prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Remissinstanserna:Bland yttrandena finns skiftande uppfattningar om förslaget att införadirektvalda kyrkoråd. Vissa instanser anser vidare att en sänkning av gränsenför övergäng från kyrkostämma till kyrkofullmäktige är olämplig. Några harföreslagit atl elt obligatoriskt suppleantsystem för församlingsdelegeradeskall införas. Samfälligheternai och förordar att särbestämmelserna för dem behålls. Skälen för mittförslag: Jag har inledningsvis (avsnitt 2.2) betonat församlingensgrundläggande belydelse för gudstjänstliv och övrig församlingsverksamhet.Denna belydelse markeras genom kommitténs förslag alt etl kyrkoråd alltid skallfinnas i församlingen. Jag delar denna uppfattning och föreslår i likhet medkommittén, alt möjligheten atl erhålla dispens från skyldigheten alt hakyrkoråd i en församling avskaffas. som ingår i en total samfällighel och således saknar egenutdebileringsrätl har kyrkofullmäktige som nästan enda uppgift all ulse ellkyrkoråd. 1 dessa fall skulle del vara en förenkling om väljarna direkl fickulse ledamölerna i kyrkorådet. Jag instämmer i centralstyrelsesuppfattning att brislen Prop. 1987/88: 31 pä kommunalrättslig förebild fördirektvalda kyrkoråd inte spelar nägon störte roll i den kyrkliga organisationen.Eftersom direktvalda kyrkoråd inle skall vara obligatoriska ser jag snararedenna möjlighel som en intressant försöksverksamhet i kommunalt självstyre.Kyrkomötet har i sill yttrande över förslaget till församlingslag (KO 1987:3avsnill 4.2) gett regeringen lill känna atl direktvalda kyrkoråd bör få finnasi alla församlingar som ingår i en tolal ekonomisk samfällighel. Jag är dockinte beredd att nu föreslå alt också kyrkoslämman skall fä ersällas av ettdirektvalt kyrkoråd. De argument som har anförts av vissa remissinstanser molen sänkning av gränsen för inrättande av kyrkofullmäktige till 250 röstberättigadeinvånare är relevanta ocksä i detta sammanhang. De praktiska problem som kan uppstå vid avgång avledamöter i del direktvalda kyrkorådet och som tagits upp av vissaremissinstanser anser jag lösta genom det obligatoriska suppleantsyslemet förkyrkorådsledamöter. direklvall kyrkoråd skall också redovisa del arbetesom utförts i en verksamhetsberättelse till samfällighetens fullmäktige. med fler än 500röstberättigade invånare Flera remissinstanser är tveksamma till kommilléns förslagom en sänkning av gränsen för inrättande av kyrkofullmäktige frän 500 till 250röstberättigade kyrkomedlemmar. Nägra remissinstanser anser att en utvärderingav den sä sent som genomförda sänkningen frän I 000 invånare lill 500röstberättigade invånare först bör ske. Jag delar den uppfattningen ochföreslär därför ingen ändring i förhållande lill vad som gäller. Nägra remissinstanser föreslär att ett obligatorisktsuppleantsystem i församlingsdelegerade skall införas. Etl fakultativtsuppleanlsystem har efter elt förslag från regeringen behandlatsav lagrådet, som lämnade förslaget ulan erinran. Jag anser atl ettställningstagande till frågan om etl obligatoriskt syslem bör anstå tills detfakultativa systemet har genomförts och därefter utvärderats. Särskilda krav för kyrkokommunala uppdrag i har föreslagit att det skall finnasnägon form av kyrklig markering för den som låter sig väljas lill kyrkokommunala uppdrag. Förslag om dop och konfirmation som förutsättning för förtroendepost i har emellertid avvisats av 1963, 1979, 1982 och kyrkomöten. Motiveringen har varil atl så länge dop och konfirmation inte är en föruisätlning för medlemskap i bör ell sådanl krav inle uppställas för de förtroendevalda. Därför anser inte heller jag att nägot särskilt kvalifikationskrav bör införas. Samfälligheternai och förordar aU särbestämmelserna för dessa behålls. Särbestämmelserna församfälligheterna i och kom lill i en lid när dessa städerbefann sig i etl expansivt skede och behovet av elt ekonomiskt utjämningssystemgjorde sig särskilt starkt gällande, bl.a. för atl undanröja hinder för enrationell