prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Bland de negativa finns 14 myndigheter eller organisationer med särskildinriktning på kyrkans verksamhet, bl. a. alla domkapitel utom de i ,, och . och ,båda med slöd av de kyrkliga kommuner som yttrat sig dit, hör lill dem somtiUstyrker förslaget och finner all kommilléns förslag belräffande domkapitletsrättsliga ställning, uppgifter och organisation synes väl avvägt. Domkapitleti har synpunkter på beskrivningen av som stafiigmyndighet: Domkapifietbiträder förslaget men finner utredningens starka understrykande avdomkapitlets uppgifter som slallig myndighel vara omofiver-at. Visserligenbetraktar många inom statsförvaltningen numera som slalligmyndighet. vill dock påminna om att man från kyrklig sida underdetla sekel genomgående hävdat, när så varil aktuellt, . att ochstiflsnämnden är kyrkliga organ, genom vilka slalen fullgör sina uppgifter ikyrkans sammanhang. , ur vilket de egendomsmässiga frågorna bröts ulpå och lades på del nya organet stiflsnämnden, har etl annalursprung än de statliga organen och är inle inrättat av statsmakten. Sammauppfattning har uttryckts av domkapitlen i och . Kammarkollegietsom inle har erinrat mol förslaget påminner om vissa ännu olösta problem: Kommilléngör nu klart all behåller sin ställning som stafiig myndighel i dennya organisafionen. Mol della har kollegiet inga erinringar. Detta innebärdock, som kollegiet framhöll i yttrandet över lägesrapporten, atladministrativa problem kan uppstå när det gäller gränsdragningen mot övrigaorgan. får sålunda inga egna kansliresurser, ulan dessa skallsfiftssamfälligheten tillhandahälla. kommer vidare atl fatta sådanabeslut som innebär kostnader vilka skall betalas av stiftssamfälligheten. Skalldomkapitlen förvalla egna anslag? Det är inte klarlagt i betänkandet hur dessafrågor skall lösas. Ävendomkapitlet i , som inte heller motsatt sig förslaget, sergränsdragningsproblem: Enliglförslaget blir domkapillels uppgifter i framliden frågor som gäller lära och den präsleriiga ämbetsförvaltningen, vari inbegrips t. ex.Qänstgöringsföreskrifler, Qänslledigheler och andra frågor som rör prästerna.Samtidigt sägs att stiftssamfälligheten blir huvudman för präster. Domkapillelskompetensområde i förhållande lill stiftsstyrelsens är inle klart och behöverpreciseras närmare. Det är viktigt all gränsen mellan dem är tydlig. Detsamma framhålls avyZéTfl av £/owapi7/n. 1987/88: 31 Den teologiska fakulletsnämnden vid unlversdelvill här göra ett klariäggande: På motsvarande säll som när det gällerförsamlingsbegreppet anför kyrkokommittén (s. 55) beträffande"tjänsteorganisationen", atl del finns "teologiska synpunktersom delvis drar åt olika håll". Denna "oenighet" tar man somintäkt för att på samma sätt som vad gäller församlingsbegreppet genomföra ensorts "leologisk frontförkorlnihg". Delta ulgör emellertid ett nyttexempel på den sakliga och semantiska oklarhet som har påtalats,eftersom man inom lutherdomen inte betraktar kyrkans organisation (inle hellerQänsleorganisationen) som någon teologisk fråga -della i motsats lillexempelvis den reformerta kristenheten. menar äruppenbariigen ämbetssynen. Sammanblandningen mellan ämbetssyn - som här ärteologiskt betingad och den praktiskt begrundande bidrarinle till ökad klarhet. En klar fördel vore här alt försöka upprätthålla denklassiska distinktionen på luthersk mark mellan vad som kan anses teologiskt/konstilulivtoch vad som bara är föremål för mänskliga överväganden mol bakgrunden att alltbör "åriiga och skickeliga" tillgå i den kristna församlingen. Flera av de yttranden som i princip tillstyrkerdomkapitlets förändrade roll innehåller förslag som berör dess ansvarsområde(A-C). Tillsyn över prästernas ämbetsförvaltning Domkapdlet I föreslår att tillsynen över prästernasämbetsförvaltning utvidgas atl omfatta alla inom sfiftel verksamma som vigtslill kyrklig Qänsl enligt ordning. I detla instämmer stiftsnämnden i , stiflsrådet iVisby saml i . Utifrån det föreslagna