prop · GB03164 · 1987-12-31 00:00:00 — Närmare regler för bestämning av standarden kan meddelasav RSV. 1987/88: 164 2.7 Vissa säregna förhållanden 2.7.1 Radon, mögel, röta och liknande byggnadsfel Minbedömning: Byggnadsfel och liknande typer av säregna förhållanden bör liksomtidigare beaktas vid värderingen genom all riktvärdet justeras. Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Remissinstanserna:RSV anser all markradon bör beaktas i riktvärdet i de områden där dettaförekommer. Justering för säregna förhållanden av det skälet bör då inte göras.Vad avser mögel- och rölskador delar RSV kommitténs uppfattning att dessaförhållanden även fortsättningsvis måste beaktasgenom justering för säregna förhållanden. Verket tror att bättre anvisningarskall kunna utarbetas om när och lill vilkel belopp justering skall göras idessa fall. Kammarrätten i menar alt del bör övervägas attbeträffande radon medge ett schablonavdrag enligt nuvarande praxis. Ävenlänsrätten I förordar en sådan lösning för de fall utredning inleföreligger om kostnaderna för all reducera radondot-lerhallen. Beträffandeövriga typer av byggnadsfel finns enligl länsrätten inle samma förutsättningarför schablonisering. Kammarrätten i understryker dock all förekomstenav radon i småhus är etl säreget förhållande som innehäller flera delproblemsom etl vart kräver sin lösning. Kammarrätten nämner bl. a. all del är yllerslosäkert vilken värdeinverkan förekomsten av radon har. Även tillförlitlighetenav gällande mätmetoder nämns som etl problem. Enligl kammarrätten harfastighetsägaren möjlighet atl påverka resultatet av mätningarna i en förhonom gynnsam riktning genom olika åtgärder. Det har enligl domstolen visat sigatt inle alla fastighetsägare önskar en justering för radon. Skälen förmin bedömning: Såsom tidigare nämnts förutsätter jag att taxeringsmyndigheternavid hänsynstagandet lill säregna förhällanden i allmänhet bör kunna ges störreledning genom allmänna råd eller liknande än som är fallet. Dellauttalande tar närmast sikte på vissa typiska säregna förhållanden där marknadsvärdeeffeklernaär läll urskiljbara. Så förhåller del sig inle alltid belräffande debyggnadsfel som avses. Del är därför positivt alt RSV tror sig kunnautarbeta bättre normer om hur mögel- och rölskador bör kunna beaktas i deltaavseende. När del gäller radonförekomst framhåller kommillén, attundersökningar som gjorts av tekniska högskolan och LMV visar mycket svagasamband mellan radondollerhall och nedsatt pris. Liksom kommillén finner jagdärför alt den inverkan byggnadsfelen kan ha på marknadsvärdet bör göras lillföremål för ytterligare studier. Någon schablonmässig justering vill jag därföri della läge inle förorda. Om del emellertid skulle förhålla sig så atl enentydig värdeinverkan kan påvisas på grund av markradon inom elt område bördelta kunna beaktas i riktvärdet säsom RSV föreslår. 1987/88: 164 2.7.2Fastigheter med betydelse för kulturminnesvården Min bedömning: Den nya planlagsliflningens särbestämmelserom skydd för kulturhistoriskt intressanta och liknande byggnader föranlederingen ändring i FTL. Något markvärde skall således inle åsättastaxeringsenheter som beslår av mark med kulturhistoriskt intressant ochliknande bebyggelse för vilka skyddsbestämmelser eller rivningsförbud harmeddelats. Höga underhållskostnader och liknande som åsamkas ägare lill sådanafastigheter skall även fortsättningsvis beaktas vid värderingen genom justeringför säregna förhållanden. Sådan justeringsmöjlighel bör dock finnas även förandra byggnader än slott och liknande eller byggnader på lantbruksenheter. Kommitténs förslag: överensstämmer med milt. Remissinstanserna: De instanser som särskilt yttrat sig idenna fräga delar kommitténs uppfattning. Det framhålls alt det här rör sig ommycket udda fall där värderingen bör ske nyanserat utan bindning till faslaregler. uppmärksammar särskilt kommilléns påstående atl ersättning,som utgår i samband med beslul om skyddsbestämmelser, inte får