prop · GB0366 · 1987-12-31 00:00:00 — Ett enklareregistreringsförfarande - enligt den s,k, multi state-proce- Prop,1987/88:66 duren - möjliggör även en registrering inom två eller fleramedlemsstater. Enligt detta förfarande skall ett godkännande av en stat undervissa förutsättningar accepteras av en annan stat inom EG, Sverigehar en stark ställning i det läkemedelssamarbete som sker via EFTA och tillvilket flera enskilda är anslutna. Ett ökat samarbete med EG och EG-länderbör i första hand ske via EFTA, vilket ger och enstarkare ställning än ett ensidigt svenskt närmande till EG, Ett utökatsamarbete mellan EG och EFTA på läkemedelsområdet i syfte att harmonisera kravoch värderingar bör prioriteras, Ettviktigt arbete utförs i som harutarbetat riktlinjer för bestämmelser på många ämnesområden. Det finns ocksånordiska avtal om ömsesidigt erkännande av provningsresultat. InomFN:s ekonomiska kommission för (ECE) sker ett arbete som under senare årkoncentrerats på s,k, modellföreskrifter med väsentliga krav, som ECE-ländernakan utnyttja i nationella föreskrifter, samttill förslag om överenskommelse omömsesidigt godkännande av nationellt godkända produkter, EG-kommissionenframlade ett förslag till direktiv om harmonisering avmedlemsstaternas lagar m.m, rörande byggmaterial. Förslaget bygger i fleraavseenden på den nya harmoniseringsmetoden. Det innebär att man i övergripandetermer fastställer de grundläggande krav som skall gälla för byggnader. Enprodukt förutsätts uppfylla de grundläggande säkerhetskraven om den uppfyllerharmoniserad europeisk standard eller har genomgått ett europeisktgodkännandeförfarande. En sådan produkt skall efter tillverkningen genomgå enkontroll av t,ex, ett certifieringsorgan eller tillverkaren beroende påprodukt. Därefter får den förses med ett EG-märke och skall ha tillträde tillhela EG-marknaden, Iett andra steg kommer man att utarbeta tekniska dokument som preciserarsäkerhetskraven och som blir styrande för standardiseringsarbetet, t,ex, s,k, Eurocodes, Desvenska föreskrifterna är så långt möjligt uttryckta som funktionskrav på denfärdiga byggnaden. Inom denna ram kan byggherren fritt välja material, arbetsutförandesamt tekniska lösningar och metoder. På så sätt utgör de samhälleliga byggbestämmelsernainget hinder för den tekniska utvecklingen, EG:sprincip att koncentrera harmoniseringsarbetet till väsentliga krav rörandesäkerhet, hälsa och miljö överensstämmer med den linje som Sve- rige följt i bygglagstiftningenoch i det internationella samarbetet. Det är Prop, 1987/88:66 skillnadermellan bindande krav i nationella föreskrifter som utgör de mest svårforceradetekniska handelshindren. Om harmoniseringsarbetet koncentreras till dessabehöver svenska myndigheter inte engagera sig i tekniskt detaljarbetebeträffande olika produkter, Sverigebör i samarbete med övriga EFTA-länder sträva efter en ordning där svenskasynpunkter kan påverka utformningen av EG-direktiv och Eurocodes, I fråga om EG-direktivkan detta ske genom regelbundna överläggningar med EG, I fråga om Eurocodeskan detta ske genom att EFTA får möjlighet att följa och påverka Eurocodearbetetoch genom ECE;s arbete med modellföreskrifter, bör också verka för att certifierings-och kontrollfrågorna löses i samarbete mellan EFTA och EG, 12 Ekonomiskt och monetärt samarbete Prop. Detinternationella samarbete som äger rum på det ekonomiska och monetära områdetär av stor betydelse för den ekonomiska utvecklingen i enskilda länder, inteminst för ett litet och utrikeshandelsberoende land som . I följandekapitel behandlas inledningsvis internationellt ekonomisk-politiskt samarbetepå det makroekonomiska området. Sedan behandlas frågor som rör Uberaliseringenav kapitalrörelser. Den internationella handeln med finansiella tjänster somhar fått allt större betydelse diskuteras därefter. Slutligen berörsdiskussionerna om att göra skattesystemen i olika länder mer enhetliga. Internationelltekonomisk-politiskt