församlingsindelning. Behovet av etlutjämningssystem är i lika hög grad angelägel som då utjämningssystemeninfördes i och städer. Andra avgörande skäl har inteförts fram för att bibehålla särregleringen för församlingarna i landelsslörsla kommuner. kyrkliga samfällighel har en sådan konstrukfionall jag bedömer all den kan bestå som flerpastoratssamfällighet med ansvar förprästers och kyrkomusikers avlöningsförmåner. Även del ekonomiska ansvaret förcityverksamhelen och domkyrkoverksamhelen kan ligga hos kyrkligasamfällighet. har samfällighelen och församlingarna etl delatansvar för byggnader och för den församlingsanslällda personalen. DeUa ansvarbör renodlas så att uppgiften i sin helhet ligger på pastoraten ellersamfälligheten. Den kyrkliga samfälligheten i är en totalflerpastoratssamfällighet och kan bestå som en sädan. Den samverkan som haråstadkommits-i och bör således kunna beslå utan någonsärreglering. 3.1.5Kyrkoherdens ställning i kyrkorådet Mitt förslag:Kyrkoherden skall vara självskriven ledamol i församlings- ochpastoratskyrkorädet. Om församlingar från olika pastorat ingår i ensamfällighet, skall utse en av kyrkoherdarna alt vara ledamot isamfällighetens kyrkoråd. En kyrkoherde som är självskriven ledamot i kyrkorådeller av utsetts atl vara ledamot i en flerpastoratssamfällighelskyrkoråd, skall inle vara valbar till kyrkofullmäktige ellerförsamlingsdelegerade. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer med milt (belänkandet del I s. 83, del 2 s. 11,28, 102och 116). Remissinstanserna: Iremissyttrandena framförs inga erinringar mot kommilléns slutligaställningstagande atl kyrkoherden skall vara självskriven ledamot både iförsamlings- och pastoratskyrkoråden. Skälen för mitt förslag:1985 års kyrkomöte motsatte sig kommilléns ursprungliga förslag i betänkandetFörsamlingar i samverkan alt kyrkoherden skulle vara självskriven ledamot iförsamlingskyrkorådet men endast valbar till pastoratskyrkorädet. Kyrkomötet(RegÄr 1985: I, KO 10, kskr. 34) motiverade sin uppfattning med hänvisning tillvad kyrkolagsulskottet (LU 1983: 26) i anledning av en motion lill 1983 årskyrkomöte anförde: Omsjälvskrivenheten upphör finns del risk för att det uppstår förhållan- Prop.1987/88: 31 den, som är olyckliga med hänsyn lill församlingens andliga liv. Omkyrkoherden inle blir vald till ledamot i kyrkorådet kan den situationen uppståatt kyrkoherden fjärmas från kyrkorådels arbete på ell sådanl sätl atl haneller hon inte aktivt tar del i detta. Det finns i sådant fall stor risk föratt del andliga livet och den kyrkokommunala verksamheten i församlingen bliråtskilda på etl sätl som slår sönder helheten i församlingen. Detta bör på alltsätt motverkas. Utskottetanser, att det från kyrklig synpunkt är angeläget alt det självskrivnaledamotskapel kvarstår oförändrat. Ilikhet med kommillén anser jag att uppfattningen hos i dennafråga bör tillmätas stor betydelse. Mot bakgrund av vad jag tidigare (avsnitt 2.3)sagt om den dubbla ansvarslinjen i är del naturligt alt den somhar ansvaret för gudstjänsten och förkunnelsen i församlingen är ledamot avförsamlingskyrkorädel som har till uppgift att främja gudstjänstlivet ochförsamlings vården. Med hänsyn till kyrkoherdens centrala ställning bl. a. somarbetsledare och lill att så mänga viktiga och för församlingsvården väsenfiigaekonomiska beslul föreslås flyttade lill pastoratsnivån kan också jag finna delrimligt att kyrkoherden blir självskriven ledamot i pastoralskyrkorådet.Ytterligare skäl för mitt förslag är alt en markant skillnad annars skulleuppstå mellan kyrkoherdarna i enförsamlings- och flerförsamlingspastorat ifråga om deras medverkan i beslut av ekonomisk nalur. Mitt förslag överensstämmerdärför med kommitténs. Jagdelar också kommitténs uppfattning atl det bör regleras alt kyrkoherden, somsjälvskriven ledamol i kyrkorådet på grund av sin tjänst, inte samlidigl skallvara valbar för elt politiskt parti till del beslutande organet på samma ellerlägre nivä. En självskriven