prop · GB0390 · 1987-12-31 00:00:00 — Koncessionsnämndenför miljöskydd anser all vid bedömningen av möjligheterna atlminska utsläppen av försurande ämnen har anlagt ett alltför statisktbetraktelsesätt genom all bortse från de utsläpps-förbättringar som kanåstadkommas vid befintliga anläggningar även vid de förhållanden som skulleråda utan kärnkraftsavvecklingen. Nämnden menar att konsekvensen av enavveckling av två reaktorer därför blir att en ökning av föroreningsutsläppaldrig kan undvikas. Koncessionsnämndenframhåller att det vore önskvärt om tillståndsbeslut beträffande storavärmebaserade elkraftenheter kunde anstå i avvaktan på resultat av denutveckling av effektivare och mer miljövänlig teknik som pågår. Liknandesynpunkter framförs av , som anser att en snabb utbyggnad nu aversättande kraftproduktion skulle medföra negativa miljöeffekter, eftersomplanerade och pågående utvecklingsinsatser för atl ta fram miljövänligproduktionsteknik inte hinner slutföras och drifterfarenheter erhållas. är tveksam till om det går all klara uppställdautsläppsmål om kärnkraften avvecklas . Föreningen varnar också fördet stora oljeberoende som blir följden av den strategi som förordas av statensenergiverk. och framhåller de inhemska bränslenasfördelar från miljösynpunkt. Föregen del delar jag remissinstansernas uppfattning att miljöfrågorna 79 måstetillmätas stor betydelse vid utformningen av riktlinjerna för kärn- Prop.1987/88:90 kraftsavvecklingen. Jag vill därvid erinra om att jag ipropositionen (1986/87:159) om vissa utgångspunkter för energisystemetsomställning underströk all kärnkraftsavvecklingen inte får ske på bekostnad avmiljön. De elproduktionsanläggningar som skall ersätta kärnkraften måste uppfyllamycket högt ställda miljö- och säkerhetskrav. Riksdagenbeslutade (prop. 1984/85:127, JoU 28, rskr. 275) om ett program motluftföroreningar och försurning. Enligt programmet skall de svenskasvaveldioxidutsläppen minskas och kväveoxidutsläppen fram tillår 1995 räknat från utsläppsnivån . I enlighet med handlingsprogrammethar efter förslag från regeringen beslutat om skärptaavgasreningskrav för personbilar, m. m. 1985/86:61, JoU 11, rskr, 101)samt om införande av en bilavgaslag (prop, 1986/87:56, JoU 7, rskr, 106, SFS1986:1386). Inomramen för programmet mot luftföroreningar och försurning har regeringenuppdragit åt statens energiverk och att gemensamt utredamöjligheterna att minska utsläppen av kväveoxider från förbränningsanläggningar.Verken redovisade sina förslag i rapporten kväveoxiderfrån förbränning. inkom regeringen med rapporten mot luftföroreningar och försurning. Rapporten innehåller en uppföljning avhandlingsprogrammet mot luftföroreningar och försurning och syftar till attredovisa de insatser som gjorts, ge en bild av försurningsläget ochåtgärdsbehoven samt ge förslag till ett fortsatt åtgärdsprogram ochanslagsförslag. Rapporten har utarbetats av i samarbete medsocialstyrelsen, lanlbmksstyrelsen, statens energiverk, fiskerislyrelsen,och . och har kommit in med rapportenNya svavelkrav vid förbränning. Naturvårdsverkethar dessutom lämnat sin årliga redovisning av utsläppen avförsurande ämnen m.m. Enligt.rapporten har svaveldioxidutsläppen under senareår minskat, så atl de nu är lägre än på 1950-lalel. släpptes 240000 lonsvaveldioxid ut i . Utsläppen av kväveoxider har däremot förändratsrelativt litet under 1980-talel. Det beror framför allt på att biltrafiken harökat. släpptes kväveoxider (räknade som kvävedioxid) ut iSverige. Av dessa utsläpp härtörde från energisektorn. Jagkommer , när jag lägger fram mitt förslag till miljöpolitiskproposiUon, alt redovisa en bedömning av läget beträffande hälso- ochmiljöeffekter av olika luftföroreningar. Jag kommer därvid bl. a. all redogöraför mina överväganden avseende de åtgärder som bör vidtas för alt minskautsläppen av försurande ämnen. Jag finner emellertid skäl atl redan nu beröradenna fråga. Jagbedömer all de åtgärder som är beslutade är tillräckliga för all del av beslutade