någon inverkanpä marknadsvärdet. Enligt verket bör observeras bestämmelserna i 15 kap. 5 § PBL,dels första stycket om att ersättningen kan bestämmas lill elt visst årligtbelopp om del finns särskilda skäl till detta, dels andra slyckel om atlfastighetsdomstolen skall förordna all ersättning skall betalas ul först närvissa åtgärder med byggnaden har ulförts, om kommunen begär det och det inteär uppenbart oskäligt. Enligl planverket knyts alltså i båda fallenersättningen till fasligheten på elt sådant sätl alt del kan inverka påmarknadsvärdet. Skälen för min bedömning: Bestämmelser liknande dem somfanns i den tidigare gällande byggnadsstadgan om skydd mol alt kulturhistoriskaoch liknande byggnader förvanskas har tagits in i 3 kap. 12 § PBL. I dennabestämmelse uppställs del inget krav på atl skyddsbehovet skall ha kommil lilluttryck i en detaljplan eller i områdesbestämmelser. Förmodligen sträcker sigkommunens handlingsfrihet enligl paragrafen inle så långt. För all tillskapaverkningsfulla inskridandemöjligheter torde det dessutom krävas atlskyddsbestämmelser även har meddelats i detaljplan eller områdesbestämmelser.Fastighetsägaren är dä å andra sidan tillförsäkrad rätt till ersättning ompågående användning av byggnaden avsevärt försväras. En generell bestämmelse omhänsynstagande lill kulturvärden vid underhåll av den återfinns i 3kap. 13 § PBL. Vid fastighetstaxeringen värderas byggnadsminnen ochkulturhistoriska byggnader m. m. pä sä sätt att ett totalvärde för byggnad ochmark skall gälla om rivningsförbud eller skyddsbestämmelser har meddelats förbyggnad som avses i 3 kap. 12 § PBL. Anledningen till denna bestämmelse i 7kap. 13 § FTL är atl man i dessa fall utgår från alt den värdefulla bebyggelsenkommer atl beslå under överskådlig lid. Någon ny bebyggelse på taxeringsenhetenkan därför inte förutses. Eftersom markvärdet normalt kan sägas avse markensvärde vid nybebyggelse framstår del därför i dessa fall inle som meningsfullt atlbestämma någol markvärde. När del gäller den närmare värderingen av slora äldremangårdsbyggnader etc. på lantbruk, slott och liknande byggnader, hänvisar jaglill kommitténs redogörelse pä s. 148 f. i betänkandet. Som planverket påpekat kan ersättningsvillkoren somupprättas med stöd av 15 kap. 5 § PBL mycket väl få en marknadsvärdepåverkan.Enligt mitt förmenande bör emellertid dessa omständigheter liksom tidigare gäatt beakta genom jusleringsmetoden. Såvitt nu kan bedömas bör således inle planlagsliflningensregler i detta avseende föranleda någon annan ordning. Del bördock vara av slort värde om RSV i samverkan med de kullurvårdande myndigheternakunde belysa de värderingsproblem med höga underhållskostnader m. m. som härnämnda skyddsbestämmelser kan föranleda. Vad avser byggnader som inte omfattas avskyddsbestämmelser av delta 38 slagfinner jag lika med kommittén att justering för höga underhällskostnader ocksåi dessa fall bör komma i fräga om del kan antas all marknadsvärdet påverkasdärav. En sådan justering bör inte begränsas till att avse enbart slott ochliknande byggnader eller byggnader på lantbruksenheter. 1987/88: 164 2.8 Särskilda åtgärder för förberedelsearbetet Mittförslag: Den som före laxeringsåret äger småhus som förvärvatsunder tredje året före taxeringsåret är efter anmaning av länsskaltemyndighelskyldig atl lämna de uppgifter som behövs till ledning inför laxeringen. Kommitténs förslag: Kommittén gör bedömningen alt det medden föreslagna utformningen av värdefaktorn standard blir omöjligt att användabefintlig köpeskillingsstatistik för att pröva värdesättning av olika utrustningsdetaljersamt för konstruktion och inställning av värdetabellerna. Kommittén anserdärför att det i förberedelsearbetet måste ingå insamling av nya uppgifter omdels köpeskillingen, dels husens utrustning i de standardmått som skallprövas. Kommittén förordar därför att för småhus som försålts under periodenden - inhämtas nödvändiga uppgifter genom atl de nyaägarna fär inkomma med deklaration , nämligen den istället för den . Denna insamling måste enligt kommittén förenasmed en lagstadgad uppgiflsskyldighel för fastighetsägaren för alt förhindra eltoacceptabelt bortfall av uppgifter. Förtidsdeklaranlerna bör enligl kommitténha möjlighet alt ändra eller komplettera uppgifter genom atl lämna nydeklaration vid del ordinarie deklarationstillfället. Även skatteförvaltningenbör kunna ändra frågor eller ställa kompletterande fräga till del ordinarie deklaralionslillfäl-letom del finns tungt vägande skäl för det. Remissinstanserna:Förslaget har erhållit etl blandat mottagande. Kammarrätten i Stockholmställer sig mycket tveksam till förslaget. Bl.a. framhåller kammartätten attdet inte förefaller att vara etl helt realistiskt sätt att kontrollerakonstruktionen av slandardpoäng. Vidare anses det vara tveksamt om materialethinner bearbetas pä ell vettigt sätt så all erfarenheterna skall kunna beaktasvid den riktiga fastighetstaxeringen. RSV ser däremot etl värde i ett förtidadeklarationsförfarande genom all del underlättar provvärderingsarbetel. Även LMVlillstyrker kommitténs förslag på denna grund. Enligt verket talar dock starkaskäl för en annan tidsplan än den föreslagna eftersom fastigheter som försäljsunder inte kommer att vara åtkomliga för utskrift av deklarationerunder det ärel. LMV menar därför att den förtida deklarationen bör avsefastighetsägare som förvärvat fastighet . LRF anser att förslagetom en förtida deklaration inte är särskilt väl genomtänkt. De mångafaslighels-ägare som utför byggnadsarbeten i samband med tillträdet, kommervanligen all tvingas lämna ny deklaration den eller ålminslonealt lämna kompletterande uppgifter. Enligl LRF uppnäs syftet med förslaget på eltenklare sätt genom en enkätundersökning hos etl representativt urval av nyavillaägare. Skälen för mitt förslag:Som jag har berört vid behandlingen av Prop. 1987/88: 164 småhuselsstandard bör den s.k. frågelistan i deklarationsformulärel förändras i vissaavseenden. Hur frågelistan i detalj skall se ut harjag inle uttalat mig om.Emellertid harjag där gett ullryck för de riktlinjer som jag anser böra iakttasvid utformningen av frågelistan. Av dessa kan man dra den slutsatsen att detföreligger ett behov av ytteriigare statistiskt underlag för att konstruera ochställa in värdetabellerna så all de ger elt riktigt och rättvisttaxeringsresultat. Jagdelar uppfattningen atl det är ofrånkomligt med ell förtida uppgifts-insamlandemed den sålunda föreslagna standardklassificeringen. Vad som i stället kan varaföremål för delade meningar är hur insamlingen av uppgifterna bör göras. Enliglmin mening skulle ett förtida deklaralionsin-samlande vara alt föredra. Enligtvad jag har inhämtat är det emellertid inle möjligl att hinna utforma etlfrågeformulär som i tillräcklig grad skulle överensstämma med frågelistansslutliga utformning. Dessutom skulle man fä svårt atl hinna med atl utvärderaresultatet därav. Jaganser mol bakgrund härav all man måste frångå kommitténs förslag i dettaavseende. Behovet av de uppgifter som skatteförvaltningen anser nödvändiga vidsmåhustaxeringen bör i slället kunna tillgodoses enligl samma förfarande somtillämpats vid prov värderingen års AFT av hyreshus- och industrienheler.Genom lagändring infördes nämligen i 19 kap. 8 § FTL en möjlighet för länsskaltemyndighelatt inhämla uppgifter om hyror från den som förvärvat sädan taxeringsenhet sedanföregående AFT (prop. 1985/86: 160, SkU 44, rskr. 284, SFS 1986: 258).Visserligen förelåg tidigare en liknande uppgiftsskyldighet för ägare tillhyreshus- och industrienheler enligt övergångsbestämmelserna lill FTL, menbestämmelsen gällde endast vid 1981 ärs AFT. Jag ansåg emellertid dessauppgifter vara så väsentliga för förberedelsearbetet att motsvarande skyldighetlill uppgiftslämnande borde införas för framtiden. Som nämnts gällerskyldigheten i dessa fall uppgifter om rådande hyresnivåer, vilka utgörgrunden för värderingen av hyreshus- och industrienheterna. Vad gäller