prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — är tveksamt till förslaget att statensungdomsråd skall överta uppgiften från att vara samordnare av barn- och ungdoms frågor i kommunerna. Om arbetsgruppens förslag innebär all socialslyrel- 168 sens ansvar vad gäller minskar, förordarVerdandi i stället Prop. 1987/88:100 att man förstärker socialstyrelsensmöjligheter att också arbeta med barn- Bil. 11 och ungdomsfrågor. Det kandock vara bra att får i uppdrag att vara pådrivande i dessafrågor, utan att för den skull överta roll, säger vidare nej lill speciella ungdomsplaner. 1 stället för ungdomsplaner bör utarbetas planer för attbekämpa sociala orättvisor, arbetslöshet, bostadsbrist, ensamhet, kontaktlöshetosv. för alla, även ungdomarna. Brottsförebyggande rådets barn- och ungdomsgruppdelar arbetsgruppens uppfattning attstatens ungdomsråd skall koncentrera sina insatser på barn- och ungdomsorganisationernas villkor ochkommunernas arbete med barn- ochungdomsfrågor. Ett av instrumenten för att främja och utveckla det kommunalasamarbetet på barn- och ungdomsområdet är kommunala ungdomsplaner. Barn- ochungdomsgruppen framhåller betydelsen av att det lokala samarbetet på barn- och ungdomsområdet lar sin utgångspunkti de ungas livs- och kullurbehov. En sådan utgångspunkt för de samordnade statliga insatserna på barn- och ungdomsområdet ärpositiv. Arbetsgruppensförslag i fråga om sammansättningen av ungdomsrådets styrelse tas upp av många remissinstanser. Fleraanser att en mindre, funktionellstyrelse är att föredra och att bland de föreslagna myndigheterna ochorganisationerna , och är de som bör vara företrädda i styrelsen, Nägra menar också att företrädare för barn- ochungdomsorganisationerna bör vara imajoritet i styrelsen, medan även den meningen uttrycks från något håll all del slora antalet företrädare förbarn- och ungdomsorganisationerna som föreslås bibehåller ett intryck avbindning föreningarna -en bindning som arbetsgruppen sagt sig sträva efleratl komma bort från. tillstyrker den föreslagna sammansättningenav styrelsen, men ifrågasätter detförhållandevis stora antalet ledamöter. Enligt uppfattning bör antalet ordinarie ledamöterbegränsas för att säkerställa ellpraktiskt och rationellt arbete inom styrelsen enligt intentionerna iverksledningspropositionen. pekar på att förslaget innebär atlen majoritet av ledamöterna även ifortsättningen har sin bakgrund i barn- och ungdomsorganisationerna. Med denstarka ställning organisationerna får i den nya styrelsen befarar all del finns risk för inte tillräckligt uppmärksammarden föreningslösa ungdomen, ungdomar i riskzonen och den ickeföreningsdrivna frilidsgårdsverksamheten. är positiv lill förslaget om enutvidgning av styrelsen men anser attdet på myndighetssidan borde räcka med atl ledamöter från ,och ingår i styrelsen. Statens kulturråds uppfattning är att detprincipiellt inte är tilltalande att i stor utsträckning bygga upp en statlig myndighels styrelse pårepresen- 169 tanterför andra myndigheter. Kontakten mellan myndigheterna bör kunna Prop.1987/88:100 tryggas pä andra sätt, alltifrån referensgrupper ochöverläggningar till Bil. 11 informella kontakter på tjänstemannaplanet. finner arbetsgruppensförslag till sammansättning av styrelse lämpligt då samtliga områden är representerade. Arbetsmarknadsstyrelsenanser det vara av stort värde att nå ut och atl samarbeta med personer inom ell brett spektrum. Styrelsentycker därmed det är av vikt att fåen representant i styrelsen för . Styrelsen ser detlasom betydelsefullt för att förnya del värdefulla samarbetet som bedrevs mellan AMS och ungdomsrådet i början av1970-talel, instämmer i att det är viktigtall en majoritet av ledamöterna äveni fortsättningen har sin förankring och bakgrund i barn-ochungdomsorganisationerna, Alla ledamöter i ungdomsrådets styrelse bör utses på personliga mandat, även de som harsin förankring mer hos myndigheter änungdomsorganisationer. Rådet är dock avvisande till förslaget all alla demyndigheter som är