prop · GB03154 · 1987-12-31 00:00:00 — Härav följer atl det svenska försvaret i framliden bliralltmer beroende av kunskap om industrins utlandskontakter vad avsersekrelessbelagda produkter med svensk profil. FMV tar också upp vissa säkerhetsproblem vid export avavancerad teknologi och materiel och framhåller alt de risker som med hänsynlill säkerhelsintressen är förbundna med ökad spridning av avancerade produktermåste vägas mol önskvärdheten all sprida utvecklingskostnaderna och ökaindustrins beläggning. FOA delar utredningens bedömning alt försvarsindustrin iökad utsträckning måste kunna samarbeta med teknologiskt kvalificerade företagi andra länder och understryker atl utlandsverksamheten måste ses i relationlill dess belydelse försvensk kompetens och effektivitet. Export och import av,samt samverkan kring kompetenser, komponenter, delsystem och syslem är ettullryck för internationell specialisering och en förutsättning för framtidaeffektiv produktion inom försvarsindustrin. FFK sätter i likhet med utredningen den svenskakrigsmaterielexporten i samband med behovet av en inhemsk försvarsindustri samtframhåller bl.a. alt försvarels materielanskaffning alltsedan andravärldskriget successivt har minskal och utgör nu i väsentliga avsnitt enotillräcklig bas för inhemsk försvarsindustri, om inte denna bas kan utökas medexport. Trots atl denna möjlighet slår lill buds anser FFV atlförsvarsindustrin står inför en strukturerings- ochomslällningsperiod, som kommer all utsätta den för svåra prov. Varje inskränkningi möjligheten lill krigsmaterielexport kommer därför att lända de industriervilka är beroende av den lill stor skada som kan försvåra eller förhindra enverksamhel utgörande en av grundpelarna för svensk säkerhetspolitik. menar alt del varit värdefullt omutredningen hade ringat in de säkerhetspolitiskt relevanta frågor som väcks avkarlläggningen och atl elt angivande av riktpunkter och problemområden ispänningsfältet mellan säkerhetspolitikens målsättningar och den problembildsom en omfattande utlandsverksamhet tecknar är nödvändig för att underbyggdaställningstaganden skall vara möjliga. menar alt hithörandefrågeställningar kräver en behandling som fordrar större resurser än enenmansutredning rimligen förfogar över. Försvarsindustriföreningentill vars yltrande Svenska Arbetsgivareföre ningen och hänvisar, betonar atl försvars industri utgör en väsentlig och nödvändig del av vår säkerhetspolitik och atl export år nödvändig för alt bevara industrins kompetens, kapacitet och konkurrensförmåga. Förbundet understryker också all svensk försvarsindu stri arbetar under allt hårdare förhållanden. Del svenska försvarels beställ ningar minskar i omfattning och slorlek som komplexiteten och ' därmedindustrins ekonomiska åtaganden ökal. För all kunna bibehålla en Prop.1987/88:154 hög leknisk nivå behövs ökat internationellt samarbete. och understryker därutöver samspelet mellan en framgångsrikförsvarsmaterielindustri/ export och övrig svensk export dels genom allförsvarsindustrin tillför förelag som tillverkar civila produkter ellhögleknologiskl kunnande, dels genom del goodwill-värde exportframgångar avförsvarsmateriel ger svenskt näringsliv, exportråd noterar utredningens betoning avexportens betydelse för försvarsindustrins utveckling och försvarsindustrinsbehov av atl i ökad utsträckning kunna samarbeta med teknologiskt kvalificeradeföretag i andra länder samt understryker att dessa konstateranden, som argiltiga försvensk industri i allmänhet, gäller i särskilt hög grad förteknologiskt avancerad tillverkning av det slag försvarsindustrin företräder. anser i likhet med utredningenatt en egen försvarsindustri stärker säkerhetspolitiska oberoende ochall exporlen har slor belydelse för försvarsindustrins ulveckling.Handelskammaren vill härutöver framhålla den viktiga betydelseförsvarsindustrin har inom den högleknologiska ulvecklingen inom svenskindustri, exempelvis inom elektronik, signalbehandling och optik. LO