samarbete kan bl,a. syfta till att förbättraförutsättningarna för hög ekonomisk tillväxt och låg inflation i världsekonomin,att stabilisera växelkurser och att utjämna obalanser mellan oUka länder.Viktiga beståndsdelar i detta samarbete är utbyte av information om ochdiskussion av den ekonomiska utvecklingen och politiken, I centrum för intressetstår de mekanismer som binder samman de olika ekonomierna. Syftet medsamarbetet är bl,a, att vederböriig hänsyn skall kunna tas till de internationellaåterverkningarna av olika länders ekonomisk-politiska åtgärder. Samarbetethar en något mer konkret form på det monetära och valutapo-htiska området.Samarbetet på detta plan kan bl,a, omfatta avtal om hantering avväxelkurserna, interventioner på valutamarknaden och om ömsesidiga krediter. Mångaav dessa frågor har en sådan karaktär att det krävs en global ansats.Internationellt ekonomisk-politiskt samarbete av detta slag sker också i ettflertal världsomfattande internationella fora. Hit hör organisationer som InternationellaValutafonden (IMF), som bl,a, har till uppgift att övervaka det internationellavalutasystemet, och , som främst förser utvecklingsländer medlångfristigt kapital för infrastrukturella investeringar, I den västligasamarbetsorganisationen deltar 24 industriländer i diskussioner om denekonomiska utvecklingen och om den ekonomiska politikens utformning. Destörsta industriländerna träffas också i mindre grupper som G5, G7 samt ',Här diskuteras utformningen av den ekonomiska politiken, valutafrågor m,m, Ialla dessa institutioner är västeuropeiska länder representerade. Någonheltäckande västeuropeisk organisation för ekonomisk-politiskt samarbete finnsinte, utan detta sker i olika grupperingar - främst inom , EFTA och EG, 'G5 består av . , , Frankrikeoch . G7 består av nämnda länder samt och , GIOinkluderar dessutom , , och . Den nordiska handlingspla nen, som antogs , kan nämnas som ett exempel på ett mera konkret åtgärdsin- riktat nordiskt samarbete. Inomramen för det nordiska samarbetet möts de nordiska finansminist- Prop,1987/88:66 rårna regelbundet två ä då den ekonomiskautvecklingen och den ekonomiska politiken samt andra frågor av gemensamtintresse diskuteras. Dessutom finns en särskild nordisk överenskommelse ominformation på det valutapolitiska området. Inför möten i internationella foraäger regelbundet diskussioner i den nordiska kretsen rum bl,a, i syfte att någemensamma ståndpunkter, EFTAär en handelspolitisk sammanslutning. Samarbetet mellan EFTA-länderna hardärför sin tyngdpunkt på det handelspolitiska området men diskussioner ägerockså rum om mer allmänekonomiska frågor i en särskild ekonomisk kommitté. Härträffas man och utbyter information om den ekonomiska utveckHngenoch den ekonomiska politikens inriktning i medlemsländerna och i omvärlden. Ettmer formaliserat ekonomisk-politiskt samarbete äger rum inom EG. Romfördragetsbestämmelser på området anger att medlemsländer skall betrakta utformningen avsin konjunkturpolitik och valutapolitik som en gemensam angelägenhet förGemenskapen, Samordningen skall syfta till att uppnå en stabil utveckling avmedlemsländernas betalningsbalanser och valutor vid hög sysselsättning och låginflation. Genom enhetsakten har ekonomisk och social sammanhållning mellanGemenskapens olika regioner sedermera lagts till de övriga målen för denekonomisk-politiska samordningen, I fastläggs i vida termer enprocedur för hur denna samordning skall komma till stånd. Formuleringarnai fördraget är dock inte av sådant slag att Gemenskapens organ kan fattabindande beslut om den ekonomiska politikens utformning i det enskildamedlemslandet, I det s,k, konvergensbeslutet har procedurerna förden ekonomisk-politiska samordningen givits fastare former. Härigenomföreskrivs en skyldighet till regelbundet samråd som skall resultera iriktlinjer för den ekonomiska politiken i medlemsländerna. Dessa procedurreglerhar emellertid inte haft den betydelse som man