föreslagna skall "representeras" i ungdomsrådetsstyrelse. En tillfredsställande samordning inom ungdomssektorn, menar rådet, kan uppnås genom attKommunförbundet ingår i ungdomsrådets styrelse. kan i fråga omsammansättning av styrelsen inteansluta sig till förslaget sominnebär en alltför stark anknytning lill centrala myndigheter. Företrädare för ungdomssverige måste tillförsäkrasett avgörande inflytande i ett organmed de tänkta uppgifterna. i ställer sig någottveksam till den föreslagna sammansättningen av ungdomsrådets styrelse. Erfarenheten visar, hävdarLO, att en fungerande samordning ofta inte uppnås genom att utökarepresentationen i de beslutande organen och risken är uppenbar alt styrelsenfår en rapporterande funktion som går ut över del ledningsansvar som är styrelsens egentliga uppgift. Samordningen påbarn- och ungdomsomrädet uppnåstroligen bäst genom ett intensifierat kontaklarbete mellan berördamyndigheter och handläggare, menar LO, delar arbetsgruppensinställning att en majoritet avledamöterna bör ha sin bakgrund i barn- och ungdomsorganisationerna. Inom dessa organisationer finns ettstort kunnande om barns och ungdomarsvillkor och möjligheter anför TCO och menar att dessutom bidrar en sådansammansättning till att stärka rådetsställning som myndighet. Omstyrelsens sammansättning domineras av representanter för övriga myndigheter, finns det en risk för att bildenav rådet som ett samverkansorgankommer atl dominera framför ungdomsrådets ställning som myndighel befarar TCOoch anser därför alt en klar majoritet av styrelsen bör ha sin förankring i barn- och ungdomsorganisationer. Unga örnars riksförbund anser det angeläget atten majoritet av ledamöterna har sin förankring och bakgrund i barn- ochungdomsorganisationerna. Förbundetär helt avvisande till förslaget atlalla de myndigheter som är föreslagnaskall representeras i styrelsen och menar atl formerna för samordning mellanolika myndigheter måste kunna lösas på annat sätt, vill starkt betona atlRF i många samman hang slagit fast att man inle kan länka sig uppbyggnaden av en statlig 170 myndighet pä idrottens område. Den avgörande kraften för enstark och Prop. 1987/88:100 sund utveckling av idrotten måste komma inifrånidrotten själv menar RF Bil. 11 och vill därför slå vakt om den nuvarande rollfördelningenmellan stal, kommuner ochsjälvständig idrottsrörelse. Mot bakgrund härav bör ansvars- och rollfördelning mellan en eventuellungdoms- och fritidsrörelse å enasidan och RF å den andra klargöras, understryker RF, Idrottens representation i en sådan styrelse bör ses som enkonsekvens av delta klargörande, hävdar förbundet. menar att förslaget till styrelse för verkar ha en dominans av andra statliga verk. Det kanvara en fördel med representation från skolöverstyrelse, socialstyrelse,arbetsmarknadsstyrelse och t.o.m. , Men i övrigt börrepresentation tillsättas enligt förslagetav personer med folkrörelsebakgrund, anser . 4 Namn på myndigheten Fleraav remissinstanserna anser att det nuvarande namnet, ,bör behållas. Andra förslag som framkommit är statens barn-och ungdomsstyrelse, samtstatens barn- och ungdomsråd. Underbilaga 11.4 Prop. 1987/88:100 Bil.11 Sammanfattning av folkrörelseutredningens betänkande (SOU 1987:37) Stödet till barn-och ungdomsföreningar Barn- och ungdomspolitikens mål Utredningenkan med utgångspunkt från de kontakter man haft och med den dokumentation som finns och som utredningentagit del av, konstatera att landetsbarn- och ungdomsorganisationer nu som förr bedriver ett omfattande ochbetydande arbete. Rent statistiskt genomförs året runtomkring 30000 aktiviteter för närmare 300000 barn och ungdomar. Trots förändrade och i många fall svårarevillkor söker ungdomsorganisationerna utveckla sin verksamhet ochsträvar mot att nå fler barn ochungdomar. De mål för barn- och ungdomspolitiken inom området fritid och rekreation som antogår 1974 gäller fortfarande, 1 dessa sades att: "ungdomspolitiken skall medverka till att utveckla demokratin,stimulera till