prop · GB0314 · 1987-12-31 00:00:00 — oaktat vill samfundet emellertid uttalasill slöd för fängdseslraffkommilléns strävan alt straffvärdet för de rena förmögenhetsbrotlenbör sänkas medan straffvärdet för brott mol den personliga integriteten börsättas högre f. n. Samfundetansluter sig fill förslaget all ersätta uttrycket "synnerlig" med"särskild". iLproniemorianföreslås all'ordet "synnerlig" hänsynslöshet eller råhet, '.byts ul mol"särskild" hänsynslöshet eller råhet. Ändringen skall enligt 48 promemorian uppfattas som"en allmän hänvisning lill domslolama all Prop. 1987/88:14 tillämpa ellnågot mindre restriktivt synsätt när del gäller all kvalificera ell misshandelsbroltsom grovt". instämmer i den ovan anförda uppfattningen atlman i praxis kommil all uppställa alltför stränga krav för atl en misshandelskall bedömas som grov och tillstyrker pä i promemorian anförda skäl denföreslagna ändringen av lagtexten. Isådana fall då uteslutande våldels art varil avgörande för rubriceringen får iallmänhet rättspraxis slöd i det' allmänna rättsmedvetandet. Sä är däremot intefallet då misshandeln, ehuru den inle varil livsfarlig eller medfört svåraskador, likväl uppfattats som särskill hänsynlös men ändå ej . De typsiluationer, i vilka misshandeln framslår som utslag av sådanhänsynslöshet utan all brottet bedömts som grovt pch som beskrivits på sid.37-38 i promemorian, är väl kända för brollmålsjurisler-na. Del är inleovanligt atl drabbade eller personer i dess omgivning vänder sig till åklagarenmed en förfrågan, varför brottet inle bedömts som grovt, exempelvis dä ell gängungdomar oprovoceral slagit ned någon för dem okänd person, då gärningsmannenfortsall all sparka offret som fallit fill marken, då misshariddn förövats motett litet barn eller en värnlös åldring eller då det är fråga om upprepade fallav allvarlig huslmmisshandd. Föreningen har inget all erinra mol den föreslagnalagtekniska lösnirigeri. Delär riödvändigl atl samhället gör en gränsdragning mellan normalgraden avmisshandel och grov misshandel som bättre svarar mot del allmänna rättsmedvetandet.Samhället måsle reagera hårdare mol våldsbrott, särskill när del är fråga om l.ex. oprovocerad misshandel eller när flera tillsammans misshandlar någoneller när man sparkar på "den som redan ligger" eller när misshandelnriktar sig mot den som är väsentligt svagare. Del är också viktigt altdomstolarna verkligen begagnar sig av de möjligheter lagstiftningen ger lillutdömande av påföljder som även beaktar straffets allmänprevenfiva syfte.Sädana möjlighler finns i och för sig redan med nu gällande lyddse av BrB 3:6.Rättspraxis har dock blivit alllför liberal. En lagändring i enlighet medförslaget kan förhoppningsvis medverka till all domstolarna skärper straffenför brott av ifrågavarande slag. Till1986 års inlämnades två motioner om våld på arbetsplat serna. I mofionssvaret framhölls all LO i första hand borde låta undersöka omfattningen och karaktären av våldet pä arbetsplatserna. Vi vill ändå i samband med de föreslagna lagändringama påpeka atl det våld som utövas pä arbetsplalsema gäller människor, som jobbar ensamma sent pä kvällar eller nätter, t. ex. spärrvakter i T-banan, bussförare, bufiks- anställda och väktare och all de som utövar våldet inle sällan uppträder i 49 gäng.Bland exemplifieringarna på grovt våld borde ocksä sådana situatio- Prop.1987/88:14 ner beröras t. ex. i propositionens moliveringslexter. Enbra exemplifiering ges på sid 37 f för aU belysa vilken lyp av våldshandlingarsom borde rubriceras som grov misshandel. Här nämns också sådankvinnomisshandel som upprepas fiera gånger eller pågår under längre fid. Frågaär emellertid varför det just beträffande denna typ av misshandel ska ställas särskilllångtgående krav (upprepning, ), när man tydligen anser allvåldshandling mol den som är fysiskt väsenlligl svagare redan härigenomframstår