prop · GB0355 · 1987-12-31 00:00:00 — om förseningsavgifter m. m. Regeringenföreslår aU anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . I proposiUonenföreslås vissa ändringar i bestämmelserna om förseningsavgift påbeskattningsområdet. Ifråga om förseningsavgiften som påförs när en självdeklaration lämnas för sentföreslås att denna tas ut med eft fast belopp om . för aktiebolag och500 kr. Har deklaration inte lämnats undertaxeringsåret, föreslås att avgift påförs med . för aktiebolag och 2000kr. Förseningsavgiften beträffande deklaration för punktskaUer ochtull, som är , föreslås bli höjd till 300 resp.600 kr. Propositioneninnehåller också ett förslag om muntlig förhandling i mål om skatte-, avgifts-och tulltillägg samt förseningsavgift. Lag om ändring i taxeringslagen 1956:623 Härigenom föreskrivs att och ll6p§§ taxeringslagen(1956:623)' skall ha följande lydelse. Harskattskyldig, som utan anmaning skall avge självdeklaration, inte kommit inmed självdeklaration inom föreskriven tid, påförs honom särskild avgift (förseningsavgift).Sådan avgift påförs annan skattskyldig än aktiebolag med en procent av denhögsta beskattningsbara inkomsten vid taxeringen av den skattskyldige förinkomst i kommunen, samt med tre tiondels procent av den vid taxeringenfastställda skattepliktiga förmögenheten i den mån den överstiger skattefrittbelopp som tillkommer den skattskyldige vid förmögenhetsbeskattningen, dockmed högst för en skattskyldig vid en och samma taxering. Aktiebolagpåförs förseningsavgift enligt detta stycke med . Harskattskyldig trots anmaning icke avgivit självdeklaration inom föreskriven tid.bestäms förseningsavgiften till två gånger det belopp som utgår enligt förstastycket, dock lägst till för annan skattskyldig än aktiebolag.Detsamma gäller, om skattskyldig som avgivit förenklad självdeklaration haratt fullgöra sin deklarationsskyldighet genom att avlämna en allmänsjälvdeklaration och han inte efterkommit en anmaning att avge sådandeklaration inom den tid som föreskrivs i anmaningen. Har skattskyldig inom föreskriven tid avlämnatdeklarationshandling, som ej är behörigen undertecknad, utgårförseningsavgift endast om handlingen icke fullständi- Har deklarationsskyldig inte kommit in medsjälvdeklaration inom föreskriven tid, påförs honom särskild avgift(förseningsavgift). Sådan avgift påförs annan skattskyldig än aktiebolag med500 kronor. Aktiebolag påförs förseningsavgift med / . Har skattskyldig, som utan anmaning skall avgesjälvdeklaration, inte kommit in med deklaration undertaxeringsåret, bestäms förseningsavgiften till fyra gånger beloppet etiligtförsta stycket. Förseningsavgift enligt första stycket påförs ocksåskattskyldig som har avgett förenklad självdeklaration och som inteefterkommit en anmaning att avge en allmän självdeklaration inom den tid somföreskrivs i anmaningen. Har skattskyldig inom föreskriven tid avlämnatdeklarationshandling, som ej är behörigen undertecknad, utgårförseningsavgift endast om handlingen icke fullständi- ' Lagen omtryckt 1971:399. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:773. ' Senaste lydelse 1985:406. Nuvarandelydelse Föreslagen lydelse Prop. gas med underskrift inom tid som gas med underskrift inom tid som föreskrivs i anmaning. I sådant fall föreskrivs i anmaning. I sådant fall beräknas avgiften enligt andra styc- beräknasavgiften enligtförsta styc ket, ket. Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om yrkandehärom ej framställts, i den mån det föranleds av vad som förekommit i ärendeteller målet om särskild avgift. Finnes vid prövning av besvär i taxeringsmål atttaxeringen skall nedsättas, skall även vidtagas därav föranledd ändring ibeslut om särskild avgift. Vid handläggningen i kammarrätt och länsrätt av mål omsärskild avgift skall muntlig förhandling hållas, om den skattskyldige begärdet. Muntlig förhandling behövs dock inte, om det inte finns aided-ning antaatt avgift kommer att utgå. