prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — Huvuddelen av reglerna har ocksåtillkommit genom lagstiftning och således långt senareän när övriga regler inom barnpensioneringen infördes. Några större ändringarär sålunda enligt min mening inte motiverade utan huvuddelen av regelsystemetpå området synes kunna ligga fast oförändrat. I ett hänseende vill jag dockföreslå en mildring av de nuvarande villkoren. Vad först beträffar Ulläggspensioneringens regler om rätttill barnpension anser jag att någon anledning inte föreligger att överväga enändring av vad som gäller i internationellt hänseende. Barnpensionen utgören av flera beståndsdelar inom detta pensionssystem och bör även ifortsättningen följa samma bestämmelser som andra förmåner från ATP när detgäller utlandssvenskars och utlänningars rätt till pension. Inom ATP böralltsä även barnpension utgå pä samma villkor till svenska ochutländska medborgare och utbetalas oavsett var barnet är bosatt. Vad sedan galler folkpensioneringen finner jag detsjälvfallet att barnpension liksom skall utges utan särskilda villkortill barn som är svenska medborgare och bosatta här i landet. Inte heller anserjag det motiverat att nu göra någon ändring såvitt avser rätten för svenskamedborgare att uppbära folkpension i form av barnpension vid bosättningutomlands. Pensionen bör alltså i dessa fall även fortsättningsvis utbetalas iförhållande till det antal år för vilka den avlidne föräldern hartillgodoräknats pensionspoäng vid beräkning av tilläggspension. I fräga om rätten till barnpension frän folkpensioneringenför utländska barn som är bosatta i anser jag dock. i likhet medpensionsberedningen och remissinstanserna, att en förändring bör genomföras.Som beskrivits i det föregående gäller för bidragsförskott en kvalifikationstidom . Barnpension frän folkpensioneringen och bidragsförskott har iprincip samma syfte, nämligen att utgöra ett ekonomiskt grundstöd för barn ienförälderfamiljer. Det är därför inte minst frän samordningssynpunkt angelägetmed likartade bestämmelser för dessa båda förmåner, och detta gäller även i detnu behandlade avseendet. Det rör sig här om förmåner som är avsedda att tryggaden grundläggande försörjningen för barn. Med hänsyn härtill är detotillfredsställande med dagens regler att ett invandrarbarn, för vilket utgåttbidragsförskott, vid förälderns död kan gå miste om bidragsförskottet ochdärefter få vänta på barnpension från folkpensioneringen under kanske flera årstid. Det är väsentligt att den ekonomiska grundtryggheten för barn som bor häri landet tillgodoses även i situationer av detta slag. Den från olika synpunkter lätnpligaste lösningen för attuppnå detta syfte är enligt min mening att sänka kvalifikationstiden förutländska barns rätt till barnpension från folkpensioneringen från . Jag föreslår därför att en sädan förändring genomförs.Lagtekniskt bör regeln utformas efter mönster av vad som gällerför all Folkpension i form av barnpension böralltså kunna utges till barn. som inte är svenska medborgare men är bosattahär, under förutsättning antingen att den avlidne föräldern föresin död hade varit bosatt i och barnet vid dödsfalletvar bosatt i eller att barnet är bosatt i sedan minst sexmänader och barnet eller den avlidne vid dödsfallet var bosatt här i landet.Denna regel bör omfatta alla kategorier utländska barn och således även de somgenom konvention har rätt till barnpension från.folkpensioneringen enligtmindre förmånliga bestämmelser än den som jag nu föreslår. Vad sedanslutligen beträffar frågan om rätt för utländska medborgare att uppbärafolkpension i form av barnpension vid bosättning utanför anser jag attdenna fråga även bör lösas i konventionsförhandlingar på grundval avömsesidighet. Erfarenheten utvisar att denna väg är den lämpligaste i det häraktuella sammanhanget. Som jag redovisat i det föregående har sådanakonventioner ocksä träffats med ett stort antal länder och i dessaöverenskommelser har tagits in bestämmelser som ger medborgare i det andralandet rätt till folkpension utomlands enligt principer som motsvarar de somgäller för svenska medborgare. Mittförslag: Barnpension skall inom bäde folk- och tilläggspensioneringen kunnautbetalas fram till dess barnet fyller . Om barnet därefter bedriverstudier vid grund- eller gymnasieskola skall barnpensionen kunna utges även sålänge dessa studier pågår, dock längst t.o.m. juni månad det år då barnetfyller . Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet s. 186-189). Remissinstanserna: Alla som yttrat sig över detta förslagär positiva. Detta gäller bl.a. , statskontoret.Landstingsförbundet och . Även RFV och centrala studieslödsnämndentillstyrker förslaget men framför vissa tekniska synpunkter. Konsumentkooperationenspensionskassa anser de föreslagna gränserna vara "mycket knappa" ochmenar att de bör höjas till 20 är resp. avslutade studier. Skälen för mitt förslag: Enligt de nu gällande reglerna iAFL utgår barnpension inom folkpensioneringen till dess barnet fyller ochinom tilläggspensioneringen tills barnet uppnår . Orsaken till attdet sålunda finns olika åldersgränser för barnpensioneringen inom folk- ochtilläggspensioneringen är främst den historiska bakgrunden. ATP-förmåner-na harutformats efter mönster av tjänstepensioneringarna på avtalsområdet, vilkavanligen hade en övre åldersgräns vid . Förebilden för folkpensioneringensbarnpension var 1960 ärs lag om barnpension i vilken föreskrevs en övreåldersgräns vid . Grunden för denna var att flertalet ungdomar hade egna inkomster av förvärvsarbete och att någotgenerellt behov då inte ansågs föreligga att utge barnpensioner till ungdomarsom var eller äldre. Folkpensioneringens åldersgräns höjdes rop.iyö//öö.l /I dock till med syfte att uppnåöverensstämmelse med reglerna för bidragsförskott. En 18-årsgräns gäller numera som huvudregel ävenbeträffande den familjerättsliga underhållsskyldigheten mot barn. Om emellertidbarnet går i skolan når det fyller eller återupptar skolgången förefyllda , är föräldrarna intill dess barnet fyller underhållsskyldigaså länge skolgången pågår. Till skolgång räknas studier i , gymnasieskolaneller annan jämförlig grundutbildning (7 kap. 1 § andra stycket ). Allmänt barnbidrag utbetalas t.o.m. det kvartal då barnetfyller 16 är. Rätten till flerbarnstillägg omfattar dock numera även studerandei åldern . Elever i , som uppnått sådan älder att de intelängre fär allmänt barnbidrag, erhåller studiestöd i form av förlängtbarnbidrag. För studerande i gymnasieskolan och vissa andra utbildningar utgårstudiehjälp enligt studiestödslagen (1973:349). Denna utbetalas för studerandesom är eller äldre längst t.o.m. första kalenderhalvåret det år då denstuderande fyller . I fråga om bidragsförskott gäller som huvudregel en18-årsgräns. Enligt lagen (1984:1095) om förlängt bidragsförskott för studerandekan emellertid numera förlängt bidragsförskott lämnas för barn som går i skolannär det fyller eller återupptar skolgången innan det fyller . Sådantförskott ges till barnet så länge det bedriver studier som ger rätt tillförlängt barnbidrag eller studiehjälp, dock längst t.o.m. juni månad det år dåbarnet fyller . Som framgår av denna översikt föreligger vissaskillnader med avseende på den övre åldersgränsen för rätt till socialaförmåner som är avsedda för barn. Frän många synpunkter skulle det vara avvärde med större enhetlighet på detta område. Ett steg i denna riktning kan tasom det nu införs enhetliga regler för folk- och tilläggspensioneringen. Fränsamordningssynpunkt skulle en sådan lösning innebära en fördel. Jag vill härdessutom framhålla det väsentliga i att reglerna på barnpensionsomrädet vid enändring ansluts till vad som är vanligast beträffande andra sociala förmåner. Den nuvarande generella 19-årsgränsen inomtilläggspensioneringen framstår numera som föga motiverad med hänsyn tillutvecklingen inom socialförsäkringen och familjerätten. Det bör också erinrasom att myndighetsåldern har sänkts till