ansvarsområdet anför kammarrätten iGöteborg om kyrkomusikerna. I uppgifterna ingår bl.a. att övervaka atl gällande ordningi fråga om kyrkans lära, sakrament, gudsQänst, kyrkliga handlingar och böckerefterlevs i församlingen. Enligt kyrkomusikerförordningen skall organisten vidgudsQänsler leda församlingssången och sköta orgelmusiken på del säll somförutsätts i kyrkohandboken och mässboken. Han skall vidare biträda vidgudsQänsler, som, bl.a. enligl kyrkolag, regelmässigt hålls i allmängudsQänstlokal eller sjukhus som drivs av slalen eller en kommun. Del bordedärför enligt kammarrättens mening vara naturligt att också har attfastställa kyrkomusikerorganisationen i församlingarna eller pastoraten och hatillsynen över övriga kyrkomusikerärenden. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer Enligl nugällande ordning är domkapitlen kulturminnesvårdens remissinstans i frågor somgäller ny-, om- och tillbyggnad av kyrkor, församlingshus, klockstapel samlutvidgning och ändring av kyrkogård/begravnings- plats.Riksanfikvarieämbetet anser att del är av största vikl att domkapil- Prop.1987/88: 31 len fär behålla ovannämnda uppgift i den nya organisationen, inleminsl med hänsyn till den uppdelning av arbetsuppgifter och kompetens som nuföresläs på stiftsnivån. roll som remissinstans och sakkunnig iliturgiska frägor med anknytning till kyrkorummets gestaltning bör finnas kvarsom och utvecklas. har också under hand erfaritatl kyrkobyggnadsulredningen i sitt kommande belänkande omkyrkobyggnadsfrågornas hantering anser att domkapitlen bör kvarstå somremissinstans i liturgiska frågor. I analogi härmed anser riksanfikvarieämbetetalt domkapitlens och framförallt biskopens hittillsvarande in-spektionsrält ikyrkorna skall kvarstå. i län har framfört samma uppfattning. i , med instämmande av stiflsnämnden,stiftsrådel och i : Vidare behandlar kommillén de nuvarande domkapitlensbefattning med fonder, stiftelser och vissa kassor. Närmast utifrån utredningstekniskaskäl föreslås dessa tillsvidare ligga kvar hos domkapitlen trots all del enliglkommilléns mening varit naturligt atl överföra dem lill sliflsslyrelsen. Vianser att man i särskill fall mäste bedöma om medlen skall fövaltas ochdisponeras av sliflsslyrelsen eller . Denna gränsdragning bör enligtvär mening ej vålla några större problem. Kammarkollegiet förefaller ha samma principiellautgångspunkt, när det beträffande vissa medel gör denna bedömning: Utredningen anser all det hade varil naturligt attöverföra domkapitlens befallning med "fonder, stiftelser och vissakassor" till stiftsstyrelserna men avslår i dagslägel från all föreslådelta. De donationsmedel som avses . torde i allmänhet vara avsedda förunderstöd åt präster och deras anhöriga. Eftersom del förutsätts atldomkapitlen även i fortsättningen skall ha ansvar för vissa frågor som gällerprästerna och deras ämbetsförvaltning, anser kollegiet all domkapitlen börbehålla förvaltningen av dessa medel. Förslaget lill ansvarsområde för domkapifiet har hos fieraväckt kritik i ett sä centralt avseende att inställningen motiverat attförslaget avstyrks. Den gemensamma grunden för avstyrkandena är uppfattningenatl skall behälla sitt nuvarande huvudmannaskap för präster ochkyrkomusiker, med oförändrat arbetsgivaransvar för denna personal. All kyrkans struktur av folkligt förankrad självstyrelseoch präsleriigt ämbetsförvaltning kräver alt jämte stiftsstyrelsen finns ett domkapitel, finner självklart. Denna s. k. dubbla ansvarslinje förutsäller att frägor som rör lära och prästernas ämbetsförvaltning ej är underkastade de demokratiskt valda organen. Eftersom kyrkans tro och liv ytterst bygger på evangeliet om och ej är fram- 45 sprungna ur en demokratisk process är prästen i sinämbetsutövning som Prop. 1987/88: 31 Ordets förkunnare och förvaltare avsakramenten ej heller underställd den , vanliga kyrkokommunala ordningen.Samtidigt vill med skärpa framhålla, att frågorna om kyrkansidentitet och väsen just nu upplevs som de mest brännande. De