prop · GB0319 · 1987-12-31 00:00:00 — Har skaU på utdelningeller ränla tagils ul i källstaten enligl art. 10 punkt 2 resp. art. 11 punkl 2eller punkt 7 d, avräknas denna mot inkomsttagarens skall på inkomsten i hemvistslalenenhgt bestämmelserna i art. 21. Belräffande aktieutdelning från filippinsktbolag fill svenskt bolag finns särskilda regler i art. 21. Jag avser altåterkomma till dessa regler i samband med redogörelsen för denna artikel. 10 punkl 7 har intagils en bestämmelse som tillförsäkrar rättatt i enlighet med sin inlema lagstiftning beskatta etl svenskt företag förvinstöverföring från fihal i Filippinema lill huvudkontoret i . Skattenfår uppgå fill högst av det överförda beloppet. Royaltybeskattas enligl bestämmelserna i art. 12. Sådan inkomst får beskallas imottagarens hemviststat men den får även beskatias i den stat från vilken denhärrör. SkaUen i sislnämnda fall får dock enligl punkl 2 inte överstiga 15resp. av royallyns bmltobelopp. Den lägre skattesatsen tillämpas dels päindustriella royalties som betalas av företag med verksamhel inom prioriteradeverksamhetsområden och dels på samtliga film-, TV-, radio- och copyrighl-royalties.Har skall på royalty tagils ut i källstaten enligl art. 12 punkl 2, avräknasdenna mol inkomsttagarens skall pä inkomsten i hemviststaten enligtbestämmelserna i art. 21. Begränsningarna i källstatens beskattningsrättgäller inle i fall som avses i punkt 4, dvs. dä den rättighet eller egendom förvilken royaltyn betalas har verkligt samband med fast driftställe ellerstadigvarande anordning i avtalets mening som den som har rätl lill royaltynhar i den andra staten. I sådant fall får royaltyn beskaUas i denna andra statmed tillämpning av art. 7 resp. art. 14. Royalty som utbetalas från fillperson med hemvist i får beskaUas här men skatten skall begränsastill 15 resp. av royallyns bmltobelopp i fall som avses i punkt 2. Begränsningamagäller inte i fall som avses i punkl 4. För all beskattning skall kunna ske iSverige måste en sädan kunna ske enligl intern svensk räll (jfr 28 §kommunalskattelagen saml punkl 3 femte stycket av anvisningarna lill 53 § kommunalskaltelagenjämfört med 2 § 1 mom. och 3 § lagen om slallig inkomstskall). Royalty förrätten atl nyttja fastighet, gmva, källa eller annan naturtillgång beskallas enliglart. Art.13 behandlar beskattningen av realisationsvinst. Bestämmelserna överensstämmeri princip med motsvarande bestämmelser i modellavtal. Genom en särskildbestämmelse i punkt 3, som inte finns i modellavtalet, likställs dock vinstgenom försäljning av andelar i bolag eller stiftelse vars huvudsakliga fillgångarutgörs av fastighet, med vinst genom överlåtelse av fastighet. Vidareinnehåller punkt 5 en bestämmelse som reglerar situafionen när en skaUskyldigflyttar sill hemvist från den ena slalen till den andra. Bestämmelsen ger dåden fömtvarande hemvist-staten rätl alt, oavsett avtalels övriga bestämmelser,beskatta realisationsvinst, om den skallskyldige haft hemvist i denförstnämnda slalen vid någol tillfälle under de senasle sex åren före överiåtelsen. anser aUbestämmelsen i punkl 5 borde ha begränsats till alt gälla endast egendom som förvärvats i den tidigare hemvistslalen. Vidare anser att avräkning enligt art. 21 inte skall få ske i 38 fall som avses i denna punkl. Föregen del vill jag framhälla atl bestämmelsens fillämpning är beroen- Prop.1987/88: 19 de av den interna lagstiftningen i den tidigare hemviststalen.Något skäl att begränsa regelns tillämpning lill viss egendom finns enligt minmening inte. Å andra sidan finner jag del angelägel all påpeka alt avtaletssyfte är all förhindra dubbelbeskattning. Detta bör i princip gäUa även vidtillämpning av avtalsregler vars syfte är all förhindra skatteflykt. Skulleavräkning ej få ske enligl avtalets regler, skulle sådan ej heller kunnaerhållas enligl bestämmelsema om avräkning i lagen (1986:468) om avräkning avutländsk skall. 