prop · GB03145 · 1987-12-31 00:00:00 — Nämnden bör svara för prioriteringar av aktuella ansökningar,bedriva ett visst utbildnings- och utvecklingsarbete saml i övrigt verka förall angivna ambitioner förverkligas. Jagvill i sammanhanget understryka att den förordade utbyggnaden över fem årställer bestämda krav på nämnden. Varje enskilt bidragsbeslut eller beslut omigångsättning av utvecklingsprojekt m. m. bör relateras lill den övergripandemålsättningen och den angivna totalramen i syfte att nå bästa länkbara effektför synskadade. Jagvill avslutningsvis återkomma till den s. k. RAPS/RATS-lekniken. och regeringen har i olika sammanhang framhållit vikten av atl metoden utvecklas. som remissinstanserna an- 19 Kommitténs och berörda parters utveck- Prop.1987/88:145 lingsarbele med tekniken är av särskilt intresse i det störte handikappolilis-kasammanhanget. Arbetet bör ses som ett viktigt led i den utveckling som undersenare år har intensifierats. För alt belysa beröringspunkterna mellan olika ålgärdsprogramvill jag redovisa några aktuella utvecklingstendenser på området. Statenhar på olika sätt markerat sitt engagemang inom informalionsteknologiomrädet.Resurser har antingen direkt eller indirekt ställts till förfogande förforsknings- och utvecklingsarbete inom handikappområdet. Inomramen för forskningspolitiken har etl nationellt informafionstekno-logiprogrampåbörjats. av tre budgetår satsar staten och den privata sektorntillsammans totalt drygt I miljard kr. för forskning och utveckling inom bl. a.kommunikation och processtyrning. Insatser inom den målinriktade forskningenplaneras av styrelsen för teknisk utveckling (STU) och genomförs inomramprogram eller som enskilda projekt vid högskolor eller forskningsinstitut. Undersamma tid satsar STU totalt 10,5 milj. kr. för projekt pä omrädet som ärrelaterade till handikapp. En särskilt styrgrupp har tillsalts med företrädareför forskarvärlden, industrin och Handikappinslilutet. Arbetet befinner sig i eltinledningsskede. Medel har fördelats till projekt enligt ett preliminärthandlingsprogram. Televerketsbudget för forsknings- och utvecklingsarbete ligger på ca 500 milj. kr. per år.Televerket stöder aktivt viss verksamhet inom handikappområdet, bl. a. vissaeuropeiska projekt som syftar till en gemensam kartläggning av problem ochmöjligheter inom området lelematik och handikapp. På samma område stöderteleverket i samarbete med ett nafiondlt program, somadministreras av . satsar ca 2 milj.kr. med direkt inriktning på området informafionsteknologi och handikapp. Tilldetta kommer vissa effekter av annan forskning, t. ex. inom talleknologiområdet. Forskningsrådsnämndenhar avsatt speciella resurser för alt studera forskningsbehovpå handikappområdet. Fram räknar nämnden med alt kunna bevilja slödtill handikappforskning på ca 20 milj. kr. Prioriterade områden är bl. a.kommunikation och tekniska hjälpmedel. Forskningsresultatinom informalionsteknologiomrädet kan leda till ökade kunskaper och indirekttill nya värdefulla hjälpmedel. För atl bl. a. studera kostnadsutveckhngen ochhjälpmedelsverksamhetens innehåll tillsatte regeringen ensärskild utredning med uppgift att bl. a. studera del nuvarande systemet medtekniska hjälpmedel för personer med funktionsnedsättningar. Hjälpmedel inomområdet informationsteknologi har endast i mycket begränsadutsträckning återfunnits i hjälpmeddsförteckning. Jaghar vall alt beskriva dessa utvecklingsprojekt ganska utförligt för atl åskådliggöra del större informationsteknologiska sammanhang inom vilket RAPS/RATS-lekniken bör ses som en viktig del. Flera av de nämnda projekten har etl direkt handikappolitiskl intresse, t. ex. sådana med inrikt- 20 ning på datoriseradestyrsystem, varseblivningsanordningar, tillämpningar inom talleknologiområdet m.m. Enligt min mening kan ömsesidiga kontakter och utbyte av information mellanansvariga för RAPS/RATS-teknikens utveckling och ansvariga för de olika nämndainformationsteknologiska projekten vara en viktig länk i de angelägnaansträngningar som bl. a. syftar till förbättrade hjälpmedel och en förbättradinformationssituation för handikappade i allmänhet. Jagövergår nu till att närmare utveckla olika delfrågor i anslutning till minaallmänna ställningstaganden angående den framfida utformningen av verksamhetenmed utgivning av radio- och kassettidningar. 