prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Inom ramen för detgemensamma produktionssystemet skulle statskontoret utgå frän ett läge i fredsom innebär att () svarar för en centralproduktionsenhet, chefen för flygvapnetalternativt för tre regionala produktionsenheter samt försvaret förlokala produktionsenheter. Statskontoret redovisade sitt uppdrag i mars 1986i rapporten av den civilaoch militära vädertjänsten (Statskontoret 1986:10; dnr 823/81-5). Statskontorets arbete hade bedrivits isamverkan med chefen för flygvapnet,, luftfartsverket samt , vilkaockså yttrat sig över statskontorets förslag. I utredningsrapportenföreslår statskontoret att samordningen av den civila och militära vädertjänsten kraftigt bör öka, att ett för civiloch militär vädertjänst gemensamtproduktionssystem genomförs, att en gemensam grundutbildning för prognosmeteorologer införs samt att principbeslutom genomförandet av det gemensamma produktionssystemet fattas skyndsamt. Vidare föreslås att chefen för flygvapnetskall bli produktionsansvarig på regional nivå med produktionsenheterlokaliserade till de regionala vädercentralerna. Statskontoret beräknar de årliga besparingarna avförslaget till cirka 12 milj. kr.Långsiktigt kommer det gemensamma produktionssystemet enligt statskontorets bedömning att ge väsentligt störrebesparingar genom samordnadutveckling, anskaffning, drift och underhåll av tekniska system. Den särskilde utredaren: I syfte att fördjupabeslutsunderlaget i ekonomiska, organisatoriska och andra avseenden uppdrogregeringen på mitt förslag åt en särskild utredare att pågrundval av en samlad bedömningföreslå en lämplig organisation för vädertjänsten baserad på detgemensamma produktionssystemet. Utredaren rapporterade av sitt uppdrag den 7 maj1987 (Ds C 1987:6) Ökad samverkanmellan den civila och den militära vädertjänsten. Utredarenföreslår att frågan om en gemensam organisation skall avföras 20 Vidareföreslår denne att ett kund/leverantörsförhällan-de bör etableras mellan chefenför flygvapnet och där samarbetet avtalsregleras.SMHI bör enligt utredaren ombildas tillett affärsverk. I styrelsen föraffärsverket bör försvarsmakten finnas representerad för att åstadkomma en ökad samordning avinvesteringsbeslut m. m. 1987/88:100 Bil. Mittförslag: Utbytet av meteorologisk, hydrologisk och oceanogra-fiskinformation mellan chefen för flygvapnet och skall fr. o. m. ske i ett strikt kund/leverantörsförhållande. Försäljningav tjänster skall ske med full kostnadstäckning. Regeringenbegär bemyndigande av att göra erforderlig omfördelning av medel mellan SMHLs anslag och denmilitära planeringsramen. Utredarensförslag: Överensstämmer delvis med mitt. Myndigheterna: Utredaren har samrått medstatskontoret, , överbefälhavaren,luftfartsverket och försvarets rationaliseringsinsfitut. Samtliga tillstyrker att ettkund/leverantörsförhällande etableras. Skälen för mitt förslag: Jag anser att en ordningbör skapas för meteorologi-,hydrologi- och oceanografiverksamheten som ger en rationell tjän-steprodukUon; Enligtmin mening bör, utan att för den skull avkall görs på kravet pårafionaliseringsvinster i enlighet med statskontorets bedömningar, helt nyaformer för samverkan mellan chefen för flygvapnet och prövas. Jag menar liksom utredaren att en ordning med ettkund/leverantörsförhållande mellanchefen för flygvapnet och där båda på uppdragsbasis skall producera tjänster och sälja dessa med fullkostnadstäckning har goda förutsättningar att ge en för vädertjänstenrationell lösning. Jag utgår därvid ifrånatt myndigheterna i en strävan att sätta rimliga priser på sina tjänster dels ser över effektiviteten i de egnaorganisationerna, dels söker former för att gemensamt planera och genomförastörre investeringar. I detta sammanhang vill jag framhålla att den militäravädertjänsten endast är dimensioneradefter krigsfunktionens krav. Någon ändring av SMHLs verksamhetsform fordras inte, enligt minbedömning, för att införa den nya ordningen. För att