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.Bestämmelserna i § i sin nya lydelse tillämpas första gången i fråga om deklararionsom avser taxering. ' Senaste lydelse 1978:196. 2 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt Härigenom föreskrivs att 64 h § lagen (1968:430) ommervärdeskatt' skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om yrkandehärom ej har framställts, i den mån det föranleds av vad som förekommit iärendet eller målet om särskild avgift. Finnes vid prövning av beslut om skatt att skatten skallnedsättas eller tillgodoräknas med ytterligare belopp, skall även vidtas däravföranledd ändring i beslut om skattetillägg. Vid handläggningen i kammarrätt och länsrätt av mål omsärskild avgift skall muntlig förhandling hållas, om den skattskyldige begärdet. Muntlig förhandling behövs dock inte, om det inte finns anledning antaatt avgift kommer att utgå. Denna lag träder i kraft . ' Lagen omtryckt 1979:304. Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:885. 3 Förslag till Prop. Lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter Härigenom föreskrivs att 7 kap. 5 och 8§§ lagen (1984:151)om punktskatter och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har den som är deklarationsskyl- Har den som är deklarationsskyl dig inte kommit in med deklaration diginte kommit in med deklaration då deklaraUonen vid dentidpunkt då deklarafionen senast skulle ha lämnats, påförs senastskulle ha lämnats, påförs han en särskild avgift (förse- hanen särskild avgift (förse ningsavgift), ningsavgift). Förseningsavgiften är 100 kro- Förseningsavgiften är 300 kro nor. Avgiften är dock nor.Avgiften är dock om den skattskyldige om den skattskyldige 1. anmanats attlämna deklara- 1. anmanats att lämna deklararionmen inte fullgjort denna skyl- rionmen inte fullgjort denna skyldighet inom den tid som föreskri- dighet inom den tid som föreskrivits,eller vits, eller 2. underlåtit attavge deklaration 2. underlåtit att avge deklarationinom föreskriven tid för minst en av inomföreskriven tid för minst en av de tre närmast föregående redovis- de tre närmast föregående redovisningsperioderna, ningsperioderna. Bestämmelserna om eftergift skall beaktas även om yrkandeom detta inte har framställts, i den mån det föranleds av vad som harförekommit i ärendet eller målet om särskild avgift. Beslutas ändring av tidigare beslut om skatt, skall ävendärav föranledd nedsättning i beslut om skattetillägg vidtas. Vid handläggningen i kammarrätt av mål om särskild avgiftskall muntlig förhandling hållas, om den skattskyldige begär det. Muntligförhandling behövs dock inte, om det inte finns anledning anta att avgiftkommer att utgå. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1988.Bestämmelserna i 7 kap. 5 § i sin nya lydelse tillämpas i fråga om deklarationsom avser en redovisningsperiod som slutar efter ikraftträdandet eller enskattepliktig händelse efter ikraftträdandet. 4 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifterfrån arbetsgivare Härigenom föreskrivs att 47 § lagen (1984:668) om uppbördav socialavgifter från arbetsgivare skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Bestämmelserna i 43 § om eftergift av avgiftsUllägg skallbeaktas även om yrkande om detta inte har framställts, i den mån det föranledsav vad som förekommit i ärendet. Om arbetsgivaravgifterna sätts ned, skall också vidtas denändring i beslutet om avgiftstillägg som nedsättningen kan föranleda. Vid handläggningen i kammarrätt och länsrätt av mål omavgiftstillägg skall muntlig förhandling hållas, om arbetsgivaren begär det.Muntlig förhandling behövs dock inte, om det inte finns anledning anta attavgiftstillägg kommer att utgå. Denna lag träder i kraft . 