småhusenheternaär del främsl uppgifter som är förknippade med värdefaktorn standard som påkallar elt särskilt uppgiflsinhämtande. Det förefaller mig lämpligt att samma slags förfarande tillämpas för att få in dessa uppgifter som man använde för att få in uppgifter om hyresnivåer för hyreshus- och industrienheterna. Marknadsvärdet för småhusenheter skall vid AFT bestämmas med hänsyn till prislägel . Den jämförelse mellan standardutrustning och köpeskilling som är syftet med nämnda uppgiftsinsamling borde således avse fastighetsförsäljningar under är 1988. Eftersom del råder en viss eftersläpning hos inskrivningsmyndig heterna av registreringen av gjorda förvärv måste uppgiftsinsamlingen avse en period som ligger någol tidigare. För detta talar också tidsåtgången för insamling av fastighetsprismaterialet samt för granskning av förfråg ningarna. Jag anser att man bör kunna godta uppgifter avseende försälj ningar , dvs. under tredje ärel före AFT-90. Uppgiftsskyldig helen skall gälla den som före taxeringsåret äger fastighe ten och skall avse de uppgifter som behövs lill ledning inför fastighelslaxe- 40 Enliglvad jag har inhämtat föreligger inte behov av atl fråga efter köpeskillingen,eftersom uppgift om köpeskilling fås på annat säll. Däremot erfordras uppgiftom husels utrustning uttryckt i de standardmått som behövs vid provvärderingen.Del är väsenlligl alt antalet fastighetsägare som anmanas atl lämna uppgifterom fastigheten inte görs störte än som är nödvändigt för all uppnå del åsyftaderesultatet, dvs. riktiga och rättvisa taxeringar. Likaså bör frågorna utformasså alt uppgift inte behöver lämnas om annal än som är behövligt införtaxeringen. Vad jag nu föreslagit föranleder ändring i 19 kap. 8 § FTL. 2.9 Behov av ytterligare ledamot ifastighetstaxeringsnämnd vid småhustaxering, m. m. Mittförslag: Vid allmän faslighelslaxering av småhusenheter ges länsskaltemyndighelmöjlighet all förordna två yllerligare ledamöter utöver ordföranden. Skälen för mitt förslag: Vid AFT ombesörjdes dethuvudsakliga taxeringsarbelel av 2531 faslighelslaxeringsnämnder (FTN). Faslighetslaxeringenavsåg därvid alla slag av fasligheter. Nägon fast skalleadministration fanns inleför denna faslighelslaxering. Vid AFT av ca 200000 hyreshus-,industri- och specialenheter har nämndernas anlal reducerats lill 332. Medhjälp av ADB-stöd och personal i de lokala skallemyndigheterna förväntas 1990års AFT av ca 2.2 miljoner småhusenheter kunna av med samma antalnämnder. Under handhar emellertid från skatteförvaltningen anmälts elt behov av yllerligareförstärkning för alt nuvarande distrikts- och nämndindelning skall kunnaanvändas vid småhustaxeringen. behov inskränker sig dock lill att fämöjlighet att förordna ytterligare en ledamot i utöver den som länsskaltemyndighelenligt nuvarande regler äger utse enligl 17 kap. 6 § andra stycket FTL. Jagberäknar atl kostnaderna härför ryms inom del belopp som regeringen föreslagiti budgetpropositionen (prop. 1987/88:100 bilaga 9) för /89.Alternativet härtill skulle vara all dela flertalet fastighetstaxeringsdistrikl(ca 160-170) i två nya distrikt och elt mindre anlal (ca 50-60) i tre ellerfyra distrikt, dvs. det totala anlalet distrikt skulle därvid uppgå till ca600. Kostnadsökningarna för en sådan distriktsindelning, i form av utbildningoch ersättning lill etl större anlal FTN-ledamöter m.m., skulle kunna beräknasuppgå till 6 miljoner resp. . för stat resp. kommun. Mot bakgrund av den kraftiga reducering av nämndorganisalionensom skett sedan föregående AFT framstår del som oundvikligt all viss förstärkningmåste till inför den toppbelastning som småhustaxeringen ändå innebär rent omfångsmässigt.ADB-stödet kommer förhoppningsvis här alt vara till slor hjälp. Men en förstärkningav FTN med en ylleriigare av länsskaltemyndighel utsedd ledamot anser jagbehövlig. För en sädan lösning talar också kostnadsaspekten och värdet i atlslippa bryta upp en väl fungerande nämndindelning. 