samhällsengagemang,skapa en bättre samhällsmiljö och .bidra till jämlikhet mellan individer och mellan grupper i samhället samlskapa samhörighet mellan generationerna." De barn- och ungdomsorganisationer som i dagerhåller statligt slöd arbetar ilinje med de av fastställda målen. Så långt utredningen kunnatse tillgodoser även det staUiga stödet de syften statsmakterna avsett att delbör göra. Med den konstruktion av statligt centralt stödutredningen föreslår i kap. 6 ges även utrymme att ta med nya ungdomsrörelseroch organisationer, vilka inte helttillämpar den organisationsform som är gängse bland föreningar ochorganisationer. Dettotala stödet till ungdomsorganisationerna uppgick till ca 350rriilj. under /87. I det beloppet är ävenstatens slöd till () på ca 175 milj. kr.medtaget. RF:s bidrag gmndas inte enbart paverksamhet bland biirn och ungdom utan utgör bidrag för hela den samladeidrottsrörelsen. Stödet delas upp i tre områden - centralt stöd,lokalt stöd och projektstöd. Utredningens förslag vad gäller såväl centralt somlokalt stöd innebär en förenkling och en minskadadministration, vilket är i linje med vad som uttrycks i direktiven. Förslagen geräven tillsynsinstansen - Statens ung domsråd - ökade befogenheter och en mer markerad roll som myndighet, 172 Iutredningens direkUv har även ingått att kartlägga omfattningen av Prop.1987/88:100 organisationer som fårbidrag från olika håll. På uppdrag av regeringen har Bil. 11riksrevisionsverket gjort en omfattande kartläggning av det staUiga stödet tillfolkrörelserna (Dnr 1986:554). Kartläggningen visar att det är många föreningaroch organisationer som får bidrag från olika slaUiga instanser. Utredningen kan dock konstatera atl del blandungdomsorganisationerna årmarginellt att man får bidrag från olika håll. Merparten kommer via dereguljära bidragen, som beviljas från en instans och i någon mån genom projektbidrag. Denkunskap som finns om barn- och ungdomsföreningarna är enligt utredningens uppfattning inte tillräcklig för attt.ex. få en samlad bild av föreningslivetsutveckling. Kunskapen måste därför förbättras på såväl statlig och nivå som inom de centralaungdomsorganisationerna. Utredningen föreslår därför att regeringen utarbetarformer för och omfattning av erforderliga forskningsinsatser inom området,fritid och rekreation. Detlokala stödet är det enda generella statliga bidrag som utbetalas direkt till de lokala föreningarnasbarn- och ungdomsverksamhet. Bidragetskonstmktion och tillämpning har ofta varit föremål för diskussion.Trots det har några genomgripande förändringar av bidraget inte gjorts. Eftersom kommunerna står för merparten avdet samlade stödet lill ungdomsföreningarnafinns väl uppbyggda rutiner för fördelning av kontanta bidrag på nivå. Utredningen anserdärför att det lokala slödel medfördel kan utbetalas till kommunerna. Statsbidraget föreslås bli utbetalat lill kommunerna baserat på antaletlokala föreningar, som erhållerkommunalt bidrag till sin barn- och ungdomsverksamhet i resp, kommun. Utredningenhar tagit del av undersökningar som visar svenska folkets uppfattning om hur en förening bör arbeta för atllocka medlemmar till aktivtdeltagande. Några av egenskaperna är: Medlemmarna ska kunna påverka föreningen och de beslut som fallas.Föreningen ska även vara lokall anknuten. Stora delar av det statliga stödet till barn- ochungdomsorganisationerna . utbetalas med medlemsantalet som grund. Detsamma gäller flera av de bidragsformer som finns ikommunerna. Bidrag med medlemsantal som grund uppmuntrar ofta lill atl samlamånga medlemmar i stora föreningar. Undersökningar visar även atlandelen passiva medlemmar : är stort. Antalet medlemskap har ökatkraftigt under det senaste årtiondet. Ökningen kan hänföras nästan uteslutande lill idrottsrörelsen. ga barn- ochungdomsorganisationer har medlemsantalet gått ned de senas- Prop.1987/88:100 te åren. Trots förändringar i medlemsantalet har det inteblivit någon Bil. 11 nämnvärd förändring av antalet lokala föreningar.Idrottsrörelsen