ursprungligen hoppats. Störstbetydelse för den ekonomisk-politiska samordningen inom EG har i ställetsamarbetet på det monetära och valutapolitiska området kommit att få. Sedan BrettonWoods-systemet, som var ett globalt system med fasta växelkurser, brutit sammani , etablerades det s,k, ormsamarbetet på växelkursområdetdär även vissa icke EG-medlemmar deltog. Det europeiska monetära systemet, EMS,som avlöste ormsamarbetet syftar till att etablera ett närmaremonetärt samarbete för att uppnå en zon med stabila valutor i och skalljämte andra instrument främja en balanserad allmän ekonomisk utveckling inomEG, EMS-samarbetet regleras genom ett separat avtal mellan centralbankerna menhar sedermera blivit traktatfäst genom enhetsakten, EMS-samarbetetvilar på tre hörnstenar: bildandet av en europeisk valu taenhet (ECU), växelkursmekanismen () samt särskilda kreditbe stämmelser, ECU beräknas som ett vägt genomsnitt av alla valu tor (utom de senast anslutna medlemsländernas, och ) och utgör räkneenhet och värdemätare i systemet. Tillgångar i ECU kan också användas för betalningar mellan centralbankerna i EMS, Växelkursmeka- 101 nismen bygger på fastställda bilaterala pariteter mellande valutor som deltar Prop, 1987/88:66 i samarbetet och pariteter till ECU, Debrittiska, grekiska, spanska och portugisiska valutorna står tills vidareutanför denna del av EMS-samarbetet, Kreditbestämmelserna omfattar olikalåneformer, från korta krediter för valutainterventioner till medelfristigtfinansiellt stöd kopplat till villkor för den ekonomiska politiken. Av betydelse för samordningen av ekonomiskapolitik är utvecklingen i riktning mot ökad frihet för kapitalrörelser. Frihetför kapitalrörelser ställer ökade krav på samordning av den ekonomiskapolitiken, i synnerhet penningpolitiken, om en stabil utveckling påvalutaområdet skall kunna upprätthållas. Når man i argumenterar för friakapitalrörelser menar man att dessa skall främja en effektiv resursallokering.Riskerna för att kortfristiga kapitalflöden skulle äventyra valutastabilitetenminimeras om den ekonomiska utvecklingen är någorlunda likartad i berördaländer. Ett förstärkt ekonomisk-politiskt samarbete uppfattas därför som enviktig förutsättning för fria kapitalrörelser, EG- och EFTA-länderna har upprätthållit kontakter iekonomiska frågor bl,a, genom informella ad hoc-samtal mellan experter frånEFTA-länderna och om aktuella frågor. Enligt beslut från hösten1985 skall dylika kontakter äga rum regelbundet. Experterna skall inrikta sittarbete på att identifiera åtgärder för att bekämpa arbetslösheten samt främjaekonomisk tillväxt och monetär stabilitet. eftersträvar en hög ambitionsnivå förinternationellt ekonomisk-politiskt samarbete och verkar aktivt för en bättresamordning och adekvat inriktning av den ekonomiska politiken. Tyngdpunktenför detta engagemang ligger i och i IMF, De senaste årens arbete inomramen för dessa organisationer på att stärka den multilaterala övervakningen avmedlemsländernas ekonomiska politik och utveckling har därvid tillmättssärskild betydelse. Som medlem i EFTA deltar aktivt i diskussioner iorganisationens ekonomiska kommitté. har också årligeninformella diskussioner med rörande ekonomiska frågor, I dessasamtal, som främst rör kort- och medelfristiga konjunkturutsikter och valutafrågor,deltar och . Vad gäller mer formellt samarbete har detta främst tagitsig uttryck i det tidigare svenska deltagandet i det s,k, ormsamarbetet,deltog i detta samarbete, som fungerade på i princip samma sätt som detnuvarande valutakurssamarbetet inom EMS, , Förutom deursprungliga sex deltog också bl,a, och , Sedan kurssamarbeteinom ramen för EMS startade har man där diskuterat möjligheten att låtaländer utanför EG delta i samarbetet, men har detta inteaktualiserats. Densvenska växelkurspolitiken, där kronans kurs knyts till ett genomsnitt av omvärldens valutakurser, den s,k, korgen, fungerar bra. Det har också 102 ansettsviktigt för vår trovärdighet