rentförsamlingsvårdande och evangelisato-riska uppgifterna måste ges en starkareställning. Kyrkan i sin gudsQänsl och diakoni måste prioriteras. noterarockså kommilléns uttalande, alt man ej har för avsikt att föreslå någraändringar belräffande grunddragen i den nuvarande kyrkoslrukturen. skall vara densamma efter den genomförda reformen. Skall emellertid så kunna bli fallet, får den präsleriigaämbetsförvaltningen ej försvagas, ej heller nuvarande förutsättningar vadgäller och huvudmannaskap för prästerna, förändras. Denlokala självstyrelsen får ej drivas sä långt, alt den episkopala strukturenersätts av en kongregationalistisk. Väsentliga arbetsgivarfunktioner för prästerna ulövas avdomkapifien. Detla är den organisatoriska konsekvensen av den dubblaansvarslinjen i dagens kyrkoorganisation. Som en följd härav måsle domkapitlensbefogenheter vad gäller t. ex. präsUillsätlningar och personalfrågor förblioförändrade. Biskop och domkapitel bör även fortsättningsvis ha ell avgörandeinflytande över utbildningen av prästerskapet. Domkapifiens sekdiångaerfarenhet och breda kunnande på området bör tillvaratas. Likartade uppfattningar uttrycks av dotnkapitlen iUppsala, , , , och , stiftsnämnden iKarlstad, stiftsråden i och . fria synodsamt Arbetsgemenskapen Kyrklig förnyelse. Genomgående betonas i kritiken alt måstebehålla sill huvudsakliga arbetsgivaransvar för stiftets samtliga präster.Domkapdlet i anser alt della belräffande stiftspräslQänsterna måsleinnebära rätt alt tillsätta och entlediga dem. För atl säkerställa den s. k. dubbla ansvarslinjen skallpräster ha som arbetsgivare. Kommitténs förslag om altstiftssamfälligheten skall vara huvudman för prästerna innebär med störstasannolikhet att oklarheten blir ännu större än vad den är . Om domkapitletinle får befogenheter all samordna och besluta i allt som tillhör denprästerliga organisationen, så är risken uppenbar att olika delar avorganisationen gär sina egna vägar och kanske lill och med motarbetar varandra.Vi menar att det är ytterst angeläget atl det skapas en enhetlig prästerligorganisation, på så sätl att även i forlsällningen blirarbetsgivare och chefsmyndighet för präster och all även fårbefogenhet att taga initiativ och besluta i frägor som rör församlings- ochpastoratsindelning, som naturligtvis hör samman med den prästerligaorganisationen. Vi avvisar således kommitténs förslag om all sfiflsstyrdsenskall vara huvudman för prästerna. , , och har samma uppfattning. Stiftsrådel i stift föreslår en ordning förhanteringen av ärenden om pastoralsreglering och präsleriig Qänsteorganisalion: 46 Med hänsyn lill den nära kontakt mellan domkapitel ochstiftsstyrelse Prop. 1987/88: 31 och del nära sambandet mellanpasloralsreglering och prästerlig Qänsteorganisalion, som kyrkokommitténförutser, skulle en rimlig avvägning mellan de båda sidorna kunna nås med enordning enligl vilken frågor om pastoratsreglering avgörs av stiftsstyrelsenefter domkapillels hörande och frågor om den prästerliga Qänsleorganisationenavgörs av efter sliftsslyrelsens hörande. Samma förslag framförs ocksä av friasynod. i anser det angeläget atl i lag om präslQänslerskriva in ell samrådsförfarande med . Beträffande Qänstgöringsföreskrifler som enliglförslaget behålls bland uppgifter föreslår stiflsrådet iKarlstads stift all sliftsstyrelsen/pasloralskyrkorådet/ församlingskyrkorädelupprättar förslag lill Qänstgöringsföreskrifler för stiflspräster resp.pastoratspräsler, samt all dessa förslag slutligt fastslälles av . i , som avstyrker förslaget om minskatansvarsområde för domkapitlen, har också berört domkapitlens relation lillrikskyrkan: läromässiga enhet har sin länk ibiskoparna. Genom regeringens utseende av ledamöler i samtliga domkapitel harocksä kyrkans enhet framhållits. I den föreslagna organisationen försvinner istiften varje infiytande från rikskyrkan. Stiften blir ännu mera självständigaän . vill ifrågasätta om inte någon form avanknytning till rikskyrkan på stiftsplanet vore lämplig. Eventuellt