och de övriga ungdomsorganisationerna har haft ungefär sammautveckling när det gäller antalet lokala föreningar. Grunden för det centrala stödet tillbarn- och ungdomsorganisationerna bör vara den lokala föreningen.Stödets storlek bör därför avgöras efter hurmånga lokala föreningar det finns inom resp, organisation. Som lokal föreningska den förening räknas, som är bidragsberättigad i primärkommunen ocherhållit kommunalt bidrag för sin ungdomsverksamhet det senaste räkenskapsåret. Bidraget föreslås utgå med ett fast och ellrörligt belopp. För att skapa trygghet och ge möjlighet tilllångsiktig planering inom ungdomsorganisationernaföreslår utredningen att det centrala stödet läggs fast i 3-årsperioder samtatt eventuella förändringar i bidragsformen skall meddelasorganisationerna minst ell år i förväg. för de organisationer som har minst 50 föreningar. Rörligt bidrag föreslås utgå till deorganisationer som har minst 100föreningar men högst 300 med ,/förening för dessa. För de som har mellan 301 och 700 föreningarföreslås därutöver utgå ,/förening.Organisationer som har mer än 700 föreningar erhåller ytterligare 1000kr./förening för dessa. Eftersom förändringen föreslås träda i full kraftförst och atl utredningensamtidigt uttalar en förhoppning att stödet till ungdomsorganisationerna höjs väsentligt, skall ovanståendebelopp ses som riktvärden. Projektbidraghar för många organisationer fått prägeln av regelbundenhet och räknas ofta somen årlig och fast inläkt. Utredningen föreslår därför att bidraget till ungdomsorganisationernas alkohol- ochnarkotikaupplysning omvandlas lillcentralt statligt stöd. Utredningen anser även att i den mån projektbidrag iundanlagsfall skall förekomma , bör de begränsas till attomfatta högst två till . Utredningenanser att Statens ungdomsråds myndighetsroll skall förstärkas. Rådet bör på ett friare sätt än kunnafördela bidrag till ungdomsorganisationerna.Riksdagen anger mål och anvisar anslagsramar för bidrag varefter regeringen ger SUR i uppdrag attutforma regler och tillämpningar. Rådet bör även tillsammans med andra intressentersamla in, samman ställa och föra ut kunskap ocherfarenheter om ungdomsföreningarnas situation och utveckling, 174 Utredningens förslag (Kap. 6) Prop. b) Det lokala stödet Detlokala aktivitetsstödet är del enda generella statliga bidragsom utbetalas direkt till de lokala föreningarnas verksamhet. Genom detta stöd uppmuntrar staten till ettaktivt lokalt föreningsliv. Bidraget infördes då anslagssumman var18,5milj, kr. Bidragsreglerna och bidragsbeloppen har endastgenomgått smärre förändringar. Förnärvarande är det statliga aktivitelsstödet . var motsvarande belopp 10 kr.per sammankomst. bidraget infördes har SUR varittillsynsmyndighet för anslaget.Ungdomsorganisationernas centrala instanser har genom rekvisition sökt bidrag hos SUR en gång/år.Ungdomsorganisationerna har därefter genomredovisning betalat ut bidrag sina lokala föreningar. Inom idrottsrörelsen har Riksidrottsförbundetrekvirerat bidraget och utbetalningarna till idrottsföreningarna skett via . Anslaget har varit föremål för omfattandediskussioner både vad gäller bidragsregleroch -belopp. Detta till trots har myckel små förändringar gjortsvad gäller bidragets konstruktion. Föreningarna upplever ofta en slor skillnad mellanLex, uttalanden av olika företrädare för statliga instanser och det statligaekonomiska stödet. Samma förhållanderåder på nivå. Värdet av barn- och ungdomsföreningarnas arbetebetonas ofta som det ekonomiska stödettill föreningarna ökas marginellt eller t, o, m, försämras. Enligt Statens ungdomsråds beräkningar har statensstöd till barn- och ungdomsorganisationernaminskal med 27 milj. kr, beräknat penningvärde. Med tanke padelokala föreningarnas betydelse anserutredningen att det statliga stödet lokal barn- och ungdomsverksamhetsnarast bör förslärkas. Förslagen från , som läggshösten 1987, bör kunna ge utrymme för en sådanförstärkning. Frågan om statsbidragens innehåll och storlek kommer dessutom att