prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — I stället bör tillsynsmyndigheten ges möjlighet att besluta omprövning när det i det enskUda fallet är påkallat från miljöskyddssynpunkt. Länsstyrelsentillstyrker förslaget att den själv kan ta initiativ till omprövning av viUkorenligt bestämmelserna i 23-25 § ML. Däremotter det sig stötande fi'ån rättssäkerhetssynpunkt att, såsom föreslås,möjliggöra för prövningsmyndigheten att genomdriva en viUkors-ändring bara föratt underlätta kontrollen. Prövningen bör i stället ske med sådan omsorg attdenna typ av problem inte uppstår inom tioårsfristen. 4.5.62Länsstyrelsen i Göteborgs- och län: Utredningen föreslår lagändringarsom innebär något större möjligheter att ompröva vUlkor i givna tillstånd. Bl.a. ges länsstyrelserna möjlighet att ta initiativ till omprövning. Enklareomprövningsmöjligheter är förtjänstfullt och fiUstyrks i princip avlänsstyrelsen. Dock bör värdet i ett tillståndsbesluts rättskraft inte negligeras.Företagare har ett berättigat intresse av förutsebarhet i planeringen ochtrygghet i investeringar. Enomprövning skall enligt förslaget kunna ske - redan före utgången av en "om verkamheten visar sig medföra någon olägenhet som inte fömtsågs närden tilläts". En liknande regel finns . En omprövning skallenligt förslaget vidare få ske om "en annan utformning av villkorenskulle avsevärt underlätta kontrollen av verksamheten". Denna regel iförslaget är helt ny, .\v själva lagtexten bör dock framgå att en omprövning ijust detta fall inte får leda tiU en väsentlig skärpning av miljökraven päföretagaren. Nuvarandetillståndskrav vid ändring av en miljöfarlig verksamhet bör enligt ses över och lindras. Bestämmelserna är så utformade att praktiskt taget varje förändring i en miljöfarUg verksamhet kräver fillstånd. Detta binder också på ett olämpligt sätt miljövårdsmyndigheter- 438 I nas resurser. Tillstånd bör krävas endast omändringen kommer att öka Prop. miljöstörningen fränverksamheten eller om sättet på vilket ändringen sker Bilaga 10.3 har betydelse frånstörningssynpunkt. andra ord ges befogenhetatt se tUl att ny teknik utnyttjas vid förändringar om detta är fördelaktigtur miljövårdssynpunkt och acceptabelt ur teknisk Deformella reglerna kring handläggning av tillståndsfrågor bör - som utredningenockså framhåller - göras mer flexibla. Enkla fiUståndsären-den bör kunnahandläggas pä ett enklare sätt än mer komplicerade ärenden. Utredningenföreslår bestämmelser av typen att för alla fiUståndsplikfiga verksamheterskall upprättas kontrollprogram eUer att alla fillständspliktiga verksamhetersom (på gmnd av att de härtör frän fiden före miljöskyddslagens fillkomst) ejhar tUlständ mäste tillständsprövas före viss tidpunkt. Denna slagsbestämmelser är olämpliga. Sådana bestämmelser binder miljövårdsmyndigheternasresurser och förhindrar att tUlgängliga resurser utnyttjas pä bästa sätt. Miljövårdsmyndigheternabör få förtroendet att avgöra i vUka fall kontrollprogram skall upprättas(nuvarande bestämmelser i 39 a § miljöskyddslagen är tUlräckliga) och i vilka faUdet är motiverat att dra in en pågående miljöfarlig verksamhet i enfillståndsprövning. 4.5.64 i : Utredningenföreslår att i miljöskyddsförordningen införs en bestämmelse som innebär att bagatellartadeoch frän miljöskyddssynpunkt harmlösa fall vid nyanläggning undantas från tillständsplikt.Länsstyrelsen har tidigare framfört att denna möjlighet borde finnas och hälsardärför utredningens förslag med fillfredsställelse. Förslaget ligger helt ilinje med serviceinriktade verksamhet och ger möjligheter tUl enavbyråkratisering. 4.5.65 i : Vi anser ocksåallmänt att det är tveksamt om en så omfattande förprövningspUkt ska införassom nu föreslås. Förmodligen kan i många fall samma miljövinst nås genom tiUsynutan den tungrodda apparat som en förprövning utan tvivel är. Kännedom om etableringerhålls oftast vid prövningen enligt . Den kan eventuelltkompletteras med anmälningsplikt fill miljö- och hälsoskyddsnämnden. 