prop · GB0350 · 1987-12-31 00:00:00 — Länsbussarna föreslär att i sädana ländär utvecklingen gär raot en alltför- stor, uppsplittring och där uppsplittringenleder till sämre service och/eller högre kostna--der förallmänheten skall regler för beställningscentralernasverksamhet, liknande de som departementet föreslär för storstäderna, kunna införas. AB östgötatrafiken anför i fräga om läraplighetspröv-ningen : Yrkeskunnandet dokuraenteras genom denfemda-garskurs som blivande innehavare av yrkestrafiktillstånd har att genomgå.Det är viktigt att denna utbildning häller god kvalitet. Ett önskemål är, att länshuvudmannenfinge möjlighet att i omedelbar anslutningtill sädan kurs anordna ett särskilt utbildningsavsnitt för taxi- och bussförare.Vad gäller den personliga lämpligheten ärdet önskvärt, med den erfarenhet vi har av bl a skoltransporter, att det sker enfortlöpande omprövning av tillstånden,ex vis vart femte är. Vid denna omprövning börtillständsinnehavarens älder vara tillräckliggrund för att äterkalla trafiktillståndet. Bolaget hänvisar vidare till att samspelredan i dag finns vad gäller anropsstyrd trafik med taxi,kompletteringstrafik och även färdtjänst,"viIket anges fungera bra.En stat lig prövning av beställnings- och uppdragsfunktionen ser därför östgötatrafikeninget behov av. i som avstyrker förslagetom avreglering av taxi anför: Slopandet av den obligatoriska anslutningen till en gemensambeställningscentral för varje trafikområde,kan komma att leda till stora problera ora det blir vanligt Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 att olika taxiägareföredrar att ställa sig utanförbeställningscentralen. Risk finns atttaxis kunder hänvisas till en mängd olika telefonnummer för att nätaxi. Detta kan absolut inte vara kundens intresse. Det är tveksarat om de författningsförslagsom nu redovisats ger taxi bättre förutsättningar attutvecklas och effektiviseras jämfört med nuvarande lagstiftning. Enligt mening borde "ett befriattaxi" endast underkastas lämplighetsprövningen vilken säledesbör behällas och skärpas. I den män nägonreglering därutöver behövs borde det enligt mening endast ha införts möjlighet för länsstyrelsenatt- vid tillståndsgivning förordna om tillhörighettill beställningscentral om och när sä bedöras lärapligt.Detta fordrar ett förtydligande i förslaget till yrkestrafikför-ordning (2 kap 24 §). När det gäller beställningscentraleranför ; För del framstår det somanmärkningsvärt om den organistion som specialiserat sig pä individuella persontransporter (taxi) skall ställas under starkt inflytande av kommuner och länshuvudmannen. Den anledning som i proraeraorian åberopas som viktigast för detta ärhuvudmannens och kommunernas egenskap av stora beställare . Anledningen till att huvudman och kommuner anlitar taxi är att de självainte har möjlighet att billigare ocheffektivare än taxi lösa de smä"personflödena"-. Enligt mening är det närmast besynnerligt att taxi föresläs underordnasig dessa beställare. Dessa beställares inflytande har i departementspromemorian föreslagits utformas bl a som delägarskap fränkommuner och länshuvudraän i beställningscentra"'-erna. I som bestårav åtta komrauner finns ätskilliga beställningscentralerfördelade inom länets 30 trafikområden.Dessa beställningscentraler har upprättats efter överläggningar raellan berörd koraraun, lokala taxiföreningar,taxiförbundet i länet och länsstyrelsen.Dessutora har ekonomiska bidrag till vissa investeringar ikommunikationsutrustning utgått till beställningscentralerna genom och kommunernas försorg. Till följdhärav har ocksä länsstyrelsenförraätt beställningscentralerna att begränsa frarakör-ningsavgiftentill alla platser inora hela trafikora-rädet. Det enda som förnärvarande kan äventyra dessa begränsade framkörningsavgifter och därför missgynnarkonsumenten är () anvisningar rörande taxameters funktion (TSVFS 1984:19), Där framgärbl a Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 att taxaraeter numera inte fär vara sä konstruerad