5 Förslag till Prop. Lag om ändring i tullagen (0000:000) Härigenom föreskrivs att 86 och 90 §§ tullagen (0000:000)'skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om den som tagit hand om en Om den som tagit hand om en vara med stöd av hemtagningstill- varamed stöd av hemtagningstill stånd inte har kommit in med tull- ståndinte har kommit in med tull deklaration då de- deklarationvid den tidpunkt då de klarationen senast skulle ha läm- klarationensenast skulle ha läm nats, påförs han en särskild avgift näts,påförs han en särskild avgift (förseningsavgift). (förseningsavgift). Förseningsavgiften är 100 kro- Förseningsavgiften är 300 kro nor. Avgiften är dock , nor.Avgiften är dock , om den tullskyldige anmodats att om dentullskyldige anmodats att lämna tulldeklaration men inte full- lämnatulldeklaration men inte full gjort skyldigheten inom den be- gjortskyldigheten inom den be stämdatiden, stämda tiden. Bestämmelserna om eftergift av tulltillägg ochförseningsavgift skall beaktas, även om yrkande om detta inte har framställts,i den mån det föranleds av vad som har förekommit i ärendet eller målet omtulltillägg eller förseningsavgift. Om tull eller annan skatt sätts ned, skall också vidtasden ändring i beslutet om tulltillägg som nedsättningen kan föranleda. Vid handläggningen i kammarrätt av mål om tulltilläggeller förseningsavgift skall muntlig förhandling hållas, om den tullskyldigebegär det. Muntlig förhandling behövs dock inte, om det inte finns anledninganta att tulltillägg eller förseningsavgift kommer att utgå. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Med tullagen (0000:000) avses det i prop. 1986/87:166upptagna förslaget till tullag. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , ,, , R. , , , , , , Proposition om förseningsavgifter m. m. Idet följande kommer jag att lägga fram förslag om några ändringar i lagstiftningenom det administrativa sanktionssystemet på skatte- och avgiftsområdet.Huvudsakligen gäller det den del av systemet som avser sanktioner dådeklaration inte har lämnats i rätt tid, dvs. Fråganom förseningsavgifterna har aktualiserats bl. a. genom två skrivelser från () från resp. . RSV har föreslagitatt reglerna förenklas och dessutom ges en utformning som på ett bättre sättsvarar mot syftet att ge eftertryck åt vikten av att deklararion lämnas.Generaltullstyrelsen () har i sin anslagsframställning för /88 förtfram förslag till ändring av förseningsavgifterna på tullområdet. RSV:sskrivelser och GTS framställning har varit föremål för en gemensamremissbehandling. Yttranden har avgetts av GTS, kammarrätten i ,länsrätterna i och samt län, länsstyrelserna iStockholms, och , samt , skatteförenklingskommittén(B 1982:03), Företagens uppgiftslämnardelegation. iSverige (LO), , , ,redovisningskonsulters förbund och . Jagkommer också att lägga fram ett förslag som avser såväl förseningsavgifter somden andra formen av särskild avgift inom beskattningsområdet, nämligen skatte-,avgifts- eller tulltillägg. Förslaget gäller förfarandet i domstol vidhandläggningen av mål om särskild avgift. Mittförslag: Förseningsavgift enligt taxeringslagen (1956:623) skall påföras medfasta belopp, för aktiebolag med . och för andra med . Harsjälvdeklaration inte lämnats under taxeringsåret, skallförseningsavgiften i stället bestämmas rill . för aktiebolag och 2000kr. RSV:sförslag: Överensstämmer med mitt vad gäller de enkla avgifterna. RSV anser attde nuvarande dubbla förseningsavgifterna kan slopas. Remissinstanserna:Förslaget tillstyrks i allmänhet. En remissinstans anser att förseningsavgiftbör påföras med dubbelt belopp i det fall deklaration kommer in efter den 15juni under taxeringsåret. Skälenför mitt förslag: Förseningsavgiften enligt 116g§ taxeringslagen är enadministrativ sanktion som påförs om en skattskyldig inte lämnar sin självdeklarationi rätt tid. Avgiften påförs andra skattskyldiga än aktiebolag med en procentav den högsta beskattningsbara inkomsten vid taxeringen av den skattskyldigeför inkomst i kommunen och med tre tiondels procent av den skattepliktigaförmögenhet som överstiger skattefritt belopp, dock högst . Avgift sominte uppgår till . För aktiebolag