierar den kraftigt medinflationen och är svåröverskådlig både för individen och för samhället. Jaganser i likhet med kommittén att det finns starka skäl för att flytta över del av subventionerna inom studiemedelssystemet från återbetalningssidantill tilldelningssidan. Skälen för en sådan tyngdpunktsförskjutning är flera; - Ett system med större inslag av direkta bidrag görsubventionen tydlig och lätt att överblicka både för individen och församhället. - Ett större inslag av bidrag i studiemedelssystemtbör kunna ha en positiv effekt på den sociala rekryteringen till studier. - Statens kostnader för ett system med huvuddelen avsubventionen på tilldelningssidan blir lättare att beräkna och kommer inte,som i nuvarande system, att styras främst av inflationstakten. Nivånpå studiemedlens totalbelopp bör vara sådan, att den studerande med studiemedelkan täcka normala levnadsomkostnader. bör den inte vara så hög attden framstår som stötande jändord med den disp)onibla inkomsten för storagrupper förvärvsarbetande. Den bör också avvägas med hänsyn till rimligaåterbetalningsvillkor. Idagens återbetalningssystem bestäms avgiften genom att den totala skuldendivideras med det antal år som låntagaren har kvar . Dettainnebär att den som har en liten skuld efter avslutad utbildning har lika långåterbetalningstid, som den som har en stor skuld. Om man bortser frånuppskovsreglerna, har subventionsgraden i systemet inget samband med skuldensstorlek eller den enskildes betalningsförmåga. Dekrav, som man bör ställa på ett nytt återbetalningssystem, är i första hand attdet är lättöverskådligt, förhållandevis enkelt och ändå rättvist. Det bör yarabättre anpassat till den återbetalningsskyldiges betalningsförmåga än detnuvarande systemet. Detär mot bakgrund av dessa överväganden, som jag nu lägger -' frammitt förslag till ett reformerat studiemedelssystem. 2.2.1 Ett generellt studiestöd Prop.1987/88: 116 Mitt förslag:Studiemedel utgår som ett generellt stöd till alla behöriga sökande. Ingendifferentiering med hänsyn till ålder, familjesituation eller bostadsort görs.Nuvarande barntillägg slopas. Kommitténsförslag: Överenstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Det övervägande flertalet remissinstanser är positiva till ett generelltstudiemedelssystem. framhåller dock att man med hänsyn tillbegränsade resurser inte bör förbättra för studerande, som kan klara sittuppehälle med nuvarande studiemedelsbelopp, dvs. för studerande, som bor iföräldrahemmet eller studerande med höga inkomster.