prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Råden avses leda till att störredelen av den bensin som avdunstar vid olika omlastningar avbensin vid transporten från raffinaderierna till länkning i personbilaråtervinns. Även vid en stor del av bensinstationerna kommer kolväteåtervinningatt ske när bilarna tankas. Tabell4.7 Hittillsvarande utsläpp och förväntad utveckling av utsläppen avflyktiga Prnn 1987/88 85 kolväten, exkl. metan, frän mänsklig verksamhet i vid oförändrademiljökrav ' Väglrafiken Övrig samfärdsel EnergiproduktionIndustriprocesser m, m. Bensinhantering Övriga källor Summa 466 350 307 Källa: Aktionsplan '87, Det finns inte något närmare underlag föratt bedöma hur kolväteutsläppen kommer att utvecklas i , Nägra länder hargjort upp planer för att minska utsläppen, , räknar med att deras utsläpp skall minska med 40-.50% till är1995, Frågan om kolväteutsläpp har tagits upp i förhandlingarnainom luftföroreningskonventionen i . Risken för att höga halter av ozon skall uppstå till följdav kväveoxid-och kolväteutsläpp är störst under långvariga högtryck.Höga halter av ozon i luften över förekommer under våren och sommarennär förorenad luft transporteras hit från kontinenten. Ozonbildning sker även isödra . Eftersom fotokemiska oxidanter är sekundärt bildadeföreningar, uppträder de högsta halterna på ett visst avstånd frånutsläppsomrädena. Halterna på landsbygden kan därför vara lika höga eller t, o,m, högre än i tätorterna. Halterna i är ungefär lika höga som iCentraleuropa, Kunskaperna om hur ozon sprids och deponeras är emellertid intelika stora som beträffande t, ex, svavelföreningar. De beräkningar och mätningarsom har gjorts antyder emellertid att spridningen är likartad, 4.3 Hälso- och miljöeffekter Luftföroreningarnas hälso- och miljöeffekter har dels enstorskalig, dels en lokal dimension. Vissa föroreningar ger effekter över storaområden. Hit hör t, ex, försurande ämnen, såsom svaveldioxid och kväveoxidermen också föroreningar med global spridning och effekt, såsom koldioxid. Denlokala dimensionen omfattar de effekter som orsakas av höga koncentrationereller belastningar av föroreningar som ger skador eller störningar närautsläppskällan. Hit hör många kolväten och partiklar frän trafik. Ävensvaveldioxid och kväveoxider medverkar till de lokalt uppkomna störningarna.De lokala störningarna är vanligast i våra tätorter. Tätortsmiljön påverkasemellertid även av långväga transporterade föroreningar, så som t, ex,fotokemiska oxidanter, varav ozon är viktigast. Förutom påverkan pä hälsa och miljö orsakar utsläppen avfrämst svaveldioxid och kväveoxider söndervittring av byggnader, monument och andra kulturminnen samt korrosion av metallkonstruktioner, såväl i 98 luften som i marken och vattnet. Hälsoeffekter Prop, 1987/88:85 Luftföroreningar kan påverka människors hälsa direkt genominandning av föroreningar och dess omvandlingsprodukter. De kan dessutompåverka människors hälsa indirekt genom att t, ex, försurningen kan orsakahöjda metallhalter i dricksvatten och andra livsmedel. Flera föroreningar orsakar direkta hälsoeffekter.Hälsoeffekterna beror till stor del pä hur hög och långvarig exponeringen är.Hälsoeffekter pä grund av luftföroreningar är därför vanligast i tätorter.Utsläppen sker här ofta i eller nära de miljöer där människor vistas.Utspädningen kan vara mindre än på andra ställen pä giund av att husen bildarvindskydd. Vägtrafikens utsläpp är särskilt betydelsefulla. De ämnen som ärviktiga i detta sammanhang är kväveoxider, kolväten samt deras omvandlingsprodukteroch partiklar, 1 en normal tätortskärna bidrar bilavgaserna med tillutsläppen av kolväten och kväveoxider och till av stoftutsläppen, Igatumiljö har bilarnas utsläpp ännu större betydelse. Kväveoxider påverkar i huvudsak andningsorganen. Högahalter av kvävedioxid i luften verkar retande på slemhinnor och anses ökamottagligheten för infektioner samt medföra ökad risk för effekter