ledamot i en styrelse bör ej ingå i de organ somhar att välja övnga ledamöler i styrelsen. Genom kommitténs förslag i dettaavseende kan det undvikas att en obalans uppstår mellan denpolitiska sammansättningen i fullmäktige och kyrkoråd. Jaganser också att kyrkoherden som icke vald ledamot inte heller bör vara valbartill personalnämnden, kyrkogårdsnämnden m.fl. nämnder. Eftersom det dock är avväsentlig betydelse för kyrkoherden atl hålla sig informerad om verksamhelen idessa nämnder föreslår jag alt kyrkoherden eller den präst som ersätterkyrkoherden skall ulan särskill beslul av fullmäktige ha närvaro- ochyttranderätt vid sammanträden i sådan nämnd. Denkyrkoherde som skall vara självskriven i en flerpastoratssamfällighelskyrkoråd bör ulses av i sä god lid före valet all klarhet råder vidtidpunkten för nomineringen. 7 1987/88. Mittförslag: De lertiloriella församlingarna i varje stift skall utgöra enobligatorisk stiftssamfällighet med kompelens atl sköta följandeförsamlingsangelägenheter: främjandeav församlingslivets ulveckling inom stiftet, främjandeav finskspråkigt församlingsarbete och församlingsarbete bland samer samlandlig vård vid sjukhus och andra större vårdinrättningar, vidkriminalvårdsanstalter och vid militära förband i fredslid, främsl genom atttillhandahålla präster för verksamhelen i församlingen eller vid nämndainstitutioner. Stiftssamfällighetenskall också svara för avlöningsförmåner för arbetstagare hos samfälligheten. Ävenicke-territoriella församlingar får ingå i stiflssamfälligheten, om de önskardet. Kyrkokommitténsförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommittén vill dock föraöver den finskspräkiga och övriga särskilt angivna verksamheten lillsliftssamfällighetens kompetensområde så snart del är fråga om verksamhel somomfallar hela stiftet eller flera pastorat inom stiftet (belänkandet del 1 s.97-99). Enligl kommitténs lagförslag skall vidare stiftssamfälligheten endastomfatta de territoriella församlingarna inom stiftet (betänkandet del 2 s. 8och 97-99). Remissinstanserna:Allmänt kan sägas all remissinslanserna är positiva till kommitténs förslagtill ny regional organisation för och ansvarsfördelningen inomdenna. Ihuvudsak har de också tillstyrkt att sliftssamfällighetens obligatoriskaansvarsområde skall vara det som kommittén har föreslagit. I yttranden frånnågra domkapitel och uttalas dock en oro förden konflikt som enligt förslaget kan föreligga mellan å ena sidan enförsamlings ansvar i fråga om t. ex. finskspråkigt församlingsarbete och andligvård vid sjukhus och andra institutioner inom del egna pastoratet och å andrasidan sliftssamfällighetens geografiskt bestämda kompelens beträffande sammaverksamhet. Fleraremissinstanser ultaler sig för atl ocksä icke-territoriella församlingarskall kunna ingå i stiflssamfälligheten. Skälen för mitt förslag Enligl13 § 1 mom. lagen (1936:567) om domkapitel (ändrad senast 1982:944) åligger detdomkapitlet alt "beflita sig om del kyrkliga livels vård ochförkovran" och "genom erforderliga åtgärder tillgodose församlingarnasbehov ävensom befrämja den kristna kärleksverksamheten och ungdomsvården samlbarnens kristna fostran inom stiftet". Domkapitlen har emellertid inlehaft vare sig de personella eller de ekonomiska resurser som behövts för att pådet sätl som lagen förutsäller kunna främja försam- Behovet av gemensamma insatser för stiftens försam- Prop. 1987/88:31 lingar har i stället tillgodosetts genom de under senare lid på frivilligväg bildade stiflslingen med stiftsräden som verkslällande organ. Kyrkokommitténhar redovisat en rad exempel pä de många verksamhetsgrenar som stiflslingen hartagit sig an. Genom samrådsgrupper, konferenser, konsulenlverksamhel ellerdirekta anslag stöder man sådan församlingsverksamhet som barn- ochungdomsarbete, kvinnoarbete, invandrararbele, diakoni, arbelslivsstudier,frilidskyrkan, soldathem och sjömanshem, informafion, studiearbete samlutbildning och fortbildning av kyrkliga medarbetare, ofta vid egna