målet om minskning av svavelutsläppen mel lan skall nås. Ytterligare åtgärder erfordras emellertid för att målet om en minskning av kväveoxidulsläppen under samma lidsperiod skall nås. Innan ställning tas till en yltterligare skärpning 80 av målen bör kostnader ochandra effekter av nödvändiga åtgärder stude- Prop. 1987/88:90 ras. Vilkatekniska åtgärder som skulle fordras för alt minska svavelutsläppen med 7080%och halvera kväveoxidulsläppen jämfört med nivå börutredas. Jagövergår nu till frågan om svavelhallen i tung eldningsolja. De miljökrav som ställs vid oljeförbränning är betydligt lindrigare än de som tillämpas videxempelvis kolförbränning. Det är tillåtet all elda tung olja med ettsvavelinnehåll av 1 viktprocent. Del innebär att utsläppen av svavel uppgårtill per megajoule bränsle. Oljansvarar för av vår energiförsörjning och omkring hälften avsvavelutsläppen. Det är därför angeläget alt miljökraven för olja snarastskärps. Motdenna bakgmnd kommer jag att senare föreslå regeringen all besluta om altsänka den högsta tillåtna svavelhallen i tung olja till 0.8 viktprocent.Ändringen bör träda i kraft så snart erforderliga notifikationsproce-durer iGATT och EFTA har avslutals. Jaganser dock alt det är angeläget atl motiv skapas för en ytterligare minskningav svavelutsläppen vid oljeförbränning. I samband med att jag lägger fram förslagtill miljöpolitisk proposiUon kommer jag att hemställa om regeringensbemyndigande att tillsätta en utredning för att närmare analyserafömtsättningarna för en ökad användning av avgifter som miljöpolitisktstyrmedel. Utredningen bör bl. a. komma med förslag till utformning av enavgift på utsläpp av svavel vid oljeförbränning. Därvid bör möjligheten allavgiftsbelägga bränslet utredas. miljöpolitiska propositionen kommer jag vidare all föreslå attsvavelutsläppen skall begränsas ytterligare genom all skärpta ulsläppskravinförs successivt med början i de mest försurade områdena. De skärptakraven bör gälla samtliga bränslen. Kraven motsvarar utsläppen från olja medmed ca 0,svavel för mindre anläggningar och ca 0,svavel för störte. Debeslutade och planerade åtgärder som jag nu har redogjort för bör genomförassamUdigt med att kärnkraften avvecklas. Delta innebär att de totala utsläppenav försurande ämnen från energisystemet inte får öka till följd av attkärnkraften avvecklas. Industrini hela landet sysselsatte ca 780000 personer. Jämfört med harantalet sysselsatta inom industrin minskal med drygt 160000. Det var framförallt under den senare som strukturförändringen inomvarvsindustrin och järn- och stålindustrin medförde en förhållandevis kraftigminskning av industrisysselsätlningen. Den elintensiva industrinsysselsätter omkring 100000 personer eller av den totala industrisysselsätlningen. Bland de elintensiva bran scherna återfinns massa- och pappersindustri, gruvindustri, järn- och stål industrin (exkl. gjuterier), icke-järnmelallverk och kemisk basindustri. Dessa branscher är i hög grad lokaliserade till Bergslagen och norta ge där den elintensiva industrin svarar för av den totala 81 6 1987/88. industrisysselsätlningen.Sedan mitten av 1970-talet har ett betydande Prop. 1987/88:90 antalindustrijobb försvunnit. minskade antalindustrisysselsatta i Bergslagen med omkring 45000 personer och i norra ca 13 000 personer. Inom dessa områden har omfattande arbetsmarknads- ochregionalpolitiska insatser gjorts. Denelintensiva industrin utmärks bl. a. av att elen svarar för avproduktionskostnaden, vilket är omkring fyra gånger mer än inom den övrigadelen av industrin. Delta innebär i sin tur atl den elintensiva industrin ärväsentligt känsligare för förändringar av elpriset än övrig industri. Denelintensiva industrin svarar för omkring en tredjedel av industrins totalanettoexportvärde men endast för av den totala industrisysselsätlningen.Eftersom en stor del av den elintensiva industrins produkter är utsatta förinternaUonell konkurtens är möjligheterna att kompensera kostnadsökningarna medprishöjningar