instämmer i utredningens allmänna bedömningar angåendeden roll svenska vapenexporten kan och bör spela. anför alt det inle äruteslutet att vi i framliden måste minska den egna självförsörjningsgraden dåvapensystemen blir allt mer sofistikerade och allt kostsammare att utveckla. Fåländer, förutom stormakterna, klarar della. De mindre länderna måste i störreutsträckning samarbeta om den framlida malerielen. Ur det perspektivet skulleinget vara mer välkommet än en generell nedrustning. Förbundet anför också i fråga om del ökande samarbetetmellan svensk och utländsk försvarsindustri atl det är viktigt alt dennautveckling följs med uppmärksamhet. Vi vet alt vi själva inle kommer att klarakostnadsutvecklingen av mer avancerade försvarssystem. Någonstans i dennautveckling finns del också en uppenbar fara för vår egen neutralitetspolitik.Företagen kan ju lill följd av internationaliseringen välja atl lägga allt merav forskning, ulveckling och produktion utomlands. TCO menar atl en viktig förutsällning för etlfredsbevarande svenskt försvar är alt det finns en inhemsk försvarsindustri,som kan utveckla, tillverka och underhålla teknologiskt avanceradförsvarsmateriel. En inhemsk försvarsindustri är enligt TCO:s uppfattningnödvändig för trovärdigheten i svensk säkerhetspolitik. TCO anser vidare attexport av försvarsmateriel är nödvändig för försvarsindustrins upprätthållandeav kompetens, kapacitet och konkurrensförmåga. Om möjligheterna all exportera försvarsmateriel upphörskulle en fortsall ulveckling inom del högteknologiska försvarsområdet fördyrasoch därmed försvåras. Förmågan alt bibehålla redan uppnådd kompetens skulleockså på sikl försvagas. Försvarets importberoende skulle kraftigt öka, 1 den månförsvarsmateriel inte vore möjligl alt importera, av t.ex. sekretesskål. skulle kostnaderna för egenproduktion bli avsevärt högre än i - Enligt TCO:s uppfattning är ökal internationellt samarbetemellan Prop. 1987/88:154 högleknologiska industrier allmänt sett bådenödvändigt och önskvärt. En Bilaga 3 förutsällning för framsteg inom detindustriella området år all del sker en kontinuerlig utveckling av del tekniskakunnandet i . kan inte ensamt behärska all teknologi som behövsför tillverkning av olika sammansatta produkter. Av både ekonomiska ochtekniska skäl krävs specialisering och samarbete. Detta gäller givetvisförsvarsindustrin i lika hög grad som andra branscher. Samarbete med andraländers försvarsindustrier får dock aldrig vara ell säll all kringgå denrestriktiva syn på krigsmalerielexporl som har. uttalar att denomfattande inlernationella vapenhandeln utgör elt slorl problem som stimulerarkapprustningen, ökar kampen om knappa resurser och bidrar till all förvärraoch förlänga väpnade konflikter och menar därför alt medverkan i deninternationella vapenhandeln inle år självklar. Förbundet anser all den svenskavapenexporten bör minska och understryker all möjligheterna atl kontrolleraefterlevnaden av exporlbestämmelserna ökar, om den totala exportvolymenminskas. Förbundet menar också all de krigsmalerielproducerandeföretagens strävan atl öka sin export under 1980- och 90-lalen innebär enutveckling som allvarligt skulle skada vitala utrikespolitiska intressen ochspeciellt undergräva trovärdigheten i våra nedrustningspolitiska strävanden. Förbundet föreslår atl en analys genomförs i fråga omnödvändigheten av all bibehålla vapenexporten för all del skall vara möjligtalt forlsälla vapenproduklion och utredningsarbete för del svenska försvarelsbehov. Förbundet anser all del för framtida beslut skulle vara värdefullt meden kartläggning av kostnader och konsekvenser av olika alternativ. En analysbör i första hand gälla totalt stopp för all vapenexport resp. en starkbegränsning av antalet länkbara köparländer, t. ex. till och de neutralaoch alliansfria länderna främsl i . Likaså bör konsekvenserna av ökadvapenimport analyseras i fråga om ekonomi och beroende. anmäler en annaninställning än utredningens i frågaom