kursgårdar. Iavsnitt 2.4 harjag erinrat om atl den nya organisation på riksplanet somsvenska kyrkan fick innebar atl man fick elt samlat huvudmannaskap försåväl den lagreglerade som den på frivillig väg framvuxna verksamhelen ikyrkan. Den obligatoriska stiftssamfällighet som kommillén nu föreslår skullepä samma sätl ge kyrkan etl sammanhållet organ pä regional nivå för uppgiftersom olika stiftsmyndigheter nu har enligl lag och för den frivilliga verksamhetsom bedrivs genom sliftstihgens och stiftsrådens försorg. Jag ser därförförslaget som etl fullföljande på stiftsplanet av den kyrkomötesreform somträdde 1983 och som bl. a. syftade fill att utrusta kyrkan med organsom gör del möjligl för den att själv värda sina angelägenheter inte bara påförsamlingsplanel. Om sfiflstingels verksamhel fär las över av enstiftssamfällighet, kan den i fortsättningen bedrivas i lagregleradedemokrafiska former. Därmed tillgodoses också ell ofta framfört kyrkligtönskemål. Motden nu redovisade bakgrunden anscrjag alt den uppgift som domka pifien enligt lag har haft nu i stället bör flyttas över som en uppgift inom de nya sfiflssamfälligheternas kompelens. Med formuleringen "främjande av församlingslivets utveckling inom stiftet" anges den stödjande funktion som stiftssamfälligheten därigenom kan ha gentemot församlingarna. Del är fråga om för församlingarna gemensamma insatser som kan stimulera församlingsarbetet och pä speciella områden komplettera det med resurser som en enskild församling inle förfogar över. Syftet är all ulveckla försam lingarnas möjligheter alt verka inom sitt område och i enlighet med de mål som församlingen själv ställer upp för sin verksamhet. Stiftssamfälligheten kan bidra med utbildning av församlingsmedarbetare, konsulenlverksam hel, personalutveckling m. m. saml tillhandahålla resurser för denna verk samhet i form av stiftsgårdar och liknande anläggningar. De uppgifter som sköts av stiflslingen torde falla inom ramen för en sådan beskrivning av den obligatoriska sliftssamfällighetens kompelens. Jag ul går därför ifrån att de nya stiftssamfälligheterna i inledningsskedet kommer att besluta all bedriva sådan verksamhel som resp. stiflsting har bedrivit inom ramen för den befogenhet de fär enligt lag. Så snart beslul har fallats fär avtal träffas med de olika stiflslingen och berörda personal organisationer om övertagande av egendom och personal. Nägon över gångsbestämmelse om en skyldighet för stiftssamfälligheterna i detta hän seende är varken av konstitutionella skäl möjlig eller i övrigt lämplig. "" Främjande av viss särskildkyrklig verksamhet Prop. 1987/88: 31 Närdet sedan gäller de särskilda uppgifter som enligl kommitténs förslag skulletillhöra sliftssamfällighetens kompetensområde - församlingsarbete blandfinskspråkiga och samer samt andlig vård vid vissa instilutioner och vidmilitära förband - har del i remissyttrandena uttryckts oro för allsamfällighetens roll här skulle komma i konflikt med den lokala församlingensansvar för verksamhel inom sitt egel område. Del visar sig också alt del skullemedföra negativa effekter för bl.a. den finskspråkiga verksamhetensorganisation, om man, som kommittén föreslår, låter pastoralsgränsen varagräns för den lokala församlingens kompelens och hänför all verksamhet somsträcker sig utanför denna lill sliftssamfällighetens kompetensområde. På endel orter med en större finskspråkig befolkning som är fördelad på flerapastorat har man utnyttjat möjligheten all inrätta ett gemensamt kyrkoråd medansvar för det finskspråkiga församlingsarbetet inom de berörda pastoraten.Denna samarbelsform skulle vid ell genomförande av kommitténs förslag fäupphöra om stiftssamfälligheten skulle ta över ansvaret för verksamheten. Sliflsrädeti påpekar alt när man belräffande sliftssamfällighetens huvuduppgiftanvänder formuleringen "främjande av församlingslivets ulveckling istiftet", så har delta församlingarna och inle de enskildaförsamlingsmedlemmarna som målgrupp och innebär således inte någon