4 1987/88. Vadjag nu föreslagit föranleder en ändring i 17 kap. 6 § FTL. Prop.1987/88: 164 I25 kap. 6 § FTL finns en hänvisning lill 17 kap. I § samma lag. senare bestämmelsen harupphört all gälla (prop. 1986/87:47, SkU II, 95, SFS 1986: 1300).Hänvisningen bör således slopas. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag tilllag om ändring i faslighetstaxeringslagen (1979: 1152). Enallmän fastighetstaxering föregås av ell mycket omfattande och tidskrävandeförberedelsearbete. arbete syftar till atl uppnå rättvisa och likformigalaxeringar. I detta arbete ingår bl. a. atl samla in uppgifter om försåldafastigheter. Uppgifterna behövs för att regeringen och RSV skall kunna utformade närmare bestämmelser som skall ligga till grund för den provvärdering somskall ske inför laxeringen. Det är därför angeläget alt förberedelsearbetetinför allmänna fastighetstaxering, som bygger på de nya reglerna, kaninledas . För atl delta skall vara möjligt måste RSV hinnautfärda föreskrifter m. m. Lagstiftningsfrågan är således brådskande. Yttrandeav lagrådet över lagförslaget bör därför inte inhämtas. Jaghemställer att regeringen dels föreslär atl anla del upprättadelagförslaget, dels bereder tillfälle atl la del av vad jag har anförti övrigt om Ärendetbör behandlas under innevarande . Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar all genomproposition förelägga vad han anfört för den åtgärd och det ändamålsom han har hemställt om. Kommitténs uppdrag har varil att göra en allmän översyn avde värderingsregler som gäller för småhus och atl föreslå de ändringar i dessasom kan befinnas erforderliga. Direktiven pekar särskilt på de problem somförekommit vid tillämpningen av nu gällande regler för bestämningen avvärdefaktorerna slorlek och standard för småhus och nämner också vissaöverväganden som bör göras i fråga om småhusens älder. haft atl överväga om vissa fel och brister på en fastighet, såsom radonstrålningeller mögelskador, kan beaktas bättre än . Direktiven tar också uppfrågan i vilken utsträckning de regler som styr laxeringen ska vara bindande.Vid AFT 81 riktades åtskillig kritik mot det förhållandet alt så mycket avvärderingen styrdes av bindande föreskrifter. Kommitténhar särskilt haft all iaktta de förenklingsslrävanden som måsle prägla all skaltelagstiftning. Prop.1987/88: 164 Bilaga 1 De principer som kommittén har funnit bör ligga lill grundför taxeringsreglerna är i korthet följande. Kravet på en rättvis och likformig taxering utgör elthinder mol långtgående förenklingar och schabloniseringar. Del kan nämligen inle accepteras all likvärdiga fastigheter laxeras olika eller alt fastigheter med myckel olika marknadsvärden taxeras lika. Rätlvisekravet medför ocksä all slora tröskeleffekter bör undvikas. Eftersomvärderingsreglerna skall läcka sä många och så olika småhus är del nödvändigtalt utgå frän vissa generaliseringar och schabloner vid värderingen. Deltamedför atl individuella justeringar måste kunna medges i de fall därhuvudregeln leder lill orimliga resultat. Individuella bedömningar bör dock inlebehöva göras i bagatellärenden. De frågor somställs till fastighetsägaren skall vara enkla och entydiga: Värdefaktorernabör utformas så att den skaltskyldige kan förslå all de inverkar påmarknadsvärdet. Reglerna måsletillåla alt taxeringsvärdena räknas fram genom ADB-bearbelning av deklarations-och registerdata. Vid AFT 81 bestämdes småhusens storiek med utgångspunkt iSvensk Standards mälregler för byggnader. Denna standard är elt genomarbetat och heltäckande syslem för mätning av byggnader. Det är dessutom en standard vars termer och mälregler används i flertalet andra väsentliga sammanhang där småhusens storleksmått är av intresse, såsom vid lä nevärdering, i samband med bygglov, av mäklare m. m. Kommillén anser au del är myckel angelägel att vidfastighetstaxeringen Prop. 1987/88: 164 kunna använda Svensk Standards mälregler.Alt införa elt sätt all mäta Bilaga 1 fastigheten vid taxeringen somskiljer sig från del som