14 beskallas inkomst av fritt yrke i regel endasl i den stat däryrkesutövaren har hemvist. Utövas verksamheten från stadigvarande anordning iden andra staten, får dock inkomst av denna verksamhet beskattas där (punkl 1a). Såsom sädan anordning betraktas t.ex. kontor eller mottagning. Dennaprincip överensstämmer med vad som gäller för rörel-sebeskallning enligt art.7. Hämtöver gäller emellertid, med avvikelse från OEGD:s moddlavlal, altinkomsten får beskallas i den andra slalen, om yrkesutövaren visias där undersammanlagt under kalenderåret i fråga eller om bmtloersätlningenförvärvad i denna stal frän personer med hemvist där under kalenderåretöverstiger eller motvärdet i filippinska pesos. Art.15 behandlar beskattningen av inkomst av enskild tjänst. Punkl 1 innebär allsådan inkomst i princip får beskattas i den stal där arbetet utförs.Beskattningen av pension pä gmnd av fidigare anställning i enskild tjänstregleras inle i art. 15. Sådan inkomst omfattas i stället av bestämmelserna iart. Vid korttidsanställning görs undanlag från huvudregeln i punkt 1 underde fömlsällningar som anges i punkl 2. I sådana fall sker beskattning endasl iinkomsttagarens hemvislslat. I punkt 3 har inlagils särskilda regler ombeskattning av inkomst av arbete ombord pä fartyg eller luftfartyg i intemationelltrafik. Belräffande anmärkning mol denna bestämmelsehänvisas till väd jag tidigare anfört vid redogörelsen för art. 8 ombeskattning av inkomst av sjöfart i internationell trafik. Slyrdsearvodeoch liknande ersättning får beskallas i den stal där del bolag som betalarersättningen har hemvist, art. 16. Inkomstsom förvärvas genom verksamhet som artist eller idrottsman beskallas enligtart. 17 punkterna 1 och 2 i den stat där verksamhelen utövas. Enligt punkt 4får företag som tillhandahåller tjänster av artister eller idrottsmän i en statbeskattas där för sin vinst av denna verksamhel ulan hinder av all företagetinte har fast driftställe där. Undantag frän de här angivna bestämmelsernagäller i vissa fall då verksamheten finansieras med allmänna medel eller dådenna tillhandahålls av organisafion vars verksamhet beslår i alt främja kullurdllutbyte. Enligl art. 18 punkl 1beskallas inkomst av allmän tjänst i regel endasl i den stat varifrån inkomsten betalas. Motsvarande gäller enligl punkt 2 i fråga om pension på gmnd av allmän tjänst. I fall som avses i punktema 1 b och 2 b beskattas sådana ersättningar endast i inkomsttagarens hemvist stal. Under de fömlsällningar som anges i punkl 3 beskallas ersättning på gmnd av allmän tjänst på samma sätt som inkomst av enskild tjänst. Art. 19 innehåller reglerom skatlelättnader för studerande och prakti- Prop. 1987/88: 19 kanter. Inkomstsom inle behandlats särskilt i art. 6-19 beskatias enligt art. 20 endasl iinkomsttagarens hemviststal, om inle inkomsten härrör frän källa i den andra avialsslutandeslalen. I sådant fall fär inkomsten beskattas även i denna andra stal.Bestämmelsen blir fillämplig bl. a. på sädana pensioner som inle beskallas enliglart. 18 punkl 2. Uppkommer härvid dubbelbeskattning, undanröjs denna genom bestämmelsemai art. 21. Ersättning, som en avialsslutande stal betalar för skada fill följdav fienfiigheler eller politisk förföljelse, beskallas dock enligt punkt 2endast i denna stat. Riksskatteverketmenar all de sinsemellan ohka beskallningsreglema för pensioner på gmnd avallmän resp. enskild tjänst medför mindre önskvärda konsekvenser i fråga ombeskattning av svensk ATP som utgår lill mottagare i . Verketpåpekar atl ATP, som pä grund av tidigare anställning i svensk allmän tjänstbetalas lill mottagare som är medborgare och har hemvist i ,beskattas endast i Filippinema (art. 18 punkt 2) medan beskattning fått ske iSverige om pensionen grundats på inkomst av enskild tjänst (art. 20 punkt 1). mening borde avtalet innehålla enheUiga beskattningsregler för samfiigasocialförsäkringspensioner. Jagmedger atl en enhetlig reglering av beskattningen av svensk socialförsäkringspensioneller av pensioner generellt ur många synpunkter är atl föredra. En enhetligregel för samtliga pensioner torde kunna genomföras endasl i undanlagsfall. föreskriver all beskattning av pension på gmnd av enskild tjänstskall ske endasl i mottagarens hemvislslat medan pension på gmnd av allmäntjänst i regel beskallas endasl i den stat i vars tjänst arbetet har utförts.Det finns i och för sig myckel som talar för att enhetliga avtalsregler börgälla för samtliga socialförsäkringspensioner. Det torde dock vara myckelsvårt för all genomdriva en ändring av bestämmelsema som utgör enkompromiss mellan konkurrerande skatteanspråk. I fråga omsocialförsäkringspension av lyp svensk ATP, vilken utbetalas pä grund avtidigare allmän tjänst, finns det emellertid även skäl för all beskattning skerenligt de regler som gäller för statlig eller pension på gmnd avallmän tjänst. Det finns därför enligl min mening knappast någon anledning