ATP-reglerna tillkom.Eftersom tilläggspensioneringens barnpension i princip kan ses som en påbyggnadpå den barnpension som utges frän folkpensioneringen, är det naturligt attlikartade regler gäller för de båda förmånerna. Jag anser alltså, liksom pensionsberedningen - varsförslag vunnit anslutning under remissbehandlingen - att en gemensam åldersgränsbör införas för folk- och tilläggspension i form av barnpension. Vid bestämmandetav denna åldersgräns bör avgörande vikt läggas vid en jämförelse med reglernaför den familjerättsliga underhållsskyldigheten, på vilka barnpensioneringensprinciper bygger. Detta betyder att jag föreslår att det för bådabarnpensionsformerna skall finnas en generell åldersgräns och att denna skallkompletteras med en möjlighet att utge pension till Prop.1987/88:171 barn som därefter fortsätter med grundläggande studier. Med ensådan lösning uppnäs ytterligare en viktig samordningsvinst: enhetlighet kommerdärmed att gälla mellan barnpension och bidragsförskott. När det gäller den generella åldersgränsen för barn sominte studerar är det enligt min mening naturligt att för både folk- ochtilläggspensioneringen anknyta till vad som gäller inomfolkpensioneringen. Pensionen bör alltså i dessa fall utbetalas t.o.m. denmånad varunder barnet fyller . Barnet blir då myndigt, och enligthuvudregeln upphör rätten till underhåll från föräldrarna vid denna tidpunkt:Det stora flertalet av de ungdomar som är går också kvar i grund-eller gymnasieskola, medan enbart omkring 1/3 av 18-åringarna och 1/10 av19-åringarna inte har avslutat sin grundutbildning. Huvuddelen av de 18- och19-åringar som inte tillhör denna kategori är antingen förvärvsarbetande ellerbedriver studier vid universitet eller högskola och därmed berättigade tillstudiemedel för finansiering av studierna. De barn däremot som utan attfortsätta sina studier har lämnat grund- och gymnasieskolan bör sedan deuppnått myndighetsåldern själva kunna svara för sin försörjning. Det rör sighär närmast regelmässigt orn barn som förvärvsarbetar, och det kan då intelängre anses motiverat att samhället gär in med ekonomiskt bistånd genombarnpensioneringen. I de fall då barnet genomgår utbildning vid grundskolaeller gymnasieskola är det däremot enligt min uppfattning angeläget att barnetfär en grundläggande ekonomisk trygghet även för tiden efter fyllda 18 år.Denna trygghet kan inte helt tillgodoses genom det studiesociala stödet.Samhällets ambition är att alla ungdomar skall kunna få gymnasial utbildning.Under tiden för sädan utbildning är den studerande i regel huvusakligenberoende av underhåll från föräldrarna. I de fall att en av eller bådaföräldrarna har avlidit bör behovet av ekonomisk trygghet under studietidentillgodoses genom barnpensioneringen, som syftar till att ersätta den avlidneförälderns försörjningsinsats. Emellertid är det nödvändigt att även för studerande barnfastställa en övre åldersgräns. Detta krävs för att begränsa åtagandena förbarnpensioneringen, så att pension inte utges också till vuxna studerande ochför att regelsystemet skall låta sig tillämpas administrativt utan alltföringående utredning och kontroll. I detta hänseende kan erinras om attstudiehjälp enligt 3 kap. studiestödslagen utbetalas till studerande igymnasial utbildning längst t.o.m. första kalenderhalvåret det år under vilketden studerande fyller . Motsvarande övre åldersgräns gäller beträffanderätten till flerbarnstillägg och för förlängt bidragsförskott. Jag finner detnaturligt att samma åldersgräns väljs för barnpension från folkpensioneringenoch ATP. Detta betyder att ett barn som börjar skolan ochinte förlorar i skolan kan uppbära barnpensionen attdet hinner avsluta en fyraårig gymnasieutbildning. Mina förslag innebär alltså sammanfattningsvis attbarnpension inom både folk- och tilläggspensioneringen skall utges fram tilldess barnet fyller . Om barnet är äldre men bedriver studier pågrundskole- eller gymnasienivå skall barnpensionen kunna utges sä längestudierna