kund/leverantörsförhällandet skallfungera behöver medel omfördelasmellan SMHLs anslag under sjätte huvudtiteln och den militära planeringsramenunder Qärde huvudtiteln i sådan omfattning att de merkostnader som uppstårtäcks. Regleringen av de anslagsmässiga konsekvensema skall göras utan att någon nettobelastning på statsbudgeten uppkommer. Regeringen bör inhämta riksdagensbemyndigande att göra erforderlig omfördelning av anslagsmedel. Jag avser att återkomma till regeringen medförslag om uppföljning och utvärdering av den nya ordningen. I diskussionen omsamordningen av vädertjänsten har framhållits att Prop. 1987/88:100 ordningenmed att militära meteorologer åtar sig privata prognosuppdrag Bil. 2 inte är helt tillfredsställande. Frågan kan fåsin lösning i och med att chefen förflygvapnet i fortsättningen kommer att bedriva uppdragsverksamhet. Privataprognosuppdrag kan nämligen då komma att anses som sådana konkurrensbisysslorsom tjänstemän inte får inneha enligt 8 § 2 mom. allmänna avlöningsavtalet förstatliga och vissa andra tjänstemän (AST). Regeringen har på mitt förslag den 3 december 1987uppdragit åt chefen för flygvapnetoch att planera för en ordning där ett ömsesidigt kund/leverantörsförhållande fr.o.m. den 1 juli1988 skall gälla vid utbyte av meteorologisk, hydrologisk och oceanografiskinformation samt att beräkna deanslagsmässiga konsekvenserna av denna ordning. Försäljning av tjänster skall ske med full kostnadstäckning.Totalt kommer inga nya medel att anslås. Vidare ingår i uppdraget att överväga former förgemensam planering och gemensamtgenomförande av större investeringar. Jag har i detta ärende samrått med cheferna förförsvars-, kommunikations- och finansdepartementen. att bemyndiga regeringen att göra erforderligomfördelning av medel mellan SMHLsanslag under sjätte huvudtiteln och den militära planeringsramen under Qärde huvudtiteln i enlighet med vad jag harförordat, 2. bereder riksdagentillfälle att ta del av vad jag i övrigt har anfört omsamordningen av den civila och militära vädertjänsten. 7Den allmänna lönenivån för statsanställda m. m. Lönernaför det stora flertalet statstjänstemän och för vissa andra arbetstagare i offentlig verksamhet bestäms genomförhandlingar mellan () samt , TCO-S (TCOs stats-tjänstemannasekfion) ochCentralorganisationen /SR. träffade SAV och destatsanställdas huvudorganisationer ramavtal om löner 1986-87 förstatstjänstemän m.fl. (RÄLS 1986-87). Till grund för beräkningen av anslagen tillavlöningar och pensioner liksom föranslagen inom utgiftsramarna för militärt försvar samt civilförsvar undernästa budgetår har lagts de löne- och pensionsbelopp som gäller fr. o.m. Anslagsberäkningeninnefattar ett lönekostnadspålägg . I förhållande till det löneläge som låg till grund för beräkningen av lönekostnaderna i budgetpropositionen1987 har medräknats höjningar av löneplansbeloppen fr. o. m. den 1oktober 1986 till följd av RÄLS 1986-87. Dehöjda löneplansbeloppen innebar en höjning av lönerna med i genom- Prop.1987/88:100 snitt 5,. Avtalet harbeaktats i löneomräkningen. Vidare har beaktats dels de ramar som myndigheterna har disponerat den 16 juli 1986den30 enligt avtal om lokala löneförhandlingar m.m. inom ATF-området (L-ATF) samt senareträffade ändringsavtal, dels de medelsom enligt 10 § RÄLS 1986-87 avsatts för selektiva åtgärder. Därutöver har beaktats dels de belopp somhar avsatts för olika myndigheterenligt 17 § andra och tredje styckena i ATF till utgången av /87, dels de personligamarknadslönetillägg (MLT) som utgårtill vissa tjänstemän vid utgången av /87, dels de lönegradsuppflyttningarav vissa tjänster som skett fr.o.m. 1986, dels höjningar av chefslönerna fr. o. m. den 1juli 1986. I löneomräkningen har däremot inte kunnat beaktasde ramar som myndigheterna disponerar den - den 30juni 1988 enligt avtal den 12september 1978 om lokala löneförhandlingar m.m. inom ATF-området (L-ATF) samtsenare träffade ändringsavtal. Inte heller har de selektiva höjningar av chefslönerna som skett