5 Utbyggnad av verksamheten Mitt förslag:Ambitionerna för utgivningen av radio- och kassettidningar bör under en periodav vara alt verksamheten byggs ul till all omfatta ell femtiotaltidningar. Taltidningskommitténsbedömning: Målet har angivils av och innebär att alladagstidningar ges ut som talutgåvor. Utöver de 16 tidningar som för närvarandeger ut inlästa talutgåvor samt RATS-utgivning har ca 35företag förklarat sig beredda att starta utgivning. Totalt ärför närvarande ett femtiotal tidningar intresserade av atl ge ut radio- ochkassettidningar. Remissinstanserna:En överväldigande majoritet ansluter sig lill den av angivna och avkommittén refererade långsikliga målsättningen. Betydelsen av att synskadadekan tillgodogöra sig innehållet i dagstidningarna inskärps, och jämställdhetsmålelpoängteras. Syftet är att göra synskadade delaktiga i samhällsdebatten och denallmänna opinionsbildningen. Flera instanser framhållerdel önskvärda i att talutgåvorna är föriage-trogna och når abonnenternasamtidigt som de seende fär den vanliga fidningen. och SÖ menaratl huvudfrågan gäller statens vilja och förmåga att avsätta medel förverksamheten samt tidningsföretagens vilja att medverka. Skälen för mitt förslag:Jag har i det föregående motiverat mitt ställningstagande i denna fråga. Måleti det närmaste perspektivet är alt de tidningar som förklarat sig villiga altstarta utgivning skall ges möjligheter att göra det. Medhänsyn till det omfattande arbete som krävts för att nå upp till nuvarande ulgivningsnivåoch antal abonnenter anser jag att en utbyggnad fill etl femfiotal tidningarutgör ett avsevärt åtagande som kommer att ställa stora krav på tallidningsnämndenoch andra i arbetet berörda. Uppnås det nu angivna målet innebär det altverksamheten blir mer än så omfattande som . som anmält sitt intresse för utgivning till kommittén utgörs merpartenav flerdagarslidningar. Enligt min mening är detta av särskild belydelse i sammanhanget. En av grundtankarna bakom denstatligt stödda Prop. 1987/88:145 verksamheten med radio- ochkassettidningar är atl synskadade skall bli mer delaktiga i den fortlöpandesamhällsdebatten. Av dagstidningarna har i detta sammanhang flerdagarslidningarnastor betydelse. Fådagarslidningarna fyller en viktig funktion som komplementtill flerdagarstidningarnas nyhetsförmedling och opinionsbildning, men genomsin låga periodicilel kan de knappast sägas motsvara den för synskadade såvikliga aspeklen med tät och fortlöpande rapportering. Jag ser del därför somen väsentlig fördel om den nu förordade utbyggnaden av verksamheten kaninnefatta etl stort antal opinionsmässigl och samhälls-poliliskl framträdande flerdagarslidningar. Med hänsyn till del omfattande praktiska arbete som ärförenat med en utbyggnad till ca femtio dagstidningar anser jag, som jag anförti det föregående, att det år rimligt med en skälig tidsperiod förmåluppfyllelsen. Jag anser att målet ett femtiotal utgivande tidningar bör varauppnått av . Den nu förordade breddningen av verksamheten kräverbetydande ansträngningar. Det gäller inte enbart de enskilda tidningarnas egnaorganisatoriska arrangemang utan också - och kanske i synnerhet taltidnings-nämndensmöjligheter och förmåga atl ombesörja nödvändiga tekniska åtgärder, i fråga omradiotidningar t.ex. upphandling, utprovning och fördelning av sårskild mottagarutrustning.Enligl vad jag erfarit är upphandlingen och kontrollen av den nödvändigatekniska utrustningen så pass krävande i sig alt det ler sig naturligt med enlöpande ingång av tidningar i systemet snarare än alt ett stort antal startarungefår . Jag vill i sammanhanget också nägot beröratidningsutgivarnas roll. Utgivarna