utgår förseningsavgiftenmed ett fast belopp av . Sankrionenär differentierad i enkel och dubbel förseningsavgift. De nämnda beloppenavser enkel förseningsavgift. Dubbel förseningsavgift, som påförs när någontrots anmaning underlåter att avlämna deklaration, kan således uppgå till 600kr. Fråganom förseningsavgifterna har behandlats i det av skattetilläggsutredningen år1982 lämnade slutbetänkandet (SOU 1982:54) Översyn av det skatteadministrativasanktionssystemet - Nyansering av skattetillägg m.m. I betänkandet harföreslagits en ytterligare differentiering bl.a. på det sättet att vidberäkning av förseningsavgiften hänsyn skulle tas inte bara till storleken avdet sanktionsgrundande beloppet i form av inkomst eller förmögenhet utan ocksåtill den tid som förseningen har varat. En tredje nivå på avgiften skulle kunnakomma i fråga om den skattskyldige trots anmaning inte har lämnat deklaration. Kommitténsförslag fick ett övervägande negativt mottagande vid remissbehandlingen. a. att en reform borde avse en förenkling av sanktionsreglernasnarare än en ytterligare differentiering av dem. Bestämmelsernaom förseningsavgift har senare tagits upp som en delfråga i det arbete med attförenkla olika regler på skatteområdet som bedrivs av en särskild projektgruppinom RSV. Verket har i två skrivelser till regeringen hemställt attförseningsavgifterna schabloniseras till fasta belopp och att man slopar dedubbla avgifterna. Föregen del ansluter jag mig till uppfattningen att en ändring av bestämmelsernabör gå i förenklande riktning. Förseningsavgiften är inte en sanktion av såingripande art att de principiella skäl som kan anses tala för enytteriigare differentiering träder i förgrunden. I stället bör avgörande Prop.1987/88:55 vikt fästas vid det praktiska behovet av lätullämpade regler. Enligtmin mening bör man som en första åtgärd slopa anknytningen mellan avgiftensstorlek och den skattskyldiges underlag i form av inkomst eller förmögenhet.Avgiften bör således för alla kategorier av skattskyldiga påföras med fastabelopp. Jaganser vidare att man kan frångå den differentiering som finns mellan enkeloch dubbel förseningsavgift och som är beroende av om den skattskyldige har anmanatsatt deklarera eller inte. Motivet till den dubbla förseningsavgiften är attsanktionsnivån skall trappas upp när någon trots anmaning inte har avlämnatdeklaration eller kompletterat den på föreskrivet sätt. I den praktiskatillämpningen har det dock visat sig att den dubbla förseningsavgiften är enföga verkningsfull sanktion för att komma till rätta med tredskandeskattskyldiga. Ett förhållande som gör systemet med dubbel avgift tungrott ärockså att det för att denna skall kunna påföras krävs att en anmaning att lämnadeklaration har delgetts den skattskyldige. Anmaningsförfarandet är därmedförhållandevis omständligt och kan lätt saboteras av den skattskyldige. Enligtmin mening bör man kunna förenkla systemet och få ett effektivarepåtryckningsmedel mot de mest försumliga deklaranterna. Detta kan ske genom enordning där avgiften utgår med ett fast belopp och där förhöjd avgift utgår vidförlängd försening. Förhöjd avgift motiveras också av atttaxeringsmyndigheternas möjligheter att bedriva ett effektivt gransknings- ochutredningsarbete minskar ju längre förseningen är. Man bör emellertid avpraktiska skäl nöja sig med endast en tidsgräns. Denna bör då bestämmas medmycket god marginal i förhållande till ordinarie tidpunkter för lämnande avdeklarationerna. En lämplig tidsgräns är den under taxeringsåret. Meden sådan regel bör en försummelse att iaktta såväl ordinäre tidsfrist somtidsfristen medföra att förseningsavgift påförs med ett beloppsom till följd av försummelsens svårighetsgrad är markant större än enkelavgift. Jagkommer alltså fram till att avgifterna skall påföras med fasta belopp och attde skall vara högre när förseningen är av en betydande längd. Avgiftens storlekbör enligt min mening i normalfallet vara . för