kundeSvenska kyrkans centralstyrelse få ulse någon lekmannaledamol i . kyrkliga samfällighel föreslår däremot atldomkapifien skall upphöra: Den föreslagna dubbdorganisalionen med en uppdelning avsliftsled-ningsfunklionerna på domkapitel och stiftsstyrelse tordeorganisatoriskt medföra en belastning. fortsalla funktion börprövas, då dess uppgifter enligt kommitténs förslag begränsats lill frågor somrör kyrkans lära och den prästerliga ämbetsförvaltningen. Domkapitletskvarstående uppgifter bör integreras i stiftsstyrelsens verksamhet respektiveåvila biskopen. Frågor som berör kyrkans lära och den prästerligaämbetsförvaltningen borde kunna åvila stiftsstyrelsen genom en inom styrelsensärskilt utsedd delegation beslående av biskop, domprost och lekmän. Domprostenbör således ingå som ledamot i sliflsslyrelsen. Sliflsledningsfunktionen åvilarsåledes enbart etl organ, nämligen sliflsstyrelsen. Förslaget all alla domkapitel skall bestå av biskopen somsjälvskriven ordförande, domprosten som självskriven vice ordförande, en av stiftets präster utsedd prästerlig ledamol saml tre ledamöler utsedda av stiftsfull mäktige tillstyrks helt av alla remissinstanser som yttrat sig däröver med undanlag av statskontoret, domkapdlet i , Tjänstemännens central organisation och som ulan invändningar i 47 övrigadelar - föreslår atl regeringen skall ulse en eller fiera av lekmanna- Prop. 1987/88: 31 Som en följd av all stiftsstyrelsen inrättas somkyrkokommunall förvaltningsorgan reduceras domkapillels uppgifter och statligaförvaltningsuppgifter överiors till styrelsen. föresläs handhauppgifter som huvudsakligen gäller lära och den präsleriigaämbetsförvaltningen samt tills vidare ansvara för befallningen med fonder,stiftelser och vissa kassor. Mol den bakgrunden menar statskontoret att ävenden nuvarande ordningen vid utseende av ledamöter i bör bibehållas.Ledamöterna bör således även fortsättningsvis ulses av regeringen.Utnämningarna kan lämpligen ske efter förslag frän stiftsfullmäktige. () yttrar medinstämmande av : kommer även fortsättningsvis alt ha statligamyndighels-uppgifter på stiftsplanet. Därför vore det enligt TCOs meningnaturligt att regeringen utser två av domkapifiets ledamöter. i föreslår alt regeringen skall utse ivart fall en av lekmannaledamöterna saml anmärker vidare: Belräffande val av prästerlig ledamot anser domkapitletformuleringen "möte med stiftets präster" vag. Det förekommer ettantal olika möten med sfiftets präster, varför specificering behövs.Domkapifiet förordar all den inarbetade termen prästmöte behålls i detlasammanhang. Samma domkapitel anser all lagfästa kvalifikationskrav ärbefogade: Eftersom del gäller en statlig styrelse är det än merbefogat än beträffande egendomsnämnden att skriva in dessa krav l.ex. "alt vara verksam inom och ha kännedom om det kyrkliga församlingslivetoch vara kunniga i allmänna värv". fria synod pläderar för all ledamöternaskall avlägga en lojalilelsförsäkran: Som kommillén framhåller är stiflstyrdsen ochegendomsnämnden i sina statliga förvaltningsuppgifter inle ansvariga inför sliftfullmäktige. Del samma gäller självfallet . Kommittén menar alt den nuvarande domkapitelseden inle fyller någon funkfion när inle längre skall vara en domstol. har eden otvivelaktigt haft en mer allmän psykologisk betydelse som markering av att ledamölerna inle varil paria mentariskl ansvariga inför dem som valt eller fillsall dem. När nu de tre lekamannaledamöterna i enligl förslaget skall utses av de demokratiska, kyrkokommunala stiftsfullmäktige - vilkel i och för sig är en rimlig ordning, i synnerhet som dessa baseras på församlingarna öch inle pä samfälligheterna - kan föreställningen om en parlamentarisk an- ' 48 svårighet genlemotvalförsamlingen lätt smyga sig in. Särskill slor blir Prop. 1987/88:31 dennarisk om valet till domkapifiet skulle följa partipolitiska linjer. Det kan dåfinnas skäl all överväga någon annan form för all erinra domkapitletsledamöter om att de genom att åta sig uppdraget har gått in