betraktade inledningsvis verksamheten medradio- och kassetttidningar med stor skepsis. Endast fä engagerade sig. Efterdet att utgivarnas krav på full kostnadstäckning och radiodistribulionförverkligats har emellertid ett stigande antal påbörjat utgivning eller anmältetl intresse av att gå in i verksamheten. Utgivarna har enligt min mening på etl lovvärt sätt följtupp sina tidiga ställningstaganden och verksamt bidragit till utvecklingen avradio- och kassettidningar. De krav som från vissa håll framförts på statligaåtgärder för all tillse all utgivarna deltar i verksamheten framstår därmed sommindre relevanta. Jag är inte beredd alt föreslå någon åtgärd isådan riktning. I stället vill jag se utgivarnas alltmer positiva allityd somett första steg i en utveckling som skulle kunna leda lill allutgivning av lalutgåvor för synskadade framstår som etl självklart led itidningsutgivningen i landet. Mitt förslag:Huvudalternativet i den fortsalla verksamheten blir tills vidare redigerade ochförlagetrogna inlästa talutgåvor. Det statliga stödet bör i första handfördelas så att flerdagarslidningar kan ges ut som inlästa radiotidningar, ochdär så befinns lämpligt kompletteras med radioöverföring enligt den datorbaseradeRATS-metoden. Fådagarsfidningar bör kunna ges ut som post- eller buddislribu-eradekassettidningar. I de fall partiell redaktionell samverkan enligt den s. k.alternativ Il-modellen framstår som en praktisk lösning och kan förväntas leda kvaliletsmässigt bra produkt bör möjligheterna till sådan samverkan finnaskvar. Taltidningskommitténsförslag: Detsamma som milt eget. I fräga om kompletteringen med som etl när-mevårde att till en början av abonnenternapå en radiotidning bör kunna tillgodogöra sig tidningen enligt RATS-metoden.Kommittén understryker atl RATS-metoden har framliden för sig och sä småningomsannolikt får en avsevärd genomslagskrafl och kan utvecklas fill den mestgivande överföringsmetoden. Remissinstanserna:Flertalet remissinstanser delar kommitténs uppfattning att inlästa redigerade lalutgåvortills vidare bör vara huvudalternativet men atl RATS-metoden erbjuder storamöjligheter och kan få en väsentligt ökad belydelse. Några instanser,bl. a. , anser alt målet RATS-abonnenter lill enbörjan är en låg siffra, och alt andelen definitivt kommer all öka även pårelativt kort sikt. Styrelsen för lekniskutveckling. och framhållerall RATS-metoden ger synskadade den nya möjligheten att själva välja vad manvill läsa i dagstidningen, vilket ökar självständigheten och jämställdheten iförhällande till seende. menar att inlästa talutgåvorinnebär atl man inte ger ul samma tidning ulan atl man skapar en annan tidningän den ursprungliga. Synskadades riksförbundanser att distributionsformerna inte bör ses alltför isolerat, utan att del börvara möjligt med olika former av kombinationer. Radiolidningar bör t.ex. kunnakompletteras med idetidningar i områden dit radiosändare inte når och medkassettbilagor i de fall förlagan ger ut särskilda bilagor. Handikappinstitutetpåpekar alt utbyggnaden av bredbandsnätel i kan ge förändrade distribulionsförutsätlningaroch föreslår alt eventuella möjligheter bevakas. Några remissinstanseranser atl de försök som gjorts med redaktionell samverkan enligt den s. k.alternativ Il-modellen inte slagit väl ul och ser ingen anledning till atlmöjligheten lill sådan utgivning finns kvar. Skälen för mitt förslag: Ilikhet med lalfidningskommiltén ärjag angelägen om alt den fortsattautvecklingen av' verksamheten skall bygga på realistiska förutsättningar. Föratt framgångsrikt kunna verkställa en väsentlig breddning av utgivningen avradio- och kassettidningar anser jag det nödvändigt att sålångt som möjligt undvika risken att stöta på onödiga Prop. 1987/88:145 hindereller fördröjningar, t.ex. fill följd av att valda system inte är fulltutprovade eller standardiserade. Riksdagensoch regeringens ambitioner alt förbättra synskadades tillgång lilldagstidningar uttalades . Perioden av försök ochutvecklingsarbete