prop · GB03169 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:169 om avgifter för bankinspektionens verksamhet Regeringenföreslår att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föresläs att de olika lagbestämmelserna, varigenom banker ochandra institut åläggs att finansiera bankinspektionens verksamhet, begränsas tillinnehållet och ges en enhetlig språkdräkt. I sak innebär dessa regelförenklingaratt regeringen i vissa fall får större frihet att utforma närmare föreskrifterom avgiftssättningen. Syftet är att sådana debiterings-normer skall användassom leder till största möjliga rättvisa mellan olika betalningsskyldiga institut.En ny avgiftsmodell anvisas i propositionen. I 1987/88. Lag om ändringi bankrörelselagen (1987:617) Härigenomföreskrivs att 7 kap. ha följande lydelse. 15 §bankrörelselagen (1987:617) skall 7 kap. 15 § Bankaktiebolagen, sparbankerna och de centrala föreningsbankerna skall med årliga avgifter bekosta bankinspektionens verksamhel enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. Varje bankaktiebolag, sparbank och central föreningsbankskall betala ett bidrag för atl täcka kostnaderna förbankinspektionens organisation och verksamhet. Bidragets slorlek beräknas för 1. ett bankaktiebolag sotn en pro centandel av bolagets egel kapital och skulder vid utgången av del nästföregående kalenderåret, 2. ensparbank som en procentandel av egna fonder och skulder vidutgången av det nästföregående kalenderåret, 3. encentral föreningsbank som en procentandel av jämte anslutnalokala föreningsbankers sammanlagda egna kapital och skulder vid utgången avdet nästföregående kalenderåret. Procentandelen skall vara lika för alla banker inomrespektive bankkategori och får inte överstiga för bankaktiebolag tre tusendelsprocent, för sparbanker .sju tusendels procent samt för föreningsbanker enhundradels procent. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om jästställandeav bidragen och bidragens erläggande. Varje bank skall, med belopp som bankinspektionenbestämmer, utge ersättning till revisor som har förordnats enligt 3 §. Ettbankaktiebolag skall, med belopp som regeringen bestämmer, även utge ersättningtill offentlig ledamot enligt 7 kap. I § bankaktiebolagslagen (1987:618) samttill person som avses i 7 kap. 8 § första stycket andra meningen samma lag. Denna lag träder i kraft . Lag om ändringi lagen (1963:76) om kreditaktiebolag Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1963:76) omkreditaktiebolag skall ha följande lydelse. Tillbestridande av kostnaden för bankinspektionens tillsynsverksamhet skall varjekreditaktiebolag, som omfattas av tillsynen, erlägga bidrag eftervisst, för bolagen lika förhållande till sammanlagda beloppet av bolagetsegna fonder och skulder vid utgången av nästföregående kalenderår, dock ickeöver tre tusendels procent. Närmare föreskrifter om fastställande och erläggandeav bidrag meddelas av Konungen. Det åligger bolaget jämväl att till revisor och ombud somförordnats enligt 6 eller 10 § utgiva ersättning med belopp som inspektionen bestämmer. Dekreditaktiebolag som omfattas av bankinspektionens tillsyn skall med årligaavgifter bekosta inspektionens verksamhet enligl de närmare föreskrifter somregeringen meddelar. Bolagen skall också betala ersättning lill revisorer ochombud som förordnats enligt 6 eller 10 §. Ersättningens storlek bestäms avbankinspektionen. Denna lag träder i kraft . Lag omändring i lagen (1980:2) om finansbolag Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1980:2) omfinansbolag skall ha följande lydelse. För atttäcka kostnaden för bankinspektionens tillsynsverksamhet skall finansbolagårligen betala bidrag enligl de närmare föreskrifter som medddas avregeringen. Bidraget får ej överstiga två hundradels procent av nettovärdet avtillgångarna i bolagets finansieringsverksamhet närmast föregåenderäkenskapsår. Finansbolagenskall med årliga avgifter bekosta bankinspektionens verksamhel enligt denärmare föreskrifter som regeringen meddelar. Denna lag träder i kraft H Senasie Ivdelse 1985:578. 