prop · GB03149 · 1987-12-31 00:00:00 — I den mån det remitterade förslaget lederlill lagstiftning blir den således av provisorisk karaktär. Samfundet har i remissvaret över "Finansiellakoncerner" (Ds Fi 1987:3) utvecklat varför provisoriskalagstiftningsåtgärder bör undvikas. Under vissa förutsättningar var samfundetdock berett att tillstyrka provisoriska lagstiftningsåtgärder. Som argumentför alt tillgripa denna lagstiftningsteknik anförs i betänkandet endast atlflera frågor kräver en skyndsam behandling (s. 3), behovet av en skyndsambehandling utvecklas inle vidare. Inte heller redovisas någon genomgripandeutvärdering av nuvarande regelsystem om man undantar den skrivelse frånbankinspektionen som synes ha hänvisats till kreditmarknadskommittén.Vad som anförts i betänkandet är enligt samfundets mening inte tillräckligaskäl för en provisorisk lagstiftning. Inle heller förhållandena på kredilmarknadeni övrigt motiverar enligt samfundet en provisorisk reglering enligt förslaget.På grund av det nu anförda och oklarheter i förslaget vad gällerbegreppsbestämningar, motiv och effekter av de olika förslagen avstyrker samfundetatt betänkandet läggs till grund för lagstiftning. Samfundet förordar iställetatt kommande betänkande ftån kreditmarknadskommittén snabbehandlas helt ellerdelvis. konstaterar alt förslagen ipromemorian i alla grunddrag bygger pä kommitténs kommande förslag och atttexten utarbetats i god överensstämmelse med av kommittén redan i början av1986 utarbetat material (PM 29, 30 och 42). De avvikelser som gjorts ftånkommitténs förslag har samtliga sin gmnd i promemorians utgångspunkt atl så fåingrepp som möjligt nu bör göras i gällande finansbolagslag. Vägledande för kreditmarknadskommitténs arbete har varitalt översynen av stmkturen pä marknaden bör göras sä samlat som möjligt eftersom reglema för de olika instituten är i hög grad beroende av varandra och att varje förändringi elt instituts regler kan skapa nya förutsättningar även för andra aktörer än de som direkt berörs av lagändringen. Kommittén har därför valt att i etl huvudbe tänkande lägga fram den stora merparten av sina förslag för att kunna värdera och bedöma förslagen i ett sammanhang. Den nu utarbetade departementspro- 69 memorianvisar med all önskvärd tydlighet all kommitténs bedömning har varit Prop.1987/88: 149 riklig. Trots atl utgångspunkten i promemorian sägs vara atlkommitténs förslag Bilaga 3 beträffande finansbolagen varken kan eller börbrytas loss från helhetslösningen är del vad som skett. Delta har visat sigförenat med påtagliga olägenheter. Kommittén skall peka på några. Banker äger nu inte bedriva finansbolagsverksamhet genomannal än elt registrerat finansbolag. Följden av förslaget kommer alt bli atlförelag på del här området vari bank äger andel måste vara auktoriseratfinansbolag med elt minsta aktiekapital på 10 miljoner kronor.Kreditmarknadskommittén anser alt motsvarande bör gälla för de auktoriseradefinansbolagen. Det ligger i sakens natur all dessa inle bör få bedrivaverksamhet på det här området genom något annat än ett auktoriseratfinansbolag. Kommillén föreslår därför all regeln i 2 § I st 1 p kompletterassä all regeln också omfattar finansbolag eller dotterbolag lill sådant bolag. Sammanfattningsvis anser kommittén all en rad ölägenhetervisat sig förenade med promemorians förslag all nu bryta loss vissa delar avkreditmarknadskommitténs förslag på detta område. Delta skulle emellertidkunna neutraliseras genom atl promemorieförslaget revideras och kompletteras ienlighet med kommitténs nu framförda förslag. Tillräckligt bärande skäl förall genomföra förslaget ulan dessa ändringar har inle framkommit. Auktorisalionssyslem särskilt med inslag av behovsprövning innebär aUtid risker från konkurrenssynpunkt. Förslag av denna karaktär måstedärför föregås av en noggrann analys och även bygga på etl starkt allmäntintresse för att genomföras. Den remitterade promemorian ger enligt Industriförbundetbelägg för att de