exporten. Förbundet anför att Sverigetrots export av vapen är myckel beroende av vissa länder för impori av kompofienterlill försvarsindustrin och att vi därför knappast kan hävda att en egenförsvarsindustri i sig gör all vi är oberoende av andra stater. Vid eneventuell avspärrning i krigstid kan svensk industri sannolikt få svårigheter atlproducera vapen för egel behov. Förbundet anser att en analys av dettaförhållande därför är angelägen. Mol bakgrund av de möjligheter som ges iförsvarsindustrins ökade samarbete med andra länder anser förbundet inle attvapenexport är helt nödvändig för försvarels utveckling. Förbundels inställning är all den svenska vapenexporten påsikt bör avvecklas. Den senaste tidens händelser visar hur svårt del är attupprätthålla den restriktiva politik som lagen föreskriver. Förekomsten avvapensmuggling skadar anseende som neutral stat. riktlinjer ochkontroll av exportföretagens beläggning och produktutveckling bör införas.Export av visst vapensystem bör l.ex. endasl medges når det finns ell direkt försvarspolitiskt motiv för denna export. Förbundet anserockså atl antalet Prop. 1987/88:154 mottagarländer bör begränsas som ellförsta steg mol en avveckling av Bilaga 3 vapenexporten. principiellainställning är alt vapenexporten bör upphöra. Förbundet anför att denomfattande vapenhandeln stimulerar kapprustningen och medför all stora resurserläggs på upprustning istället för social välfärd och utveckling. Del är främsl eltproblem i tredje världen, men även i den industrialiserade världen. Den svenskavapenexporten bör mol denna bakgrund upphöra, eftersom den blir en del i det inlernationellaspelet. Detta är desto mer olyckligt eftersom inlernalionelll villverka för avspänning, nedrustning och fred och för en ny och mer rättvisekonomisk ordning i våriden. Förbundet vill därför se ett stopp för den svenskavapenexporten. Etl delmål är alt begränsa vapensamarbete lill nordiska ochneutrala och alliansfria länder som vi har gemensamma värderingar med. Förbundet delar inte utredningens mening atl vapenexportenbehövs även i framliden för all vi skall kunna uppehålla den svenska vapenprodukiionen.Liknande påståenden framförs ofta, men ulan några fakta som styrker dem. Delskulle vara av värde om det gjordes en grundlig undersökning och analys omkostnaderna och de tekniska konsekvenserna av en kraftigt begränsad/ stoppadvapenexport. Också menar att den svenskavapenexporten bör omprövas och alt målet på sikl måste vara en avveckling.Förbundet anser alt vapenexporten i etl första steg måste begränsas till Nordenoch alliansfria stater i . Utländsk licenstillverkning måsle heltstoppas. -ansluter sig till uppfattningen alt en genomgripandeomprövning av tillämpningen av gällande regler bör göras och menar allvapenexporten bör begränsas lill atl i princip gälla neutrala och alliansfrialänder i och de nordiska länderna. anser atl omfattande krigsmaterielexportär en nödvändig förutsättning för etl inhemskt försvar utformat efter vårabehov och till rimliga kostnader. Samverkan med utländska tillverkare är enförutsättning för del svenska försvarels fortsatta tekniska utveckling. Förbundetanser alt kretsen av länder tillåtna för krigsmaterielexport kan ökas. Endastländer i vår närhet vars krigsmakter kan tänkas användas mol oss, länder i krigsamt länder som kan tänkas använda svenska vapen för atl kränka den egnabefolkningens mänskliga fri- och rättigheter bör undantas som möjligaimportländer. 