fr.o.m. den 1 juli1987 kunnat beaktas. Genom SAV:s försorg har tillgångtill ett detaljerat underlag för beräkning av myndigheternas lönekostnader. Medutgångspunkt i SAV:s uppgifter hari budgetförslaget kostnadseffekterna pä löne-planslönerna m. m. beräknats utifrånresp. myndighets faktiska löneprofil. Övriga avtalskomponenter har beaktats medde belopp som gäller för resp. myndighet. De flesta av de nuvarande löneavtalen upphör att gälla Chefenför kommer att redogöra för vilka utgångspunkter som bör gälla förde totala utgiftsökningarna fill följd av statliga löneavtal.Det är dock inte nu möjligt att ange vad som kommer att gälla förarbetstagarna på olika myndigheter i fråga om anställningsvillkor för /89. Dessa frågor torde få anmälas i ett senare sammanhang. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört om denallmänna lönenivån för statsanställda m. m. Sedanden har bl. a. jämställdhetsförordningen (1984:803, omtryckt1986:1395) och kommittéförordningen (1976:119, ändrad senast 1986:1384) getts nya lydelser i syfte att skyndapå utvecklingen mot en jämnkönsfördelning såväl i stafliga tjänster som i uppdrag i statliga styrelser,kommittéer och nämnder. 8.1 Statliga anställningar Prop. Bil 1 Regeringensmyndigheter svarar för tillsättningen av av tjänsterna. Detär därför viktigt att de därvid verkligen beaktar att jämställdheten som en av flera sakliga grunder kanfälla avgörandet, när sökandena bedöms varajämbördiga eller i det närmaste jämbördiga i fråga om skicklighet och För att informera myndigheterna om denna praxisutarbetas inomcivildepartementet en ny rapport med bl. a. ett antal regeringsavgöranden i sädana tjänstetillsättningar därjämställdhetsaspekten synes ha varitavgörande. I rapporten redovisas också ett antal mål om könsdiskrimineringsom har avgjorts av arbetsdomstolen. Rapportenavses bli utgiven i serien . Det är en fråga för myndighetens chef att se tillatt myndighetens personalpolitik motsvarar de krav som ställs på myndigheten.Det slås fast i den nyaverksförordningen (1987:1100). Vidare slås där fast att i personalpolitiken ingår strävan efter jämställdhetmellan kvinnor och män. Det innebäratt det ankommer på chefen att följa könsfördelningen inom myndighetens olika tjänstenivåer och aktivt vidta deåtgärder som behövs för att uppnå jämn könsfördelning. Ett exempel på sådana åtgärder är chefsutveckling.För att finna effektiva former förutveckling och utbildning av kvinnliga chefer har en utvärdering skett av tre statliga chefsutbildningar.Dessa är två inomverksutbild-ningar "Seminarier för planering och utveckling av nya chefer" (SPU), som anordnas i arbetsmarknadsverket, och"Kvinnor i Ledarskap" (), som anordnats i statensvattenfallsverk - samt en central utbildning "Kvinnaoch chef, som genomförts av (). En gemensameffekt i alla tre utbildningarna är att deltagarna tagit ställning till om de vill vara chefer. Både SPUoch SIPU:s kurs har gett deltagarna ökad säkerhet och självinsikt ichefsrollen. I utvärderingsrapporten lämnas förslag tillutbildningar och åtgärdsstrategier för att öka kvaliteten i chefskapetoch underiätta för både kvinnor och män attåta sig chefsuppgifter och utvecklas i chefsrollen. Utvärderingen är enligt min mening ett värdefulltunderlag för regeringens fortsatta satsningar pä personalutvecklande åtgärderför att bl. a. få fler kvinnor i chefstjänster. Kvinnorepresentationeni statliga styrelser, nämnder och råd har ökat. Av de 356 ordinarie ledamöter som förordnats i 55statliga styrelser under periodenjanuariseptember är 94 kvinnor, dvs: . Utredningen om kvinnorepresentation lämnade i maj1987 över sitt slutbetänkande (SOU 1987:19)"Varannan damernas" med förslag fill åtgärder för att öka kvinnornas representation i statliga styrelser, nämnder och kommittéer. Utredningen föreslår bl. a. att regeringen antar som mål att en jämn könsfördelning i dessaorgan skall vara uppnådd samt att regeringen antar som delmål att kvinnornas representation skall vara 24 30%år 1992 och . Utredningen