har pågått . Del är därför särskilt angeläget att inuläget verka för en permanentning och breddning av själva utgivningen avradio- och kassettidningar så alt en förbättring av synskadades delaktighet isamhällslivet uppnås. Meddenna målsättning anscrjag all utgivningsverksamhelen i huvudsak bör avse redigerade och inlästa radio-ochkassettidningar, som bygger på nu väl prövade och kända tekniska system. Meddenna huvudinriktning bör det enligt min mening vara möjligt att snabbare förain intresserade tidningsutgivare i verksamheten än om ett påbörjande avutgivning även skall omfatta tekniska utredningar eller särskilda tekniska ätgärder. Mininställning pä denna punkt innebär inte atl arbetet med andra tekniskalösningar skall avstanna eller föras åt sidan. och flertaletremissinstanser anser jag det viktigt med en systemmässig öppenhet så att olikalämpliga kombinationer och nya tekniska möjligheter beaktas och utvecklas. Isamband med en breddning av utgivningsverksamhelen år det naturligtvisangelägel att fånga upp alla ekonomiskt och praktiskt motiverade rnöjligheter lilleffekfiv och ändamålsenlig distribufion. Jagvill i sammanhanget särskilt framhålla den s. k. RATS-metoden. Både kommitténoch den stora majoriteten remissinstanser påpekar att metoden har framtiden försig. Systemets stora förtjänst är alt det inte behövs något särskiltredaktionellt arbete och alt synskadade får en tidning som i det närmastefullständigt motsvarar den tryckta förlagan, inkl. notiser, annonser m. m.Även i förhållande till sändningskapacitet i etern är metoden förddakfig,eftersom den digitala överföringen av en hel tidning går avsevärt fortare änden analoga överföringen av en inläst tidning. Jagvill därför tillstyrka kommitténs förslag att en andel abonnenter på enradiotidning där så befinns lämpligt bör kunna få tidningen enligt RATS-systemet.Andelens storlek bör bedömas från fall till fall och i enlighet med verksamhetensutveckling. De i utvecklingsarbetet samverkande berörda parterna bör fortsättasitt arbete med sikte på fastställande av ett generellt tillämpligtöverföringssystem för dagstidningar. När tekniken och överföringssystemetbedöms vara genomgående driflssäkerl och i övrigt aft föredra, förutsätter jagatl ulgivningsprojekl som omfattar både inlästa radiolidningar och RATS-tidningarbör kunna läggas över i sin helhet fill den nya metoden. ochremissinstanserna anser jag det sannolikt att metoden framstår somden naturliga och primära för den aktuella verksamheten. Närdet gäller RAPS-metoden, dvs. överföring till terminaler för punktskriftsläsning, förutsätter den bl. a. god förtrogenhet med punktskrif ten och ställer högre krav än RÅTS i fråga om den tekniska hanteringen. Jag anser det emellertid viktigt alt synskadade som önskar fä en tidning 24 enligtdenna metod också har möjligheten att få det, och att punktskriftens ställningsom medium för synskadades informationsförsörjning beaktas inom verksamhetenmed radio- och kassettidningar. Jag anser därför att frågan om en tidning skallges ut enligl denna metod bör avgöras i enlighet med vad som bedöms varamöjligt och ändamålsenligt inom utgivningsverksamhelen. Angående talulgåvansredaktionella utformning delar jag kommitténs och flertalet remissinstansersuppfattning att det i huvudsak bör gälla separata, förlagelrogna utgåvor somges ut i enskilda lidningsutgivares egen regi. Jag vill inte för den skullutesluta partiell redaktionell samverkan enligt den s. k. alternativIl-modellen. Det viktigaste målet med verksamheten är att få i gång utgivningav radio- och kassettidningar. I den mån intresserade lidningsulgivare önskarsalsa på denna ulgivningsform, eller valet står mellan sådan utgivning ochingen utgivning alls, anser jag atl möjligheten till statligt stöd bör finnaskvar oförändrad om projektet bedöms vara prakfiskt och ekonomiskt gångbart ochden samproducerade talutgåvan av god kvalitet. 