att ändringar ej företas i korgens kon- Prop.1987/88:66 struktion. Vår kurspolitik gör att i betydligt mindreutsträckning påverkas av de stora kast som sker i kurserna mellan de storainternationella valutorna. Svenska kronan påverkas heller inte av de periodvisåterkommande spekulationerna om kursjusteringar inom EMS, Av dessa olika skäl harSverige valt att inte söka någon form för anknytning till EMS, deltaremellertid i det löpande informationsutbyte om utvecklingen på valutamarknadernasom hålls mellan centralbankerna i EMS-län-derna i vilket även centralbanker iett antal andra industriländer medverkar. Vidare deltar i de mötensom hålls mellan centralbankerna inom ramen för G 10 i anslutning tillmånadsmötena i (), Utvecklingenmot ökad liberalisering av kapitaltransaktioner har intensifierats under1980-talet, Det internationella samarbetet på kapitalliberalise-ringsområdetsker främst inom , som arbetar för en generell utvidgning avmedlemsländernas liberaliseringsförphktelser. Åtskilliga medlemsländer harhelt avvecklat sina valutaregleringar. Den lägsta gemensamma liberaliseringsgradeni OECD-området kan sägas vara att full frihet nåtts för de kapitalrörelser somär knutna till kommersiella krediter och direkta investeringar. Principenom icke-diskriminering mot tredje land gäller inom , Denna princip harutgjort en k/ar restriktion för möjligheterna att inom åstadkommafriare kapitalrörelser, t,ex, i form av en nordisk aktiemarknad. För entullunion eller monetär union ges dock viss rätt till endast inbördes liberahsering, IVästeuropa har det organiserade samarbetet på kapitalrörelseområdet skett inomEG. Avregleringsprocessen i EG:s regi har emellertid under långa perioder varittrög och enskilda länder har därför tagit egna initiativ till att avvecklastora delar av sin valutareglering när så befunnits lämpligt. Dennaliberalisering har i huvudsak skett "erga omnes", dvs,principen om icke-diskriminering mot tredje land har gällt. Mycket talar föratt detta förhållningssätt kommer att prägla även det framtidaliberaliseringsarbetet även om någon regel härom formellt inte fastiagts, Isamband med planerna att fullborda den inre marknaden har ett program för attförverkliga fullständig frihet för kapitalrörelser antagits. Programmetomfattar två faser. Den första fasen innebär att i princip all handel ochemissionsverksamhet med värdepapper skall vara fri inom EG, Ett direktiv attgenomföra denna första fas antogs den 17 november 1986,1 praktiken medfördirektivet ganska små förändringar i den faktiska liberaliseringsgraden för deäldre medlemsländerna. För övriga innebär beslutet att undantag från gällandeliberaliseringsförpliktelser successivt skall upphävas under de närmastkommande åren. Direktivförslagom den andra fasen lades fram . Det omfattar samtliga resterandetransaktionskategorier, således åven de mest känsliga såsom korta finansiellakrediter, penningmarknadsinstrument och bankde- Prop. 1987/88:66 positioner.Direktivet kommer att innebära en radikal liberaliseringsförpliktelse förmånga medlemsländer och måste därför förses med övergångsbestämmelser ochmöjligheter att vid behov tillgripa skyddsåtgärder för att undvika allvarligastörningar i valutabalansen. Heltfria kapitalrörelser är ett viktigt element i EG:s strävan att bygga upp engemensam finansiell marknad med fullständig frihet att förmedla finansiellatjänster inom Gemenskapen. Huvudmålet är att skapa förutsättningar föreffektivast möjliga resursallokering. Denna integrationsprocess kräver en harmoniseringav den finansiella lagstiftningen inom EG, Jag återkommer till detta i avsnitt12,3, Som tidigare nämnts ställer fria kapitalrörelser dessutom strängare kravpå samordning av den ekonomiska politiken inom EG samt på ett intimare valuta-och penningpolitiskt samarbete. Även skattepolitiken kommer i vissa avseendenatt behöva samordnas, I en parallell process skall således det konkretaekonomisk-politiska samarbetet utvecklas och