missförhållanden t. ex. oskäliga räntor ochbetalningsvillkor gentemot konsument som förekommer i samband med vissfinansieringsverksamhet är av icke obetydlig omfattning. Det finns därför fogför en skärpning av regelsystemet. Förslaget innebär kortfattat uttryckt att det blir förbjudet alt yrkesmässigt bedriva finansieringsverksamhet utantillstånd. Undantag görs bl. a. för verksamhet med en omslutning under 10miljoner kronor och som inte riktas mol konsument. Den som driver verksamhetutan lillslånd riskerar åtal och straff. Straffet föreslås bli böter ellerfängelse i högst . Enligt promemorian bör den typ av behovsprövning som finnspå bankområ- dei avvisas för finansbolagens del. Förslaget innebär istället atl prövningenav finansbolag skall överensstämma med vad som gäller för fondkommissionärer enligt fondkommissionslagen. Även en utformning i linje med fondkommissions lagen skulle dock innehålla inslag av behovsprövning vilket framgår av pro memorian s. 23, där del sägs alt en prövning av en ansökan att driva fond kommissionsrörelse också innefattar elt visst hänsynstagande till om behov av rörelsen föreligger. Delta går inte ihop med etl uttalande (s. 32) att någonkvanti tativ begränsning inle skall ligga i den föreslagna tillståndsprövningen avfinans bolag. Enligl förbundels mening bör behovssynpunkier inte beaktasvid tillstånds- Prop. 1987/88: 149 prövning. Behovsprövning medför en allvarligrisk för all konkurrensen på mark- Bilaga 3 nåden hämmas och alt en önskvärdnyetablering hindras. Prövningen bör uteslutande inriktas på en kvalitativbedömning. Delta bör enligt förbundet komma lill tydligt uttryck i lagtexten,förslagsvis genom ett tillägg i 5 § där del poängleras all en bedömning avbehovet av den sökta verksamhelen inte får beaktas. I varje fall måsteskrivningarna i motiven göras tydligare än promemorians. 1 avsnitt 2.5.3 föreslås all finansbolag bör ha ellaktiekapital som uppgår till . Enligl uppgifter, sid36, skulle förslaget medföra all av de nuvarandefinansbolagen måste höja sill aktiekapital för atl få tillstånd atl ifortsättningen driva finansbolag. Även förbundet anser del befogal med krav på minslaaktiekapital. lO-miljo-nerskravel är dock enligl förbundels uppfattningomotiverat högt. Det skulle innebära att verksamhelen försvåras för majoritetenav befintliga bolag och även hämma nyetablering vilket är till skada föreffektiviteten i branschen. Minimikravet bör enligl förbundets uppfattningdärför sättas avsevärt lägre. Sammantaget är alltsä tveksam till omförslaget leder till avsedda effekter för atl komma till rätta med oseriösverksamhet. Under förutsällning alt lillslåndsprövningen hålls fri frånbehovsinslag och atl kravel pä minsta aktiekapital sätts avsevärt lägre villförbundet dock inte motsätta sig all förslaget genomförs. 15 Småföretagens () Sammanfatlningsvis avstyrker organisationen förslaget omauktorisation av finansbolag. Organisationen anser allkreditmarknadskommitténs betänkande bör avvaktas innan beslut fattas. Detgäller särskilt frågan om all låta bolag som sysslar med fastighetsleasingomfattas av lagen. Denna fråga behandlas även av justiliedepartemenletsutredning om leasing av fast egendom. Lagen om finansbolag innebär bl. a. atl bolag i vilkanettovärdet av tillgångarna överstiger står under tillsyn avbankinspektionen. Departementet föreslår att denna grupp bolag ska tvingas sökaauktorisation med åtföljande prövning. föreslås ell krav på minslaaktiekapital för auktoriserade bolag om . Finansieringsverksamhet riktad mol konsument ska endast fäutövas av aukio-ri.serade institut. Departementet anser ett sädant krav nödvändigtför att skydda konsumenterna. Småföretagens har funnit attkonsumenterna, enligt promemorian, främst behöver skyddas mot otillbörligaavtalsvillkor. Organisationen kan inte finna annat än alt dessa behovhuvudsakligen skulle kunna tillgodoses i nuvarande lagstiftning, såsombrottsbalkens ockerparagraf och avtalslagen. Genom all utöka informationenlill konsumenterna