4.5.66 i län: Utredningen föreslärett nytt institut, "miljölov", som skaU prövas av miljö- ochhälsoskyddsnämnderna. Ett miljölov skaU ha mer begränsade rättsverkningar änett tUlständ. I vissa faU skaU dock rättsverkningama vara desamma, t. ex.enligt 40 § miljöskyddslagen. Vidare skall vissa bestämmelser rörandehandläggningen av tillståndsärenden gälla även för miljölovsärenden. LikheternameUan tUlstånd och mUjölov synes vara störte än skillnaderna. Det kan därförifrågasättas om skäl föreligger att införa det nya institutet. Förekomsten avtvå så likartade institut är ägnad att göra miljöskyddslagen mersvåröverskådlig, vilketlätt skapar oklarhet för säväl tUlsynsmyndigheterna som utövarna av 439 4.5.69Länsstyrelsen i : har tidigare i yttrande Prop.1987/88:85 fill jordbmksdepartementet föreslagit vissa minskningar iett då Bilaga 10.3 aktueUt förslag till omfattning av föiprövningspUkten.Länsstyrelsens synpunkter är till någon del fillgodosedda av utredningen mentill störte delen är de 1985 föreslagna minskningarna fortfarande aktuella.Länsstyrelsen vidhåller därför sitt tidigare förslag. Ytterligare minskningarav förpröv-ningplikten kan bU nödvändiga om inte tillräckliga resurser kanställas tiU förfogande. Utredningenhar föreslagit en obligatorisk tillståndsprövning av pågående verksamheter somnu saknar tillstånd. En sådan prövning skulle binda stora resurser under fleraår som flertalet av de aktuella verksamheterna inte utgör någrastora miljöproblem. avstyrker därför utredningens förslag idetta avseende. En del av verksamheterna behöver emellertid regler för sinverksamhet. Sådana regler kan åstadkommas av tUlsynsmyndigheten med stöd avmiljöskyddslagens fillsynsbestämmel-ser. År huvudmannen inte nöjd med dessaregler har han själv möjlighet att söka tiUstånd. Förnärvarande kan endast väcka frågan om omprövning av gällandetillstånd. Utredningen föreslår att även länsstyrelserna får motsvarandemöjlighet i de fall de själva är tillständsmyndigheter. HittiUs har fråga omomprövning tagits upp av endast i mycket få fall. Orsaken ärbristande resurser för utredningar m.m. Förhållandet kan antas bli detsamma vadgäller länsstyrelserna. Därför föreslår att tiUsynsmyndighet fårrätt att - när omprövning behövs och frivUlig överenskommelse inte kan träffas förelägga berörd huvudman att själv begära omprövning, I vissa fall kanenstaka villkor i ett tillstånd behöva ändras på grund av att det är oklarteller svårkontrollerat. I sådana fall bör tillständsmyndigheten ha rätt attförtydliga eller göra mindre ändring av villkoren efter framställning avtillsynsmyndighet eller tillståndshavare. Lagförslag i här berörda avseendehar utarbetats inom . 4.5.76Eskilstuna kommun: Utredningen anger två typer av förprövning dels tUlståndenligt länsstyrelselistan och koncessionsnämndslistan och dels miljölov enligtkommunlistan. avstyrker att begreppet miljölov införs. Detär betydligt enklare och mindre byråkratiskt att behålla anmälningsplikten.Återigen är det tiUsynen som behöver tillföras resurser inte förprövningen, 4.5.79Båstads kommun: Utredningen föreslår att miljö- och hälsoskyddsnämndernastillstånd till de verksamheter som faller in under kommunlistan kallas miljölov.Miljölovsprövningen är tänkt att bli ett enklare förfarande äntillståndsprövningen. Miljölov ska kunna överklagas och vid överträdelser kunnaleda till sanktioner. ställer sig positivt fill förslaget under fömtsättningatt effekfiva sanktioner kan tillämpas vid brott mot miljölovsbeslut. Nämndenanser dock att en enhetlig benämning ska tillämpas d. v. s. att 440 etttillstånd anfingen kaUas för "tillstånd" eller "miljölov". 