i en förpliktelsegentemot kyrkans bekännelse och ordningar av samma art som den prästernaaccepterat genom sina prästvigningslöften. Erfarenheterna visar allvalbarhelsvillkor i sådana sammahang är verkningslösa. Snarare bör någon sortsförsäkran vid inträdet i övervägas. Domkapitleti förutsätter atl eden för domkapillels ledamöler bibehålls som engaranfi förderas lojalitet gentemot kyrkan och dess lära. Stiftskansli (7.2.4) Enenig remissopinion tillstyrker förslaget och anser att mycket är att vinna meden samordning av kansliresurserna på stiftsplanet. Beträffandeskogsförvallningen anför dock stiftsnämndeti i , med instämmande avstiftsnämnden i och : Delmäste dock påpekas all stifts/egendomsnämndens arbetsområde är vilt skilt frånövrig verksamhel. Viss del (skogsförvallning) är en affärsdrivande verksamhetoch som av denna anledning har alldeles speciella problem vilka helt saknas i stiftsrädoch domkapitel. Branschkunnande och ekonomisk specialinsikt inom skogens områdetorde knappast berika övrig regional kyrkoförvallning. anserdärför all om ell gemensamt kansli kommer till stånd skall den affärsdrivandeverksamheten hållas isär från det övriga förvaltningsarbetet. förslag om att stiftsorganisationen skall bli kyrkokommunal, bliräven anslagskonstruktionen på statsbudgeten enklare. Endast ett bidragsanslagbehöver las upp på budgelen. Volymen på rent stafiig verksamhet minskar,eftersom endasl förblir statligt. Förslaget atl behålladomkapifien i reducerad form som statliga och bilda ett nytt kyrkokommunaltorgan för den övriga regionala verksamhelen torde i praktiken komma atlinnebära att de två ekonomierna kan komma att sammanblandas. Från redovisnings-och revisionssynpunkt är det angeläget att särskilja medel som hänför sig tillden ena och den andra verksamheten. Förslagetatt stiftssamfälligheten skall finansiera domkapifiets verksamhet och varahuvudman för dess personal tillstyrks av alla remissinstanser som behandlatfrågan utom av några domkapitel och personalorganisationer vars invändningarredovisas i del följande. Domkapdleti tror all självständighet som statlig myndighel riskerarall ersättas med beroende av den kyrkokommunala stiftsförvaltningen: Deltorde bli nödvändigt all delaljreglema behov av perso- . 4 1987/88. nal,material, lokaler etc på etl hell annal sätt än som antyds i utredningen, . 1987/88: 31 eftersom kommitlén gjort den ovanliga konstruktionen all enstatlig styrelse här replierar på kommunall organs kansliresurser i bådepersonellt och materiellt hänseende. Domkapitletfinner del därutöver, eftersom för som statligt organ vissaspeciella regler i verkssladgan och annal gäller i fråga om renaQänsleulövningen, (t.ex. expeditionstider, föredragandes närvarorätt ochnärvaroplikt och dennes räll och skyldighet all anteckna skiljaktig mening,protokolls- och beslulsskrivningsleknik) främmande, all della organ påQänstemannaplanet skall vara hänvisat lill kyrkokommunal personal inom enkyrkokommunal förvaltning för vilka andra Qänsteutövningsregler delvis gäller. Domkapitletbedömer, att dess framlida ställning i kanslihänseende blir opåkallat svag, dådet blir beroende av stiftssamfällighelens vilja och förmåga all ställafillräckliga och kompetenta kansliresurser lill dess förfogande i konkurrensmed samfällighetens egna fordringar. På grund av finansieringssystemet hyserdomkapitlet också farhågor att vissa kyrkofondsbidrag tillsliflssamfälligheten, som i övergångsskedet motsvarar fondens slutligafinansiering av nuvarande stiftskanslier, skall anses specialdeslinerade,öronmärkta även för framliden för vissa kanslifunktioner främst lönemedel ochatt med en realiter vikande kyrkofondsbidragsdd blir någon sortsregulator vid krympande meddsfillddning. Enligtdomkapitlets bestämda uppfattning måste dessa kanslirersursbe-; hov garanteraspå elt annal sätl än del utredningen presterat. En lösning är att domkapitlendirekt finge belasta kyrkofonden inle bara med biskoparnas löner,resor,bostäder, prästaspiranters löner och arvoden