fortgår, dock längst t.o.m.juni månad det år då barnet fyller . Rätten till barnpension för barn somstuderar bör knyta an till bestämmelserna för studiehjälp enligtstudiestödslagen och för förlängt barnbidrag. Detta innebär att barnpensionenbör utges för tid då barnet bedriver studier som berättigar till någon av dessaförmåner. Dennärmare utformningen av mina förslag på detta område redovisar jag ispecialmotiveringen. Där tar jag upp bl.a. frågan om rätten till pension undertid för ferier o.d. och vid deltidsstudier. Jag behandlar i det sammanhangetocksä två frågor som under remissbehandlingen tagits upp av RFV resp. centralastudiestödsnämnden. 3.4 Nivåerna för barnpension m.m. 3.4.1 Folkpensioneringen m.m. Mittförslag: Folkpension i form av barnpension utbetalas på en grundnivå sommotsvarar av basbeloppet för är räknat. Har barnets båda föräldraravlidit, utgör den sammanlagda grundnivån av basbeloppet. Folkpensionenskall dock alltid utges med sådant årsbelopp att pensionen i förening med denbarnpension från ATP som barnet kan ha rätt till utgör av basbeloppet.Eventuell pension till vuxen efterlevande medför inte, till skillnad från ,någon avräkning. Om barnet har mist båda sina föräldrar, skall den angivnagarantinivån avse barnpensionen efter envar av dem. Också bidragsförskottskall alltid utgöra av basbeloppet för år räknat, oavsett om det samfidigtutges barnpension och oavsett om bidragsförskott utges i förhållande till ocksåden andra föräldern. Motsvarande ändring görs beträffande förlängtbidragsförskott för studerande och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn.Nuvarande regel om inverkan av underhållsbidrag i form av engångsbelopp slopas. Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag utomså till vida att beredningen föreslagit att nuvarande regel om inverkan avunderhållsbidrag i form av engångsbelopp skall kvarstå oförändrad (betänkandets. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utanerinran. RFV ifrågasätter dock om inte nuvarande regel om inverkan påbarnpension av att underhållsskyldighet fullgjorts genom betalning avengångsbelopp bör tas bort. har inte något att erinrai sak mot förslaget. Förbundet menar dock att man bör avvakta resultatet av denpågående utredningen om underhållsbidrag och bidragsförskoU innan slutligställning tas till de föreslagna ändringarna i fråga om bidragsförskott. Skälen för mitt förslag: Enligt nuvarande regler i AFLutges barnpension inom folkpensioneringen på dels en grundnivå, dels engarantinivå. Oberoende av vilken förmån i övrigt som kan fillkomma barneteller änkan efter den avlidne, utbetalas barnpensionen alltid på grundnivån.Denna utgör av basbeloppet för år räknat. I fall då båda föräldrarnaavlidit är enligt 6 1987/88. praxisgrundnivån av basbeloppet för år räknat. Enligt garantiregeln Prop.1987/88:171 utgårbarnpension dock alltid med sådant belopp att barnet, tillsammans med vad detfår i tilläggspension, är tillförsäkrat barnpension på en högre nivå. Dennagarantinivå utgör för år räknat av basbeloppet om barnets båda föräldrarhar avlidit, av basbeloppet om barnet samfidigt uppbär bidragsförskotteller särskilt bidrag fill vissa adoptivbarn och av basbeloppeti övriga fall då barnet uppbär pension efter en av föräldrarna. Avräkninggörs från garantinivån, ned till lägst grundnivån, mot den tilläggspensioni form av barnpension som barnet kan ha rätt till. garantivniån41 % av basbeloppet görs dessutom avräkning med hänsyn till sådanfolkpension i form av ånkepension som i det enskilda fallet utgär till en kvinna som är barnets mor eller som har varit gift medbarnets far eller har eller harhaft barn med denne, under förutsättning att barnet och kvinnan Denna nuvarande konstruktion med grundnivåer ochgaranUnivåer bör enligt min mening bibehållas också för framtiden. Påmotsvarande sått som beträffande pensionstillskotten har införandet avgarantinivåerna inom barnpensioneringen inneburit ett värdefullt tillskott förbarn som inte är berättigade