aktiebolag och 500 kr.för andra skattskyldiga. Den förhöjda avgiften, som bör påföras om deklarationinte har kommit in under taxeringsåret, bör vara 4000 kr.för aktiebolag och . för annan skattskyldig. Förnärvarande påförs dubbel avgift också skattskyldig som har att lämnadeklaration först efter anmaning och som inte har kommit med sådan handlingtrots anmaning. Detsamma gäller i vissa andra fall, bl. a. då skattskyldig fåttdel av anmaning att fullständiga deklarationshandlingen med sin underskrift meninte efterkommit anmaningen inom föreskriven tid. Enligt min mening bör dessafall undantas från sådana förhöjningar av förseningsavgifterna som jag nyssföreslagit. Avgift bör i stället påföras med enkelt belopp, dvs. för annan skattskyldig. Förslagetföranleder ändringar i § taxeringslagen. Mitt förslag:Förseningsavgift enligt lagen (1984:151) om punktskatter ochprisregleringsavgifter, LPP, och tullagen (0000:00), se prop. 1986/87:166,skall påföras med . Om deklaration trots anmaning inte lämnas inomföreskriven tid, skall avgiften vara . Samma avgift skall enligt LPPpåföras, om den skattskyldige underlåtit att avge deklaration inom föreskriventid för minst en av de tre närmast föregående redovisningsperioderna. RSV:s förslag:Förseningsavgiften enligt LPP skall vara . Någon dubbel avgift skall inteförekomma. GTS förslag: Förslaget somavser förseningsavgifter på tullområdet överensstämmer med mitt. Remissinstanserna:Flertalet instanser tillstyrker de båda förslagen. Några anser attförseningsavgifterna på tullområdet bör vara utformade på samma sätt som ifråga om beskattningen i övrigt. Skälen för mitt förslag:Enligt LPP och tullagen är förseningsavgiften . Avgiften utgår dock meddubbla beloppet, om den skatt- eller tullskyldige anmanats att lämnadeklaration men inte följt anmaningen. Dubbel avgift utgår enligt LPP också omden skattskyldige underlåtit att avge deklaration inom föreskriven tid förminst en av de tre närmast föregående redovisningsperiodena. För mervärdeskattens delfinns regler om förseningsavgift som motsvarar LPP:s. Liknande regler finnsockså beträffande för sent lämnad uppbördsdeklaration. RSV har förpunktskatteområdet föreslagit en höjning av förseningsavgiften från nuvarande100 kr. och ett slopande av de dubbla avgifterna. Förkilometerskatt har dock föreslagits att höjningen av den enkla avgiftenbegränsas till . I fråga om deklaration för mervärdeskatt har RSVföreslagit att avgiften slopas. Bakgrunden till förslagen är att avgifternaenligt RSV:s mening är för låga för att ha någon nämnvärd effektsom medel för att göra de skattskyldiga benägna att lämna in deklarationerna.För mervärdeskattens del menar RSV att ett särskilt förhållande föreligger tillföljd av att en och samma handling används för både deklaration och betalningav skatten. Det egentliga påtryckningsmedlet för att förmå de skattskyldigaatt lämna in deklaration för mervärdeskatt är i stället restavgiften, som tasut när betalning inte har skett i rätt tid. Förseningsavgiften är nämligen idet närmaste försumbar om en för sent lämnad deklaration utvisar att skattskall betalas med ett högt belopp. Även GTS har påtalat attde nuvarande förseningsavgifterna är för låga för att utgöra ett effekuvtpåtryckningsmedel i fråga om att lämna deklarationer i rätt tid. Styrelsen,som föreslår att avgifterna höjs till 300 resp. , framhåller att detligger en risk i att slopa de dubbla avgifterna. Mot en deklarationsskyldig sompåförts en förseningsavgift skulle nämligen då inte finnas någotpåtryckningsmedel vid sidan av vitesföreläggande. Jagkan instämma i att förseningsavgifterna i det stora hela är för låga för att fåavsedd effekt. För att fylla sin funktion bör de höjas påtagligt. harrestavgiften, åtminstone på vissa områden, den verkan att den förmår deskattskyldiga att lämna deklarationer även om den egentligen inte syftar tillatt påverka redovisningen utan bara betalningen av skatten. Mot denna bakgrundkan