motsvarandeinskränkning av församlingarnas kompetens. Remissuttalandenai denna del har föranlett mig att förorda samma sakliga och inle geografiskabegränsning av sliftssamfällighetens kompetens på dessa speciella verksamhetsomrädensom när del gäller församlingslivet i allmänhet. På sliftssamfällighetens lottbör således komma åtgärder som främjar ifrågavarande grenar av den kyrkligaverksamheten, medan församlingarna, pastoraten och andra kyrkligasamfälligheter behåller det lokala ansvaret för att verksamheten bedrivs i denomfattning som deras resurser medger. Samfällighetens stödjande funktion idessa sammanhang förulsälls dä i första hand vara atl tillhandahälla prästeroch kanske även annan personal för dessa mer specialiserade kyrkliga uppgifter.Förslaget i denna del innebär all de nuvarande särskill inrättadekomministertjänsterna för andlig vård vid sjukhus liksom prästtjänsterna förfinskspråkigt församlingsarbete blir tjänster hos stiftssamfälligheten. Andrainsatser från sliftssamfällighetens sida kan vara visst ekonomiskt stöd till enverksamhel samt gemensam planering - vilken i fråga om den andliga vården vidinstilutioner och militära förband skall ske i nära samarbete med andratrossamfund - kontakt med regionala och centrala myndigheter samt utbildningav personalen. Såsom överbefälhavaren har påpekat i sitt remissyttrande börsliftssamfällighetens ansvar för andlig vård vid militära förband endast avseverksamheten i fredstid. Möjligheten för sliflssamfälligheten atl i vissa fallöverta del ekonomiska ansvaret för delar av den lokala församlingsverksamhetenkommer jag alt behandla senare (avsniU 3.2.2). Avflera remissyttranden framgår klart det angelägna i atl även de ickelerritoriella församlingarna får ingå i stiftssamfälligheten. Karlskronaami-ralilelsförsamling har alt svara för andlig vård vid militära förband iKarls- kronaoch i förutsätts av i Stockholmutgöra centrum för stiftets finskspråkiga arbete. Med hänsyn till all de harviktiga funktioner på områden som faller inom sliftssamfällighetens kompetensharjag utformat förslaget lill författningsbestämmelserna så att de ickelerritoriella församlingarna skall kunna få vara med i stiftssamfälligheternaom de önskar det. Undantag får dock göras för Hovförsamlingen, som ju stårutanför den ordinarie sliflsorganisafionen. Begravningsplatserför icke kristna trosbekännare Ansvaretför anläggande och underhäll av allmänna begravningsplatser åvilar - med någrafä lokala undantag - församlingar. Svenska kyrkanshuvudmannaskap för begravningsväsendet fastslogs senast vid riksdagsbesluthösten om ny lag om församlingar och kyrkliga samfälligheter m. m. (prop.1982/83: 19, KU 1982/83: 8, rskr. Någol ändrat ställningstagande i dennadel har jag inle funnit anledning till vid utarbetandet av milt förslag till nyförsamlingslag. Närdel gäller alt tillhandahålla begravningsplatser för icke kristna trosbekännare,är detta etl relativt nytt problem, som emellertid på sina häll ställer sådanakrav alt del är svårt för en enskild församling all svara för uppgiften. Avdelta skäl har kyrkokommittén föreslagit att den läggs på den obligatoriskastiflssamfälligheten. Denna kan i sin tur lösa uppgiften genom avlal medenskilt pastorat eller kyrklig samfällighet, där del befinns lämpligt. Jagansluter mig till kommitténs förslag i sak. Däremot finner jag del inlelämpligl atl i en ny lag som främsl gäller församlingar skrivain en bestämmelse som avser förpliktelser mot icke kristna trosbekännare.Föreskrifter om stiflssamfälligheternas ansvar för denna uppgift bör såledesmeddelas i en särskild lag. Jag avser alt återkomma med förslag lill en sådanlag i ett annal sammanhang. Detär självklart att stiftssamfälligheten svarar för arbets- och anställningsvillkorenför den egna personalen. Jag vill då endasl framhålla atl delta avser inteendast sliftspräslerna, som kommer all närmare behandlas i avsnitt 3.4.1, ochsådan övrig personal som är anställd för de uppgifter som stiftssamfällighetenålar sig, bl.a. sådan personal inom den nuvarande stiftslingsorganisalionen somöverläs av stiflssamfälligheten. I avsnitt 3.2.7 föreslår jag alt stiflssamfällighetenskall tillhandahålla kanslipersonal för hela den nya stiftsorganisalionen. Åvendenna personal blir sålunda anställd hos en kyrkokommunal huvudman,stiftssamfälligheten. 