4.5.80 Kristianstadkommun: Utredningen konstaterar att det nuvarande Prop. 1987/88:85förfarandet med individuell tillståndsprövning i stort sett fungerar bra. Bilaga 10.3 Utredningen konstaterar också att oklara eller svårkontrolleradevillkor utgör en svag länk vid genomförandet. Ettproblem är de ofta bristfälliga ansökningar som inkommer till prövningsmyndigheten.Framför allt finns brister vad gäUer kraven på samråd med allmänheten ochbeskrivning av miljöeffekterna. Även om den sökande har krav pä sig att göraen fullständig ansökan är det prövningsmyndighetens sak (enligt 13 § ML) attse till att ansökan är fillräcklig för att göra en prövning möjlig. Är ansökaninte tillräcklig ska sökanden föreläggas att komplettera ansökan eller kanansökan avvisas. Riskfinns att prövningsmyndigheten inte granskar ansökan tillräckligt noga, utannöjer sig med en bristfällig ansökan. Det utbyggda systemet med en kompletteringsmndaoch en omfattande remissbehandling har i någon mån kompenserat bristerna iansökan. I bland har dock remisserna i aUtför hög utsträckning fått ersättaprövningsmyndighetens egen granskning av ansökan. Utredningenföreslår att prövningen förenklas genom att kompletteringsrundan som regelslopas, remitterandet inskränks och sammanträde på platsen sker mer sällan,dock under fömtsättning att ansökningamas kvaUtet förbättras. Ävenom en förenkling av prövningsförfarandet är önskvärt kan det medföra attprövningens kvalitet försämras, åtminstone i avvaktan på en förbättring avansökningarna. Insatserbör i stället i ett första skede inriktas pä att förbättra granskning avansökan. Om prövningsmyndigheten i ett tidigt skede begär komplettering istället för att avvakta remisserna kan efter hand handläggningstidernaförkortas. Prövningsmyndigheternahar också möjlighet att utnyttja möjligheten att komplettera ansökan på densökandes bekostnad. Möjlighetenatt enklare omarbeta villkor i givna tUlstånd på gmnd av oklara formuleringarär positivt. Förslagetom införande av prövning av alla icke prövade tillständspliktiga anläggningarsenaste utgången av 1991 är angeläget att genomföra. 4.5.86Nordanstigs kommun: Nuvarande resurser räcker inte till både prövningsverksamheten, som bedrivs av koncessionsnämnden och , ochtillsynen. Prövningen har däremot fungerat tUlfredsstäl-lande. Motbakgmnd av ovanstående ifrågasätter kommunen behovet av prövning av ärenden -miljölov - pä det lokala planet. Resurserna bör i största möjliga utsträckningstyras över fill miljötillsynen. Om prövningen av ärendena ligger på enmyndighet och fillsynen på en annan kan emellertid vissa olägenheter uppståadministrativt. Exempelvis ökar behovet av kommunikation via ADB. Kommunenanser dock att fördelarna med att enbart ha tiUsynen på de lokala planet överväger. 4.5.95 Sverigesadvokatsamfund: Samfundet delar i huvudsak utredning- Prop. 1987/88:85 ens förslag beträffande regler för omprövning av tillstånd. Emellertidanser Bilaga 10.3 samfundet att det vid omprövning städse bör ske en skälighetsavvägning mellanallmänna och enskilda intressen och att detta fortsatt markeras i lagtexten påsätt som gäller; 24 § första stycket miljöskyddslagen ---"efter vad somär skäligt". Vidare vill samfundet föreslå att § 24 punkt 6 i utredningensförslag "någon olägenhet" utbyts mot "någon olägenhet avbetydelse". 4.5.96 : vill understryka vikten av att fömtsättningar skapas för att prövningen kan utföras snabbt och effektivt. Koncessionsnämndenhar genom sitt sätt att arbeta, baserat pä kompetens och integritet, underåren vunnit respekt. tillstyrker ändå förslaget attkoncentrera nämndens mer kvalificerade prövning till de potentiellt mestmiljöstörande verksamheterna. Förbundet tillstyrker också förslaget attkoncessionsnämnden övertar regeringens roll som över-klagningsinstans för debeslut som fattar. Närdet gäller omprövning av tillståndvillkor vill betona viktenav att tillståndsvillkoren har en rimligt läng rättsverkan med hänsyn tillföretagens långsiktiga investeringar. Den nuvarande minsta giltigheten för vUlkor- - är en lämplig tidsrymd. fall tillståndsmyndigheten av nägot skäl omprövar någon del av verksamhetenbör en ny tioårsperiod gälla för alla villkor i tUlståndet från den nyatidpunkt fillståndet vinner laga kraft. måste fömtsättasatt se över om någon övrig del i det gällande tUlståndet börjusteras. avstyrker mot denna bakgrund förslagen till