det ifrågasättas om inte förseningsavgiften kan avskaffas i fråga om bl.a. mervärdeskatt. Restavgiften haremellertid brister som påtryckningsmedel, bl. a-, i fall där beloppen är låga.Det finns därför skäl att behålla förseningsavgifterna. Nämnas bör att skatteindrivningsutredningen(B 1981:02) avser, enligt vad jag har erfarit, att närmare utreda möjlighetenatt ändra konstruktionen av restavgiften så att dess storiek blir beroende avlängden på betalningsförseningen. En sådan ändring är motiverad för att restavgiftenskall kunna verka för en betalningsvilja även efter förfallodagen. Ett förslagom detta torde skatteindrivningsutredningen lägga fram . Ävenom det mot bakgrund härav kan bli aktuellt med ändringar isanktionerna på grund av icke lämnade deklarationer och för sena betalningaranser jag det nu vara nödvändigt att höja de nuvarande förseningsavgifterna påpunktskatte- och tullområdena rill 300 resp. . Bestämmelsernaom förseningsavgift beträffande vägtrafikskatt bör dock gälla oförändrade.Detsamma är förhållandet i fråga om motsvarande bestämmelser förmervärdeskatte- och uppbördsdeklarationer. 3 Muntlig förhandling i mål om särskild avgift Mitt förslag: Imål om skatte-, avgifts- eller tulltillägg eller förseningsavgift skallkammarrätt och länsrätt hålla muntlig förhandling, om den skattskyldige begärdet. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas om det inte finns anledninganta att tillägg eller avgift kommer att utgå. Skälenför mitt förslag: Förfarandet i förvaltningsdomstolarna är skriftligt menmuntliga förhandlingar förekommer också. Bestämmelser om deUa finns i 9§ förvaltningsprocesslagen(1971:291), FPL. Enligt andra stycket i denna paragraf får muntlig förhandlingingå i handläggningen, när det kan antas vara till fördel för utredningen ellerfrämja ett snabbt avgörande av målet. Vidare föreskrivs i tredje stycket attbl. a. kammarrätt och länsrätt skall hålla muntlig förhandling, om enskild somför talan i målet begär det samt förhandlingen inte är obehövlig och inteheller särskilda skäl talar mot det. Bestämmelserna i , somockså reglerar förfarandet i skatte- och avgiftsmålen, har sålunda enutformning som markerar att domstolen skall ta stor hänsyn till den enskildesönskemål i frågan huruvida muntlig förhandling skall äga rum. Den enskilde hardock inte getts det avgörande inflytandet. Vid tillkomsten av lagrummetframförde departementschefen bl. a. att ett särskilt skäl mot att anordnamuntlig förhandling kunde vara målets bagatellartadekaraktär eller att kostnaderna för förhandlingen var Prop. 1987/88:55 storai förhällande till tvisteföremälets värde (prop. 1971:30 s. 537). Avdet anförda framgår att domstolen skall ta stor hänsyn till den enskildesönskemål i frågan om muntlighet. Men enligt min mening finns det anledning attta ett ytterligare steg och låta den enskildes önskemål bli utslagsgivande ivissa mål, framför allt i mål om skattetillägg. Jag tänker då i första hand påatt domstolen i sådana mål ofta måste beakta reglerna om eftergift och därförta hänsyn till vad som har framkommit om den enskildes personligaförhållanden, exempelvis sjukdom eller bristande erfarenhet av den aktuellalagstiftningen. En muntlig förhandling bör inte sällan medföra att eftergiftsgrundernablir belysta på ett bättre sätt som den enskilde skulle kunna finnadet stötande om han eller hon inte munt-ligen fick föra fram sina synpunkterrörande mera personliga omständigheter i en fråga som ju gäller ensanktionsavgift. Jag anser därför att en enskild som begär muntlig förhandlingbör tillförsäkras att en sådan kommer till stånd. Även mål om avgifts- ochtulltillägg och om förseningsavgift bör omfattas. Omdet redan vid den inledande granskningen av handlingarna i ärendet eller måletkan förutses att tillägg eller avgift inte kommer att utgå, exempelvis därföratt den särskilda avgiften helt bör efterges, finns det inga skäl att, avhänsyn till den enskilde, hålla muntUg förhandling.