om deras rättigheter kan man underlätta för dem atltillvarata sina intressen. I den mån konsumentskyddet likväl inte skulle ansestillräckligt, bör i första hand kompletteringar av ifrågavarande lagreglerövervägas. När det gäller frågan om atl införa elt obligatorisktauktorisalionssyslem på konsumenlområdet vill organisationen särskilt hänvisa lill Konsumentverkels rapport och konsumentskydd (KOV 1978:801); 71 "Enliglarbetsgruppens mening saknas skäl alt frångå den i Prop.1987/88: 149 förhärskande synen på obligatorisk auktorisation. Reslrikliviletbör iakttas med Bilaga 3 införande av obligatoriska auktorisalionssyslem med delångtgående begränsningar av marknadsinlrädel som de innefattar. Arbetsgruppenhar härvid särskilt fäst sig vid de konkurrensbegränsande verkningarna såsomfrämst riskerna för negativa verkningar från konsumentsynpunkt i form av högreprisnivåer och försvagade incitament till nytänkande och rationaliseringar. De områden där obligatorisk auktorisation vid en samladbedömning kan vara av värde synes väsentligen vara sådana där dylika åtgärderbedöms erforderliga till säkerställande av trygghet till liv, hälsa, säkerhetoch personlig integritet. De kan också tänkas vara befogade i situationer därstörre ekonomiska värden för den enskilde kan stå på spel. En förutsättning bördock alllid vara att obligatorisk auktorisation verkligen befinns vara enadekvat och klart behövlig åtgärd för att komma lill rätta med eller åtminstonereducera berörda risker. I första hand bör man undersöka om inte andra, frånetableringskonirollerande synpunkt mjukare system kan ge konsumenternatillräckligt ekonomiskt skydd." (KOV 1978:8 01.) Enligt Småföretagens finns det inteanledning alt nu frångå ovanslående bedömningar. Förslaget i den nu aktuellapromemorian uppfyller enligl vår uppfattning inle de krav som ställs i Konsumentverkelsrapport för att en obligatorisk auktorisation skall införas. Organisationenavstyrker därför departementels förslag. kommer i sill huvudbetänkande, somläggs fram , all behandla finansbolagens verksamhet. uppfattning bör detta betänkande avvaktas innan etl eventuelltbeslut fattas om auktorisation av finansbolag. Inledningsvis får riksförbundet konstatera attutredningsarbetet beträffande kre dilmarknaden befinner sig i ell skede som ger en i det närmaste kaotisk bild. har varil verksam försäkringsverksamhetskommitlén (FVK) som i sill avgivna slutbetänkande "Försäkringsväsendet iframliden" (SOU 1987:58) berör frågor om försäkringsbolagens roll på kredilmarknaden. Krediimarknadskommiltén (KMK) utreder kredit marknadens struktur i stort och förväntas enligl den nu remitterade promemo rian avge elt huvudbetänkande "". Redan innan FVK:sslutbe tänkande blivit remissbehandlat begärs yttrande över den nu aktuella promemo rian, i vilken man dels hämtar upp vissa tankegångar från FVK:s belänkande, dels framlägger förslag som sägs skola "ligga i linje med de större strukturella förändringar som KMK enligt uppgift kommer alt föreslå i del regelverk som styr kredilmarknaden". En sådan ulredningsleknik med eventuellt därpåföljan de lagstiftning väcker inle förtroende och gör del snart sagt omöjligt förremiss instanserna alt veta vad de uttalar sig om. ifrågasätter i ochför sig inle atl vissa ändringar i lagen om finansbolag kan övervägas men ingenting i promemorian anger en sådan brådska all frågor om finansbolag skulle behöva brytas ul ur ett större sammanhang, framför allt i den mån frågorna inle kan anses ingå i den mera "tekniska" översynen av reglerna omauktorisation. Dentekniska översynen Prop. 1987/88: 149 Förslaget innebär att finansbolag i framliden måste halillslånd (auktorisation) ' ° från bankinspektionen för att fä bedriva sinverksamhet. I regel skall krävas tillstånd om nettovärdet av bolagetstillgångar uppgår till eller mer. Tillståndgivningen skallföregås av en kvalitativ pröviiing, varvid tillstånd skall ges om verksamhetenbl. "inte antas bli fill skada för väsentliga allmänna intressen". Som