att räkneverket förersättningens bestämmande gäratt stoppa vid den sumraa som utgörmaximerad framkörningsavgift om denna uppnäs. Länsstyrelsenhar påtalat denna brist hos TSV ochTransporträdet (TPR), Frän TPR har kommit en snabb och positiv reaktion. TSVhar emellertid - sävitt är känt - inte ännu tillmötesgått kravet ävenora frägan är under övervägande vid verket. Länsstyrelsenkan därför inte underlåta att påtala dessa minst sagt besynnerliga hinder somcentralt utformas utan kontakt med dem sora verkar i glesbygd. Beställningscentraler i ett sä ytstort länsom består oftast av endast 3-8 bilar. Enligt mening är dessa "smä" beställningscentraler den yttersta förutsättningen för den goda transportservice sora erbjuds i länets glesbygder. När man i departementspromemorian lyfter fram regionala beställningscentraler (länsbeställningscentraler) sora dendefinitiva lösningen pä en total och effektiv samordning mäste länsstyrelsenvärja sig för dessa - mindre verklighetsnära - omdöraen. I den raåndeparteraentspromemorian sälf;des förutsätter delägarskap i den regionala beställningscentralen av kommuner och länshuvudman och att taxitrafikutövaren alltid skall vara helt underordnad denna'iuppdragsförmedling för all sin verksamhet är det bestämda uppfattning att de liberaliseringssträvanden sora framhållssom viktiga aldrig kommer att fä genomslag. Man har skäl befara attde initiativ och idéer som behövs för att framförallt lösaglesbygdens persontrafik koramer att företasbara pä den grunden att investeringar frän huvudmannens sida mäste förräntas. Risken är säledes stor att nackdelarna enbart drabbar länets glesbygd. Mot en inriktning till inrättande av endast regional beställningscentral (länsbeställningscentral) utan komplement av dessa smä beställningscentraleri trafikområdena talar i värt ytstora länförutora behoven av lokalkänne-dora ävenden oraständigheten att kundernastelefonsamtal kommer att bli dyra (i stora delar av länet skulle t ex högstaavgiftsklass i teletaxan gälla för dessa saratal eftersom lokaltaxan endast omfattar avständ upp till ) samt - vilket inte skallunderskattas - det psykologiskt orimliga i att människor skall behöva ringa till en ort 10-tals milbort för att beställa en taxi som i glesbygd befinner sig nästgärds, dvs nägon halvmil bort. Det s"iiulle t ex innebära att de som bor i mäste ringa till föratt beställa sin taxi. vill därför bestänt avvisa tanken om att pä sikt endast regionala beställningscentraler skall upprättas . Angäende taxesättningen anförlänsstyrelsen slutligen: Utgängspunkten i proraeraorian attkoraraunerna och länshuvudmannen skall kunna tainitiativ till att själv be- Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 stäraraa taxa för att därigenomfä ekonomiskt ansvar även för icke sarahällsbetalda resor kan inte godtas. Enligt länsstyrelsens-mening är det - med hänsyn till komraunernas i länet och länshuvudmannensekonomiska situation -. inte rimligt att utövaansvaret i denna del. Det är dessutora principiellt olyckligtom effektiviseringsät-gärder inom näringen uteblir bara pä den grunden att primär- och sekundärkoramunala intressen pä detta satt färett dominerande inflytande. Med hänsyndessutom till att ideér om hur en taxitjänst ser ut i olika.situationer och frägan om vad den ärvärd just den utförsät kunden, sällan passar in i regelverk hos offentliga organ är det olyckligt ora värderingen av tjänsten skall göras i sädanaorgan. Behov av samhällsmedverkanvid en avreglering Remissinstanserna instämraeri allt väsentligt raed vad som föresläs ipromemorian, näraligen; Samhället bör hälla en vissberedskap inför avregleringen, i första hand föratt säkerställa beställnings- och uppdragsverksamheten.Denna beredskap förutsätts ävila trafikhuvudmännen genom ändringi lagen (1978:438) om huvudmannaskap förviss kollektiv persontrafik. Kommuner' och landsting har ett direkt intresse avatt samhällsbetalda körningar fungerar bra till låga kostnader. Genom avtal kan även allmänhetenstillgäng till taxi