till tilläggspension eller har enbart låg sådanpension. Vidare har garantinivåerna i många fall medfört en förstärkning förflerbarnsfamiljerna eftersom pension på den nivån utges till varje barn i enfamilj oberoende av hur många barn det finns i familjen. Denna dagens ordning att folkpensionsbeloppen är enhetligaoch inte varierar med det totala antalet barn efter en avliden bör såledesfinnas kvar även inom den reformerade efterlevandepensioneringen. Liksomhittills bör folkpensionen ta sikte på att ge ett för alla barn lika stortekonomiskt tillskott för att täcka den grundläggande försörjningen. Behovethärav är inte beroende av det sammanlagda antalet barn i familjen. Dendifferentiering som i detta hänseende är påkallad hänför sig i stället till detstandardtillskott som tilläggspensioneringen svarar för. 1 likhet med pensionsberedningen har jag funnit att detinte kan anses motiverat att nu införa någon form av differentiering efter barnetsålder när det gäller folkpensionsnivåerna (eller ATP-pensionen). En sådanskulle innebära att barnpensionerna utbetalades med högre belopp för äldre änför yngre barn. Visserligen stiger kostnaderna för barns uppehälle o.d. oftamed åldern. Men det måste också beaktas att barnpensionen i många fallutbetalas under lång fid och att det därför kan finnas skäl att mera ta siktepå barnets genomsnittliga behov under hela än att försöka bestämmapensionens storlek med hänsyn till det föreliggande behovet.Det är också från allmänna synpunkter önskvärt att förmånerna inom den allmännaförsäkringen utformas på ett sätt som gör tillämpningen så enkel som möjligt.Någon individuell prövning av behovet i varje enskilt fall kan svårligen göras,utan rätten till förmåner bör bestämmas enligt schematiska grunder. Som jag beskrivit utgör grundnivån för barn somuppbär barnpension efter en förälder av basbeloppet för år räknat. Dennanivå tillkom med verkan fr.o.m. , då en höjning skedde från 25 %av basbeloppet. Orsaken härtill var att ge en kompensation för de förändrade beräkningsgrunderför basbeloppet som beslutades och som antogs Prop. 1987/88:171medföra en långsammare stigning framöver av basbeloppet. har emellertid de ursprungliga grunderna förberäkning av basbeloppet återställts. Detta förhållande samt den kraftigahöjning som fr.o.m skett av det allmänna barnbidraget harfått till följd att man för bidragsförskotten - som av .samma skäl ocksåuppräknades med en procentenhet fr.o.m. - har gåtttillbaka fill vad som gällde före ändringen av basbeloppsreglerna (prop.1986/87:35, SoU 10, rskr. 83, SFS 1986:1414). Att motsvarande ändring då integjordes inom barnpensioneringen berodde på att pensionsberedningen då hadefrågan under utredning. De skäl som i detta sammanhang anfördes för ettåterställande av bidragsförskottsnivån till den tidigare nivån gör sig enligtmin mening med samma styrka gällande beträffande folkpensioneringensbarnpension. Härför talar även - som jag framhållit tidigare - önskvärdhetenav enhetliga regler för båda dessa förmåner och därmed också beträffandenivåerna för dem. Dessa avser visserligen närmast barnpensioneringensgarantinivåer. Men en återgång till det tidigare av dessa garantinivåer börrimligen medföra motsvarande åtgärd i fråga om grundnivåerna. Mitt förslag i det nu förevarande hänseendet innebärsåledes att folkpension i form av barnpension skall utges på engrundnivå som för år räknat utgör av basbeloppet för barn som förlorat enförälder och av basbeloppet för föräldralösa barn. Garantinivån för barnpension utgör som huvudregel avbasbeloppet för år räknat. Denna innebär att barnet är tillförsäkrad pensionmed minst detta belopp, oberoende av om det har rätt även till ATP eller inte.Avsikten är att en pension av denna storlek skall ersätta den del av barnetsbehov av grundläggande försörjning som den avlidne föräldern tidigare haft attsvara för. I enlighet med vad jag tidigare utvecklat beträffandegrundnivåerna bör även beträffande garantinivåerna göras en anpassning