på produkterna oftast ganska små. Inomregeringskansliet har beräkningar gjorts av sysselsättningseffekterna förelintensiv industri vid höjda elpriser. Beräkningarna visar alt ett stort antalarbetstillfällen hotas vid stora elprishöjningar. Jag har tidigare redovisattillsättandet av en särskild arbetsgmpp som får uppgift att redovisaförslag till åtgärder så att rimliga konkurtensvillkor kan bibehållas för denelintensiva industrin. Även ur regional- och arbelsmarknadspoli-tisk synvinkelkommer utvecklingen att noga följas. Ävenfortsättningsvis får man räkna med en fortsatt stmkturomvandling inomindustrin. De strtikturförändringar som kan väntas inom icke-elinten-sivindustri till följd av höjda elpriser bedömer jag som måttliga. De ytterligareomstruktureringar som eventuellt kan uppslå följd av att enstaka företaginom icke-elintensiv industri inte klarar de höjda elpriserna bör dock inte blistörte än alt de kan med hjälp av ordinarie regional- . Kärnkraflsavvecklingen påverkar inte dennabedömning. Kärnkraftensysselsätter som helårsarbelen på verken (3 600) och som revisionspersonal(700) 4 300 helårsanställda fördelat på kommun () 600,kommun (Forsmark) 1 100, och () 1600 anställda. Blandde faktorer av betydelse vid val av vilka reaktorer som först tas ur drift börresp. orts sysselsätlningssituation spela en roll. Sysselsättningsläget ochden regionala arbetsmarknaden i och omkring kärnkraftskommunerna, tyder på attKävlinge och kommuner har de bästa fömtsättningarna atl möta deomställningsproblem som en avveckling innebär. Regeringen förutsätter attlänsstyrelse och länsarbetsnämnd även beaktar behovet och möjlighelema av attåstadkomma alternativ sysselsättning i de kommuner som direkt berörs avkärnkraftsavvecklingen. Medden kompelens och utbildningsnivå som finns vid kärnkraftverken bedöms omställningarna i de nu aktuella kommunerna kunna underlättas med hjälp av ordinarie arbetsmarknadspoliliska insatser, 82 Avvecklingen avkärnkraften innebär dessutom en utbyggnad av Prop, 1987/88:90 alternativaenergikällor vilket ger viss sysselsättning under såväl uppbyggnadsskedet somnär nya kraftkällor tas i bruk. Höjdaelpriser kommer vidare all positivt påverka elulmstningsindu-strin, då behovetav ny energisnål teknik ytterligare förstärks. Behovet av kompetensutvecklingoch utbildningsinsatser kommer att öka för olika yrkesgrupper inom dettabranschområde. StudsvikAB, tidigare , bildades (då AB Atomenergi).Bolagels uppgift var urspmngligen alt bedriva forsknings-och utvecklingsarbetetpå kärnenergiområdet. Verksamheten var helt statsfinansierad. Under 1970-taletbreddades verksamheten. Inom kärnkraftssektorn bibehölls verksamheten på ettantal nyckelområden av betydelse för reaktorsyslemels säkerhet ochlillförliUighet. Samärbetsavtal för fortsatt teknisk utveckling tecknades medAB ASEA ATOM och kraftföretagen. Vidmillen av 1970-talel uppdelades verksamheten på en division för kärnteknik ochen division för energiteknik. Arbetet inom energiteknikområdet inriktades påteknik för minskning av energiomvandlingsförlusler, ökat utnyttjande avspillvärme, ökad verkningsgrad vid kraftalstring, utnyttjande av alternativabränslen, förgasning av kol och skiffer, produkUon , av synlesgas ochenergilagring. Verksamheteninom kämteknikdivisionen är främst inriktad på kärnkraftenseftermarknad. Verksamheten är av central betydelse för kraftreaktorerssäkerhet och tillgänglighet samt för avfallshanteringen. a. utvecklat speciella träningsprogram när det gäller utbildning påsimulatorer. Stor uppmärksamhet ägnas därvid den komplicerade frågan omsamverkan mellan människa och maskin. Vidare arbetar divisionen med vidareutvecklingav reaktorbränsle för ökad säkerhet och ekonomi och för anpassning avreaklordriflen till nya förutsättningar. Inomkärntekniksektorn sysselsätts ca 300 personer, varav de flesta är specialister med hög teknisk-vetenskaplig kompetens. För branschen utgör detta ett viktigt komplement till kraflindustrins egen personal. Verksamheten i de radiologiska anläggningarna i Studsvik med R2-reaktorn är enligt min mening en grundläggande förutsättning för att bibehålla och utveckla kompetensen inom kärnteknikområdet i landet. Del, har stor betydelse för möjligheterna att upprätthålla den höga säkerhets nivå som krävs vid driften av kärnkraftverken. Dessa kunskaper är också av stor betydelse vid kommande nedläggning av kärnkraflreaktorer. 