säkerställas.Upphandlingen av samhällsbetalda körningar börsamordnas. Några remissinstanser, däribland , har dock ansett det nödvändigt med enytterligare precisering av trafikhuvudraännensansvar. hyser stora farhågor förtrafikhuvudmannens roll. Taxi fär ett mycketoförmånligt utgångsläge i viktiga förhandlingar. Transporträdet anser det inte vara lämpligt att låtatrafikhuvudmannen ha ett legalt ansvar förtaxibranschen. En väl fungerande färdtjänsttillsammans med en bra bostad, arbete och meningsfull fritid är nödvändiga förutsättningar föratt socialtjänstlagens intentioner om jämlikhet i levnadsvillkor och aktivt deltagande i samhällslivet skall kunna förverkligas för personer med funktionshinder. Färdtjänsten harunder det byggts ut kraftigt i landets komrauner. 1986 fannsdet 360 000 färdtjänstberättigade i landet vilket raotsvarar4,av landets befolkning. avde färdtjänstberättigade är 65 är och äldre. De färdtjänst-berättigadeföretog är 1985 nästan15 milj enkelresor med färdtjänst, huvudparten av dessa skedde raed taxi. De samhällsbetalda resorna, där färdtjänstresorna utgör den dominerande delen stär ocksåför drygt hälften av taxis Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 saralade intäkter.Det förekoraraer eraellertid avsevärda ' skillnader mellan landets kommuner när det gällerfärdtjänstens servicenivå och kvalitet. Kommunernas reglerbeträf fande. antalet tillåtna resor, t-.llätenreslängd, taxornas utforraning samtegenavgiftens storlek skiljer sig väsentligtfrän koraraun till koraraun. Tillgängen till specialfordon varierar ocksä, i några kommunersaknas de helt. Inom pägär ett arbete med att analysera dessamellankommunala skillnader samt effekten av statsbidraget. finner raot ovanstående bakgrund det beklagligt att utredningen inte itillräcklig orafattning belyst enframtida avreglerings konsekvenser förfärdtjänsten och färdtjänstberättigade, särskilt förden grupp handikappade som är heltberoende av färdtjänsten för sitt dagliga liv; Utredningens förslaginnebär en övergäng frän en offentligrättslig till en civilrättslig reglering av taxi. Det blir nu kommunernasuppgift att i avtal raed taxiföretagenreglera bl a färdtjänstens villkor och service nivä.Enligt mening ställerdetta stora krav pä engagemang och kunnande frän koraraunernas sida. Den fortsatta utvecklingen avfärdtjänsten raäste istället leda till en kvalitetshöjning samt att olikheterna mellan kommunerna utjämnas. Fördetta krävs vissa grundläggande förutsättningar. Statsmakterna måsteenligt raening försäkra sig ora att landets färdtjänstberättigade fären färdtjänst som i service och kvalitet uppfyller intentionerna i socialtjänstlagen. Det innebär bl a att kommunerna i avtal reglerar beställnings- och uppdragsförmedlingarna sä att det är möjligt attanlita taxi och specialfordon pä ett enkeltoch flexibelt sätt. Fordon raäste finnas tillgängligaalla tider pä dygnet och i alla delar avkoinmunen. Specialfordon raäste finnastillgängliga i landets samtligakorarauner. I de fall mer än en beställningscentral kommer att finnas i trafikområdet mästeen samordning ske sä att de färdtjänstberättigade bara behöverringa ett telefonnummer. Taxehöjningar fär inte bli av en sädan omfattning att det blir ekonoraiskt omöjligt förde färdtjänstberättigade att åka taxi eller specialfordon. Pensionärs- och handikapporganisationerna mäste ges en reell möjlighet att kunna vara med och påverkade avtal ora färdtjänsten, som sluts mellan kommunerna och taxibolagen. Ett klart ställningstagande till den föreslagna statliga avregleringen kan inte göras utan att en djupare analys görs av vilka effekter förslaget kan fä för landets ca 360 000 färdtjänstberättigade.Pä central nivä kommer det att krävas en effektiv uppföljning avutvecklingeninora orarädet. Särskild uppraärksamhetmäste ägnas ät taxeutveck--lingen, färdtjänsten iglesbygderna samt att analysera förutsättningarna att genom statsbidraget ytterligare Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 stimulera utvecklingen av