4 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbankoch om landshypoteksföreningar Härigenom föreskrivs att 63 § lagen (1970:65) om Sverigesallmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar' skall ha följandelydelse. 63 § Till bestridande av bankinspek- Bunken skall med en årlig avgifl tionens tillsynsverksamhet skall bekosta bankinspektionens verk banken erlägga bidrag. samhet enligl de närmare föreskiif- ter som regeringen meddelar. Närmare föreskrifter om bidragets storlek och om dessfastställande och erläggande medddas av regeringen. Denna lag träder i kraft den li Lagen omtryckt 1983:588. Lag om ändring i lagen (1968:576) om Härigenom föreskrivs att 41 § lagen (1968:576) omKonungariket stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar' skallha följande lydelse. Tillbestridande av bankinspektionens tiUsynsverksamhel skall kassan erläggabidrag. Närmare föreskrifter om bidragets storlek och om dessfastställande och erläggande meddelas av regeringen. Kassanskall med en årlig avgift bekosta bankinspektionens verksamhet enligt denärmare föreskrifter som regeringen meddelar. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1983:578. Lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748) Härigenom föreskrivs att 43 § fondkommissionslagen(1979:748) skall ha följande lydelse. För att täcka kostnaden för bankinspektionenstillsynsverksamhet skall fondkommissionsbolag betala bidrag enligt denärmare föreskrifter som meddelas av regeringen. Bidraget får ej överstiga enoch en halv procent av det sammanlagda beloppet av intäkterna i rörelsen undernästföregclende räkenskapsår. För tillsyn över fondkommissionsrörelse som bedrivsav bankinstitut betalas bidrag enligt bestämmelser i bankrörelselagen(1987:617). Fondkommissionsbolagen skall med årliga avgifter bekostabankinspektionens verksamhel enligl de närmare föreskrifter som regeringenmeddelar. För tillsyn över fondkommissionsrörelse som bedrivs av enbank betalas avgift enligt bestämmelser i bankrörelselagen (1987: 617). Denna lag träder i kraft . 'Senaste Ivdelse 1987:622. 7 Förslagtill Prop. Lag om ändring i lagen (1979:749) om Härigenom föreskrivs att 34 § lagen (1979:749) omStockholms fondbörs skall ha följande lydelse. Nuvarande lyddse Föreslagen lydelse 34 § TiU bestridande av kostnaden för Fondbörsen skall med en årlig bankinspektionens lillsynsverksam- avgift bekosta bankinspektionens het skall fondbörsen erläg- verksamhel enligt denärmare före-ga bidrag enligt de närmare före- skrifter som regeringenmeddelar. skrifter som meddelas av regeringen. Denna lag träder i kraft . 8 Förslagtill Prop. Lag omändring i aktiefondslagen (1974:931) Härigenom föreskrivs att 47 § aktiefondslagen (1974:931)skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lyddse 47 § Till bestridande av kostnaden för Fondbolagen skall med årliga bankinspektionens lillsynsverksam- avgijter bekostabankinspektionens het skall fondbolag erlägga verksamhet enligt denärmare förebidrag. Närmare föreskrifter om bi- skrifter som regeringenmeddelar, dragets storlek och om dess fastställande och erläggande meddelas avregeringen. Det åligger fondbolag dessutom att till revisor, somförordnats enligt 46 § tredje stycket, utge ersättning med belopp sombankinspektionen bestämmer. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1987:623) om förenklad Härigenom föreskrivs att 1 i § lagen (1987:623) omförenklad aktiehantering skall ha följande lydelse. För atlläcka kostnaderna för bankinspektionens tillsynsverksamhet skallvärdepapperscentralen betala elt bidrag. Närmare föreskrifter ombidragets storlek och om dess fastställande och erläggande meddelas avregeringen. Värdepapperscentralenskall med en årlig avgifl bekosta bankinspektionens verksamhet enhgt denärmare föreskrifter som regeringen meddelar. Värdepapperscentralenskall med belopp som bankinspektionen bestämmer betala ersättning till enrevisor som bankinspektionen förordnat enligt bolagsordningen. Denna lagträder i kraft . 