7 Urval och prioriteringar Mitt förslag: Vidutbyggnaden av utgivningen skall en god geografisk spridning eftersträvas. Iområden där politisk konkurrens förekommer bör siktet vara inställt på atlsöka uppnå politisk mångfald. Utbyggnaden bör inte planläggas utan böråstadkommas genom prioriteringar bland ansökande lidningsulgivare. Tallidningsnämndenfår svara för den typ av avvägningar som del kan bli fråga om. Några speciellaregler för hur avvägningsfrågorna skall lösas läggs inte fast. Taltidningskommitténsförslag: Detsamma som mitt eget. Remissinstanserna: Ellbegränsat antal instanser har kommenterat kommitténs förslag i denna del.Svenska tidningsutgivareföreningen anser liksom kommittén atl utbyggnaden börfölja de förutsättningar som efter hand skapas och inte en pä förhand utlagd plan.A-pressen har inga invändningar mot kommitténs resonemang om geografiskspridning och politisk mångfald. Synskadades riksförbundanser att del i utbyggnadsskedet är viktigare med god geografisk spridning änmed politisk mångfald i utbudet. anser delangelägel av rättviseskäl att i första hand uppnå en rikstäckande utgivningföre alt uppnå en s. k. politisk mångfald, eftersom det finns fleraområden där inga talutgåvor kommer ut. anseri motsats lill kommittén atl det är både möjligt och önskvärt atl upprätta entidsplan för en snar utgivning av samtliga dagstidningar. Skälenför mitt förslag: Enligl gällande regler skall stödet till radio- och kassettidningarbidra till att så många synskadade som möjligt inom en Prop. 1987/88:145region får tillgång lill en dagstidning. Även behovet av politisk mångfaldskall beaktas. Kommitténhar uppfatlat detta så att den primära uppgiften är att ge så många synskadadesom möjligt inom en region tillgång till åtminstone någon dagstidning. I defall där det är möjligt bör man även eftersträva politisk mångfald. Begreppetpolitisk mångfald har av kommittén uppfattats som en valmöjlighet mellan enborgerlig och en socialistisk tidning (blockkonkurrens). Kommitténredovisar med en rad exempel de svårigheter som ligger i att omsätta dennaprincipiella ambition i en fastlagd ulbyggnadsplan. Inledningsvis gjordetidningsutgivarnas skepsis och begränsade bidragsmedel all kommittén fick satsapå de tidningar som var villiga att medverka, i stort sett oavsett derasgeografiska belägenhet eller politiska tillhörighet. Genom ett aktivtuppsökande arbete lyckades dock kommittén styra utvecklingen så alt tidningarfrån olika regioner och med olika politisk signatur engagerades i verksamheten. Etthinder mot en fast ulbyggnadsplan baserad på politisk balans och regionallikabehandling ligger för övrigt i dagspressens egen struktur. En egentlig ochlikvärdig morgontidningskonkurrens förekommer på ljugotalet utgivningsorter. Iandra områden är konkurrensen mindre uppenbar, eftersom olikheter i t. ex. periodicilel,upplaga och nyhelstäckning gör alt många tidningar inte konkurrerar på likavillkor. Branschstrukturen skiftar från region till region och kan därför inteöversättas tiil en enhetlig utgivning av radio- och kassettidningar överriket. Dessaförhållanden har ställt kommittén inför svåra avvägningar, t.ex. huruvida manbör lämna bidrag till två högtäckningslidningar i två regioner, eller till enhög- och en lågläckningstidning i samma område, eller lill en lågperiodisktidning i elt område i stället för lill en högperiodisk i ett annal, elleromfördela bidrag från en tidning lill någon annan som del bedöms vara merangeläget atl ge ut, osv. Kommittén har noggrant gått igenom olikafördelningsmodeller och olika urvalsprinciper, men har dragit slutsatsen atlutbyggnaden måste baseras på en samlad bedömning av olika faktorer med sikte påatl nå största möjliga effekt av den utgivningsvilja som finns i branschen ochde bidragsmedel som står lill förfogande. Föregen del anscrjag i likhet med kommittén alt del centrala är att fångaupp och vidareutveckla det intresse som anmälts från ulgivarhåll. Som nämntshar kommittén medvetet strävat efter att uppnå bästa möjliga spridning iutgivningen. Jaganser atl utgivning av de tidningar som anmält sitt intresse tillsammans medde tidningar som ger ul talutgåvor skulle innebära ett stort framsteg iverksamheten och representera en tillfredsslällande spridning under gällandeförutsättningar. Motdenna bakgrund tillstyrker jag kommitténs förslag angående utbygg nadens inriktning. Någon bestämd plan bör inte läggas fast. Utbyggnaden bör baseras på en samlad bedömning av olika relevanta faktorer i syfte atl uppnå bredast länkbara genomslag i förhållande till målgruppen samt största möjliga effekt av tillgängliga bidragsmedel. 