3.2.2 Utvidgadverksamhet inom stiftssamfälligheten Mitt förslag:Stiftssamfälligheten fär besluta om att utvidga sin verksamhel lill atlomfatta ytterligare ekonomiska församlingsangelägenheter som är av gemensamtintresse för församlingarna i stiftet. Regler skall finnas till skydd för enminoritet bland församlingarnas företrädare. förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag Prop. 1987/88: 31 (betänkandetdel 1 s. 99-100, del 2 s. 8 och 98-99). Remissinstanserna:I nägra yllranden påpekas all kommitténs förslag är otydligt vad gällerskillnaden mellan vad som innefattas i den obligatoriskt givna kompetensen"främjande av församlingslivels ulveckling i stiftet" och vad somsägs om möjligheten atl utvidga verksamhelen lill all omfatta även andraförsamlingsangelägenheter i stiftet. Skälenför mitt förslag: När kommittén räknar upp exempel på verksamheler som skullekunna övertas av det som kommittén valt all kalla en "utvidgadstiflssamfällighel", nämns frilidskyrkoarbele, kyrkligt skol- ochhögskolearbete, cilyverksamhct, kyrkomusik, industri- och arbelsplatsar-bete,diakonal verksamhel, handikappverksamhet, idefonsjälavård, sjömansvärd,invandrar- och flyktingarbete och viss domkyrkoverksamhet. Del gällerverksamheler som till stor del är gemensamma för församlingarna i stiftet ochsom församlingarna får anslå medel lill och kan dra nytta av i sin lokalaverksamhet. Som sådan verksamhet bör enligt min mening även kunna räknasverksamhel som visserligen lokall hänför sig till vissa enskilda församlingarmen som riktar sig lill en vidare krets än enbart församlingsborna och tillgrupper som inte normalt omfattas av den lokala församlingsverksamheten. Detkan t. ex. gälla verksamhel bland döva och hörselskadade, bland värnpliktiga,studerande ungdom, dagbefolkningen i storstädernas cityförsamlingar ellerbesökare på turistorter. Del är rimligt atl ansvaret för en kyrklig verksamhetbland sådana grupper inte skall vila enbart på den lokala församlingen. Delmesta av vad kommittén har angett som exempel är uppgifter som i många stift sköts av stiflstingsorgani-sationen och som enligl min mening faller inunder beleckningen "främjande av församlingslivels ulveckling istiftet". Del är sålunda uppgifter som utan vidare ryms inom denobligatoriska sliftssamfällighetens kompetens enligt vad jag har föreslagit iföregående avsnill. En så markerad skillnad som kommittén föreslår mellan en"obligatorisk stiftssamfällighet" och en samfällighel i utvidgad formbehöver således inle göras. Detkan emellertid finnas en del lokall begränsade församlingsangelägenheter somär ekonomiskt betungande för de enskilda församlingarna och där man i etl stiftkan anse att den bästa utjämningseffekten för församlingarna nås genom att låtastiflssamfällighelen helt ta över ansvaret för verksamheten. Stiftssamfällighetenbör därför kunna besluta om atl utvidga sin verk samhel lill att omfatta ocksä ansvaret för någol som egentligen är försam lingarnas eller pasloratssamfälligheternas egna ekonomiska angelägenhe ter. En förutsättning är alt övertagandel av ansvaret kan betraktas som ett gemensamt intresse för församlingarna i stiftet. Del är här fråga om etl beslut som syftar längre än lill enbart "främjande" avförsamlingslivet. Om stiftssamfälligheten beslutar atl la över en viss församlingsverksam het, l.ex. ansvaret för den andliga vården vid elt regionsjukhus, betyder del nämligen att församlingarna eller andra samfälligheter än stiftssamfäl ligheten inte längre får bedriva samma verksamhet. Vissa regler till skydd för en minoritet bland församlingarnas representanter måsle därför finnas, när ell sädant beslut skall fattas av sliftssamfällighetens beslutande organ.