färdtjänsten i enlighet raed vad somangivits ovan. Lagen om allmänförsäkring ändrades i är sä att detblivit möjligt för en försäkringskassa att korama överens med en koraraun eller en landstingskommun oraatt ersätta kommunens kostnader för ätgärder sora kan beräknasleda till att kassans utgifter för sjukresorminskar. Den nya ersättnigsmöjligheten avser i första hand sjukresor med färdtjänst. Avsikten äratt sjukresekostnaderna skall kunna reduceras när färdtjänsten kan utnyttjas för sjukresoreftersom det finns förutsättningar till samäkningsvinster i mänga fall. J'ven när det gäller sjukresor med taxi i övrigt finns naturligtvis skäl för samordningoch för att stiraulera samäkning ärkarensbeloppet differentierat. Möjligheternaatt göra samäkningsvinster och pä sä sätt begränsa försäkringskassornas utgifter för sjukresor ärberoende av väl fungerande bestSllningscentraler.Bristen pä sådana centraler med uppgift att samordna resor säväl inom som över komraun-gränsernavar enligt sjukreseutredningen ett av hindren mot en effektiv samordning. Motdenna bakgrund är det enligt riksförsäkringsverketsmening väsentligt att kommunerna i de avtalom färdtjänst ra ra som sluts med taxi skapar goda förutsättningar för saraordning. I varje särskilt fall börövervägas hur behovet av anslutning till en beställningscentral med uppgift att bl a samordna desarahällsbetalda resorna skalltillgodoses. I promemorian sägs att itransporträdets (TPR;s) uppgifter bör ingå att ta deinitiativ som avregleringen kan ge anledning till. TPR skall ocksä allmänt följa utvecklingen inom taxinäringen. Enligt mening bör TPR vid denna uppföljning särskilt uppmärksararaa i vilken utsträckning raöjligheternatill samordning tas tillvara. Om uppföljningenger anledning därtill, bör den i promemorian anvisade möjligheten att åstadkommaen effektiv saraordning genora en anpassning av statsbidragsreglerna övervägas. Transporträdet anseratt det är något oklart vad sora i förslagetavses med THMs ansvarsförhållanden. Det ligger nära tillhands att ge de enskilda kommunerna det primäraansvaret för taxitrafiken, sora är en del av kollektivtrafiken. THM kan dä i linje härraedges det överordnade ansvaret. Genom ett sädant förfarandeskulle eraellertid en nyreglering ske sora ger THM ytterligare maktbefogenheteroch en ny myndighetsfunktion. I sak befaras att THMs incitament för att ansvara förtaxitrafiken är för svaga för att THM bör ges det föreslagnaansvaret. Vidare torde den föreslagnalinjen kollidera raed promemorians huvudtanker om konkurrens, effektivitet,god kundservice och företagsekonomisk frihet. TPR anserdet därför inte vara lämpligt att låta THM ha någotlegalt ansvar för taxibranschen. En annan sak är att samhälleti kraft av att vara stor kund till taxi Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 1987/88:50 Bilaga 1.16 givetvis kommer att kunna ställa krav pä branschen och därigenom fäinflytande över denna. TPR anser vidare att sedan avregleringen införts, överallt föreligger inga skälför att sarahället, vare sig genora kommuner eller THM, direktskall föreskrivas nägot legalt ansvar för taxibranschen. Kommuner och landsting har ett allmänt ansvar föratt taxitrafiken fungerar inom sitt respektive verksamhetsoraräde. Det har i förslagetbl a förespråkats att THM bör fä ett operativt ansvar fÖrsamordning och upphandling av betydande delar av de samhällsbetalda resorna inom länet. Dessa upphandlingar kan göras antingen av komraunen, eller THM.TPR anser att frägan om vem sora skall sköta upphandlingarna bör lämnas ät parterna att avgöra pä . det regionala planet. Upphandlingen torde normaltavse tjänster frän en beställningscentral,I linje med vad ovan sagts, särat medbeaktande av att samhället blir en raycket stor kund tilltaxi och därigenom avtalsvägen torde kunna bevaka sina intressen, bör branschen i möjligastemän lämnas frihet att självt utvecklasin framtid. NO ser det som en fördelatt komrauner och andra samhälleligaorgan, efter en statlig avreglering av yrkestrafiken raed