närmare behandlas iFolkrörelseutredningens nästa betänkande. Utbetalning via kommunerna; Eftersomkommunerna redan står för merparten av stödet föreningslivet och har väluppbyggda rutiner för fördelning av kontanta bidrag anser utredningen att detlokala stödet med fördel kan utbetalas kommunerna, som därefter ansvararför atl pengarna kommer den lokala föreningsverksamheten till del. Bidraget föreslås bli öronmärkt somstatligt stöd till föreningsverksamhet blandbarn och ungdom. För att särskilja statsbidraget från de kommunala 175 anslagen ska det statliga anslaget kunna utläsas i denkommunala budge- Prop. 1987/88:100 ten. Kommunerna förutsätts därefterbetala ut bidraget lill de lokalaför- Bil. 11 eningarnas ungdomsverksamhet efter de normer och regler somresp. Stadsbidraget föresläs bli utbetalat tillkommunerna baserat på antalet lokalaföreningar, som erhåller kommunalt bidrag till sin barn- och ungdomsverksamheti resp. kommun. Detovannämnda förslaget innebär ingen statlig detaljstyrning av bidraget. Staten gör heller ingen värdering av olika typerav verksamheter eller gruppstorlekar.De besluten överiåtes på kommunerna. Fördelarna med den föreslagnakonstruktionen av statens stöd till föreningarnas verksamhet är flera. Bidragshanteringen förenklas pä såväl statlig somkommunal nivå och innebär inte någon utökadadministration. Samtliga kommuner har fun gerande rutiner för bidragsgivningtill föreningslivet. Föreningarnasöker bidrag hos en in stans - kommunen. Inte som hos två inslanser - kommunen och den centrala eller regionala organisationen. De statliga reglerna för det lokalaaktivitetsslödel och deras tolkning är styrande för kommunerna och föreningarna. Eftersom kommunerna står för merparten av det samlade stödet tillbarn- och ungdomsföreningarna bör ansvaret för regler ochtillämpningar ligga på lokal nivå. Närmare hälften av de centralaungdomsorganisationernas lokala avdel ningar och föreningar söker inte detstatliga lokala aktivitelsstödet. Det gäller både idrottsorganisationeroch övriga barn- och ungdomsorganisa tioner. Kommunernas närhet till detlokala föreningslivet borde under lätta möjligheterna att nå ut till fler föreningar, Diskussioner om övre och nedre åldersgränser förbidragsgivningen blir inte heller så viktiga med detta förslag. Här kan i stället alla åldrar och verksamheter bedömas utifrån delokala förutsättningarna. Administrationen minskar hos de centrala ungdomsorganisationerna.Detta gäller såvälRiksidrotlsförbundet som övriga ungdomsorganisationer. Den minskade administrationen inom RF och övrigabarn- och ungdomsorganisationerborde medföra att mer tid kan ägnas ål angelägna arbetsuppgifter, som förhoppningsviskan skapa ännu bättre verksamhet bland organisationernas lokala avdelningar ochföreningar. Nackdelar; Prop.1987/88:100 # De nackdelar som kan anföras mot utredningensförslag gäller främst statsmakternas hantering av statsbidrag till kommuner. Risk kan finnas alt del blir lättare för staten attminska eller helt ta bort statsbidrag som utbetalas enligt utredningens förslag. # Kommunerna får genom förslaget ett ökatbidragsutrymme. Man kan då befara att detta kan uppmuntra tillbesparingar på den kommunala bidragsdelen, # Ungdomsorganisationernas centrala instanser kangenom nuvarande konstruktion få uppgifter om verksamhetens omfattning och inriktning bland sina lokala föreningar. Detta kan försvåras genom utredningens förslag. Utredningenhar prövat olika konstruktioner av statligt lokall aktivitetsslöd, men inte funnit någon modell utöver denföreslagna, som på ett bättre sättän den nuvarande stimulerar lill verksamhet, är lätt atl administrera ochhantera samt är rättvis. Utredningen förordar mot bakgrund härav, atl manbibehåller den nuvarandekonstruktionen om inte en övervägande del av remissinstanserna tillstyrkerutredningens förslag. c) Det centrala stödet Centraltslöd ungdomsorganisationernas verksamhet har funnits . Mångautredningar har haft synpunkter på statliga stödformer tillcentrala ungdomsorganisationer. Utredningen