används vid bl.a. bygglov och lånevärdering skulleinnebära all man gör del krångligt för den enskilde fastighetsägaren. För atl del skall vara möjligl för en vanlig småhusägareall klara av slorleksmätningen ulan all anlita sakkunnig expertis anser kommilléndet emellertid nödvändigt med förenklingar av vissa särskill kompliceraderegler i nu gällande standard. Del gäller i första hand reglerna för mätningoch klassificering av utrymmen under snedtak och i sluttningsvåningar. Dessutomhar pä senare lid tillkommit en regel om avräkning för tjocka väggar som försmåhusens del framstår som onödigt komplicerad. Kommillén har begärt all Byggstandardiseringen skall ändramätreglerna på ovan angivna punkter och en arbetsgrupp har tillsatts för attutreda hur della kan göras. Kan nägot godtagbart resultat inte uppnäs på detta sällmåsle särregler skapas för taxeringen. Enligl kommilléns mening bör i så fallockså lagstiftning om mälregler övervägas. Småhusens standard och ålder Kritiken mot det sätt alt mäta standard som användes vid AFT81 kan sammanfallas i två punkter. Många ansåg alt standardfrågorna var felaktigtvalda på sä sätt atl de var alllför detaljerade och därtill alltför olika ur värdesynpunkl.Dessutom uppfattades del förhållandet all man var bunden lill den slandardklasssom följde av poängsummeringen som mycket besvärande. Från ätskilliga hällrestes därför krav på en återgång till det tidigare systemet med en verbalbeskrivning. Enligt kommitténs mening är en verbal beskrivning av delslag som användes vid 70-lalets fastighetstaxeringar inle lämplig. Det ärnämligen inle möjligl alt utforma en sädan beskrivning sä atl den försläs likaav alla fastighetsägare och inle heller sä all den läcker alla hus som börvärderas lika i standardhänseende. Kommittén föreslår därför all såsom grundför en poängberäkning man behåller systemet med en lista över indikatorer, dvs.utrustningsdetaljer m. m. För all undvika slora iröskeleffekter och samlidiglfånga upp de slora värdeskillnader som mäste hänföras lill standarden bördenna beskrivas med en ganska finindelad skala. Kommittén har tagit fram enskiss lill frågelista för slandardbeslämningen. Listan är indelad efter deområden som enligl kommitténs mening huvudsakligen svarar för denvärdespridning som hör samman med standardfaktorn, nämligen exteriör, interiör,kök, sanilel och energihushållning. En strävan har varit att utforma frågor ochbeskrivningar så objektivt att inga lolk-ningssvårigheler uppkommer. Genom all ulgåfrån ell normalallernaliv för varje område bör man kunna reducera antaletfrågor för del slora flertalet deklaranter. Den poäng som erhälles genomfrågelistan skall inle vara absolut bindande utan placering i en lägre ellerhögre klass skall kunna ske om det kan visas atl poängen inle ger enrättvisande bild av standarden. Till skillnad från tidigare skall ålder och förslitninghos utrustning och inredning beaktas i standarden. medför all åldersfaktorn enligt kom- 44 mittens förslag skall utgåfrån husels nybyggnadsår med korrektion endasl Prop. 1987/88: 164 förtillbyggnader och sådana ombyggnader som medförl en utökning av Bilaga 1 boulrymmena. Radon, mögelskadoroch andra byggnadsfel Enligtkommilléns mening varierar de förhällanden som här betecknas som byggnadsfel såmycket alt varje klassindelning eller schablonvärdering är omöjlig. Kommitténmenar därför all brister av dessa slag även i fortsättningen skall beaktasgenom justering för säregna förhållanden. Kommittén vill emellertid betonaviklen av ylleriigare utredningar om inverkan på marknadsvärdet av sådana förhållanden.Man kan ifrågasätta om den beräkning med ulgångspunkl i ålgärdskostnaderna, somofta har tillämpats tidigare, är ändamålsenlig. Föratl undvika stora Iröskeleffekter föreslår kommillén att klassbredderna skallminskas för de värdefaktorer där detta inte medför olägenheter. Sådanavärdefaktorer är småhusens storiek och standard samt tomtens slorlek, tillgäng tillvatten och avlopp samt närhet till strand.