10 Förslag till Prop. Lag omändring i lagen (1985:571) om Härigenom föreskrivs att 33 § lagen (1985:571) omvärdepappersmarknaden skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse För att täcka kostnaden för bank- För att bekosta bankinspektio- inspektionens övervakning enligt nens övervakning enligt denna lag denna lagskall fondkommissionär skall fondkommissionärerna och ochStockholms fondbörs betala årliga betalabidrag enligt de närmare fö- avgifterenligt de närmare föreskrif- reskrifter som meddelas av rege- ter som regeringen meddelar. Denna lag träder i kraft . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde , ordförande, och statsråden , , , och G. Proposition om avgifter för bankinspektionens verksamhet har i en skrivelse till bankinspektionen den 15 november 1985aktualiserat en fråga om ändring av reglerna för beräkning av de bidrag somfinansbolagen skall erlägga till täckande av kostnaderna för inspektionenstillsynsverksamhet. Efter ytterligare kontakter med föreningen harbankinspektionen lämnat över skrivelsen med ett egetyttrande till regeringen. Vidärendets beredning i har frågan om en vidare översyn av dei olika lagar och förordningar spridda bestämmelserna om bidrag tillbankinspektionen tagits upp. Inom departementet har upprättats en promemoriamed förslag om dels en annorlunda avgiftsberäkning för vissa institut, delsfärre och förenklade författningsregler. Promemorian bör fogas till protokolleti detta ärende som bilaga. Yttranden har avgetts av bankinspektionen,, fullmäktige i riksbank, försäkringsinspektionen.Svenska Bankföreningen, , , , , Sverigesallmänna hypoteksbank. stadshypotekskassa, Stockholmsfondbörs. Ifråga om bankinspektionens verksamhet och om de regler som gäller för verksamhetensfinansiering med avgifter ("bidrag") från de olika instituten som stärunder tillsyn hänvisar jag till departementspromemorian. Sammanfattningsviskan sägas att genom bestämmelser i lag delegerat åt regeringen att meddela närmare föreskrifter om avgiftssätt ningen för samtliga betalningsskyldiga institut. 1 fråga om bidrag till kost- 12 nadernaför tillsyn av hypoteksbanken, stadshypotekskassan, , VPCoch fondbolagen har bemyndigandena inte villkorats av att någon särskilddebiteringsnorm skall användas eller maximiregler gälla för avgiftsuttagen. Pämotsvarande sätt är delegationen oinskränkt vad gäller de avgifter som fondkommissionäreroch skall erlägga för bankinspektionens övervakning enligtlagen (1985:571) om värdepappersmarknaden. Beträffande avgifter för tillsyn avbanker, kreditaktiebolag, finansbolag och fondkommissionsbolag är regeringendäremot enligt bemyndigandena hänvisad att föreskriva avgiftssättning enligtgivna beräkningsschabloner och att inte överskrida vissa maximital då deprocentsatser sätts enligt vilka debitering skall ske. Med stödav bemyndigandena har regeringen i olika förordningar meddelat föreskrifter omavgiftssättningen. Bankernas och kreditaktiebolagens avgifter skall beräknasefter en viss procent av balansomslutningen, finansbolagens avgifter i procentav nettovärdet av tillgångarna i finanise-ringsverksamheten och fondkommissionsbolagensavgifter i procent av rörelseintäkterna. Regeringen har valt att bestämma hypoteksinstitutioner-nas,fondbörsens och VPC:s avgifter i fasta kronbelopp och fondbolagens avgifteriprocent av förvaltad fondförmögenhet. Samtliga avgifter betalas en gång omåret. 3 överväganden och förslag Mittförslag: Regeringen bemyndigas genom enhetligt utformade lagbestämmelser attmeddela närmare föreskrifter om ärliga avgifter för finansiering av bankinspektionensverksamhet. Föreskrifter om beräkningsgrunder och om avgiftstak utmönstras urlagtexten. Departementspromemorianinnehäller förslag om nya normer för debitering av tillsynsavgifter frånbanker, kreditaktiebolag, finansbolag, fondkommissionsbolag och fondbolag.Förslagen bygger på vad och bankinspektionen förordati fråga om finansbolagen särskilt och går ut pä att varje institut skall betalaen avgift uppdelad på ett fast belopp, lika för alla institut i en kategori,och ett volymberoende, procentuellt beräknat belopp. Som framgått av avsnitt 2är de bémyndiganden som gäller i fräga om regeringens rätt att meddelanärmare föreskrifter om avgifter för banker, kreditaktiebolag, finansbolag och fondkommissionsbolagbegränsade pä sädant sätt att lagändringar krävs för att den föreslagnaavgiftsmodellen skall kunna tillämpas för dessa institut. 