av andraluftföroreningar. Rökare, astmatiker, barn och äldre är särskilt utsatta. Ozonpåverkar andningsorganen på ett delvis likartat sätt som kvävedioxid ochsvaveldioxid. Kolväten förekommer i ett vitt spektrum av former iluften. Dessa har sinsemellan olika och i viss mån ofullständigt kändahälsoeffekter. Flera former har i vissa koncentrationer visat sig hacancerframkallande egenskaper. Andra kan under vissa förutsättningar påverkadet centrala nervsystemet, irritera slemhinnorna i framför allt ögon och övreluftvägar samt ge upphov till dålig lukt i omgivningen. Kolväten kan ävenomvandlas i luften, ofta under inverkan av solljus. Denna omvandling kanmedföra att kolvätenas reaktionsbenägenhet ökar och kan därför göra dem ännuallvarligare från hälsosynpunkt,. Partiklar i tätortsluft härrör till stor del frånvägtrafikens dieseldrivna fordon. De består till största delen av sot.organiska föreningar samt olika metaller. Partiklarnas förmåga att bära ämnensom kan ge allvarliga hälsoeffekter gör dem speciellt viktiga för tätorternasmiljöproblem. Partiklar kan, delvis beroende på de ämnen som är fästa vid derasyta bidra till andningssvårigheter och ökande infektionsrisker samt cancer. Vägtrafiken, främst bensindrivna bilar som inte harkatalytisk avgasrening, ger upphov till stora utsläpp av kolmonoxid.Kolmonoxid har en stark tendens att fästa vid blodets hemoglobin och blockeradess förmåga att ta upp och transportera syre. Kolmonoxid kan härigenom orsakanedsatt prestationsförmåga, huvudvärk och risk för komplikationer i hjärtatsfunktion. Speciellt känsliga är personer med hjärt- och kärlsjukdomar. Svaveldioxidutsläpphärrör främst frän förbränning av fossila bränslen för t, ex, energiproduktion. Svaveldioxid påverkar i huvudsak andningsor ganen. Om man är utsatt för höga halter av denna förorening , ökar risken för kronisk bronkit och luftvägsinfektioner. Exempel från storstäder visar att mycket höga halter kan leda till akut överdöd lighet i lung- och luftvägssjukdomar, "" har i sift betänkande (SOU 1984:67) Canceruppskat- Prop. 1987/88:85 tat att mellan 100 och 1 000 cancerfall uppstår varjeår på grund av luftföroreningar, varav av betydande del på grund av bilavgaseri kombination med rökning. Tätorternas höga halter av föroreningar tros vara enbidragande orsak till att livslängden är något kortare i tätorterna än pålandsbygden. Speciellt känsliga grupper är astmatiker, barn och rökare. Detriktvärdet som en arbetsgrupp inom () rekommenderatför kvävedioxid i luften överskrids i vissa tätorter vid gator medomfaftande trafik. kartlägger inomprojektområdet Luftföroreningar i tätortsmiljö förekomst och hälsoeffekter avolika föroreningar i tätorterna. På grund av att halterna av fotokemiskaoxidanter, främst ozon, kan vara mycket höga, kan den lokalaomvandlingen av kolväten i tätortsluften fä en stor betydelse för människornashälsa. Flera kolväten och deras omvandlingsprodukter har uppmätts i halter somökar riskerna för cancer. Mätningar av partikelhalter vid gator med myckettrafik har visat att stofthalter som kan medföra andningssvårigheter ochslemhinneretningar är vanligt förekommande. Halterna av svaveldioxid liggerdock i allmänhet under de riktvärden som har rekommenderat medhänsyn till hälsoeffekterna. Luftföroreningarnas indirekta hälsoeffekter orsakas främstav utsläpp av försurande ämnen. Genom att yt- och grundvatten försuras, kommervattnets ökade vittrings- och korrosionsförmäga att leda till ökademetallhalter i sjöar, vattendrag och grundvatten. Detta har lett till ökadehalter av kvicksilver i insjöfisk, även frän sjöar som inte har utsattsför,direkta förorenande utsläpp. Metaller mobiliseras och tas lätt upp i t, ex,fisk och jordbruksgrödor och medför att människans metallintag ökar. Försurningenhar även bidragit till så låga pH-värden i jordbruksmark i en del områden, attrisken för ökat upptag av kadmium är överhängande. Förhöjda halter av metalleri föda och