ändradeomprövningsregler. Någrabärande motiv för att införa ett nytt tillständsförfarande benämnt miljölov kanIndustriförbundet inte finna. godtar dock att prövningen iviss omfattning decentraliseras till den kommunala miljö-ochhälsoskyddsnämnden, dock att proceduren i allt väsentligt bör ansluta till densom gäller för anmälningsärenden. Förbundet fömtsätter att deförtroendevalda och tjänstemännen får den utbildning och träning som behövs föratt dessa skall kunna fullgöra sin prövningsuppgift. Övergångstiden föröverförandet bör bli väl tilltagen. Överförandet kan ske successivt. Miljö-och hälsoskyddsnämndens prövning bör under alla omständigheter enbart avseanläggningar med utpräglat lokal påverkan, t, ex. skjutbanor.Industrianläggningar bör sålunda genomgående prövas av koncessionsnämndeneller . Handläggningstideni ett nytt tillståndsförfarande bör inte få förlängas i förhållande fillnuvarande anmälningsförfarande. Prövningen bör i dessa fall kunna utgå från ettutvecklat system med riktlinjer till gmnd för miljö-och hälsoskyddsnämndensprövning. Det bör ankomma på att i samverkan med berördabranscher utarbeta sädana riktlinjer. 4.5.98 : Ett miljölov bör enligt organisatio- Prop. 1987/88:85 nens mening inte kunna dras in i andra fall än där företaget i nägot Bilaga10.3 preciserat avseende har varit försumligt. Detta är nödvändigt för att upp fylla elementära krav på rättssäkerhet. Problemet med ofömtsedda olägen heter fär lösas på annat sätt. Rättssäkerhetenvid miljölov förutsätter således enligt organisationens uppfattning, dels atten bestämd giltighetstid för miljölovet finns preciserad, dels att miljölovetinte skall kunna dras in under sin giltighetstid i andra fall än när företagetvarit försumligt. Miljölovenligt utredningens förslag bör inte införas innan dessa krav blivittillgodosedda. Isammanhanget vill Småföretagens framhålla att det är positivtatt utredningen föreslår att villkoren i olika tillstånd skall ges en sådanutformning att det tydligt framgår vad som är tillåtet och förbjudet iverksamheten. Organisationen måste dock konstatera att det kan möta stora prakfiskasvårigheter att kommendera fram en sådan tydlighet, t. ex. genom en föreskrifti lag. 4.5.99 : Utredningen föreslår i § 7a i förslaget till ändrad miljöskyddslag att "regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter och iakttagande av särskild försikfig het vid hantering av gödsel". I specialmofiveringen anges att de frågorsom kan bli aktuella att reglera med stöd av § 7a är främst frågan om lagring av stallgödsel och spridning äv gödsel på . LRFser en koppling till aktionsplanen mot havsföroreningar och de föreskrifter somdär föreslås mot jordbmket. Förbundet vill äter upprepa sitt krav frånremissyttrandet över nämnda aktionsplan nämligen att myndigheterna ställer uppramar för respektive verksamhets bedrivande och det enskilda företaget utifrånsina egna unika förutsättningar finner lösningar inom de uppställda ramarna.LRF hävdar med bestämdhet att grunden för varje gärds stallgödselhanteringligger i obligatoriska gödslings- och växtodlingsplaner för gärdar över enviss storlek. Lagringskapaciteten är beroende av bl. a, grödval och växtföljdsamt möjligheten att teckna gödselavtal. En reglering bör dock ske vad gällerspridningstider för stallgödsel men det kan ifrågasättas om det bör ske imiljöskyddslagen. I stället bör ett regionalt kungörelseförfarande övervägas. 4.5.101Tjänstemännens centralorganisation: TCO avstyrker förslaget om införande avmiljölov. Enligt TCOs mening ärdagens system med anmälan ett smidigare sätt att arbeta då det bl. a. ger tillsynsmyndigheten möjlighet att när som helst gä in med råd enligt § 39 miljöskyddslagen. Villkor i miljölov kän endast ändras vid ändrade förhåUanden. Dessutom torde ett införande av miljölov innebära en ökad byräkratisering. Ett företag måste enligt förslaget vänta på ett formeUt beslut innan anläggningen får anläggas. Det är olämpligt och vilseledande med nya begrepp som miljölov istället för fillstånd som an vänds vid prövning i andra organ. Enligt TCOs mening skall all prövning enligt miljöskyddslagen leda till fillstånd oavsett prövningsinstans. ningens förslag innebär ocksäatt antalet beslutande instanser ökar från 25 Prop. 1987/88:85 till 309vilket i nuvarande skede kan innebära svårigheter, Anmälningsför- Bilaga10.3 farandet bör tills vidare bibehållas och insatserna koncentreras pä enbättre tiUsyn. 