2 Styrningen av den svenska krigsmaterielexporten 2.1 Riskerna för vidareförsäljning av svensk krigsmateriel Några remissinstanser kommenterar utredningensöverväganden när del gäller riskerna för vidareförsäljning av svenskkrigsmateriel. KKmenar atl försvarsmakterna av flera skäl har behov av atl göra sig av med äldre brukbar materiel. Elt av skälen är atl materielen efter ell antal år g oftastminskar i stridsvärde. Ny materiel med inbyggd högre teknologisk nivå Prop.1987/88:154 minskar värdet hos äldre, enklare materiel. Moldenna bakgrund anser kollegiet all del inle år rimligt atl förbjudavidareförsäljning av svensk krigsmateriel för all framlid, sådant förbudhämmar den svenska vapenindustrins möjligheter alt exportera nya vapen ochtorde försvåra efterlevnaden av de svenska konlrollbeslämmelserna. I stället börvidareförsäljning tillålas genom alt den på förhand isamband med en affärsuppgörelses godkännande, gör en bedömning av för hur långlid slutanvändarinlygel skall vara i kraft beroende på den typ av krigsmaterielfrågan gäller. Tillåts vidareförsäljning på särskilda villkor börmottagarlandets nationella exporlregler ligga till grund för tredjelandsförsåljningenpå samma sätt som utredningen föreslår när del gäller samarbete mellan svenskaoch utländska krigsmaterielförelag. På så sätl erhålls större flexibilitet vidregeringens bedömning av krigsmaterielexportfrågor. Del är heller inteuteslutet all en större flexibilitet vad gäller lidsutdräklens omfattning kanmedverka till större förståelse för de svenska kontrollbestämmelserna ochdärmed generellt sett öka förtroendet för svenska myndigheter hosmottagarländerna ävensom bevekelsegrunderna för den svenska säkerhetspolitiken. Kollegieterinrar vidare om atl vedertagna ursprungsregler bör lillåmpas närvidareförsäljning äger rum. Ffyanser atl slutanvåndarintygen i förening med tilltro lill köparländer-nas viljaatt motsvara säljarländernas förtroende är den bästa garanti som går alterhålla. FFV tar upp frågan om export av sådana komponenter som saknar egenidentitet och inte bidrar till alt höja de kompletta produkternas profil. FFVmenar alt om sådana komponenter utnyttjas i mottagarländernas egnakonstruktioner, de berörda länderna skall la ansvar för all de komplettaprodukterna inte levereras lill oacceptabla länder. Förutsättningen härför äralt länderna i fråga har exporlbestämmelser och tillämpningar som inte avvikermarkant från de svenska. anser i likhet med utredningen all om en köpare svikerförtroendet, defta måste påverka hans möjligheter atl få nya leveranser frånSverige. Vid otillåten vidareexport bör regeringen avbryta exporten allernalividra in tillverkningstillslåndel. anser all del klarare börutsägas att en köpare, som i strid med slutanvändarinlyg sålt svenskkrigsmateriel vidare, icke i fortsättningen får köpa vapen från . ser del som en självklarhet att alt export till länder varifråndel förekommer vidareexport i strid med slulförbrukningsin-lyg skallstoppas. 2.2 Allmänna synpunkter rörande utredningens övervägandenoch förslag till Prop. 1987/88:154 ökad styrning av krigsmaterielexporten och effektivare kontroll av Bilaga 3 Flertalet remissinstanser ställer sig bakom eller lämnarutan erinran utredningens överväganden och förslag når det gäller ökadstyrning och effeklivare kontroll. Den remisskritik som framförs gäller iförsta hand förslagen rörande reglering av marknadsföringen, samarbete medandra länder samt revisorernas roll i kontrollarbetet. JK tillhör de remissinstanser som inle har någon erinran molde framlagda förslagen. RA menar alt förslagen tillgodoser främsl det angelägnasyftet att lagstiftningsvägen söka effektivisera kontrollen av efterlevnaden avde bestämmelser som reglerar krigsmaterielexporten. RPS menar all gällande regler för krigsmaterielexportenredan i dag tillgodoser högt ställda krav men har ingen erinran mol deframlagda förslagen. KK ställer sig lill övervägande delen positiv till deändringsförslag som framförs i utredningen. ÖB ullalar atl det är självklart all export/samarbeteskall bedrivas inom ramen för gällande regler och författningar och menar ållutredningens förslag från dessa utgångspunkter synes lämpliga, f/V/V ger uttryck ål uppfattningen alt utredningensförslag är lämpliga och väl underbyggda. FOA konstaterar att förslagen synes rimligt avvägda ur rättssäkerhets-och effektivitetssynpunkt. PRV lämnar dem ulan erinran. Inle heller statens industriverk har någol all erinra molutredningens bedömningar och förslag, FFV anser all