prop · GB03156 · 1987-12-31 00:00:00 — Allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelser(majoriteterna) avstyrker förslaget all en omsättningsskatt införs på penning-och obligationsmarknaden. En omsättningsskatt skapar en sämre likviditet påmarknaden och därmed en ökad risk för märket makern. Den försämrade marknadslikvidiieteninnebär minskade möjligheter för fondstyrelsen alt bedriva aktiv portföljförvaltningi avkastningshöjande syfte. Allmänna Hypoteksbank anser all den del av fondkommissionärernashandel som är atl hänföra till märket maker funktionen bör undantas frånbeskattning. Kostnaderna för atl upprätthålla denna funktion ökar genom omsältningsskallen.Därigenom blir Hypoteksbankens upplåning dyrare och som en följd därav kommer landhypoteksorganisalionenslåntagare all påföras en högre låneränta. Kostnadsnivån för lantbruket höjsdå, vilkel inverkar negativt på lantbrukets lönsamhet. Stadshypotekskassan anser inte att del i promemorian haranförts bärande skäl för alt införa en skatt vars syfte är alt dämpaomsättningen på marknaderna för räntebärande värdepapper. En sådan skall skulleminska likviditeten i de olika värdepapperen, vilkel oundvikligen höjer Stadshypotekskassansoch andra emittenters uppiåningskostnader. Del blir lånlagarna som i sista handfår betala huvuddelen av skatten. Stadshypotekskassan vill också peka på atlförsäkringsbolagens direktlångivning blir relativt sett förmånligare ånutlåning via mellanhandsinstiluten. förordar, från de synpunkterbörsstyrelsen anser sig ha alt beakta, att det remitterade förslaget ändras såalt undanlag från skattskyldighet görs för utländska placerare. Undantaget börges en generell utformning som omfattar samtliga slag av finansiellainstrument. Optionsulredningen ifrågasätter bl.a. om inle clearingverksamheteninom derivathandeln bör vara undantagen från omsättningsskatten och om inte de fondkommissionärersom uppträder som mellanhand vid placering av penningmarknadsinstrument bör undantasfrån omsätlningsskaii vid placering för emiltenlens räkning. Aktiefrämjandet, som begränsar sill yttrande till all avseendast aktiemarknadsinstrumenten, anser all förslaget om bl.a. papperslöshandel och , apportemissioner rent tekniskt kan synas motiverat men motsättersig omsättningsskatten på aktiehandeln över huvud taget. I vart fall borde manavvakta med atl genomföra förslaget lill dess en analys av omsåttningsskaltenpå aktier har skett. finner atl förslaget är illaunderbyggt och inle bör ligga lill grund för lagstiftning. Några effekter avbeskattningen är lydliga. Den försämrade likviditeten i marknaden leder lillsjunkande omsättning. Låneräntorna pressas upp och del blir svårare för finansdepartemenleloch atl bedriva en effektiv penning- och valutapolitik. Särskiltbetänkligt är del all även interbankledet i hanteringen skatlläggs. Det finnsen uppenbar risk för alt märket maker systemet försvinner och ersätts med enförmedlingsmarknad. Föreningen , som uppger sig avståfrån politiskt ställningstagande,avstyrker förslagen i promemorian och åberopar bl.a. att Prop. 1987/88:156dessa innefattar höjda transaklionsavgifter som skulle ge en långsiktig Bilaga 2 låsningseffekt på kapitalmarknaden. FAR anser också atl de föreslagnaskallesatserna är komplicerade och går stick i stäv mol föresatserna omförenkling i skattesystemet. Föreningen som vall altinte ta ställning till de övergripande skälen lill förslaget, anför att ommålsättningen är all i allt väsentligt slå vakt om en penningmarknad somuppfyller de grundläggande kraven på effektivitet, likviditet, insyn ochlikartade villkor för för alla inblandade parter kan förslaget inle läggas tillgrund för lagstiftning. Den föreslagna beskattningen skulle drastiskt minskabåde omsättning och funktion på den nuvarande marknaden. Avgörande är därvid inlebeskattningens storiek. anser all omsättningsskatten på räntebärandevärdepapper kan tillfoga marknaden en sådan skada alt marknaden väsentligenförändras. Huvudskälet till denna förmodan är