finansbolag skall även anses bolag somdriver faslighetsleasing. Även dessa bolag måste således ansöka om tillståndom deras tillgångar har elt nettovärde på . delar uppfattningen alt ettauklorisalionsförfarande är lill gagn för finansbolagens verksamhet genom allverksamhelen får en seriös prägel. Förbundet har inte heller något alt erinramot att bolag som lill övervägande del driver faslighetsleasing kommer atl ingåi kretsen finansbolag och omfattas av lagen om finansbolag. Förbundet har i promemorian inte kunnat finna någonövertygande argumentation varför en höjning av aktiekapitalet skulle vara denenda effektiva metoden för all säkerställa verksamheten. Ställda garantier avolika slag givetvis av betryggande utformning kan enligt förbundetsuppfattning fylla samma funktion. En regel av innebörden all kapitalkravel kan fullgöras påannal sätt vore därför av värde. 2 Definitionen av finansieringsverksamhet Den föreslagna finansieringsverksamhetsdefinitionensamläst med undantagen i andra stycket av bestämmelsen rymmer såvälfastighetsleasing som kredilförmedling till konsument. Bankinspektionen harsom framgår nedan inle någon erinran häremot. Med hänsyn till den straffbestämmelse som är knuten tillbestämmelsen om auktorisation som förutsättning för att bedriva verksamhelenkan del ifrågasättas om inte en del av näringslivels kreditgivning mellan olikaföretag försvåras. Bankinspektionen har nämligen inte ansett sig ha anledningatt mol bakgrund av nu gällande finansbolagslag definitionen i förening medavsaknad av lillslåndsplikl och straffbestämmelse ingripa och ställa undertillsyn börsföretag som lämnat enstaka krediter till annal företag. Med den nuföreslagna uppläggningen kan del ifrågasättas om inte även enstaka krediter omde överstiger 10 miljoner kronor-gränsen blir tillståndsplikliga. Utvidgningenav definitionen lill "ställa garanti för kredit eller på annal sättmedverka till finansiering" accentuerar ytteriigare problematiken.Bankinspektionen har inte något förslag till lösning ulan vill endast riktauppmärksamheten pä frågan. En företeelse som bankinspektionen anser att definitionenbör träffa är s. k. kommissionärsbolag. Del är bolag som driver finansieringsverksamhel i kommis- 73 sion för annal bolag. Etl sådant bolag bör nämligen ansesmedverka lill finansie- Prop. 1987/88: 149 ring och torde därmed falla under den föreslagna definitionen. Bankinspektionen anser alt det i promemorian anförtsfullgoda skäl för krav på tillstånd för konsumenlfinansiering och tillstyrkerförslaget. Kreditförmedling är problematisk atl ställa under tillsynpå grund av gränsdragningsproblem. Bankinspektionen har tidigare avstyrkt etlsädant förslag. Kreditförmedlingen till konsument är emellertid särskiltkänslig från konsumentsynpunkt och så nära förknippad med kreditgivningen idel fall som anges i promemorian s. 69 n (aktiv medverkan från mäklaren) allbankinspektionen tillstyrker även del förslaget. 1 begreppet "finansieringsverksamhel riktad motkonsument" (2 § punkt 2 i lagförslaget) ingår inte s.k.leverantörskrediter, dvs. kredit eller belalningsanslånd i direkt samband medförsäljningen av en vara eller tjänst. Härigenom undantas avbetalningskrediier.Denna kredilform har minskat i omfång avsevärt sedan systemet med kontokortinfördes. Inom vissa branscher har den dock fortfarande en stor betydelse,t.ex. inom bilbranschen, där krediterna oftast gäller höga belopp. Erfarenheterna hos , och även hos , är att det föreligger allvarliga problem inomavbeialningshandeln. Kontrakten innehäller ofta oskäliga avtalsvillkor ochkrediikoslnaderna är höga, som många säljare brister i informationenligl konsumentkreditlagen och/eller lämnar vilseledande uppgifter ikontraktsformulären. Till delta kommer att problem uppstår när konsumenten villutnyttja sin rätt enligt konsumentkreditlagen atl förtidsbelala krediten; hanfår ofta betala en för hög summa. Avbetalningskontrakt övertas regelmässigt avfinansieringsföretag och finansbolag. har i flera