kapitalrörelserna frisläppas. Densvenska valutaregleringen har i princip varit begränsad till kapitaltransaktioneri form av portföljinvesteringar. De senare kan sägas utgöra alla former avkapitaltransaktioner som inte resulterar i direktinvesteringar eller är knutnatill utrikeshandeln. Bland portföljinvesteringar intar handeln med värdepapperen central plats liksom olika korta placeringar. Denpågående liberalisering av valutaregleringen som ställt sigbakom tar sikte på att avveckla de delar av regleringen vilka inte är avcentral betydelse för penning- och valutapolitiken. Till den härda kärna som undantasfrån avvecklingen hör placeringar i räntebärande papper och bankdepositioner.Dessa utgör kanaler för korta kapitalrörelser som styrs av räntenivåer ochvalutaförväntningar. Detförsta större steget i denna process togs då kravet på attdirekta investeringar skulle refinansieras utomlands avskaffades. Den nyligenbeslutade ökningen i valutainlänningars möjligheter att förvärva utländskaaktier är början av ett andra steg i liberaliseringen, som siktar till att avskaffaalla restriktioner på förvärv av utländska aktier. Etttredje steg i liberaliseringsprocessen har också påbörjats genom att fastighetsinvesteringarnu tillåts enligt samma kriterier som direkta investeringar. En liberaliseringav fastighetsinvesteringarna innebär att man i det internationella varu- ochtjänsteutbytet bättre kan utnyttja svenska byggnads- och fastighetsföretagskunnande. Enlångsiktigt stark yttre och inre balans och förtroende för den ekono miska politiken förbättrar förutsättningarna för att man fullt ut skall tillgo dogöra sig de positiva effekterna av den pågående liberaliseringen av valuta regleringen. Det är nödvändigt att den förbättring som under senare är ägt rum i budget- och bytesbalanserna åtföljs av en reduktion av pris- och löne ökningarna. Om ökande obalanser på nytt skulle uppstå, får en uppbroms- ning i liberaliseringsprocessen dock inte ses som ett rimligt svar, I ställetbör andra åtgärder sättas in, q Detfortsatta liberaliseringsarbetet kommer att drivas med sikte på att så långtsom möjligt delta i det västeuropeiska samarbetet för liberalisering av Prop,1987/88:66 kapitalrörelser, Underde har den internationella handeln med tjänster - bland demfinansiella tjänster och försäkringstjänster - fått en ökad betydelse. Bankeroch andra finansinstitut har, liksom försäkringsbolag, i ökad utsträckningkommit att bedriva verksamhet i flera länder, med eller utan etablering utanförhemlandet. Även handeln med värdepapper har interna-tionaliserats. Ytterligareen grundläggande orsak till det ökade utbytet av finansiella tjänster är dessnära samband med kapitalrörelseområdet där en fortgående liberalisering ägt rumunder senare tid. Delagar och andra regler som gäller för handeln med finansiella tjänster hardärför uppmärksammats i olika internationella sammanhang. Inom strävar mansålunda efter att liberalisera både handeln med finansiella tjänster och etableringarav finansinstitut och försäkringsbolag. Settlements(BIS) bedrivs samarbete mellan centralbanker och tillsynsmyndigheter på bankomrädet. ÄvenInternationella valutafonden (IMF) har rent allmänt tagit ställning förliberaliseringar inom det finansiella området, och frågorna kommer att bliaktuella i den inom G/4 TT inledda s,k. inom ett förslag till konvention för samarbete mellanövervakningsmyndigheter i samband med insiderhandel med aktier och andravärdepapper, Sverigeär på olika sätt berört av detta internationella samarbete. Inomramen för samarbete I har vissa ansatser gjorts när det gäller finansiellatjänster. Dessa har dock inte lett till några mer påtagliga resultat. Närdet gäller det västeuropeiska samarbetet inom detta område representerar EG:sarbete med att få till stånd en inre marknad för finansiellatjänster den mest målinriktade insatsen mot en internationell liberalisering.Redan i föreskrivs etableringsfrihet och fritt utbyte avtjänster. På