avsiklen atl även beskalla denför marknaden så viktiga märket maker funktionen. anser all man bör avslåfrån atl införa en omsättningsskall åtminstone tills del har klarals ul påvilket sätt de finansiella marknaderna i så fall bör organiseras. Näringslivets Skaltedelegation avstyrkerpromemorieförslaget. En omsättningsskatt på penning- och obligationsmarknadenfår som huvudsaklig effekt alt marknadens funktionssätt försämras. Den höjningav transaktionskostnaderna som skatten medför kommer atl hämma handeln och fåtill följd att lånekostnaderna för hushållen, - främsl i deras egenskap av bosladskonsu-menler- näringslivel, kommunerna och även staten ökar. anser atl alla ledvid en nyemission och emitlentens förtida uppköp av egna värdepapper undantasfrån beskattning. avslår från atl yttra sig över effekterna på marknadeni allmänhet av den föreslagna skatten. Optionsmarknad OM B anser atlstandardiserade options- och terminskontrakt ulan leverans av delunderliggande värdepappret bör ges en med andra värdepapper likformigbehandling i omsällningsskailesammanhang. skulle kunna uppnås omutställande av sådana optioner och ingående av sådana kontrakt liksom hillillsinte träffas av skatt. OM anser vidare att neutrala clearingcentraler, sombedriver verksamhet likt OM och , dvs. som bl.a. ej lar egnaneltoposilioner i de instrument för vilka man tillhandahåller clearing bör varabefriade från vårdepappersskall liksom lill dessa organisationer knutna märketmakers. SOFE anser alt förslaget innebär en försämrad funktion ochlikviditet på marknaden och särskill allvarlig är skärpningen som drabbar markelmakersutan fondkommissionärsslalus. Clearinghusen skall, om de uppfyller de formellaoch kompelensmässiga kraven på funktionen, vara befriade från omsältningsskatleftersom deras inträde i transaktionen är atl jämställa med en garantifunklion. som anser alt en omsättningskatlpå handel med värdepapper år direkt olämplig, avstyrker förslaget och föreslårsamtidigt avskaffande av exislerande omsättningsskatt på aktier m.m. avstyrker förslaget om en skatt påomsättningen Prop. 1987/88:156 av s.k. penningmarknadsinstrumenl, eftersom ensådan skall skulle väsent- Bilaga 2 ligt minska effektiviteten på den svenskapenningmarknaden, bl.a. genom att skada den viktiga marknadsfunklion som utgörsav märket makers. Vidare skulle skatten på elt olyckligt sätt komma alt belastalånlagarna på denna marknad och - slutligt - stora delar av allmänheten. Under allaförhållanden måste den handel som för egen del utförs av auktoriserade märketmakers undantas från beskattning. avstyrker också de föreslagna ändringarnaoch tilläggen i redan gällande bestämmelser om omsättningsskatt på värdepapper.Lagen i sin nuvarande lydelse bör bli föremål för en förutsättningslösutredning. avstyrker förslaget tillomsättningsskatt vid handel i penningmarknadsinstrument. Etl införande avskatten skulle allvarligt försämra marknadens funktion. Detta kommer all ledatill men för samhällsekonomin. Finansieringskoslnaderna för staten, kommunerna,förelagen och bostadsfinansieringsinslituten kommer atl öka. Dessa extrakostnader kommer inte att kunna kompenseras med omsättningsskatten. avstyrker även bibehållandet av omsätlningsskaii vidhandel på aktiemarknaden. (majoriteten) anser att denbreddning av skattebasen som föreslås i promemorian ökar kommunsektornshanteringskostnader för att placera likvida medel och ökar kostnaderna förkommunernas upplåning. Så som marknadsmekanismen fungerar kommer omsättningsskattenatt övervältras till låntagarna i första hand men även långivarna tordedrabbas. Förbundet anser vidare atl de löptidsanpassade skattesatserna ur rentteoretisk marknadssynpunkt är riktiga men de blir svåra att tillämpa. Om enskatt på skuldebrev av samhällsekonomiska skäl anses nödvändig föreslårkommunförbundet alt beskattningen i slället sker i form av stämpelskatt vidutgivning och inlösen av skuldebrevet. uppger sig inte ha några särskildasynpunkter på förslaget för det fall den ifrågavarande