4.6.22Fiskeristyrelsen: Utredningen föreslår att ansvaret för samordning av recipientkontrollenäven i fortsättningen skall skötas av länsstyrelserna. Det anges vidare attsamordning med övrig omgivningskontroll som bedrivs ocksä bör tas fill vara isyfte att förbättra underlaget för bedömning av verkningarna i omgivningen. samarbetar vissa länsstyrelser och ger även uppdrag till fiskeristyrelsensutredningskontor att utföra vissa delar av kontrollen. haraktivt medverkat i recipientkontrollen i många fall bl. a, inom kustområdet.Utredningskontoret i arbetar t. ex. fram ett fiskeribiologisktprogram för att belysa inverkan av cellulosaindustrierna i Gävlebukten.Liknande program har tidigare genomförts i och Husum-Örnsköldsviksområdet,Lule skärgård. Rönnskärsområdet och m. m. Som exempel påmiljöövervakning i vidare bemärkelse kan nämnas, det planeradeKustfiskeprojektet och ett integrerat finskt-svenskt program för , båda avsedda att inledas 1988/1989. Genomden undersökningsverksamhet som utredningskontoren bedriver finns hos dessa ettbetydande kunskapsmaterial och kunnande som mera allmänt borde utnyttjas i recipientkontrollen.Med hänsyn till detta och fiskets beroende av vattenmiljön bör fiskeristyrelsenregelmässigt tas med i recipientkontrollen. Lämpligen genom en uttaladsamrådsskyldighet frän den myndighet som har ansvaret för denna kontroll. Dettaskulle ge recipientkontrollen en bättre kvalitet ur fiskets synpunkt. Fiskeristyrelsenhar också genom utredningskontoren bra förutsättningar att genomföra dessa recipientkontroller,via den övriga regionala utredningsverksamhet som bedrivs. Överhuvudtaget börkvalitetskraven pä recipientkontrollen skärpas, 4.6.55Länsstyrelsen i : Utredningen föreslär att ansvaret för recipientkontrollenäven fortsättningsvis bör åvila . har inget attinvända mot detta, men anser att ansvarsfördelningen blir oklar med denföreslagna formuleringen av 38 § ML jämfört med 43 § ML, Detmåste i lagtexten klargöras att de program för samordnad recipient-kontroUlänsstyrelsen fastställer, även får innefatta kontroll av verkningarna avsädana verksamheter som inte har det direkta tUlsynsansvaretför. Redani dag har funnit vissa oklarheter i rättsgrunden för den samordnade recipientkontrollen. Det gäller frågan om ansvaret för kontrollens genomförande kan överföras frän de enskilda verksamheterna till exempelvis ett vattenvårdsförbund. menar för sin del att 444 så kan ske enligt 43 §andra stycket andra meningen ML men konstaterar . 1987/88:85 samfidigtatt det i så fall helt saknas bestämmelser om påföljd i 45 § ML. 4.6.58Länsstyrelsen i : Samordningsansvaret för all recipientkontrollbör ligga hos . Detviktigaste skälet till detta är att har en uppgift i att samordnaolika verksamheter inom länet. har en viktig roll ilänets vattenvårdsförbund. svarar också för regionalauppföljningar av försurningsläge och kalkningseffekter. Resultaten av dessaligger sedan tUl gmnd för fortsatta åtgärder vilka bl. a. diskuteras i enregional rådgivningsgmpp för försurningsfrågor. Vidare har tagitinitiativet till bildandet av det första länsomfattande luftvårdsförbundet ilandet. har även i fortsättningen en viktig roll i detta förbundsarbete, som hittUls i första hand varit inriktat på kontroll av nedfall överskogsmark och på effekterna av nedfallet i mark och markvatten. 