dricksvatten kan medföra vitt skilda hälsoeffekter, alltifrånmagbesvär och diarréer till kroniska njursjukdomar och skador på det centralanervsystemet. Luftföroreningarnas effekter på miljön hänger främstsamman med deras storskaliga spridning. De beror då pä generellt förhöjdahalter eller ökat nedfall av föroreningar. Lokalt betingade miljöeffekteruppstår dock i närheten av stora utsläpp. Höga halter av luftföroreningar, såsom svaveldioxid,kväveoxider och fotokemiska oxidanter, främst ozon, kan orsaka skador på skog, jord bruksgröda och annan vegetation. Effekter som barravfall pä träd, främst gran, och fläckskador på spenat har observerats. Höga ozonhalter har visats inverka påjordbruksskördarnas storlek, kvalitet och näringsvärde, I har luftföroreningsbetingade jordbruksskador av uppskattats till 50-I50milj, kr, . Halter som orsakar skador före kommer tillfälligt, under s, k, luftföroreningsepisoder, då starkt förorenade luftmassor kommer in över . Även i närheten av stora utsläppskäl- 100 loroch i större tätorter kan luftföroreningar förekomma i sådana halter att Prop.1987/88:85 skador på vegetation uppstår. Känsligast för luftföroreningar ochförsurning är lavar. Flera studier har visat att endast ett fåtal lavarter ochibland inga alls kan leva i tätorter med höga halter luftföroreningar. Fleralavarter, som inte var ovanliga för 20 till , har antingenhelt försvunnit eller blivit mycket ovanliga och upphört att växa och förökasig, Nägra arter finns endast kvar i inre i områden med mycket lågaföroreningshalter. Nedfalletav försurande ämnen har medfört en smygande och långtgående försurning avmarken. Effekterna av denna förändring kan förbli osynliga under mänga är föratt plötsligt ge upphov till tydliga och allvarliga störningar, säsom skador päträd. Risken för sådana plötsliga förändringar är störst när miljön utsätts förandra påfrestningar, som t, ex, extrema klimatförhållanden. De senaste årensforskning har visat att surhetsgraden har ökat två till tio gånger och attförändringarna har kunnat konstateras ned till en meters djup. Markförsurningenhar lett till avsevärda minskningar av markens kalcium- och magnesiuminnehålloch därmed en försämring av markens motståndskraft mot fortsatt försurning.Vissa ämnen, som har varit hårt bundna till markpartiklar, har böljatfrigöras. Det gäller främst aluminium och vissa tungmetaller, som visats varagiftiga för växter och kan följa med markvattnet till grund- eller ytvattnetoch ge effekter även där. Det tar mycket läng tid för marken att repareraförsurningsskador. En del av de markförändringar som har skett kommer aldrigkunna återställas,även om nedfallet av försurande ämnen upphör. Omfattandeundersökningar har visat att dessa skadetyper är vanligast i södra ochsydvästra och avtar successivt mot norr. Detallt störte nedfallet av kväveföreningar, som bl, a, släpps ut frän trafiken,förbränningsanläggningar och vid stallgödselhantering i jordbruket, medför attallt fler skogsmarker i blir kvävemättade. Det innebär attkvävetillförseln överstiger skogens behov. Vid kvävemättnad ökarmarkförsurningen och läckaget av näringsämnen kraftigt. Kvävemättnaden ansesinnebära att skogen blir känsligare för frost och insektsangrepp och attnäringsbalansen störs. Växter som gynnas av kväve ökar i antal och tillväxt,vilket leder till en utarmning av med utslagning av mänga känsliga ochskyddsvärda arter som följd. Försurningenseffekter på sjöar och vattendrag är välkända. Det stora nedfallet av försurandeämnen leder till en fortsatt ökad försurning av sjöar och vattendrag. Det suravattnet orsakar fysiologiska störningar hos fisk och andra vattenorganismer.Det sura markvattnet för med sig en ökad mängd lösta metaller till sjöarna.Aluminium kan bilda fällningar pä fiskars gälar och orsaka fiskdöd, 1 förstahand störs organismernas reproduktion. När hela artgrupper slås ut förändraskonkurrensförhållandena och ger indirekta effekter genom hela