utvidgningen av skallenanses vara nödvändig alt genomföra. anser atl underlaget ipromemorian inte medger någon samlad bedömning av konsekvenserna av en utvidgadOmsättningsskatt och anser sig därför inte kunna tillstyrka förslaget. Samfundetförordar också alt lagstiftningen blir föremål för en mer omfattande översyn änden som redovisas i promemorian innan några ändringar vidlas. anser att det inle föreliggersaklig grund för att införa den föreslagna skattelagstiftningen på penning- ochobligationsmarknaden och alt skatten dessutom kommer atl få mycket negativaeffekter för marknadens funktion. avstyrker därför bestämt atldet framlagda förslaget genomförs. Skulle emellertid skalleförslaget genomförasförordar föreningen bl.a. den begränsningen att skalt inle skall ulgå når en fondkommissionäromsätter värdepapper av ifrågavarande slag för egen räkning. lar avstånd från promemorians samtli ga förslag och anser också alt nuvarande omsåttningsskall på aktier bör avskaffas. 3 Allmänna synpunkter Prop. 3.1 Motiven till förslaget Som skäl för att införa en omsåttningsskall på penning-och obligationsmarknaden har i promemorian angetts dels atl beskattningen blirmer neutral i förhållande lill aktiemarknaden som redan omfattas avomsättningsskatt dels atl det bedömts som önskvärt atl den lid vis myckel högaaktiviteten på penning- och obligationsmarknaden dämpas något. I promemorianhar man räknat med möjligheten att statskassan får en årlig förstärkning med1,, under förutsättning att omsättningen blir oförändrad.Allmänna pensionsfondens första fondstyrelse (majoriteten) anför: Mot bakgrund av de icke obetydliga bidrag skatten kanförväntas ge i budgetförstärkning är dess införande väl motiverad. Vidareframstår införandet av skatten som principiellt viktig ur fördelningssynpunklvad gäller en förskjutning av skatten från arbete lill kapital. Det framslåräven som önskvärt atl olika delar av värdepappersmarknaden uppvisar en likartadbeskattningsbild. Med en omsältningsskatl på penning- och obligationsmarknadenkan en någol bättre neutralitet i förhållande lill aktiemarknaden uppnås. Liknande synpunkter har framförts av LO som liksom riksgäldsfullmäkUgesmajoritet även anser att det finns anledning alt öka skatteuttaget inom finansseklorn.Även TCO anser den föreslagna breddningen av skattebasen vara motiverad menframhåller liksom riksgäldsfullmäklige alt undantag bör ske för den s.k. märketmakerfunktionen på marknaden. framhåller all man måsle räknamed en minskad omsättning om förslaget genomförs och anför: Marknadsförutsättningarna kommer i så fall atl ändras i sädanomfattning atl inläklsberäkningarna ler sig hell orealistiska. har ingen möjlighet alt närmareberäkna vilka skatteintäkter som år realistiska. Del synes dock slå klart alt omfallningenav dessa intäkter blir så begränsade atl del inte är rimligt atl lägga statsfinansiellamotiv till grund för etl införande av skallen i fråga. Härtill kommer alllagstiftningen torde komma atl fördyra slatens egen upplåning, något som yllerligareförsämrar det totala ekonomiska utfallet. Det i promemorian anförda syftet atl skapa neutralitet ibeskattningen av akliehandeln och penningmarknadshandeln kräver enliglbankföreningens mening först ställningslagande lill aklieomsätlningsskaltensfortbestånd. I själva verkel är neulralitelsargumentel innehållslöst.Om med neutralitet avses avkastning efter skall och inflation mellan olika placeringar med hänsyn lill deras risk och likviditet, måsle konstateras all någon analys härav inle gjorts. Skillnaden mellan aklie- och penningmarknaderna är enligl bankföreningen så slor att någon neutralitet inle kan åstadkommas. Här kan pekas på skillnader i fråga om omsätlningsvolym, omsäiiningshaslighel och värdemässig storlek på vanligen omsatta poster. Generellt sell år del också skillnader i fråga om vilka placerare som agerar på de båda marknaderna. Når samma placerare agerar på båda marknaderna är också strategin i .. placeringarna främst i fråga om storlek och långsiklighethelt olika. 