lätta personfordon, kan '.tiraulera och dranytta av konkurrensen vid återkommande anbudstävlingar i enlighet med gällande principer i offentliga,upphandlingsregler.Vid sidan av priset är, liksora för alla köpare,faktorer som service och kvalitet betydelsefulla för upphandlarna. Kraven pä god service och bra service och bra kvalitet i förening raed ett lagt pris för de sarahällsbetaldatransporterna tillgodoses genom att dessa frägor vägs in vid bedömningen av lämnadeanbud. Upphandlande organ böri sina anspråk pä samordning hälla dörarna öppnaför alternativa lösningar. Avtalen bör inte omfatta alltför länga tider. En lämpligtidsrymd synes kunna ligga i intervallet 3-5 är. en beställningscentral ges ensararätt att samordna alla samhälls-, betalda transporter, fraraförallt under en längretid, kan framväxten av alternativ som utgör en effektivitetsfrämjande konkurrens hindras. Det färinte bli sä i praktiken att detkonkurrenshinder som ligger i den statliga regleringen ersätts av exempelvis pä komraunalt häll uppbyggda konkurrenshinder beträffande etablering, priser ra m. Att länstrafikhuvudmännentilläggs ett ansvar för trafikförsörjningen börinte heller ges en alltför omfattande tolkning, t ex sä att huvudmännenpåtar sig ett ekonomiskt ansvar avtyp subventioner till beställningscentraler eller underskottstäckning av taxitrafik. Statskontoret menar att länshuvudmännen kan förväntas - isynnerhet om de fär möjlighet att avgöra när avregleringen skall införas- fä ett stort inflytande över hur motparten organiserar sin beställnings- och trafik- 41 1987/88. Kontoret anser att varje reglering rörande detta anbuds- och förhandlingsförfarandeinnebär ett allvarligt åsidosättande avden eftersträvade företagsekonoraiska friheten och därför bör undvikas, anser att kommunernabör ges ett större inflytande överbeställningscentralernas verksamhet. LO anger att det torde finnas starka ".käl att noga följautvecklingen vad gäller tillgänglighet och priser för privatresor med taxi. Risker föreliggeratt servicen i glesbygder och samhällensytterområden fär uppleva en försämrad service. För att motverka detta torde det varamöjligt att kommunerna som en del avsina transportavtal med taxiföretagen ställer villkor ora tillgänglighet och priser förtaxitransporter inom vissa områden. Avregleringen förutsätter enligt rapporten att landstingen ochkommunerna, istället för sora staten, sarafällt tar päsig ett allraänt övergripande ansvar för en godtaxiservice också för allmänhetens resor. Syftet raed dettaansvar pä lokal och regional nivä skulle vara att skapa rimliga garantier för att taxitrafiken kan upprätthällas. Förbundsstyrelsen har förståelse för det förslagtill lagreglering som föresläs. Det ger huvudmännen detyttersta ansvaret för att ocksä dessa transporter fungerar. Det ger landstingenoch koraraunerna möjlighet att utforma långsiktiga mälför taxitrafiken. Ara-bitionsniväerna koramer därmedatt kunna anpassas till de skiftande förhällanden som rader i olika delar av landet.Saratidigt ger lagförslaget ökade förutsättningar att finna integreringsmöjligheter raellan taxitrafik och övrig kollektivtrafik länet. Lagen bör dock geutrymme för länshuvudmännen att efter överenskommelse med en eller flera kommuner överlåta det övergripande ansvaret pä priraärkoramunerna. Parterna kan pä sä sätt allt efter rådandeförhällanden själva bestämraa omfattningen av och tyngdpunkten i ansvaret. Enligt nuvarande lydelse av lagen om huvudmannaskap för viss kollektiv persontrafik skall i varje län finnas en huvudman som ansvarar för kollektivtrafiken pä väg vad gäller linjetrafik. Denna huvudman är . I de-parteraentsproraemorian hargjorts ett tillägg av innehåll att huvudmannen också skall ha ansvaret för taxitrafik. Det framgärinte närmare av promemorian hur dettaansvar i realiteten skall kunna utövas. Frägan har inte reglerats i de författningsförslagsom nu framlagts, vilket medför oklarhet.I promemorian har antytts att samarbete landsting-kommuner-taxi skall kun- Prop.1987/88:50 