ekosystemet.Förutom effekter av aluminium har höjda halter kvicksilver konstaterats i bl,a, gädda i många sjöar. Detta trots att sjöarna aldrig har utsatts för någrautsläpp av kvicksilver. Är1986 uppskattades antalet försurade sjöar till ca 21 500, Ca 15000 av dessa bedöms ha försurats direkt på grund av luftföroreningar. Antalet gravt försurade sjöar har tack vare kalkningsinsatser minskat från ca 4500 101 fill ca 1 800 år1986, Generellt sett är sjöarna mer försurade i södra , 1987/88:85 än inorra , har man dock upptäckt omfattande skador pärinnande vatten i fjälltrakterna. Skadorna tros orsakas av stötvis belastningmed surt vatten som förekommer vid snösmältningen och kraftiga regn. Denminskning av svavelnedfallet som är att vänta under det kommande decennietbedöms leda till att ca 4500 försurade sjöar kan bli återställda även utankalkning. Flertalet av dessa sjöar är små. Många av de större sjöarna förblirförsurade även efter en relativt kraftig minskning av nedfallet. Omförsurningen skall motverkas, kommer det att vara nödvändigt med fortsattkalkning av dessa under åtskilliga år, Kalkningen är dock ingen slutlig lösningpå problemet. Sambandenmellan luftföroreningEir och skogsskador av den typ som har brett ut sigöver är inte fullständigt klarlagda. Det finns emellertid mångaindicier på att luftföroreningarna spelar en stor roll som stressfaktor förskogen. Vissa kombinationer av klimat och luftföroreningar tycks utlösaskogsskador. Förhöjda halter av aluminium i markvattnet, för storkvävetillförsel, ozon- och syrapåverkan på barren anses vara de viktigastefaktorerna som ger upphov till skador. Någon uppskattning av skogsskadornasekonomiska konsekvenser kan inte göras. Jag vill dockunderstryka att skogsnäringen är en av de viktigaste näringarna i ochatt även små störningar får stora konsekvenser. Med tanke på att skogsskadorutgör symptom på en långtgående irreversibel skada i marken motiverar dettastora försiktighetsmått. Korrosionoch nedbrytning av kulturföremål Förutomde hälso- och miljöeffekter jag nu har redovisat orsakar luftföroreningar ochförsurning omfattande materiella skador genom påskyndad korrosion av metallersamt nedbrytning av bl, a, stenmaterial, glas, papper och läder. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer har följt upp luftföroreningarnas inverkan pä kulturminnen och kulturföremål. Nedbryt ningen av dessa har tilltagit kraftigt under de tre och måste beskrivas som ett allvarligt hot mot vårt kulturarv. Hotel mot kulturminnen och kulturföremål är särskilt stort i tätorter med stora lokala utsläpp. Skadorna är allvarliga också i landsbygdsmiljöer. De allvarligaste skadorna omfattar skulpturer och utsmyckningar i kalk- och sandsten, medeltida glasmålningar i de gotländska kyrkorna, runstenar, hällristning ar och arkeologiskt material som ligger bevarat i jorden. Luftföroreningar na har medverkat till att det även inomhus, i museer, är svårare att bevara gamla kulturföremål. En väsentlig del av vårt kulturarv finns i hemmen där möjligheten att skydda föremål frän den förorenade luftens inverkan är än mindre än på museerna, Orsaksammiinhangen är ännu ofullständigt kända, men svaveldioxid framstår som den väsentligaste enskilda faktorn i ned brytningsförloppet. Det har ocksä påvisats att kväveoxider i kombination med svaveldioxid kraftigt påskyndar nedbrytningen. Detta är av betydelse när det gäller effekterna av bilismens utsläpp i tätorterna, 102 ochstatens historiska museer har överlämnat ett handlingsprogram tillregeringen med förslag till åtgärder för att motverka luftföroreningarnasskadeverkningar på kulturminnen och kulturföremål. Handlingsprogrammet omfattarbl,a, kartläggning av skador, insatser för att konservera och skyddakulturminnen av främst sandsten och kalksten samt forsknings- ochutvecklingsverksamhet. Jag bedömer att det är nödvändigt att påbörjaarbetet för att bevara vårt kulturarv. Jag har erfarit att statsrådet att