5.1.3 Energiteknik Prop. Energileknikdivisionensverksamhet är inriktad på två huvudområden, energiomvandlingsprocesser förfasta bränslen samt system för värmedi-slribution och omhändertagande avspillvärme och annan långvärdig energi-Vad gäller energiomvandling har strävanvarit att skapa en kompetens för modern processleknologi med inriktning påförbränning och förgasning. I samverkan med de statliga programorganen hardessutom en databank för bränslekunskap byggts upp avseende torv, ved, kol ocholika typer av avfall. Bolagethar utvecklat ny förbrännings- och förgasningsteknik som har kunnat erbjudasmarknaden genom licensavtal med industrin. Teknik har också utvecklats för ensäsongsmässig lagring av värme. Inom energilek-nikdivisionen sysselsätts förnärvarande ca 200 personer. Genom kombination av forsknings- ochulveckhngsinsatser har på liknande sätt skapats en kunskapsbas förvärmedistribulion och lagring. Verksamhetenvid Studsvik har sedan bildandet bedrivits i bolagsform. Medbolagsformen har nalurligen följt all verksamheten skulle drivas och förvallasi enlighet med aktiebolagslagstiflningens regler. Från ekonomisk synpunktinnebär del att rörelsen skall drivas efter företagsekonomiskt sunda principer. Efteratt under en uppbyggnadstid ha finansierats helt med statliga anslag ställdeskrav att bolaget skulle täcka en ökande andel av sina kostnader med intäkterfrån uppdrag. svarar de statliga anslagen för endast av de totalaintäkterna. Urspmngligentillkom bolaget för alt organisera och driva den statliga satsningen påkärnkraft. Under1970- och 1980-lalen har bolaget successivt anpassat sig nya uppgifter. omfattar bolagels verksamhet följande områden enkommersiell rörelse, fördelad på följande divisioner, Produkter och syslem för personaldosimetri samt mätning av luft förindustriella ändamål. Produkter för nivå- och temperatur-mätning inommetallurgisk industri. Energy.Huvudsakligen forsknings-, utvecklings- och demonslra-lionsverksamhet avseendeforskning för industrin och programorgan, men även grundforskning genom direktastatliga anslag inom det ickenukleära energiområdet. Nuclear.Förvaltningsuppdrag i form av avfallshantering och drift och avveckling av radiologiska och nukleära anläggningar. Kommersiell verksamhet i form av t, ex, reaktorsäkerhet, härdberäkningsprogram, avfallsförbränning och simulatorsystem för reaktorer, 84 - statligauppdrag förknippade med statens tidigare satsning på kärnkraft Prop.1987/88:90 (atomenergiepoken) samt Bolagetsenergitekniska forskning utgör en del av del statliga energiforskningsprogrammel.Delta innebär bl, a. att en samordning måste ske med den forskning som t, ex.bedrivs på universitet och högskolor. Målet bör därvid vara att uppnå ettrationellt utnyttjande av befintlig kompetens och av anläggningar ochutrustning. Härvidlag bör särskilt beaktas Studsviks infrastruktur för tungexperimentell verksamhet. Studsviksverksamhet bör enligt min mening inriktas på områden med möjligheter tilllångsiktig kommersiell överlevnad. Bolaget bör därvid i princip inte ägna sigåt kommersiell introduktion av vid bolaget utvecklade produkter utanför detegentliga verksamhetsområdet, eftersom riskexponeringen i sådana fall skullekunna bli alltför stor. Enligtmin mening representerar Studsvik en möjlighet alt bibehålla och utvecklaviktig kompetens som erfordras för den svenskakärnkraften. Det torde dessutom vara angeläget atl även bibehållaadekvat kompetens i samband med rivning av reaktorer och för den fortsattaskötseln av avfallsfrågor. Del är också av vikt alt kunna tillgodose myndigheternasbehov av kunskap