som verkligt kvalificerad misshandel. Ipromemorian diskuteras också i viss utsträckning straffskalor och val avpåföljder. I det sammanhanget vill vi peka pä de särskilda problem som förnärvarande finns vid lagföring för kvinnomisshandel. Imånga sammanhang, se tex "Ds S 1983:2 Kvinnomisshandel" har framhällitsalt de misshandlade kvinnorna före och under rättegången saml efter det allmannen avtjänat siu fängelsestraff inte får tillräckligt skydd mol all bliuppsökta av mannen och på nyU utsatta för hot och våld. Ellkännbart fängelsestraff är nödvändigt ur allmänprevenliv synpunkt. Samlidigl måsledel finns en möjlighet för män som dömts för kvinnomisshandel all under fängdsefidenfå behandling för de problem som lett lill misshandeln. Eljest finns risk förupprepning av misshandeln efter frigivningen. Dessutom borde finnas möjlighetför domstolen alt utfärda etl straffsanktionerat förbud för mannen alt uppsökaden misshandlade kvinnan. En sådan ordning finns i andra länder och har haftgod effekl. Anställdainom och inom vården, som ska la hand om de misshandladekvinnorna, känner sig ofta maktlösa i nuvarande läge, då myndigheterna inle kanerbjuda de hjälpsökande kvinnorna skydd mol fortsatt misshandel. Denna typ avmisshandel är tyvärr ganska vanlig i det svenska samhället (belägg finns i SCB:soffemndersökningar). Vi anser därför alt LO i sitt remissvar särskill bör laupp denna fräga. Ocksåi denna del har remissutfallet varit övervägande positivt. Från nägra håll har dock påpekats all den föreslagna ändririgeri i princip innebär en kodifiering av den praxis som utvecklats efter den senast gjorda ändring i den aktuella paragrafen. Mot den bakgmnden har 1. o. m. avstyrkt lagförslaget såsom varande obehövligt. Elt flertal remiss instanser har reagerat mot kravet alt den föreslagna kvalifikalionsgmnden begränsats lill intrång i "stadigvarande" bostäder. Remissinstanserna har anfört. Denföreslagna ändringen när det gäller grov stöld är som jag ser del i slort en kodifieringav den praxis som gäller. Jag vill särskilt understryka vad som uttalas ipromemorian nämligen atl exemplen i förslaget lill 8 kap. 4 § inteär vare sig uttömmande eller bindande. Sålunda bör exempelvis en inbrollsslöldi en sommarbostad, som inte sällan är starkt personligt ingripande för den somdrabbas, även framledes kunna bedömas som grov stöld om omständigheterna iövrigt påkallar del. Jaganser emellertid inte att kvalifikalionsgrund för rubriceringen grov stöld börvara atl tillgreppet skett efter inträng i någons stadigvarande bostad. Ordetstadigvarande leder till tolkningssvärigheter. Som exempel på fall där sädansvårighet kan uppkomma kan nämnas atl sommarhus bebos under åreloch/eller under veckosluten. Integritelskränkningen upplevs säkert starkt varesig inbrottet skett i den ena eller andra bostaden. Jag förordar därför allordet stadigvarande utgår. Jaghar ingen erinran mol förslagen, dock atl ullryckel "stadigvarande bostad"möjligen kan ge intryck av all kvalifikafionsgmnden ej skall omfalla exempelvisockså tillfälligt bebodda och enskilt belägna frifidshus, där intrånget urhemfridssynpunkt kan te sig än allvarligare för målsäganden. Hovrättenlillstyrker i huvudsak den föreslagna ändringen men har invändningar motbegränsningen till permanentbosläder. Integritelskränkningen kan nämligen äveni andra fall vara myckel allvarlig. Hovrätten godtar atl en inbrottsstöld vintertidi ett fritidshus som endast används och slår obebott resten av årelbedöms som en icke grov stöld. Sker inbrottet sommarlid när nägon regelbundetvistas i huset bör det emellertid likställas med etl inbrott i en permanenlbosladoch della även om den som bor i huset är borta under en kortare fid. En stöldpå hotellrummet kan för en holellgäsl mänga gånger vara en väl så kränkandeupplevelse som elt inbrott i den egna bostaden. Även i detta fall fär brottetanses så