inom ramen för ett handlingsprogram för kulturmiljövård föreslå att10 milj, kr, anslås för att motverka luftföroreningarnas nedbrytande effekterpå kulturminnen. Eftersom dessa skador orsakas av luftföroreningar ochförsurande nedfall anser jag att 5 milj, av dessa 10 milj, kr bör anvisas frånanslaget Åtgärder mot försurningen. Prop, 1987/88:85 4.4Strategi för renare luft Strateginför handlingsprogrammet mot luftföroreningar och för surning bör vara att genomföra utsläppsbegränsningar i och arbeta för internationella åtaganden om sådana be gränsningar. Den innbär att luftföroreningsutsläppen bör reduce ras i den utsträckning som fordras för att skydda människors hälsa och minska nedfallet till den nivå miljön tål. Mot denna bakgrund bör fortsatta åtgärder mot luftföroreningar övervägas. Hänsyn bör härvid tas till bl, a, resultatet av det pågående internationella arbetet, # En överordnadmålsättning för handlingsprogrammet mot luftför oreningar och försurning är att minska halter och nedfall av luft föroreningar till sädana nivåer som människors hälsa och miljön tål även på lång sikt. Jag bedömer att målsättningen bäst kan uppnäs genom att i en samlad strategi både genomföra utsläpps begränsningar i och arbeta för internationella åtaganden om utsläppsminskningar, I det internationella arbetet bedömer jag att initiativ till Aktionsplan kommer att spela en betydelsefull roll, # De svenskasvavelutsläppen bedöms minska , års nivå i enlighet med det av besluta de programmet mot luftföroreningar och försurning. Ytterligare åtgärder behöver vidtas för att nå målsättningen om minsk ning av kväveoxidutsläppen medan , Innan ställning tas tillytterligare skärpta nationella målsättningar bör kostnader och andra effekter av nödvändiga åtgärder stude ras. Vilka tekniska åtgärder som skulle fordras för att minska svavelutsläppen samt halvera kväveoxidutsläppen jämfört med ärs nivå bör studeras. En svensk ätgärdsstrategi för kolväteutsläppen bör ocksä tas fram. Ekono miska och andra konsekvenser för industrin, staten, kommunerna och samhället i övrigt bör analyseras. Naturvårdsverket:De svenska utsläppen av svaveldioxid bör kunna Prop. 1987/88:85 minskas med65% , Detta kan uppnås med redan fattade beslut.Ytterligare åtgärder i form av skärpta generella svavelkrav vid förbränningbehövs dock för att bibehålla låga utsläpp även när kärnkraften avvecklas. Utsläppen av kväveoxider bör kunna minskas iförhållande till nivå. Minskningen kommer med fattade beslut docksannolikt att uppnås först efter är 1995, Den uppgång av utsläppen someljest kan förutsägas när kärnkraften avvecklas bör kunna motverkas. Remissinstanserna: Frågorna om luftföroreningar ochförsurning betraktas genomgående som ytterst allvarliga. Inställningen tillnaturvårdsverkets bedömningar är i allmänhet positiv. Den vanligaste kritikenfrån bl, a. är att mera långtgående åtgärderborde genomföras, särskilt inom trafikområdet. Remissinstanserna understrykerofta även behovet av insatser på det internationella planet. Skälen för mitt ställningstagande: Jag anser att strateginför handlingsprogrammet mot luftföroreningar och försurning bör vara attgenomföra utsläppsbegränsningar i och arbeta förinternationella åtaganden om sådana begränsningai". Den innebär attluftföroreningsutsläppen bör reduceras i den utsträckning som fordras för attskydda människors hälsa och minska nedfallet till den nivå rhiljön tål. Motdenna bakgrund bör fortsatta åtgärder mot luflföroreningar övervägas. Hänsynbör härvid tas till bl, a, resultatet av det pågående internationella arbetet.Samlade åtgärdsprogram bör även utarbetas och genomföras i områden som ärsärskilt belastade av luftföroreningsutsläpp. De svenska åtgärderna börutnyttjas i det internationella samarbetet för att söka förmå även andra länderatt vidta liknande åtgärder. Som underlag för handlingsprogrammet och detinternationella samarbetet fordras fortsatt forsknings- ochundersökningsverksamhet