till vadsom gäller för bidragsförskott. Detta betyder att jag föreslår attgarantinivån i de hår berörda fallen skall utgöra avbasbeloppet. Denna nivå är enligt min mening tillfredsställande mot bakgrund avdet syfte som barnpension från folkpensioneringen skall fylla. En barnpensionmed detta belopp uppgår för fill , , dvs. Enligt de nii gällande reglerna utgör barnpension pågarantinivån av basbeloppet om pension utbetalas efter barnets bådaföräldrar eller om bidragsförskott eller särskilt bidrag till vissa adoptivbarnsamfidigt utges för barnet. I detta senare fall - liksom då denna förmånutbetalas i förhållande till båda föräldrarna - är likaså bidragsförskottetsnivå lägre än i övriga situationer. Sådant förskott utgör här avbasbeloppet. Vid sådana sammanträffanden av förmåner utgör åven nivåerna förförlängt bidragsförskott för studerande och särskilt bidrag till vissaadopfivbarn av basbeloppet. Att nivåerna för barnpension och bidragsförskott här ärlägre än i övriga fall torde ha sin grund i orsaker som inte längre harbärkraft i dagens samhälle. Eftersom båda föräldrarna bidrar till attfillgodose barnets ekonomiskatrygghet så länge de är i livet, framstår det som motiverat att Prop.1987/88:171 detta återspeglas även i barnpensionsnivåerna. Som jag nyssframhållit anser jag att en garantinivå om av basbeloppet efter enförälder - i kombination med annat barnstöd - väl avspeglar den ekonomiskainsats för barnets grundläggande underhåll som rimligen kan ankomma på en vårdnadshavare.Har en förälder avlidit, skall barnpension utgå på denna nivå. Om sedan ocksåden andra föräldern skulle avlida, synes det självklart att barnpensioneringenfullt ut skall kompensera också den del av barnets grundläggande försörjningsom ankommit på denna förälder. På motsvarande sätt bör full ersättning ges omden kvarlevande föräldern skils från vårdnaden om barnet och denna föräldersförsörjningsinsats skall ersättas av bidragsförskott. I båda de nu nämnda fallen bör således förmåner frånsamhållet utges på en nivå som motsvarar den sammanlagda insats som normalt kananses krävas av ett barns föräldrar för att barnets grundläggande försörjningskall tillgodoses. Höjningar av nivåerna är därför påkallade i situationer avdetta slag. Med hänsyn härtill föreslår jag att garantinivån för föräldralösabarn skall höjas från nuvarande av basbeloppet efter envar avföräldrarna, dvs. till en sammanlagd garantinivå om 80.% av basbeloppet(motsvarande . Pä samma sätt föreslår jag en motsvarandehöjning från av basbeloppet av garantinivån för barnpension i falldå det för barnet utges bidragsförskott eller särskilt bidrag tillvissa adoptivbarn. För att upprätthålla sambandet mellan barnpension ochbidragsförskott föreslår jag vidare att också bidragsförskottet skall höjas,från av basbeloppet, i fall då denna förmån utbetalas parallelltmed folkpension i form av barnpension eller då förskottet utges i förhållandetill barnets båda föräldrar. Detta förslag avser även nivån i dessa situationerför förlängt bidragsförskott för studerande enligt lagen (1984:1095) därom.Motsvarande höjning frän av basbeloppet föreslår jag skall görasav nivån för det särskilda bidraget vissa adoptivbarn för de fall sådantbidrag utges med bidragsförskott eller folkpension i form avbarnpension. Sammanfattningsvis innebär förslagen att såväl barnpensionfrån folkpensioneringen som bidragsförskott i alla situationer då förmånernautges i förhållande till båda föräldrarna skall ha en nivå motsvarande avbasbeloppet i förhållande till var och en av dem. Barnet garanterashärigenom ett ekonomiskt stöd som sammanlagt motsvarar av basbeloppet. Som jag beskrivit i det föregående görs enligt dagensregler en avräkning från barnpensionens garantinivå krona för krona ned tillgrundnivån med hänsyn till den barnpension från ATP som tillkommer barnet. Avmina överväganden i det föregående framgår att jag anser att sädan avräkningbör göras ocksä inom ramen för den reformerade efterlevandepensioneringen.