1987/88:156 av emittenter är också olika på debåda marknaderna, vilkel gör atl skatten i Bilaga 2 sista hand drabbarolika personkalegorier. Det finns en annan väsentlig skillnad mellan de bådamarknaderna, nämligen den atl penningmarknaden är en markei-makermarknad, vilkelinle gäller för huvuddelen av aktiemarknaden. Det andra i promemorian anförda skälet är ett uttalatönskemål atl något dämpa aktiviteten på penning- och obligationsmarknaden. Inteheller detta skål är godtagbart. De instrument som handlas på penningmarknadenär sådana som är utgivna för alt finansiera verksamhel som av samhället så gottsom genomgående bedömts som angelägen. Def gäller t.ex. statens egen ochkommunernas verksamhet, industriinvesteringar saml bostadssektorns finansiering.I de fall instrumenten getts ul av finansinstitut finns bakomliggandeangelägna kreditbehov. Redan till följd härav avvisar bankföreningen argumentetall marknaden skulle behöva dämpas. Liknande synpunkter har framförts av allmännapensionsfondens andra och tredje fondstyrelser, Statshypotekskassan,, Näringslivets Skattedelegation, , , . Även har ifrågasatt motiven för allinföra en skatt på penning- och obligationsmarknaden. RSV, allmänna pensionsfondens andra och tredjefondstyrelse. , Näringslivels Skattedelagation, , , och . Lybeck har framfört kritik mot att en analys ochkonsekvensbedömning av skattens effekter saknas i promemorian. Flera remissinstanser har redogjort för penningmarknadens ulvecklingoch funktion. Den moderna svenska penningmarknaden har vuxit fram underriksbankens aktiva medverkan. Samhällsekonomiska obalanser med åtföljande likvidise-ringav ekonomin gav under 1970-lalel starka incitament till kreditgivning mellanaktörerna ulan kreditinstitutens direkta medverkan. Denna ulveckling var intespecifik för den svenska kredilmarknaden utan snarare typisk i eltinternationellt perspektiv. Processen påskyndades av en snabb ulveckling avkommunikations- och dataleknologi. ställdes liksom de flesta centralbanker inför kravelalt ompröva metoderna för penningpolitiken och atl utforma nya instrument fördess genomförande. De traditionella regleringsinstrumenlen kom därvid allavlösas av en generell räntepolitik med verkningar såväl på den organiseradesom på den icke organiserade kredilmarknaden. Räntepolitiken fick successivt växande belydelse ochinnefattade riksbanksoperationer direkt på penningmarknaden.Regleringen av räntorna avvecklades först och därefter avskaffadeskvantitativa utlåningsbegränsningar. Denväxande tillämpningen av marknadsoperalioner som ell led i penning politiken har förutsatt en betydande institutionell uppbyggnad, såväl vad gäller uppsättningen av aktörer på marknaden, utformningen av inslrumen- len som tekniken för handeln. och riksgäldskonlorethar i hög Prop. 1987/88:156 grad varit drivande i denna utvecklingsprocesseftersom den varit av stor Bilaga 2 belydelse för såväl penningpolitikensom statsupplåningen. Fullmäktige i riksgäldskonloret anför: Marknaden för räntebärande papper kan sägas fylla flerafunktioner. För det första förmedlas krediter mellan låntagare och långivare.Genom alt vårdepapper kan köpas och säljas på marknaden kan kreditgivningensnabbt omallokeras mellan olika långivare. Om låntagarna har mycket god kreditvärdighetkan detta ske utan särskild kreditbedömning och med etl minimum avadministrativa åtgärder. För det andra omfördelar marknaden risktagandet.Riskerna är av flera olika slag; kreditrisk, ränterisk, likviditetsrisk. Eneffektiv marknad med professionell kreditvärdering medför all kreditrisken viden placering minskar. En marknad som år likvid leder till minskadlikviditetsrisk. 