allvarligt, alt del bör bedömas som grov stöld. Tingsrättenkan i allt väsenlligl ansluta sig lill den uppfattning som redovi sas i promemorian all tillgrepp som sker efter intrång i en annans hem innebär en allvarlig kränkning av dennes integritet. Risken för sådana intrång i stöldsyfle bidrar till all skapa en känsla av otrygghet. tingsrättenanser att stölder efter inträng i bosläder i praxis ofta har Prop.1987/88:14 bedömts som grova, finns del ändå, enligl tingsrättens uppfattning,skäl all se över slraffsladgandet. Tingsrättenkan emellertid inte hell godta den föreslagna utformningen av ändringen. Ordet"stadigvarande" utgör en omotiverad begränsning av bestämmelsenstillämpning. Både fritidshus och övernattningslägenheter bör omfattas av delföreslagna tillägget lill exemplifieringen i paragrafens andra stycke. Deflesta människor upplever säkerligen l.ex. etl inbrott i sommarstugan som enallvarlig integritetskränkning. Däremot delar tings-rätlen uppfattningen allhotellrum inle bör falla in under bestämmelsen. Enligl tingsrättens mening kanman heller inte anse ell hotdlmm eller liknande som en bostad. Vidareskulle begreppet "stadigvarande" leda fill vissa tolkningsproblem. Idagens samhälle förekommer inle sällan all människor mer eller mindre permanentbor och arbetar pä olika orter. Förutom daglig pendling förekommer ävenveckopendling. Det skulle leda till svårigheter om domstolen i varje enskiltfall skulle behöva pröva om del objektiva rekvisitet "stadigvarandebostad" är uppfyllt. Till della kommer problemet all utforska om rekvisitetocksä varil täckt av gärningsmannens uppsåt. Påsamma sätt som man när del gäller frägan om misshandel eller grov missharidel inlebör bortse frän skadans omfattning bör man inle heller bortse från vadtillgreppet har avsett. Tillgrepp av egendom av obetydligt värde och ulan särskillaffektionsvärde efter inträng i någons bostad bör i princip inle heller i framlidenrubriceras som grov stöld. Rikspolisstyrelsentillstyrker den föreslagna ändringen i bestämmelsen om grov stöld. Förslagetger dock anledning till det påpekandet all del i motiveringen lill bestämmelsenbör klargöras all också andra stadigvarande bostäder än som finns i lägenhetereller hus ryms under del förtydligande av exemplifieringen som görs ibestämmelsen. Erfarenheterna inom polisarbetet visar all bostäder av permanentkaraktär i , bålar o. d. inte sällan är utsatta brotlsöbjekt. Ocksåsådana bostäder bör ålnjula del förstärkta skydd som gängse bostäder tillerkänns. Belräffandegrov stöld föreslås étt tillägg till 8 käp. 4 § andra stycket enligl vilket det vid bedömande av om stöldbrotl är grovt skall särskill beaktas om tillgreppet skell efter intrång i lägenhet eller hus där någon har sin stadigvarande bostad. Förslaget anknyter lill den ändring som under betydande oenighet (beslöt i enlighet med en reservation lill juslilieulskollets belänkande) vidtog är 1975, då inbrott utmönstrades från den grupp av omständigheter som särskilt, skall beaktas vid bedömandet av stöldbrolts svärhetsgrad. Del är tveksamt i vad mån denna ändring någonsin varil särskill väl förankrad i det allmänna rätts- 52 medvetandet.Den har också lett lill en dubiös praxis, där avgörande vikt Prop. 1987/88:14 kommilatt fästas vid om gärningsmannen förvissat sig om humvida den bostad i vilkenhan inträngt vid tillfället varit befolkad eller inle (jfr NJA 1976 s. 414 därbetydelsen av atl gärningsmannen ringt pä dörren innan ' hanbröt sig in tilldrog sig domstolarnas livliga intresse). Delta synsätt harförtjänstfullt analyserats och kritiserats i promemorian (s. 53 f); del ifrågasättsom inte "den nuvarande ordningen kan framtvinga överväganden fråndomstolens sida vilka lill en del framslår som irrationella" (s. 54). Ävenföljande reflektion är värd all citera: "Del är f.