industrin måste kunna arbeta med långframförhållning för atl i lid kunna möta kommande kundbehov och framhållerviklen av att den eventuellt erforderliga utökningen av exportkontrollen interesulterar i en byråkrati som inle leder till målet ulan enbart försvårarindustrins vällovliga ansträngningar. till vars yttrande och hänvisar, instämmer iutredningens allmänna bedömning alt de svenska reglerna för kontroll av krigsmaterielexportenredan nu tillgodoser högt ställda krav och betonar all den oro som förnärvarande finns i debatten om vapenexporten ej får tillåtas påverkaregelsystemet för den svenska försvarsmaterielexporten på elt sådant sätt atldel försvagar den svenska försvarsindustrin. Beslut om svensk försvarsmale-rielexportmåsle ske med utgångspunkt från vad som ligger i långsiktigaintressen. ArbetsgivarföreningenSFO:s principiella inställning är atl myndigheternas nuvarande konlroll av försvarsmaterielexporten är tillräcklig för atl motsva ra de krav samhället kan ställa rned hänsyn till försvarsindustrins speciella utvecklingsbelingelser. Del finns därför egentligen inle någon anledning all förstärka en kontrollfunktion som fungerar på ell tillfredsställande säll. Föreningen har dock förståelse för att densenaste tidens misstan- Prop. 1987/88:154 kar om olovlig utförsel avförsvarsmateriel reser krav på ökad kontroll och Bilaga 3 insyn frånstatsmakternas sida. Kraven på en förstärkt kontrollapparat måste dock vägas molförsvarsindustrins villkor för sin fortsatta utveckling. Det vore olyckligt omkraven på kontroll drevs så långt alt del missgynnade de svenska förelagen påden inlernationella marknaden. Bl.a. skulle företagen kunna förlora möjlighetentill elt internationellt tekniskt samarbete vilkel vore lill nackdel för densvenska försvarsindustrin. RRV ifrågasätter huruvida utredningens förslag resulterari en tillförlitlig konlroll från statens sida saml anför all det är svårt attfrån statens sida styra och kontrollera krigsmaterielexporten, därför atlutgångspunkterna för exporllillslånd bygger på svårförenliga villkor. Debegränsningar i verksamhelen, som styrningen syftar till, torde av de berördaföretagen uppfattas endast medföra uppoffringar och ge få eller inga fördelar.Exempelvis kan förelaget ha salsal slora resurser på förberedelser för affären.Företagel kan vid en utebliven affär bli klassificerat som en osäkerleverantör. Faktorer som dessa kan i hög grad påverka sysselsättningen och framlidaexporlmöj-iigheter. Det anförda visar all del ställs speciella krav på statenstillsyn av och reglerna för vapenexport. För tillsynens del måsle en centralpunkt vara atl, utöver laglillsynen i del enskilda ärendet, inskärpa betydelsenav all de exporterande förelagen aktivt arbetar för alt lagstiftningensintentioner efterlevs. Del är, som utredningen också påpekar, inle möjligl atlmed en rimlig resursinsats inrätta ell kontrollsystem som garanterar all statenkan följa varje enskild exporiaffär och varje steg i dessa affärer. Nuvarande regler och kontrollsystem har inle medförl eneffektiv lillsyn av vapenexporten. En anledning till della kan vara all man ilagstiftningen avstått från all generellt precisera del materiella innehållet ikontrollen och reglerna. I stället har man koncentrerat sig på all fastställanär och av vem som tillstånd skall ges och nar kontroll skall ske. Vilkabedömningskriterier som skall tillämpas fastställs av regeringen inför varje beslul.Utredningens förslag innebär främst att fler kontroller införs. RRV:s bedömningär atl ett genomförande av dessa förslag inle kommer atl förbättratillförlitligheten i statens styrning och kontroll av krigsmaterielexporten inågon mera väsentlig grad. hovrän menar atl flera av utredningens förslag börövervägas vidare saml atl ställning först bör tas till utredningen om krigsmaterielinspektionensorganisation och all pågående utredning rörande tullens kontroll av krigsmaterielexportenoch medborgarkommissionens granskning av exporten bör avvaktas. Kammarrätten