1 dessa fall medför en effektiv marknad att den totala riskeni samhället minskar. När det gäller ränterisken kan inte marknaden minska denur ett samhällsekonomiskt perspektiv, men däremot fördela den effektivt mellanolika aktörer. Marknaden i räntebärande papper växte kraftigt till följdav de stora budgetunderskotten, som tenderade atl leda till dels en alltför högpenningmängdstillväxt, dels för stora ränterisker i bl.a. bankerna, som åladesförvärva långfristiga statsobligationer. Värdepappersmarknaden har möjliggjortatt ovan nämnda problem kunnal reduceras högst väsentligt som nyatekniker för penningpolitik utvecklats. Efter tillväxten i marknaden för statspapper växte enmarknad i företagscertifikat och bostadsobligalioner fram. Genom certifikatsupplåningenhar de svenska industriföretagen och kommunerna kraftigt kunnal reducera sinakostnader för externt kapilal. De tidigare problemen alt garantera bostadsbyggandetlångfristig finansiering har reducerats i mycket hög grad. Allmänna pensionsfondens första, andra och tredjefondstyrelse anför: Del är fondstyrelsens uppfattning atl framväxten av definansiella marknaderna har varit positiv. Genom framväxtenav fungerande marknader har låntagarna fåll bättre tillgänglighet tillkreditströmmarna. Långivarna, dvs porlföljförvaltarna, har också fått bättremöjligheter alt balansera risksammansätlningen i sina portföljer. De inlåsningseffekler som har förekommit i portföljförvallningengenom frånvaron av effektiva finansiella marknader, har minskat avsevärt undersenare år. Delta har varil av allmänt slor betydelse och har också haftbärkraft för fondstyrelsens förvaltning av fondkapitalet. Genom utbyggnaden av väl fungerande finansiella marknaderhar också den traditionella obalansen mellan tillgången på långfristigt kapitaloch efterfrågan på detta minskat. Delta är speciellt tydligt påobligationsmarknaden. Här har utbudet av kapital varit koncentrerat tillallmänna pensionsfonden och försäkringsbolagen. Efterfrågan på långfristigtkapital har dock, vid given ränta, som regel varit större än utbudet. resulterat i alt banksystemenl, genom regleringar, tvingats transformerasitt kortfristiga kapilal lill långfristigt via obligalionsinköp. I takt medatt de finansiella marknaderna utvecklats har situationen förändrats. Genom tillgången lill välutvecklade marknader har benägenhe ten för "frivilliga" kortfristiga placerare atl placera sina medel ilångfristiga instrument väsentligt ökat. Således har t.ex. industriföretag, avkastningsfon der, likviditetsförvaltare och kommuner kommil atl göra betydande investe ringar i den långfristiga delen av kreditmarknaden. Detta har enbart 44 möjliggjortsgenom att dessa investerare kunnat betrakta sina placeringar Prop.1987/88:156 som likvida dvs omsättningsbara. Det är sannolikt att en givenefterfrågan på Bilaga 2 långfristigt kapital genom de finansiellamarknadernas utveckling har kunnal tillfredsställas till en lägre ränta än vadsom eljest hade varit fallet. Allmännapensionsfonden är sedan placeringsplikten togs bort 1986 helt hänvisad till denöppna kredilmarknaden för sina placeringar och porlföljdis-positioner. Medtanke på de myckel stora kapitalflöden som fondstyrelsen förvaltar är detviktigt atl marknadens kvalitet är så hög som möjligl. FöreningenSvenska Penningmarknadsmäklarna anför: Påen väl fungerande penningmarknad måsle några grundläggande krav kunna ställas: Likviditeten skall vara hög,dvs. det skall vara lätt för köpare och säljare att vid önskad tidpunktgenomföra önskade transaktioner. Kostnaden för att genomföra entransaktion skall vara låg, d.v.s. kostnaderna för själva transaktionen skall inlenämnvärt påverka det grundläggande beslutet att köpa eller sälja. Informationen om marknad ochmarknadsnoteringar skall vara snabb, komplett, lättillgänglig och lika för allainblandade. Inblandade parter skall kunnagöra lämpliga avvägningar av risker och möjligheter, d.v.s. den som villgardera sig mot en risk skall kunna genomföra en önskad gardering utandröjsmål; för riskgardering används ofta s.k. terminer, d.v.s. avtal träffas omköp/försäljning och till ett bestämt pris.Detta gör att värdet/ avkastningen på ett visst innehav kan beräknas i förväg.För atl olika önskemål i fråga om riskavvägning snabbi skall kunnatillfredsställas krävs en öppen och lättillgänglig marknad. Dagenssvenska