beträffande både hälso- och miljöeffekter. Kalkringenav försurade sjöar och vattendrag mäste ses som ett uppehållande försvar somkan behöva pågå . Jag återkommer strax till dessafrågor. Större delen av befolkning bor i tätorter. Det ärocksä i tätorterna och industriområdena som luftföroreningsbelastningen är somstörst. Att vidta åtgärder för att förbättra luftkvaliteten i dessa områdensamt i arbetsmiljön är därför enligt min mening viktigt. De olikautsläppsbegränsande åtgärder i form av bl, a, skärpta krav pä avgasrening ochpå förbränningsanläggningar som ingår i regeringens handlingsprogram bidrartill att förbättra luftkvaliteten i tätorterna. Även olika energipolitiskaåtgärder såsom energihushållning, utbyggnad av fjärrvärme ochnaturgasdistribution, verkar i samma riktning liksom de trafikpolitiskaförslag regeringen förelagt . har översiktligt behandlat frågan om dehälsorisker som är hänförliga till luftföroreningar och försurning i rapporten tionsplan '87. Enligt min uppfattning bör dessa frågor beaktas i det fortsat- 104 ta arbetet inom luftföroreningsprogrammet. Hälsoriskernapå grund av Prop. 1987/88:85 luftföroreningar i främst tätorterna börkartläggas bättre bl, a, inom ramen för och naturvårdsverketsforskningsprogram. Miljöprojekt , som pä regeringens uppdrag arbetarmed att initiera och samordna miljöförbättrande åtgärder, bör också kunnabidra. Även riskerna i samband med höga intag av tungmetaller via födan ochbrister på vissa nödvändiga spårämnen till följd av försurningen börkartläggas. arbetar med en översyn avriktlinjerna för luftkvalitet. Förutom reviderade värden för svaveldioxid ochpartiklar arbetar verket med förslag till riktlinjer för kvävedioxid och ozonsamt riktlinjer för den högsta belastningen på miljön av föroreningsnedfall.Enligt vad jag har erfarit kommer verket att lämna sitt förslag , Ansvaret för att vidta åtgärder för att uppnå enacceptabel luftkvalitet i tätorterna ligger i första hand pä kommunerna, Ivissa fall, främst beträffande storstadsområdena, kan emellertid statsmakternabehöva biträda kommunerna, då dessa inte förfogar över alla erforderligastyrmedel som t. ex. miljöskyddslagstiftningen. Det är av denna anledning jagföreslär att §8a ML ändras sä att det blir möjligt att meddela särskildaföreskrifter beträffande bl, a, luftföroreningsutsläpp inom s,k,miljöskyddsområden. Det första område för vilket denna möjlighet bör prövas ärHisingen i . Även utomlands innebär luftföroreningsutsläppenhälsorisker, I många länder, t, ex. , ochTjeckoslovakien, är dessa risker större än i och innebär ett stort ochakut hälsoproblem. Detta borde vara ett allvariigt memento för de styrande idessa länder och tillräckligt skäl för snabba och effektiva åtgärder motluftföroreningsutsläppen. Jag anser att hälsoriskerna med luftföroreningarnamåste ges högre prioritet i arbetet inom luftföroreningskonventionen, även om dennafrämst behandlar gränsöverskridande föroreningar. Konsekvenserna av den fortgående försurningen av miljön ärenligt min uppfattning mycket allvarliga. För att skydda miljön motluftföroreningar och försurning måste utsläppen och miljöbelastningen minskastill sådana nivåer som inte leder till negativa effekter. Det är glädjande attvi, som jag redovisat, börjar fä en internationell uppslutning kring dettasynsätt. Det finns även ett bättre underlag för att göra en sådan bedömning nuän när det första programmet mot luftföroreningar och försurning utformades . Bl, a, har en nordisk expertgrupp angett belastningsgrän- ' serför olika föroreningar. Gruppen har härvid analyserat och bedömt ett stortantal effektstudier. En jämförelse av nuvarande miljösituation med de angivnabelastnings gränserna visar enligt att svavelnedfallet bör minskas i med jämfört med , 1 Norriands inland klarar marken i de flesta fall att neutralisera det nuvarande svavelnedfallet under större delen av året, S. k, surstötar i samband med snösmältningen innebär 105