föreslår också att regeringen - Prop.1987/88:100 om inte 30-procentmåletär uppnått - då skall föreslå att Bil. 2 lagstiftai frågan. Betänkandet har remissbehandlats. En majoritet avremissinstanserna ställer sig bakomförslagen. Betänkandet bereds i . För att övergripande följa, samordna och vid behovpåverka det statliga jämställdhetsarbetetfinns en partsgemensam ledningsgrupp med företrädare för arbetsmarknads- och civildepartementen,de statsanställdas huvudorganisationer och vissa centrala stabsmyndigheter. Ledningsgruppen har under /88 bl.a. tagit initiativ till utarbetandetav ett fakta- och idématerial till stöd för myndigheternas jämställdhetsarbete. Vidare artangerade ledningsgruppen en mässa förjämställdhet i statsförvaltningen i stadshus.Vid mässan medverkade ett fyrtiotalrepresentanter för departement, utredningsväsendet, myndigheter och fackligaorganisationer. Frän statsförvaltningen deltog ca 800 tjänstemän frånhela landet. Medverkande ochdeltagare i mässan representerade ett brett urval av de projekt ochutvecklingsarbete som bedrivs i statsförvaltningen inom bl. a. följande områden arbetsorganisation och arbetstider, kvinnor på mansjobb, fem myndigheters intensivprojekt påjämställdhetsområdet, kvinnorepresentationen i styrelser ochkommittéer, jämställdhetsaspekten vid tjänstetillsättningar, kvinnor och utveckling, värderingar och diskrimineringar. Vad som kom fram under mässan kan enligt minmening på ett inspirerande sättbidra i det nödvändiga men ofta tunga arbetet med att öka jämställdheteni förvaltningen. Fråganom den fortsatta inriktningen av jämställdhetsarbetet bereds iregeringskansliet. Som chefen för senare kommer att redovisa avser regeringenatt lägga fram en proposition i ämnet . Jag räknar med att idet sammanhanget återkomma tillregeringen med förslag beträffande den statliga sektorn. Jaghemställeratt regeringen bereder fillfälle att ta del av vad jag nu har anfört omjämställdhet i statsförvaltningen. 9 Regeringens behörighet att inrätta statligtreglerade tjänster Prop.1987/88:100 Bil. Mitt förslag:Riksdagens bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer att inrätta tjänster bör utsträckas till att omfatta också allaordinarie chefstjänster och andra ordinarie tjänster med undantag av sådanaprofessurer som Ullsätts med fullmakt. Nuvarande ordning: Olika ordningar tillämpas förnärvarande i fråga om regeringens behörighet att inrätta statligt regleradetjänster. Därmed avses tjänster där avlöningsförmånerna fastställs undermedverkan av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, dvs.främst tjänster i myndigheterna under regeringen eller i försäkringskassornasamt kommunala skolledar- och lärartjänster. Regeringen behöver sålunda inte medverkanför att få inrätta tjänster där lönegradsplaceringen skall fastställas vidförhandlingar (prop. 2 s. 6, InU 4, rskr. När det gäller att inrätta tjänster som undantagitsfrån statens arbetsgivarverks handläggning eller tjänster vilkas löneställningfastställs utan förhandlingar, tillämpas däremot särskilda riktlinjer (prop.1976/77:100 bil. 3 s. 5, AU 18, rskr. Enligt sistnämnda riktlinjer krävs sålunda riksdagensmedverkan för att regeringen skall kunna inrätta dels ordinarie tjänster medbeteckningen "o" eller "p", om tjänsten är avsedd för chefför sådan myndighet som lyder direkt under regeringen, dels andra ordinarietjänster med någ9n av dessa beteckningar i lägst nuvarande lönegrad N 26 ellerL 24, om tjänsten alltså inrättas utan att lönegradsplaceringen fastställsgenom avtalsförhandlingar. Som skäl för kravet på medverkan i fråga omdessa tjänster framhålls budgetproposition att vid sinbedömning av en myndighets organisation främst torde vara intresserad avledningsfunk-fionen. a. chefstjänster med beteckningen "o" eller"p" tillsätts med fullmakt respektive med förordnande för bestämd ud(jfr numera 8 § anställningsförordningen 1965:601, omtryckt 1984:127, ändradsenast 1987:1224). Innehavare av sådana tjänster är sålunda inte uppsägningsbara.Sådana