ö. sannolikl inle minsti fall då gärningsmannen har försäkrat sig om alt ingen är hemma vid brottstillfälletsom handlingssättet för det allmänna rällsmedvelandel framstår som särskilthänsynslöst." (s. 53) BRÅfinner argumentationen för den föreslagna ändringen övertygande. BRÅ vill ocksåansluta sig fill vad som understryks i promemorians slutord (s. 55 f), nämligenviklen av atl exemplifieringen i 8 kap. 4 § andra slyckel brottsbalkentillämpas just som en exemplifiering, som varken är uttömmande eller bindande.Den teknik som används i när del gäller gränsdragningen mellan etlbrotts svårhetsgrader medger och kräver nyanserade bedömningar till undvikandeav en alllför schablonmässig' rällstillämpning. Samfundetansluter sig lill del i promemorian redovisade synsättet all intrång i någons hem skall anses som en omständighet som ofta leder lill all en stöld bedöms som grov. ' Detbehov som må föreligga all lyfta fram inlegritelskränkning vid stöld genomintrång i någons hem som en försvärande omständighet bör emellertid kunnatillgodoses genom rättspraxis. Vad somi reservationen lill Ju:s belänkande (JuU1975/76:16) anfördes och då beaktades av majoritet äger alltjämtgiltighet. Rättsfallet NJA 1982:102 är ett bra och åskådliggörande exempelhärpå, vilkel ocksä poängleras i promemorian. Såvittman kan förstå av promemorian skulle del närmast vara den nuvarande lagensförarbeten som lägger hinder i vägen för atl tillräckligt beakta del synsättsom ligger bakom föreliggande lagförslag. Vad lagförslaget närmast synes viljauppnå, nämligen all "neutralisera" uttalanden i förarbetena lillnuvarande lagtext, bör emellertid som nämnts enligl samfundels mening kunnaåstadkommas genom rättspraxis. De i promemorianredovisade övervägandena synes inte övertygande såvitt gäller innebörden av begreppet hem. Del är inle lätt att inse varför fritidshem inle skall omfattas av del nu föreslagna tillägget till exemplifie ringen. I promemorian nämns all den som l.ex. återkommer efter en avslutad semester och finner sitt hem skövlat torde betrakta stölden som grov. Detta är säkerligen riktigt. Det är emellertid inle läll all förstå altinte förhållandet skulle vara motsvarande för den som kommer till sitt fritids hem och finner detta skövlat. Även i det senare fallet bör rimligen gärning en såväl enligl nu gällande lag som enligt föreliggande lagförslag betraktas som grov stöld. Samfundetavstyrker förslaget om exemplifierande tillägg till 8 kap. 4 § Prop. 1987/88:14BrB belräffartde inträng i annans hem såsom varande obehövligt. Därest delföreslagna tillägget lill exemplifieringen likväl skall intagas i lagtexten ärdet enligl samfundels mening olämpligt alt, genom att börja uppräkningen medtillägget, lyfta fram just den där nämnda omständigheten sä starkt somlagförslaget gör. Förbundetdelar uppfattningen att tillgrepp som sker efter intrång i annans hem börbedömas som ell grovt brott. Med del föreslagna filläggel lill 8 kap. 4 §brottsbalken kommer gärningsmannen eventuella vetskap om all ingen fanns ibostaden eller skulle komma dit atl sakna belydelse. Denföreslagna ändringen omfallar enligt promemorian ej fritidshus. Många människorbor regelbundet i sina frifidshus under sommarmå-nadema och ävenperiodvis under andra delar av året. Enligl förbundels uppfattning kanmänniskors integritet ofta kränkas i lika hög grad om de utsätts för elt lillgreppsbrotti sin frilidsfaslighel medan de visias där som vid ell tillgrepp i permanenlbosladen.Dessutom torde känslan av obehag och otrygghet vara stor antingen man kommertill sitt fritidshus en helg för atl bo där eller man kommer hem lill den egnalägenheter eller villan och finner alt tillgrepp skett efter olovligt intrång.Fritidshus bör därför jämställas med annan bostad. Omman i den föreslagna ändringen av 8 kap. 4 § tar bort ordet''stadigvarande'' kommer även nyssnämnda situationer alt läckas in. Tillgreppefter intrång i bostad kommer då normall all bedömas som grovt