i framhåller all krigsmaterielexportenär en fråga av stor vikt från utrikespolitisk synpunkt och med tanke på dess ekonomiska betydelse för de företag som berörs saml anser alt underlaget för förslagen i betänkandet med hänsyn härtill framstår som tunt. Analysen av problemen är sålunda föga djupgående. Detsamma gäller motiveringen lill de förslag som läggs fram. Vidare gäller alt del här i riket har hänt myckel inom del aktuella området ulan alt det har vägts in i 97 7 1987/88. betänkandet.En vidare utredning behöver därför ske innan slutlig ställning Prop.1987/88:154 tas. Härvid bör undersökas om de regleringar av förbudskaraklär,vilka Bilaga 3 betänkandet innehåller, låter sig förenas med den europeiskakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggandefriheterna. LO har i slorl inga invändningar all resa mol de framlagdaförslagen och utgår från att statsmakterna noggrant kommer alt följa atlavsedda effekter uppnås med de åtgärder som införs och all ytterligare åtgärderkan bli aktuella om så bedöms nödvändigt. TCO framhåller atl en ovillkorlig förutsättning för all försvarsmalerielex-portskall tillåtas år atl exporlfrågorna bedöms i etl utrikespolitiskt perspektivoch all del finns rimliga garantier för alt gällande regler för exportefterlevs. De brister i sistnämnda hänseende som uppdagats under senare lidriskerar atl försvaga internationella anseende och tilltron lillgrunderna i vår säkerhetspolitik. TCO tillstyrker i huvudsak utredningens förslag till altförbättra efterlevnaden av krigsmalerielbeslämmelserna. TCO anser all deformella reglerna för krigsmalerielexporl i huvudsak är tillfyllest. Problemetligger istället på tillämpnings- och kontrollplanel. Del finns därför starkaskäl atl förändra tillämpningen av regelsystemet. tillstyrker i huvudsak deförslag lill ökad konlroll som redovisas i belänkandet. Samma uppfattning ger uttryck ål. anser all alla förslagen ibetänkandet är i rått riklning men aft de inte alls är tillräckliga för alt åsladkommakontroll över den svenska vapenexporten. Förbundet menar också att en del avutredningens förslag mot bakgrund av den senasle tidens händelser framslår somganska naiva saml all del inle hjälper all skärpa en lagstiftning omhuvudproblemet är atl lagstiftningen inle följs och inte kan kontrolleras. motsätter sig flera avutredningens förslag lill ytterligare regleringar. 2.2.1 Effektivare kontroll av bestämmelsernas efterlevnad Flera remissinstanser har anfört synpunkter i fråga om deåsikter som redovisas i betänkandet angående förbättrad intern företagskoniroll. i delar utredningensuppfattning atl det är viktigt atl försvarsindustriförelagen överväger sinadministrativa organisation och sina styrsystem samt atl exportfrågor avbetydelse behandlas i företagens styrelser. KK har samma uppfattning som utredningen all en ökadintern förelags kontroll bör anpassas lill olikheterna i verksamhetens omfattning och inriktning hos de aktuella krigsmalerielförelagen. Där så är nödvändigt bör företagen själva ompröva organisation och styrsystem för att vinna bättre kontroll över exportverksamheten. RRV menar atlsamhällets kontroll bör övergå till atl främst värdera de Prop. 1987/88:154exporterande förelagens system för iniernkontroll framför alt försöka följa Bdaga3 varje enskild affär. Enligl RRV:s uppfattning medverkar inle utredningenskonkreta förslag till alt förverkliga denna grundläggande princip. Förslagen äri första hand utformade för atl öka kontrollen i de enskilda affärerna i slälletför atl bedöma förelagens syslem för intern konlroll. Insatserna föreslåsvidare ulföras självständigt av flera olika myndigheter. Därigenom uteblir ensamlad bedömning av företagens kontroll och efterievnad av lagen. Skall internkontrollprincipen utnyttjas i tillsynen av krigsmaterielexportenbehöver kontrollformerna utformas i enlighet härmed. Principen ställerspeciella krav på hur tillsynen bedrivs och innebär atl tillsynsarbetetförskjuls från en komponenllillsyn, dvs.