lill domkapildsledamöter utanäven med kanslikostnader inom budgetram fastställd efter framställning lillkyrkofonden, varigenom s.a.s. kunde köpa Qänsler avstiftssamfällighelens kansli eller rentav ha några statsanställdanyckelpersoner på handläggarnivå - mdlangradsnivå och personalkonsulent somändå får i stort sett enligl ovan enbart domkapitels-uppgifter i kombinationmed köp av Qänsler av andra funktioner, såsom föredragande, regislrator,utskrift, expedition, etc. inom samfällighetens kansli. Omlikväl stiftssamfällighet skall tillhandahålla - inom ramen för den totalasamfällighelsbudgeten - resurser ål domkapitlen bör observeras, atl bärkraftentorde variera väsenfiigt mellan olika stift. Del skulle kunna vara en lösningatl samtliga stiftssamfälligheter åläggs all lill en gemensam fond avsäUa medelför samtliga domkapitels verksamhet. Härigenom erhålls en större rättvisamellan resurssvaga och resursstarka stift vad gäller kostnaden för vissa lungabasresurser, nödvändiga för varje stiftskansli och man undviker, all ekonomisktsvaga stift tvingas betala större kostnader per kapita än resursslarka stift. Domkapillelsräll lill personella och materiella resurser måste hävdas och ges distinktuttryck i lagtext och inle bara som beträifande egendomsnämnden imotivuttalanden. ultalade behov skall inle prövas avsamfälligheten som dess egna anslagsbehov. måsle under allaomständigheter fillförsäkras rätl alt ge förslag, yttra sig och samråda ombudgelen. i , i och Prop. 1987/88:31 stiftsrådel i : Del är dock tveksamt om helt bör vara hänvisattill vad som kan tillhandahållas av stiftssamfälligheten. Det finns risk allbesparingar i första hand får gå ut över den del av kansliet som beQänardomkapitlet. Del är principiellt viktigare och ägnat all förebygga konflikterom stiftet erhåller statsanslag lill såväl sekreteraruppgifterna som till dendel av kostnaderna för lokaler, expenser och annat som belöper sig på . Domkapitlen i , , , , Luleåoch framhåller behovet av särskild biträdeshjälp åt biskopen såsomutövare av biskopsämbetet. Domkapdlet i och hänvisar lillinställningen alt domkapillels ansvarsområde bör vara större än enliglförslaget och betonar all domkapifiet för detla måsle få sin egen personal. i tar upp frågan omdomkapitelspersonalens ändrade avtalsförhållanden enligt förslaget: I betänkandet förutsätts att prästerna skall förbli vidstatligt reglerad anslällning. Kyrkomusikerna har starkt hävdat sammahuvudmannaskap. anser, all så länge nuvarande band mellan stal ochkyrka beslår, bör såväl präster och kyrkomusiker som den del avstiftsstyrelsens personal som motsvarar nuvarande statligt reglerade Qänsleroch den skogliga personalen ha statligt reglerad anställning. Del skullemedföra den fördelen alt man inom en myndighels förvaltning endast behövde lahänsyn lill etl enda avtalsområde. och uttrycker en liknande uppfattning. i anser all förslaget i denna delmåste utredas ytterligare. Den nuvarande stiftssekrelerarens funktion berörs i någrayttranden. Domkapdlet och stiftsnämnden i tillstyrker alldomkapitlet även skall ha sekreterare med samma juridiska kompelenssom samt att sekreteraren skall ingå som ledamol i vid handläggningav disciplinärenden. För atl markera strävan efter integration och underiättadenna strävan bör kanslichefen i stiftssamfälligheten också vara sekreterare idomkapitlet. Av förslaget till ändring av 12 § domkapildslagen framgåremellertid inle om sekrelerarskapel avser uppdrag eller Qänsl. Om sekreterareförordnas bland någon av de anställda i stiftssamfälligheten, vilkel tordevara troligt, kan den intressanta ordningen inträffa atl en kyrkokommunal Qänslemändels föredrar statliga förvaltningsuppgifter dels ingår som ledamol i enstatlig myndighet i disciplinärenden. Kommillén föreslår alt den nuvarande Qänsten somstiftssekreterare skall ersättas av en föreskrift om att skallförordna en särskild Med tanke på all sekreteraren liksom nustiftssekreleraren Prop. skall inträda som ledamot i vid behandlingenav vissa ärenden