fall begärtBankinspektionens bedömning om finansbolagen kan anses ha brustit i god sedgenom atl överta krediter som är förenade med sådana villkor atl det skullestrida mot god sed om finansbolaget självt skulle ha beviljat krediten. Ipromemorian föreslås att endast auktoriserade finansbolag skall fä rätt altöverta eller ställa garantier för avbelalningskonlrakt, vilkel är enförutsättning för atl lagen inle ska kunna kringgås. Det finns skäl att härskärpa kontrollen vid övertagandet så atl inle kontrakt med oskäliga villkor(t. ex. räntor och avgifter) övertas och finansbolagen på det sättet gerförutsättningar för en oseriös avbetalningshandel. Del har ju t. o. m.förekommit alt finansieringsföretag övertagit fiktiva avbelalningskonlrakt,som egentligen är lån, inom bil- och vitvambranschen. Många av de principiella invändningar som NO riktat motalt införa en auktorisation av finansbolag gäller även promemorians förslagatt all finansieringsverksamhet riktad mot konsument, oavsett omfattning,skall kräva auktorisation av berörda företag. Förslaget innebär alt endast finansbolag mednettotillgångar på mer än , vid sidan av banker och andra "auktoriserade"kreditinstitut, 74 Kravel på i aktiekapital och iProp. 1987/88" 149 praktiken en balansomslutning på drygt 100 miljonerkronor medför givetvis all Bilaga 3 nästan alla de finansieringsförelag som sysslar med konsumentkrediter utan atl vara finansbolag kommer attförsvinna från marknaden. Detta är uppenbarligen också syftet med förslagetvars effekter kan liknas vid etl näringsförbud för de företagare som nubedriver sådan finansieringsverksamhet. Etl så långtgående ingrepp inäringsfriheten kan svårligen accepteras. Sannolikt skulle förslaget innebäraatt fler seriösa än oseriösa förelag måste lämna marknaden. Genom sin existens måste ändå sägas altfinansieringsförelagen på den s. k. grå lånemarknaden har visat att delföreligger etl behov av dem. Konsumenterna kan ha flera skäl för atl inle vändasig lill de stora etablerade kreditgivarna. Exempelvis kan åtskilliga känna enosäkerhet inför att anlita de traditionella kreditinstituten. Detta bör enliglNO:s uppfattning respekteras. Del måste dock anses belagt all det finns olikamissförhållanden på den oreglerade marknaden för konsumentkrediter. Dessamissförhållanden är emellertid även på detta område a\ del slaget att man iförsta hand borde pröva vägen all se fill alt gällande lagstiftning följs. Detrör sig bl. a. om marknadsföringen av krediter enligl konsumentkreditlagen ochbrottsbalkens ockerbestämmelser. Vidare bör konsumentupplysningen påkredilmarknadsområdet kunna intensifieras ytterligare. Som en mildare form än den föreslagna auklorisationenborde kunna övervägas en obligatorisk registrering av alla företag som gereller förmedlar konsumentkrediler saml någon form av myndighelsiillsyn.Kontrollsvårigheterna i etl sådant syslem skulle dock troligen bli betydandemen ändå borde en förbättring jämfört med nuvarande förhållanden kunna uppnås. Skulle regislreringsalternativel visa sig otillräckligttalar erfarenheterna på just detta område konsumenikrediter kanske för atlauktorisation skulle erfordras när del gäller mindre finansieringsföretag. Ensådan ordning skulle göra det möjligt alt skilja ut de seriösa mindreförelagen, som enligl NO:s mening har en uppgift all fylla frånkonsumentsynpunkt. Härtill kommer givelvis de nämnda nackdelarna frånkonkurrenssynpunkt av att branschen inte förnyas underifrån. Även beträffande förslaget om att ifinansieringsverksamhetsdefinitioner inordna kreditförmedling är SFF tveksam.Från de utgångspunkter som lagstiftningen har att beakta bör det vara fullttillräckligt att det bolag, som i sista hand lämnar kredit till en konsument,är auktoriserat. All dessutom kräva atl kredilförmed-laren är etl auktoriseratbolag anser SFF vara alt gå för långt. I vart fall anser SFF atl delta förslaginte har underbyggts i sädan grad och är så brådskande alt det behöver införasi en provisorisk lagstiftning. SFF