8 Vissasärskilda frågor 8.1Målgrupp Minbedömning: Radio- och kassettidningar bör tills vidare förbehållas synskadade. Taltidningskommitténsbedömning: bör i princip även andra läshandikappade grupper, t.ex.afatiker, personer med läs- och skrivsvårigheter, rörelsehindrade och begåvningshandikäppade,kunna fä tillgång lill radio- och kassettidningar. Som jämförelse nämns atttalböcker kan utnyttjas av även andra läshandikappade än synskadade. Avgörande förmöjligheterna att utvidga målgruppen är dock vilka resurser som tillförs verksamheten. Remissinstanserna: Talboks-och punktskriflsbiblioteket, , pekar också på sådana läshandikappadegrupper som utöver synskadade utnyttjar talböcker och anser att även dessa börfå tillgång till radio-och kassettidningar vid en utbyggnad av verksamheten. Skälen för min bedömning:Riksdag och regering har under en följd av år understrukit vikten av attförbättra synskadades fillgång till dagstidningar för atl göra synskadade merdelaktiga i samhällslivet. Bland handikapporganisationerna hardagstidningsfrågan varil högstprioriterad. Utvecklingen har gåttstegvis. Först sedan en rad praktiska och principiella frågor lösts är det numöjligt alt ge verksamheten en större omfattning och en permanent utformning. Idetta läge anser jag det angelägel att staten fills vidare står fast vid denursprungliga ambitionen med verksamheten. En vidgad inriktning på fleranytillkommande grupper skulle enligt min mening kunna fördröja och kompliceraverksamheten. Ambitionenmed radio- och kassettidningar innebär atl dessa så nära som möjligt skallansluta till en tryckt förlaga. Många av de övriga läshandikappade grupper somnämnts av kommittén och remissinstanserna torde kräva särskilda anpassningsinsalser.För t.ex. rörelsehindrade, afatiker och långtidssjuka kunde det gällautformningen av den tekniska utrustningen och olika mottagningsapplikalioner.För l.ex. utvecklingsstörda och hörselskadade vore det naturligt med särskilttillrättalagd presentation av innehållet. Sådana hänsynstaganden skulle medföraett behov av utveckling av olika redakfionella produkter och olika varianterav teknisk utrustning, vilket bl. a. skulle kräva förnyade insatser avutrednings- och utvecklingskaraktär. En breddning av målgruppen skulledessutom få ekonomiska konsekvenser och kräva ändringar i lagen omradiotidningar, som bl. a. bygger på trohet till en tryckt förlaga. Jag anser av bl. a.anförda skäl alt frågan om andra läshandikappade gruppers tillgång lill radio-och kassettidningar tills vidare bör anstå. 8.2Rätten att teckna abonnemang Mitt förslag:Rätten all teckna elt abonnemang på en radio- eller kassettidning bör utgå frånall behovet kan styrkas. Huvudregeln bör vara att elt abonnemang är personligt.Vissa institutioner bör efter särskild prövning kunna teckna abonnemang. Taltidningskommitténsförslag: Detsamma som mitt eget. Kommittén anför som motivering all förslagetär rimligt med hänsyn lill att abonnemangen är kraftigt subventionerade genomdet statliga stödet och därför bör reserveras för personer som kan styrka sittbehov av en talutgäva. Remissinstanserna:I samband med sill förslag om vidgad målgrupp betonar att delmåste vara den enskildes egen bedömning som avgör om behov av talutgåva finnseller inte. Rätlen alt teckna abonnemang måste också tillförsäkras skolor, andrautbildningsanordnare saml bibliotek. ger uttryck församma synsätt och framhåller atl kravet på etl dokumenterat behov försvårar försynskadade atl abonnera.