1 promemorianförordas att regeringen i samtliga fall bemyndigas att fritt meddelaförordningsföreskrifter om bl. a. avgifternas storlek. Kortuttryckt innehäller promemorian förslag om att det i lagbestämmelser omskyldighet för ett eller fiera institut att bekosta bankinspektionensverksamhet tas in förenklade, likformiga bémyndiganden för regeringen att lämnanärmare föreskrifter om avgiftssättningen, att dessa föreskrifter samlas ien enda förordning och att regeringen nu förordnar att avgifterna Prop.1987/88:169 för banker, kreditaktiebolag, finansbolag, fondkommissionsbolag och fondbolag skall delas upp i fast och rörligt belopp sä som beskrivits. Remissinstanserna: Promemorians förslag har i alltväsentligt lämnats utan erinran av fuUmäktige i riksbank,försäkringsinspektionen, , KonungariketsSveriges stadshypotekskassa, . Värdepapperscentralen VPC ABoch PKbanken. Bankinspektionen och allmänna hypoteksbank harförordat att avgiftssättningen delegeras till inspektionen. I lagarna bordesålunda tas in bémyndiganden för regeringen att överlåta åt inspektionen att genärmare föreskrifter. Avgiftsförordningen borde utformas så, att den angergrundbelopp för varje tillsynsgrupp och en "högst-gräns" förvariabla procenttillägg samt bemyndigande för inspektionen att besluta omdessa tillägg. , Svenska sparbanksföreningen.Finansbolagens Förening, och allmänna hypoteksbankhar anfört att bankinspektionens verksamhet borde finansieras genom anslagöver statsbudgeten i stället för med avgifter från dem som är föremål för tillsyn.Svenska sparbanksföreningen har uttalat att, för det fall avgiftsfinansieringskall bibehållas, varje tillsynsobjekt egentligen borde debiteras för nedlagtarbete enligt en timkostnadsnorm. Om en procentuell avgift skall användas ärdet enligt föreningen diskutabelt om den skall relateras tillbalansomslutningen. Den borde i stället differentieras efter det behov av tillsynsom med hänsyn till de olika verksamheternas art är erforderligt. Vissaverksamhetsslag, t. ex. finansiell verksamhet och utlandsverksamhet, torde varamera tillsynskrävande än exempelvis traditionell inlåning. Nya expanderandeverksamheter utanför den rena banksektorn är i särskilt behov av en resurskrävandetillsyn. Om, likväl, den rörliga avgiften skall utgå i procent avbalansomslutningen är det enligt sparbanksföreningen rimligt att i vart fallnormalinlåningen exkluderas. Beträffande förslaget om en fast avgift harsparbanksföreningen framhållit att en sådan kan missgynna sparbankerna iförhållande till bankaktiebolagen. Sparbanksrörelsen bör ses som en enhet ochden fasta avgiften för sparbankerna bör fastställas med beaktande av dettaförhållande. har föreslagit att avgifterna beräknasutifrån beräknade kostnader samt att kassamässiga fluktuationer lösesgenom att bankinspektionen ges en rörlig kredit hos . Skälen för mitt förslag: Det är en etablerad princip attkostnaderna för den verksamhet som bedrivs av tillsyns- ochinspektionsmyndigheter skall belasta dem som står under tillsyn och kontroll.Bankinspektionens verksamhet finansieras sedan gammalt med obligatoriska s. k.bidrag frän olika institut. Min inställning är den att inspektionens kostnaderäven fortsättningsvis skall täckas med avgifter frän tillsynsobjekten. Jag ärinte beredd att ta upp en diskussion om finansiering över statsbudgeten. De betalningar som kommer bankinspektionen till del kallasi gällande författningar "bidrag". Statsrättsligt är de emellertid avgifter,närmare 14 bestämt sådana belastandeavgifter