det finansiella området avser man att tillgodose detta genom atttillämpa tre grundläggande principer: - harmonisering av lagstiftningen på några få, mengrundläggande områden, - ömsesidigt erkännande av medlemsländernas kravsåvitt avser etablering, tillsyn m,m,, - hemlandskontroll, dvs, tillsynen överkreditinstitut och försäkringsbolag skall ske hos en myndighet i institutetshemland även vad avser dotterbolag och filialer i övriga medlemsländer. Meden harmonisering av lagstiftningen i vissa grundläggande frågor vill man få tillstånd en gemensam standard som alla medlemsländer kan godta. Syftet är framförallt att uppnå en rimlig gemensam standard när det gäller skydd för bankkunderoch försäkringstagare. Harmoniseringenutgör en förutsättning för de två övriga principerna, ef tersom dessa innebär att tillsynen av finansiell verksamhet inom ett land del vis skall kunna utföras av ett annat lands tillsynsmyndighet. ömsesidigterkännande innebär nämligen att ett kreditinstitut eller ett för- Prop.1987/88:66 säkringsbolag som fått tillstånd att driva verksamhet i ettmedlemsland, skall ha möjlighet att etablera sig och driva verksamhet i övrigamedlemsländer utan särskild prövning i det andra landet. Principen omhemlandskontroll innebär att övriga länder där ett sådant företag är verksamtfår godta de bedömningar som gjorts och görs av myndigheterna i dess hemland.Det kan här vara fräga om centrala förhållanden såsom finansiell ställning, konsoli-deringsgrund,eget kapital, soliditet, redovisningssystem och insättarskydd. Enförutsättning för ett system med hemlandskontroll är ett nära och väl fungerandesamarbete mellan tillsynsmyndigheterna i olika länder. Påförsäkringsområdet har antagits direktiv rörande bl,a,samordning av lagar om sak- och personförsäkringsverksamhet, koassurans, försäkringsmäklareoch trafikförsäkring. Det har emellertid noterats betydandesvårigheter att nå fram till en utjämning av betingelserna förförsäkringsverksamhet inom EG, Lägethar förändrats sedan i fyra uppmärksammade domar - givna idecember 1986 - har uttalat sig i frågan om det är förenligt med Romfördragetsbestämmelser att ett medlemsland uppställer krav på etablering och koncessionsom villkor för att ett utländskt försäkringsföretag skall få sälja försäkringstjänsteri landet, I domarna uttalades bl,a, att harmoniseringen av medlemsländernasförsäkringslagstiftning ännu ej förts så långt att det kan anses otillåtet attuppställa nationella villkor för utländska företag i fråga om vad som fordrasför att skydda försäkringstagare och försäkrade. förklaradedomstolen att i målen aktuella krav pä etablering stred mot Romtraktaten ochatt regler inte fick uppställas i anslutning till koncession omförsäkringsföretaget i sitt hemland.var underkastat regler som tillgodosågsamma hänsyn. Med hänsyn till de klarlägganden som gjorts i domarna och tillden högre ambitionsnivå som planerna på en inre marknad representerar talar numycket för att harmoniseringen av medlemsländernas försäkringsrörelselagstiftningarkommer att gå snabbare. En möjlig utveckling är att företagsförsäkringar inomett par år kan förmedlas fritt mellan medlemsländerna. När det gäller övrigsakförsäkring och i synnerhet personförsäkring, där bl,a,konsumentskyddsfrågorna är känsligare och de nationella regleringarna mervarierade, bedöms dock en inre marknad vara mer avlägsen. Närdet gäller värdepappersmarknaderna har EG:s arbete inriktats på gemensammaregler för den organiserade handeln med aktier och andra värdepapper avseendet.ex, börsintroduktion,.information till investerare samt kollektivainvesteringar i värdepapper. Vidare arbetar man inom EG på att få till ståndregler om insiderhandel. MellanEFTA och EG har ett informationsutbyte inletts beträffandereglerna för handeln med finansiella tjänster. Detta utbyte omfattar bl,a,reglerna för insiderhandel. ISverige har en utveckling skett mot ökad internationell konkurrensinom den finansiella tjänstesektorn.