om kärnenergiområ-del för att följa och utvärdera vad somhänder utanför gränser. Resultat-och soliditelsutvecklingen har varit tillfredsställande under den första delenav 1980-lalel. har Studsvik emellertid drabbats avreducerad orderingång och därmed stora förluster. Enredovisning av bolagets ekonomiska situation lämnades senast vid min anmälantill proposition (1987/88:25) med förslag om tilläggsbudget I tillstatsbudgeten för /88. beslöt mot bakgrund härav attStudsvik skall erhålla 50 milj. kr. i ägartillskott för innevarande budgetår(NU 12, rskr. Underår 1986 vidtog bolaget åtgärder för atl dels anpassa organisaUo-nen enlägre tillväxttakt, dels öka orderingången. Bl, a, minskades organisationen med200 befattningar (), Totalt sänktes kostnaderna med 30 milj, kr. Enintensifiering av marknadsbearbetningen har kraftigt förbättrat orderingångenunder , Detta förhållande har dock inte givit fullt genomslag påresultatet under detta år. Verksamheten har dessutom belastats avextraordinära kostnader för de vidtagna åtgärderna för altanpassa organisationen. Denekonomiska utvecklingen kan sammanfattas i tabell 5.1. Tabell 5.1 Den ekonomiska utvecklingen vid ,milj. 1987 (prognos) 1988 (prognos) Resultat före dispositioner och skatt Delär ännu för tidigt atl utvärdera resultatet av insatta åtgärder, men enligt vadjag erfarit ser det betydligt bättre ut för och därefter. Jagförutsätter emellertid atl bolaget även i fortsättningen prioriterar ansträngningarnamed de redan påbörjade åtgärderna med all raUonalisera verksamheten. Jaghar tidigare påpekat atl tillgången kompetent personal kan utgöra ett av destora problemen under kärnkraftens avvecklingsperiod. Den kompetensuppbyggnadpå bl. a. säkerhetsområdet som Studsvik har bedrivit har varitframgångsrik. Dessa resurser är enligt min mening väsentliga atl bibehålla äveni framtiden. Mot bakgrund härav kommer Studsvik att inta en betydelsefull rolli del fortsatta omställningsarbetet. Somen följd av redovisade förluster har- soliditeten i bolagetsjunkit kraftigt från till . För aU bolaget skallkunna hävda sig både nationellt och internalionellt anser jag att soliditetenbör höjas till ungefär samma nivå som rådde . Somjag redogjorde för i min anmälan till propositionen om tilläggsbudget I (prop.1987/88:25) hemställde bolaget om 110 milj. kr. i ägartillskott förrekonstruktion av bolagels finansiella ställning. Då gjorde jag den bedömningenall slalen borde lillskjula 50 milj. kr. i form av ägartillskoltet. Jagaviserade alt jag hade för avsikt att återkomma i denenergipoliliska propositionen till bl. a. behovet av ytterligare ägartillskott. Jagser det som nödvändigt atl slalen nu lämnar bolaget ytterligare stöd för attmöjliggöra en fortsatt utveckling av bolaget i enlighet med de riktlinjer somjag har redovisat bör gälla för verksamheten. För atl möjliggöra för Studsvikatt akUvt medverka i omställningen av energisystemet och för alt fortsattutveckling av kompetensen inom kärnleknikområdet skall kunna säkerställas börett visst tillskott lämnas. Jag föreslår därför alt Studsvik erhållerytteriigare 40 milj. kr. Enligt min uppfattning ger detföreslagna tillskottet finansiella förutsättningar för alt utveckla enkommersiellt riklig strategi för bolaget för atl i framUden generera vinsteroch att aktivt bidra genom utvecklingsinsatser till en omställning avenergisystemet. Jag återkommer till frågan om ytteriigare ägartillskott isamband med anslagsfrågorna. 