som det enligt 8 kap. 3 § regeringsfor- Prop. men primärt tillkommerriksdagen att ge föreskrifterom (jfr prop. 46 f och Holmberg-SQernquist:Grundlagarna, s. 261 f). vad som gäller i fråga omskatter kan , enligt 8 kap. 9 § andra stycket regeringsformen,bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter Om så skerkan enligt 11 § medge att regeringen i sin tur överlåter till enförvaltningsmyndighet att besluta föreskrifter. sådan subdelegation harinte i något fall skett beträffande avgifter till Däremothar, som tidigare framgått, lämnat bémyndiganden förregeringen att meddela föreskrifter om avgifterna, i vissa fall enligtberäkningsprinciper som angivits i lag. Ipraktiken gäller nu den ordningen att regeringen har att ta ställning till förslagom avgiftsändringar som bankinspektionen lägger fram. Detta beslutsförfarandehar i stort sett fungerat väl och bör i princip bibehållas. Jag är därför inteberedd att förorda en sådan delegation av avgiftssättningen som bl. Enligt min mening är det rimligt att beslutsfunktionernatills vidare blir kvar hos regeringen men att regeringen generellt ges störrefrihet att välja metod för avgiftsuttag. Näravgiftsbestämmelserna konstrueras måste strävan vara att åstadkomma en riktigkostnadsfördelning mellan olika kategorier av betalningsskyldiga och inbördesmellan instituten i en kategori. En modell skulle vara att varje institutbetalade individuella, taxebundna avgifter för den dokumenterade tid sombankinspektionen lagt ner på arbete, betingat av just det institutetsverksamhet. Bankinspektionens adminstrativa arbete med att räkna ut ochdebitera avgifter måste å andra sidan hållas på rimlig nivå. Ett system som detjag nu beskrivit skulle fordra en oavbruten, detaljerad tidredovisning fränvarje befattningshavare och dessutom en analys av varje arbetsinsats för attbedöma till vilket eller vilka institut kostnaderna skall hänföras. Jag ser inga förutsättningar för ett sådant system, tillräcklig effektivt ochrationellt för att möjliggöra direkta timdebiteringar. Sannolikt kantidrapporteringen efter hand byggas ut och förfinas med ADB-stöd. Jag utgåremellertid från att avgiftsschabloner i nägon form måste användas. Detursprungliga förslaget från går ut på att avgiftssättningen för finansbolagen, i procent av balansomslutningen, er sätts av en metod innebärande att varje bolag betalar dels ett fast belopp, dels ett röriigt, volymberoende belopp. Den nu tillämpade ordningen med avgiftsuttag efter en enda procentsats kan leda till en snedfördelning av kostnaderna inom en kategori av institut. Eftersom procenttalet måste sättas så att de samlade avgifternas storiek motsvarar de kostnader som faller ut över hela kategorin, kan finansbolag med en större bidragsgrun dande volym bli missgynnade i förhållande till mindre bolag. Stelheten i systemet kan tänkas få till effekt att små bolag debiteras avgifter som inte täcker in ens kostnaderna för det minimiarbete som inspektionen lägger ner pä vart och ett av finansbolagen. En rimligare kostnadsfördel ning skulle kunna uppnås om avgifterna delades upp i en fast och en röriig del. Bankinspektionen har godtagit förslaget från Finansbolagens För ening. Jag anser för min del att det finns goda skäl att välja den beskrivna 15 debiteringsmodellen, inte bara för finansbolagens del utanäven för övriga Prop. 1987/88:169 kategorier med ett större antalbetalningsskyldiga institut. En uppdelning av avgifter pä fast och rörlig delkan motverka en obefogad övervältring av kostnader frän små företag tillstörre. Den gör det dessutom möjligt för bankinspektionen att kalkylera sinaintäkter med större precision. Övergången till det nya systemet behöver intege några nämnvärda merkostnader vad gäller avgiftsberäkning och uppbörd. Mitt förslag innebär närmare bestämt att avgifter utgårmed dels fasta belopp, lika för alla institut inom resp. kategori, dels rörligabelopp vilka, liksom , beräknas för banker, kreditaktiebolag ochfinansbolag i procent av balansomslutningen, för