Bilaga 1.16 na ske under hand genora frivilliga överenskoramelser och avtal. ärinte helt säker pä att detta i praktiken kommer att kunna genomföras sä lätt sora förutsattsi proraeraorian. Sålunda har bl a angetts att trafikhuvudmannenskall kunna åläggas att utarbeta en plan förhur beställningstrafiken för taxi skall vara organiserad i länet, vilket kan komma att stöta pä svärigheter. När det gäller förhållandena i skiljer sig dessa i viss män frän förhållandena i övriga landet såtillvidaatt landstingen i andra län är ganska sraä som köpare av taxitjänster,I är beloppsmässigt enmycket stor taxikund genom färdtjänst och primärkoraraunaluppdragsupphandling även ora de samhällsbetalda resorna bara uppgår till av taxis totala omslutning. Eftersom intresse av och inflytande pä taxiverksamheten ärsä stort i är kommunernasdirekta hantering av taxifrä'3or imotsvarande mån begränsad. Upphandling av exempelvis skolskjutsar orabesörjes av koramunerna pä skolförvaltningsnivä till priser sora kan betecknas som listpriser. samband raed sädana beställningar beakta övergripandetrafikpolitiska mäl torde vara svart. Det kommer därför - speciellt i - att finnas stort behov av samverkan mellankoraraunerna och trafikhuvudmannen () för att bevaka att taxiförsörjningenunder lägtrafik upprätthälls, attframkörningsavgif terna inte blirorimliga i glesbygd och i lägtrafik,att beställningsfunktionen fungerar osv. Vadsora i andra län kan bevakas av kommunerna direktmäste i troligen ombesörjasunder nära medverkan avlandstingskomraunala organ, speciellt som torde fä ett mycket stort inflytande pä taxesättningen.Detta ställer nya krav pä samverkan mellan primärkoramun-er och landsting. För att kommunerna skall ha praktiskamöjligheter att spela sin tänkta roll vid en avreglering av taxi mäste raan ha en förhandlingsdugligraotpart. delar helt utredningensståndpunkt att den s k hotbild nr 2inte är orealistisk. Denna innebär att en följdav avregleringen kan bli en splittring av branschen (allas krig mot alla). Enofta framförd farhåga frän vissa avStockholms grannkomrauner är att deras oraråden kan utarmas pä taxibilar om trafikområdena försvinner. Ocksä dennarisk ingär i nämnda hotbild. understryker vikten avatt kommunerna vid avtal om taxitjänsterväljer sädana seriösataxiföretag och sammanslutningar äv taxiägaresom har reella raöjligheter att pä sikt hällaen prisnivå som ger en rimlig servicegrad.Dessa tvä komponenter har, som utredningenockså påpekar, ett starkt saraband med varandra. Prop.1987/88: 50 Bilaga 1.16 Som framhålls iproraeraorian är det,angeläget att ett säkerställande av beställningsfunktionenkan ske vid en avreglering av taxi. Vad gällerdenna fräga har i proraeraorian förordats alternativ II som i huvudsak innebär att komraunen har ansvaret föratt sä sker. Trafikhuvud-raannen bedöms där vara lämplig att handha det övergripande ansvaret för tryggandetav försörjningen raed taxitjänster. delar den i proraeraorian fraraförda uppfattningen att kommunernas vilja tillengagemang utgör en väsentlig förutsättning fören avreglering av branschen. Kommunerna börsålunda aktivt verka för en frivillig saraverkan mellan taxiägarna. Att fastställataxor inom glesbygden bör t ex inte ankomma pä kommunerna. Föratt tillgodose behovet av taxiservice inom hela kommunen och med tanke pä framförallt förhållandena inom glesbygden börfrägor rörande exempelvis utehällande avfordon kunna regleras via kommunernas kontraktsförhållanden med taxiägarna. Det yttersta ansvaret för saraordning börligga pä branschen själv vilket ansvar bör komma till uttryck i yrkestrafiklagstiftningen. delar därmed inte utredningens förslagrörande trafikhuvudraännens ansvar församordningen. Som framgår av yttrande av avstyrks förslaget i denna del ocksåav bolaget. i framhålleratt det i promemorian betonas att kommuner och landsting mäste ta sitt ansvar för trafikförsörjning och taxis beställningsverksamhet,bl a dä avtalen om de samhällsstödda resornaträffas. instäm-Tieri denna uppfattning.