4.6.62Länsstyrelsen i : Utredningen konstaterar att recipientkontrollennär det gäller vatten fungerar bra med nuvarande organisation och föreslår attdenna även i fortsättningen ligger under ansvarsområde. Ettsamråd fömtsätts med de föreslagna andra fiUsynsorganen, dvs. Länsstyrelsenanser att all recipientkontroll således även mark och luft fortsättningsvis börligga under övergripande ansvar. Det fortsatta arbetet kommeratt försväras om antalet tillsynsorgan ökar. T. ex. gäller dessakunskapsförsörjningen, vilken fömtsätter god kännedom om utsläppskontrollen.Den framtida behandlingen av recipientkontrollen talar således för att antalettillsynsorgan begränsas, t. ex. genom att tiUsyn över koncessionsnämndsärendenäven i fortsättningen åvilar länsstyrel- 4.6.65Länsstyrelsen i : Utredningen föreslår att recipientkontrollenvad avser vatten även fortsättningsvis ligger inom länsstyrelsensansvarsområde. finner detta naturligt. Det innebär dock attlänsstyrelsen därvid har att samordna tre oUka myndigheters tillstånds-/miljölovsbeslutoch beslut i tillsynsärenden och kontrollprogram. Detta fömtsätter att länsstyrelsenhar tillgång till naturvärds verkets och kommunernas material vad avsermiljölov, tUlsynsärenden, kontroU-program m, m. Viktigt i detta sammanhang ärvidare att klarlägga miljö-lovspliktiga företags medverkan säväl via egna kontroUprogramsom ekonomiskt i samordnad recipientkontroll. Utredningen tycks inte närmareha berört dessa frågor. 4.7.11SMHI: Utredningens förslag om en decentraliserad miljöorganisa tion kommer att kräva bra styrinstrument för länsstyrelser och framförallt kommuner i deras tillständs- och miljölovsärenden. Arbetet med rekom- 445 mendationer, riktlinjeretc. måste ges störte tyngd än i den nuvarande Prop. 1987/88:85organisationen. Egen kompetens hos SNV samt underlag och expertkun- Bilaga10.3 skaper från övriga myndigheter är fömtsättningar i ett sådant arbete. SMHIkan inom sitt kompetensområde bidra på flera sätt fiU den s. k. kunskapsförsöijningen.Med långsiktiga mätprogram inom meteorologi, hydrologi och oceanografi skapasen basinformation. Modellteknik för beskrivning av spridning i luft och vatten,vattenföring, kväveläckage m. m. en förfinad information som är styrd avmiljöproblemets formulering. ser positivt pä utredningens förslag, att ensamordning görs av resurser inom området och att föreslås budgetbehandlas fillsammansmed miljömyndigheterna. har i anslagsframstäUan 1988/89 hemställt omdetta. 4.7.33Länsstyrelsernas organisafioinsnämnd: Ett allmänt krav som kan ställas på ett eftektivtmiljöskyddssystem, är enligt utredningen, god kunskapsförsörjning tUl allaenheter och aktörer inom systemets ram om fillståndet och utvecklingen i miljönoch om miljöproblemen. delar denna uppfattning. frånarbetet med projektet om planering och uppföljning av anläggningstUlsynenenligt miljöskyddslagen är att brister i kunskapsförsörjningen har varit ett avhindren för att bedriva en effekfiv fillsynsverksamhet. Även regionalt i länenfinns det behov av att ta fram kunskap som inte kan tillhandahällas fräncentralt håll. För naturvärdsverkets del gäller det inte bara att ställa denstora kunskapsmängden tUl förfogande utan även att tiUhandahållakunskapen i sädana former att den kan komma fill användning i det praktiskamiljövårdsarbetet. Det är lämpligt att , som anges i utredningen,samordnar arbetet med kunskapsförsörjningen för miljöskyddslagens fillämpning. Behovetav en förstärkning av länsstyrelsernas resurser genom särskUda medel förutnyttjande av extern sakkunskap är stort. tillstyrker utredningens förslagatt länsstyrelserna skall tillföras särskilda medel för miljöinriktatutredningsarbete. Det föreslagna beloppet bedöms dockvara alltför lågt.. Ifråga om utbildning har vid ett flertal tillfällen framförts tUl frånhandläggare vid naturvärdsenheterna att branschutbildningen i central regi ärbristfällig och att länsstyrelserna saknar pengar för att låta handläggarnadeltaga i den utbildning som anordnas. Det är enligt lämpligt att det isamband med ändringarna i mUjöskyddslagen görs en stor utbildningsinsats. Detär också viktigt, som anges i utredningen, att arbetet med att utforma aUmännaråd för olika branscher fortlöpande kombineras med UtbUdning.