brott vilkettorde stämma väl överens med allmänhetens uppfattning. Givetvis skall inle allatillgrepp efter olovligt inträngande i bostad eller fritidshus anses som grovaulan del får överlämnas ät rättspraxis alt bestämma när ell dylikt tillgrepp ejbör bedömas som grovt. Föreningenfinner den föreslagna ändringen angelägen. Bostadsinbrotten har ökal - framförallt i tätorterna. Uppklaringsprocenlen är låg. I förarbe tena lill gällande lag lades en avgörande vikt vid frågan huruvida gämings mannen hade anledning all befara all nägon skulle uppehålla sig i bostaden eller komma dit medan stölden pågick. Åklagarna får allt oftare den in vändningen i rätten atl den tilltalade i förväg förvissat sig om atl ingen fanns i bostaden - en invändning som är svår all vederlägga. All en främmande tränger in i bostaden och stjäl innebär alltid en allvarlig kränk ning av den boendes integritet. Inle sällan kommer åklagarna i del vardag liga arbetet i kontakt med målsäganden som lidit psykiska men - ofta med sömnsvårigheter - av en inbrollsslöld. Allmänheten har svårt alt förslå, varför frägan om gärningsmannen antog all ingen var hemma vid brottet skall ha någon belydelse för brottsmbriceringen. Föreningen har inget all erinra mol den lagtekniska lösningen. Samhälletmåsle med större skärpa reagera mot brottslighet där integritets- synpunkter gör sig starkt gällande, l.ex. vid inträng i människors hem. Nuvarande rällstillämpning när del gäller all dra gränsen mellan stöld och grov stöld ger inle i tillräcklig grad ullryck för della. Då känslan av ' trygghetoch säkerhet pä ell allvarligt säll hotas eller då elt handlingssätt framstårsom särskill hänsynslöst fordras enligl det allmänna rättsmedvetandet och urallmänpreventiva hänsyn en handfasthel och konsekvens i straffmätningen. Malmöfingsrätt och har båda särskilt tagit upp frågan om inlede föreslagna lagändringarna kommer alt leda fill en ökad benägenhet all döma lillfängelse och därmed en ökad beläggning pä kriminalvårdsanstallerna. Deföreslagna lagändringarna kan förväntas leda lill alt domstolarna i ökad omfattningkommer atl döma lill fängelse. För grov misshandel är ju påföljden normaltfängelse. Men även när misshandeln inte bedöms som grov är del länkbart allfrihetsstraff kommer atl användas i ökad utsträckning. Isynnerhet med tanke pä de vanligt förekommande misshandelsfallen skulle delvara värdefullt om elt klarläggande kunde ske i denna del i motiven. Ettgenomförande av de nu aktudla förändringarna skulle, såvitt styrelsen kanbedöma, innebära all beläggningen på anstalterna kommer all öka. Ändringen avkriterierna för grov misshandel torde därvid få störst belydelse. Visserligenhar fängelsestraffkommiltén föreslagit införande av böter i straffskalan förnormalgraden av misshandel - vilkel förslaget styrelsen lillslyrkl men kommillénhar ocksä angett all övergången lill bötesstraff skall avse endast en mindredel av misshanddsfallen. Proposition .................................. ............. .... 1 Propositionenshuvudsakliga innehåll ...................... 1 Propositionens lagförslag..................................... ... . 2 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde . 1 Inledning ................................ ..................... .... 3 2 Grov misshandel............................ ........... .... 3 3 Grov stöld .............................................. i........ 7 4 Upprättat lagförslag.......... ... --- .................... . 10 ' 5 Hemställan....................................................... .. 10 6 Beslul............................................. ............ 10 Utdrag ur lagrådetsprotokoll .. 11 Utdrag ur protokoll vidregeringssammanträde .. 12 Bilaga1 Departementspromemorian (Ds Ju 1986:11) Grov miss handel och grov stöld ............................. .. 13 Bilaga 2 Sammanställningav remissyttranden över promemorian 44