penningmarknad motsvarar väl dessa krav. Den är i själva verkel en avvärldens mesl effektiva penningmarknader i flera avseenden: hög omsättning,låga transaktionskostnader, hög andel icke-statiiga låntagare, bred krets avplacerare etc. Aktörernapå marknaden kan snabbi och lätt genomföra önskade transaktioner utan störandekostnader och med stor insyn i del rådande marknadsläget. Någraremissinstanser har pekat på de problem som uppkommit under penning- ochobligationsmarknadens expansionsskede. Gruppen penningmarknadsexperter somåberopats av anför: Denföreslagna omsättningsskatten är desto mera beklagansvärd som den kommer i entid som utmärks av självsanering och självrannsakan bland penning- ochkapitalmarknadens aktörer. Denna process har också lett till lägre omsättningoch mindre risktagande . Som exempel på företeelser sommedverkar till en sådan konsolidering av marknaden kan nämnas: - Ökad belysning av kreditrisker;allt större vikt läggs vid utformandet av placeringsreglementen - en utvecklingsom kommer alt underlättas i samband med introduktionen av etl nyll svenskt ratinginstitutinom kort. - Införande av ränterisklimiter(vilket för övrigt bidragit till brislen på slutplacerare för långa papper ochytterligare aktualiserat behovet av utländska placerare påobligationsmarknaden). - Ökad beredskap hos banker och fondkommissionärernär det gäller uppbyggnaden av kapitalbasen; en utveckling som slår väl isamklang med kommande högre krav på kapitaltäckning avseende såväl kredit- som -Åtgärder för atl minimera transaklionsrisken därupprättandel av en Prop. 1987/88:156 penningmarknadscentral utgör elt exempel. Även fullmäktige i . Svensk Indusiriföreningoch har framhållit atl förslaget till den utökadeomsättningsskatten skall ses mot bakgrund av de åtgärder och kostnaderna fördessa, som vidtas för alt höja säkerheten i vårdepappershandeln. Interbankhandeln och märket makerfunktionen på penning-och obligationsmarknaden beskrivs av etl flertal remissinstanser. Institutionellt bygger penningmarknadshandeln på atlbanker och fondkommissionsbolag tjänar som länk mellan låntagare ochlångivare/placerare. I denna funktion förbinder sig bankerna och fondkommissionsbolagenatt upprätthålla en marknad för låntagarnas värdepapper. Rollen som s k märket makerinnebär alt aktören ständigt skall vara beredd att såväl köpa som säljavärdepapper med varierande löptider till angivna priser. Markna- ' dens förmågaalt upprätthålla värdepapperens likviditet har vuxit successivt vilkel tagitsig uttryck i krympande marginaler mellan aktörernas annonserade köp- och säljräntor. Den som åtar sig uppdraget som märket maker pålar sig enränterisk eftersom marknadsräntorna ständigt fluktuerar. Utfästelser all köpaeller sälja värdepapper till angivna priser kan därför resultera iförlustaffärer. Risken härför ökar å ena sidan ju smalare den etableradeskillnaden är mellan köp- och säljräntor. Risken reduceras å andra sidan ommärket makers kan förlita sig på en omfattande inbördes handel så attpositioner i elt visst värdepapper omgående kan avvecklas. Likaså reducerasrisken om aktörerna kan teckna balanserande termins- eller oplionskonlrakt. Ulvecklingen av såväl den s k interbankhandeln iräntebärande värdepapper som termins- och optionshandeln har varit mycketsnabb och har utgjort en förutsättning för den krympande marginalen mellan köp-och säljräntor på avislamarknaden. Interbankhandeln äger rum mellan banker och fondkommissionsbolagoavsett om dessa har ingått märket makeravtal med kunder eller ej. 1 interbankhandelntillämpas vanligen inte alls någon skillnad mellan köp- och säljräntor vilkelinnebär atl värdepapper kan köpas och säljas ulan transaktionskostnader. Interbankhandelnutgör således en säkerhet för märket makers all positioner i olika värdepappersnabbt kan anpassas med hänsyn lill ränteutvecklingen. Risktagandel reducerasdärmed väsentligt för aktörerna som marknadens förmåga att absorberastora värdepappersvolymer ulan avsevärda räntereaklioner ökar.