tjänster har alltså större fasthet än andra tjänster och riksdagensmedverkan borde därför enligt proposifionen krävas i fråga om dessachefstjänster. I fråga om medverkan vid inrättandet av de andraordinarie tjänsterna framhålls att en lönegradsgräns bör sättas och att gränsenbör dras mellan högre chefstjänstemän och andra tjänstemän. budgetproposition uttalas också att deregler som tidigare gällde för inrättande av ordinarie tjänst som professorborde behållas. Skälet var att inrättandet av sådana tjänster innebärutvidgning och utveckling av den fasta forskningsorganisationen och attriksdagen också fattar beslut om inriktningen av denna. Nämnasbör vidare att regeringen i enlighet med verksledningsproposi- Prop.1987/88:100 tionen (prop. 1986/87:99, KU 29, rskr. 226) har rätt attunder vissa förut- Bil. 2 sättningar inrätta tillfälliga tjänster förverkschefer med placering i bl. Det kan erinras om att iverksledningspropositionen finns intagen en redogörelse för bl. a. verkschefers anställningsförhållanden (s. 140). Det förtjänar också att framhållas attmyndigheterna själva har rätt att inom ramen för tillgängliga resurserinrätta merparten av sina tjänster, bl. a. arvodestjänster också för chefer(jfr inrättandeförordningen 1985:915, ändrad senast 1986:611). Den som har behörighet attinrätta en tjänst kan också dra in den. Inrättade tjänster tillsätts av regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer. Skälen för mitt förslag: I anslutning tillriksdagens ställningstagande till verksledningspropositionentar jag nu upp frågan om regeringens behörighet att inrätta tjänster i ledningsfunktionen för myndigheterna. Den allmänna frågan hur ochregeringens styrning och kontrollav statsförvaltningen kan göras mest effektiv har under senare ud belysts bl. a. genom nyssnämnda ställningstagande.Tyngdpunkten i styrningav verksamheten anses sålunda numera främst böra ligga i budgetprövningenoch lagstiftningen. Det nuvarande systemet för medverkan ifrågor om inrättande av tjänster ter sig för övrigt med förändradeförhållanden som allt mindre ändamålsenligt.Den lönesättning för ohka tjänster som tillämpas gör också att området för kravet på medgivande intelåter sig ringas in på det sätt somursprungligen avsetts. Till bilden hör vidare att ett "ordinarieskap" inte harsamma betydelse som fidigare. I linje med det anförda bör frågor om inrättandeav tjänster vid myndigheternaföljaktligen i fortsättningen genomgående prövas av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Den förordade möjligheten för regeringen attinrätta tjänster bör också omfatta alla de ordinarie domartjänsterna. Jag villdock peka på att domstolarna i vissmån intar en särställning i detta hänseende. T. ex. är antalet ledamöter i högsta domstolen och iregeringsrätten i princip fastställt i lag. utgörs sålundaenligt 3 kap. 4 § av 22 justitieråd eller det högre antal som av särskilda skäl befinnserforderligt. En motsvarandebestämmelse finns för regeringsrättens del i 3 § lagen (1971:289) om allmännaförvaltningsdomstolar; antalet är där satt till 18. Dessa regler, som drar upp en ram för hur mångadomare som skall döma i de högstainstanserna, bör självfallet gälla även i fortsättningen. Även i fråga om andradomstolar finns liknande regler om antalet ledamöter.De bör ocksåtillämpas på samma sätt som . I fråga ominrättandet av fullmaktstjänster för professorer avstår jag efter samråd medchefen för från att föreslå . I konsekvens medmitt förslag begärs under de olika huvudfitlama i denna budgetproposition inte några särskildabemyndiganden att få inrätta verkschefstjänster e. d. Vad som sägs där bygger i stället på förutsättning- 27 enatt lämnar det generella bemyndigande som jag nu föreslår. Hemställan Prop.1987/88:100 RiI 7 Med hänvisning till vad jag nu haranfört hemställer jag att regeringen att bemyndiga regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer att fä inrätta statligtreglerade tjänster, dock inte sådana professorstjänstersom tillsätts