anser således all del finns anledning altavvakta KMK:s ställningstagande beträffande förslaget om all inordnakredilförmedling i finansieringsverksamhetsdefinilionen. Som ovan framhållits är bevekelsegrunderna förauktorisation främst av konsu-mentpoHlisk nalur. Regeringens förslag innebäratt all konsumentkreditgivning förbehålls auktoriserade institut. Lagen är pådenna punkt slraffsanktionerad. Auktorisation innebär för de auktoriserade bolagenhuvudsakligen förpliktelser i form av strängare tillsyn och ökade kapilalkrav.Skall det te sig meningsfullt . all söka auktorisation måste denna ocksåförenas med någon form av offeni-ligräilslig "rättighet". Ur dennasynvinkel är del logiskt alt endast reglerade institut skall få gekonsumentkrediler. Även konsumenlpolitiska synpunkter talar för en sådanordning. En rad motiv för förslaget har redovisats på sidorna 6265 ipromemorian och föreningen tillstyrker förslagen i denna del. Promemorians förslag lill nyfinansieringsverksamhelsdefinition överensstämmer med kommitténs. Kommitténhar emellertid såvitt gäller krediter till annan än konsument ansett lämpligtall föreslå undantag från tillslåndskravet då verksamhetens omfattningunderstiger omsättning (frizon). Promemorians förslaginnebär här ell bibehållande av finansbolagslagens frizon på 10 miljonerkronor. Redan när finansbolagslagen tillkom föreslogbankinspektionen atl gränsen skulle sältas vid . I Hkhet medkommitténs förslag innebär promemorian att all konsumentkreditgivning skallligga på auktoriserade institut. Skyddsintressel för verksamheten utanfördessa minskar därmed avsevärt. Del blir fråga om avtal mellan professionellaaktörer. Kommittén har mol denna bakgmnd inle funnit något hinder mot all höjagränsen för frizonen till en avsevärt högre nivå än . Frågan om frizonens storlek ställs på sin spets vid enjämförelse mellan denna och kravel på aktiekapital. Kommittén anser att kravelpå aktiekapital är väl avvägt. I promemorian konstateras all elt förelag medelt aktiekapital om bör ha en balansomslutning på drygt 100miljoner kronor för att verksamheten skall vara "företagsekonomisktförsvarbar". Även med beaktande av atl den nyssnämnda omslulningssiffrankan synas hög kommer resultatet av det aktiekapilalskrav ()och den omsältningsgräns (), som föreslagits i promemorian,att framstå som uppenbart orimligt ur företagsekonomisk synpunkt. Om mandessutom tar hänsyn till att resultatet av kommitténs förslag kan bli altfrizonen bestäms till eller, i varje fall görs större än förnärvarande är del olämpligt atl nu i en interimistisk lagstiftning vidta en sådrastisk åtgärd som kan framtvinga en avsevärt hårdare stmkturomvandling än vadsom är påkallat av de skäl som ligger bakom promemorians förslag. Kommitténföreslår därför atl fillståndskrav för finansieringsverksamhelen skall inträdadå nettovärdet av tillgängama i verksamheten överstiger ,dock med undantag för finansieringsverksamhet riktad mot konsument. Etl ytterligare problem som inte beaktats idepartementspromemorian är nä ringslivsföretagens likviditetsförvaltning. Problemet skall ses mot bakgmnd av -j dendiskussion som fördes av finansieringsbolagskommiitén i del betänkande Prop. 1987/88:149 som låg lill grund för finansbolagslagen. 1 betänkandet diskuteradeslämplig- Bilaga 3 heten atl låta all kreditgivning omfattas av en samhälleligkontroll. Man avvisade emellertid en sådan konstruktion. Kommittén anförde attden skulle innebära ett ingrepp i vanliga företags verksamhet pä etl sätt somhittills varil främmande för svensk lagstiftning. Inte heller framstod det förkommillén som motiverat med en så långtgående lagstiftning. Denkreditgivningsverksamhet som sker t.ex. hos större tillverkningsföretag ärnormalt avhängig av den allmänna kreditpolitiken såväl via dess effekter påkreditinstituten som via de mer generella kredit-politiska åtgärderna.Kommittén fann del därför vara tillfyllest atl låta sina förslag enbart omfallaförelag som kunde betraktas som kreditinslilut.