5.3Finansieringav vissa delar av Studsvik AB:s Prop.1987/88:90 Den29 erhöll statens kärnbränslenämnd (SKN) regeringens uppdragatt utreda hur vissa delar av Studsviks verksamhet skulle kunna finansieras medtillämpning av lagen (1981:669) om finansiering av framtida utgifter för använtkärnbränsle, den s. k. finansieringslagen under förutsättning att endastinnehavare av kärnkraftsreaktorer också i fortsättningen skall varaavgiftsskyldiga. Utredningsuppdragetomfattade den verksamhet som Studsvik bedriver inom icke kommersiellavfallshantering, avveckling av äldre kärntekniska anläggningar såsomRl-reaktorn och Ågeslareaktorn, samt vissa laboratorier i Studsvik, viss delav driften vid R2-reaktorn, återställning av anläggningen i och vissastrålskyddsinsatser: SKN har redovisat utredningsuppdraget i en promemoria den 15 december1987. Promemorian har remissbehandlats. Promemorian och en remissammanställningbör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 5. Avbestämmelserna i 10 och 11 §§ kärntekniklagen följer att den som har Ullståndatt inneha eller driva en kärnkraftsreaktor skall bl. a. svara för atl åtgärdervidtas som behövs för att - i reaktorn använt kärnbränsleoch radioaktivt avfall som härtör från detta skall kunna hanteras och slulförvaraspå ett säkert sätt, - reaktoranläggningen skall kunnaavvecklas och rivas på ett säkert sätt och - den forsknings- ochutvecklingsverksamhet som behövs för att avfalls- ' hantering och slutförvaringskall kunna fullföljas. 11och 2 §§ finansieringslagen har preciserats vilket kostnadsansvar som ålagtsinnehavare av kärnkraftsreaklor som följd av föreskrifter i kärntekniklagen. Lagenomfattar endast kraftproducerande kärnreaktorer. De forsknirtgs-reaklorer somhar drivits eller drivs av står alltså utanför finansieringslagensfinansieringssystem. I förarbetena till finansieringslagen (prop. 1980/81:90,bil. 1, s. 328 och 608) återfinns motiven till aU Studsvik har hållits utanförfinansieringslagen. Där framhölls att de speciella förutsättningar som gällerför drift av forskningsreaktorer, liksom den förhållandevis ringa mängd avfallsom genereras vid dessa, innebar att avfallet från dessa anläggningar kundebehandlas i särskild ordning. De ekonomiska problemen i samband med dennahantering ansågs vidare inte vara av samma art som när del gäller använtkärnbränsle och radioaktivt avfall från kraftproducerande reaktorer. Iförarbetena framhölls emellertid att driften av forskningsreaktorer ger upphovtill använt kärnbränsle och att detta avfall bör tas om hand på samma sätt sommotsvarande avfall från kärnkraftsreaktorer, eftersom samma krav.på säkerhetmåste gälla också för denna typ av avfall. Mittställningstagande: Den svenska kraftproducerande kärakraftin-dustrin bör betalakostnaderna för vissa delar av Studsviks verksamhet. Jagavser alt senare återkomma med ett förslag till lagstiftning i frågan. Utredningensförslag: SKN:s förslag överensstämmer i huvudsak med mitt ställningstagande. Remissinstanserna:SSI är positiv till möjligheten att via avgifter på kärnkraflproducerad energifinansiera de delar av Studsviks verksamhet som berör dels omhändertagande avavfall från den tidigare verksamheten, dels rivning av de gamla anläggningarna,SSI instämmer i att de uppräknade verksamheterna är sådana som har en sådirekt anknytning till det svenska kärnkraftprogrammet all det kan vara ettrimligt alternativ atl kostnaderna för dessa delar läcks av kraftinduslrin. Detbör emellertid enligt SSI klarare sägas ut att kostnadsansvaret förbehandlingen och slutförvaringen av det låg- och medelakliva avfallet endastbör gälla det tidigare producerade avfallet. För del låg- och medel-aktivaavfall som fortlöpande produceras bör kostnadstäckningen ske genom denverksamhet som genererar avfallet. Detta är av betydelse eftersom en del avverksamheten sker med radioaktivt material som har utländskt ursprung, t. ex.undersökningar av bränslepatroner från utländska kraftverk. Övrigaremissinstanser är i princip emot förslaget. a. anser statens energiverkatt det blir svårt att fortlöpande pröva verksamhetens angelägenhet i denpolitiska beslutsprocessen och väga dess kostnader mot kostnader för annanforskning. Verket menar därför att Studsviks verksamhet även framledes börfinansieras med statsmedel. () m. fl. anser att förslaget skulle leda till enuppluckring av ansvarsbilden inom kärnavfallsområdet och bryta ner den klarakoppling som finns mellan de framUda kostnaderna för att ta hand omavfallet från kraftproduktionen och den avgift som tas ut på kraftproduktionen.