med fullmakt. I1985 års omförhandlingar enades kollektivavtalsparterna om förnyelsefonderpå större delen av det statligt reglerade området. Förnyelsearbetet är viktigtäven för de anställda-på försäkringskasseomrädet. Jag avser därför att ta upp frågan med bl. a. destatsanställdas huvudorganisationer om möjligheten att disponera fondmedlenäven inom detta område. I föregåendeårs budgetproposifion (prop. 1986/87:100 bil. 3, AU 12, rskr. 236)lämnade jag en utförlig redogörelse för fonderna, deras syfte samt för denpartssammansatta nämnd som har till uppgift att fördela medlen. statliga förnyelsefonderna inleddesin verksamhet . Verksamheten mötte stort intresse hosmyndigheterna: Det stod tidigt klartatt en preciserad inriktning av verksamheten var nödvändig. En tydligare avgränsning bedömdes nödvändigmellan de projekt som fonderna avsågatt finansiera och sådan verksamhet som bör prövas i den reguljärabudgetprocessen. Nämnden har lagt fast en sådan verksamhetsinriktning. Degrundläggande målen är självfallet oförändrade, nämligen att bidra till förnyelsen av den statligtlönereglerade sektom och att långsiktigt öka anställningstryggheten. Nämnden bedriver sin verksamhet med tvåutgångspunkter: regeringens förnyelseprogram för den stafliga sektorn såsom detfrämst har kommit ull uttryck iregeringens skrivelse om den offentliga sektorns förnyelse (skr. 1984/85:202, FiU 35, rskr. 407) och medbestämmandereformens(prop. 1975/76; 105 bil. 2, InU 45,rskr. 404) värderingar. En uppdelning har skett i förnyelseprojekt och projekt för ökadanställningstrygghet. De förra syftar till att förverkligaförnyelseprogrammet, t.ex. genom att myndighetenövergår nya arbets- och organisationsformer, som ökar kvaliteten i detutåtriktade arbetet och leder till ökad arbetsUll-fredsställelse för de anställda. Förslag frånmyndigheterna om otraditionella försöksverksamheter är särskiltvälkomna. Exempelpå projekt som prioriteras är att utveckla nya verksamheter inom de av riksdag och regeringpolitiskt givna ramarna nya arbetsformer som förbättrar servicen nya samverkansformer mellan kunder och anställda nya arbetsorganisationer som ger de anställda ettbreddat arbetsinnehåll och större möjligheter att fatta egna beslut nya ledningsformer och inflytandeformer för deanställda. De projekt somsyftar till ökad anställningstrygghet skall i första hand Prop. 1987/88:100vara inriktade på tidiga förebyggandeinsatser för grupper av anställda. 2 ambition är atl åtgärdernaskall sättas in så tidigt att det statliga trygghetsavtalet (TrA-S)inte skall behöva tillämpas. Till områden som bör hanteras i den reguljärabudgeten - och alltså inte finansierasav fonderna - hör inte bara utbildning som ingår i myndighetens normala personalutveckling utan ocksåfortbildning på grund av riksdags-eller regeringsbeslut om en förändring av myndighetens uppgifter elleransvarsområde. Dit hör även mer konventionella rationaliseringar, t. ex.införande av ADB i ord- och textbehandling. Nämnden tar även själv initiativ tillprojekt. Detta sker i dialog med enskilda myndigheter varvid tanken är attnämnden och den berörda myndigheten gemensamt skall finna lämpligaprojekt. Nämnden söker också finansierainsatser av mer generellt intresse för statsförvaUningen. Det gäller främståtgärder inom områdena informationsteknologi, chefsutveckling ochutvecklingsåtgärder för biträdespersonal. Detta är också viktigt som ett led isträvandena att öka jämställdheten inom statsförvaltningen. Nämnden hade beslutat omtilldelning av medel till 31 projektmed ett sammanlagt bidrag om 26 milj.kr. Flertalet projekt syftar till förnyelse av verksamhet, organisation, ledningeller arbetsformer. Många innehållernya eller oprövade former för utveckling som kan ge generaliserbara erfarenheter av värde för andramyndigheter. I andra fall är huvudsyftet att öka personalensmöjligheter att verka i en förändradverksamhet dvs. att åstadkomma kompetensutveckling för att ökaanställningstryggheten. Projekten är ännu i sin inledning.