fondkommissionsbolag i procentav rörelseintäkterna och för fondbolag i procent av förvaltad fondförmögenhet.En ytterligare differentiering av avgiftsbestämmelserna, så som sparbanksföreningenefterlyst, ärjag inte beredd att förorda. Det är visserligen inte givet attbankinspektionens kostnader med avseende på en viss kategori av institutfaktiskt hänför sig till de enskilda instituten i förhållande till deras resp.balansomslutning etc. Men om de använda beräkningsschablonerna ivissa fall, även i kombination med uttag av ett avpassat fast belopp, kan gemindre exakta avgiftsuttag, så speglar de ändå normalt på ett godtagbart sätthur inspektionens arbete fördelas pä olika institut i en kategori. Om andra,mera komplicerade beräkningsnormer skall övervägas, mäste det klart visas attde leder till rättvisare debiteringar utan att föranleda väsentligtökande kostnader för bankinspektionens administrativa hantering. Så är enligtmin mening inte fallet med de regler som sparbanksföreningen föreslagit. Jag förordar således en enkel, uppdelad avgiftsdebiteringför banker, kreditaktiebolag, finansbolag, fondkommissionsbolag och fondbolag.Beträffande den sistnämnda kategorin har regeringen möjlighet attgenom en förordningsändring införa nya avgiftsnormer. För de övrigakategorierna krävs däremot lagändringar. Detta förhållande aktualiserar fråganom det överhuvudtaget finns skäl att ha kvar föreskrifter i lag om särskildaavgiftsschabloner och procenttak. I de olika förslag till ändrad lagtext som jag nu läggerfram har genomgående angivits att de berörda instituten skall med ärligaavgifter bekosta bankinspektionens verksamhet. Sakligt innebär dennaformulering inga förändringar i förhållande till gällande bestämmelser om"bidrag". Men det har tydligare markerats att avgifterna skall bestämmasså att de täcker uppkomna kostnader. Omvänt får avgifterna inte sättashögre än som behövs för kostnadstäckning. Kostnadsvolymen är i sin tur beroendeav den utgiftsstat som statsmakterna fastställt. Ytterst sätter alltså demedgivna utgifternas storlek gränsen för det totala avgiftsuttaget. Till följdav principen om full kostnadstäckning fär särskilda bestämmelser om maximi-avgifteri realiteten ingen genomslagskraft. Jag anser det därför inte vara erforderligtmed några lagföreskrifter om belopps- eller procenttak för avgifter. Enligt min mening finns det inte heller vägande skäl föratt i lag lägga fast nägon speciell debiteringsmetod. Det är en självklarhet att bankinspektio nens kostnader sä rättvist som möjligt skall fördelas på de olika institut- 16 grupperna och på deenskilda företagen inom resp. kategori. I första hand Prop. 1987/88:169kommer det an på inspektionens personal att kontinuerligt redovisa hur nedlagdarbetstid relateras till olika tillsynsobjekt. Sedan skall de avgiftsmodellerväljas som ger mest korrekta uttag i förening med rimliga uppbördskostnader. Härkan alternativa lösningar tänkas för olika kategorier. För de institut som ärunika i sina resp. kategorier - hypoteksinstitutionerna, fondbörsen och VPC -kan avgifterna lämpligen utgå med fasta belopp, angivna i kronor. kan debiteras enligt varierande schablontaxor. Jag har presenteratett system med uppdelade avgifter. Om, exempelvis, bankinspektionen i samrädmed vissa institut eller branschorganisationer senare finner ett nytt,förbättrat sätt för beräkning av avgifter, så bör regeringen kunna besluta omövergång till en sådan ordning. Jaghar tidigare understrukit att de åriiga avgifterna skall täcka inspektionenskostnader. Med schablonregler är det dock inte möjligt att exakt balanseraavgifter och kostnader särskilt. En grupp av institut kan ett årha ägnats tillsynsinsatser i större eller mindre omfattning än som förutsetts.Den bristande överensstämmelsen kan också bero pä att bankinspektionenmedgivits rätt att överskrida utgiftsstaten. Med hänsyn till intresset av atthålla nere inspektionens administrativa kostnader är det inte rimligt att hamer än ett debiteringstillfälle .