anser atl del är viktigt att ettcentralt statligt stöd finns och att stödet ses som ellorganisalionsstöd. Det är dock angeläget att del centrala stödet utbetalas lillcentrala ungdomsorganisationer, vars arbete skapar verksamhet bland organisationernas lokala föreningar, eftersom dessa engagerar människorna och är grunden för enframgångsrik verksamhet. Många av de regler som finns för statenscentrala stöd är bra och bör kvarstå.Dit hör bl, a, kravet på spridning av de lokala föreningarna i minst hälften avlandets landstingskommuner. Det gäller även regeln all bidrag utgår med maximalt av resp,organisations kostnader. Del centralastödet bör även fortsättningsvis innehålla ett grundbidrag och ett rörligtbidrag. Systemet med in- och urlrappning bör också finnas kvar. Utredningen anser att kriterierna för det centralabidraget bör ändras. utbetalas bidragen med organisationernasmedlemsantal som grund. Utredningen anser alt grunden för det centralabidraget skall vara den lokala föreningen/avdelningen. Bidragels storlek skallalltså avgöras efter hur många lokala föreningar som finns inom resp,organisation. Somlokal avdelning eller förening räknas den som närmast föregående 177 12 1987/88. årvar bidragsberättigad, registrerad och erhållit bidrag i primärkommun Prop.1987/88:100 och som fanns registrerad hos den centrala ungdomsorganisationen. Då kommunerna har väl fungerande regler och rutinersaml lång erfarenhet av bidragsgivningen till det lokala föreningslivetbehöver de statliga reglerna inte vara mer detaljerade än vad utredningenföreslagit. Fördelarmed lokalavdelning som bidragsgrund; Defördelar utredningen främst ser med lokalavdelningen som bidrags-grund ärföljande: Det centrala stödet är ett organisalionsstöd. Detär dock viktigt att den centrala organisaUonen genererar verksamhet lokalt. De lokalavdel ningar/föreningar som bedriver verksamhet i landets kommuner utgör en garanti för delta. Många barn- och ungdomsorganisationer har lappatmedlemmar de se naste åren. Därigenom har de centrala bidragen blivit lägre. Intäkter från annat - t.ex, projektbidrag - har blivit en kompensation. Trots ned gång i medlemstalen har antalet lokalavdelningar varit relativt , betyder att statsbidragens kontinuitet skulle stärkas med lokal avdelningen som grund, Tolkningen av medlemsbegreppet för de religiösaungdomsorganisatio nerna har varit en tvistefråga. Genom utredningens förslag löses detta. Bidragetdelas in I ett grundbidrag och ett rörligt bidrag; Grundbidragetutgörs av ett fast belopp, , för de organisationer som har minst 50lokala föreningar fördelade i minst hälften av landets landstingskommuner,inkl, , och , och är lika för samtliga. Deorganisationer som har minst 100 men högst 300 föreningar erhåller bidrag med3000 kr. per förening för dessa. De organisationer som har mellan 301 och 700föreningar erhåller för dessa därutöver . Organisationersom har mer än 700 föreningar erhåller ytterligare , per förening fördessa. Delföreslagna systemet innebär att ungdomsorganisationerna ansöker ombidrag hos SUR baserat på antalet bidragsmottagande föreningar inom resp.organisation. Förteckning över dessa föreningar ska bifogasbidragsansökan: Den förteckningen kan sedan ligga till grund för eventuellkontroll. Förkontrollens skull kan rådet, om så önskas, enkelt få uppgifter från 178 kommunerna om denförening, som tagits med i någon ungdomsorganisa- Prop. 1987/88:100 tions ansökan, fått kommunalt bidrageller ej. Mjuk övergång, långsiktighet Föratt få en mjuk övergång de nya reglerna föreslår utredningen att förändringarna genomförs successivt och träder ifull kraft . Eftersom bidragets storlek är beroende avgällande anslagsram det år bidragsformeninförs anser utredningen att de föreslagna beloppen för grundstödet och det rörliga stödet ska ses somriktvärden. bördärför få i uppdrag, att utifrån gällande anslagsram och de i utredningen föreslagna rikUinjerna samt utifrånbidragsmyndighetens egna bedömningar, göra erforderliga förändringar.