altfördröja fillkomsten av elt nyll avlal genom atl påkalla yllerligareförhandlingar i syfte all försöka ändra förevarande avlal i denna dd. BädeSverige och tillämpar enligl avtalet avräkning av skatt (credit of lax) som huvudmetod för alt undvika dubbelbeskattning. Be stämmelser härom finns i art. 21 punkterna 1 och 4. Innebörden av dessa bestämmelser är atl en person med hemvist i den ena staten laxeras där även för sädan inkomst som enligl avtalet får beskattas i den andra staten. Den uträknade skatten minskas därefter i princip med den skalt som enligl avtalet har tagits ul i den andra slalen. Vid avräkningen i tillämpas bestämmelsema i 4-18 §§ lagen om avräkning av ufiändsk skall. Därvid beräknas svensk inkomstskatt på inkomsten pä vanligt sätl. Vid inkomst beräkningen medges sålunda avdrag för.kostnader som är hänförliga lill inkomsten. Kostnadsavdrag medges dock inte för skall som erlagts i 0 FQippinema och somomfattas av avtalet. I fräga om utdelning från ett Prop. 1987/88: 19 filippinskt bolag till ettsvenskt bolag gäller dock enligl punkl 1 d atl sådan utdelning skall varaundantagen från svensk skall i de fall utdelningen enligt bestämmelser isvensk lag hade varit undantagen från beskattning, om båda bolagen hade varitsvenska. De åsyftade svenska bestämmelsema återfinns i 7 § 8 mom.10-12 styckena lagen om stafiig inkomstskall. Ilikhet med de flesta svenska dubbelbeskattningsavtal med utvecklingsländer innehällerförevarande avlalsförslag regler om avräkning i av högre skattebeloppän som fakfiskt erlagts i den andra staten, s. k. matching credit. Iförevarande avtal har sådana regler införts i art. 21 punkt 2 a och punkt 3.Reglerna om matching credit har begränsats fill utdelning, vinstöverföring frånen filial till dess huvudkontor, ränta och royalty. Reglema har ulformals säall avräkning i fråga om utdelning och royalty enligt art. 10 punkt 2 a resp.art. 12 punkl 2 a alllid skall ske som om filippinsk skall lagils ul med 20 %.Delsamma gäller beträffande överföringar som avses i art. 10 punkt 7 och räntasom avses i art. 11 punkt 2. Beträffande ränla som avses i art. 11 punkl 7 dskall filippinsk skatt alltid anses ha tagits ut . Bestämmelserna om matchingcredit tillämpas under vilka avtalet gäller. Därefter skallde behöriga myndigheterna överlägga med varandra för all bestämma om denna lidrymdskall utsträckas. Bestämmelserna om matching credit gäller givetvis inte i frägaom utdelning som enligl art. 21 punkt 1 d är undantagen frän svensk skall. 21 punkl 2 b skall inle avräkna den filippinska skalt som utgår pågmnd av bestämmelserna i art. 26 punkt 2. Påsvensk sida görs undanlag från avräkningsmeloden i de fall som anges i art. 21punkt 1 b. Då tillämpas i stället den s. k. undanlagande-(exempt)-metoden föralt undanröja dubbelbeskattning. Detsamma gäller beträffande person med hemvisti som uppbär inkomst som enligl reglema i art. 15 punkt 3 och art. 18skall beskallas endast i . I detta fall skall inkomsten inle lasmed vid taxeringen i . Om personen i fråga har annan inkomst som laxerasfill stafiig inkomstskatt kan dock progressionsförbehållet i art. 21 punkl 1 cbli tillämpligt. Denna bestämmelse innebär att man först räknar ul den statligainkomstskatt som skulle ha påförts om den skatlskyldiges hela inkomstbeskattats endasl i . Därefter fastställs hur stor procent den sålundauträknade skatten utgör av hela den beskattningsbara inkomst på vilken skattenberäknats. Med den sålunda erhållna procentsatsen tas skatt ut på den inkomstsom skall beskattas i . Förfarandet används endasl om della leder tillhögre skatt (jfr 20 § 2 mom. andra stycket lagen om stafiig inkomstskatt). Art.22 innehåller bestämmelser om förbud mol diskriminering vid beskattning.Förbudet gäller endast de skaller som omfattas av avtalet (punkt 7) och ärdessutom pä filippinsk sida försett med vissa reservationer i punkt 6. 23 regleras förfarandet vid ömsesidig överenskommelse mellan de behörigamyndigheterna i tolknings- och lillämpningsfrägor. Bestämmelsemai art. 24 om utbyte av upplysningar för beskattningsän damål överensstämmer med sedvanliga regler i della hänseende. I art. 25 finns vissaföreskrifter om diplomatiska och konsulära befall- Prop. 1987/88: 19 ningshavarem.fl. Art.26 innehåller vissa övriga bestämmelser. I punkl 1 anges all bestämmelsema iavtalet inte begränsar den rätt lill skattebefrielse, avdrag, avräkning ellerannan skatlenedsällning som eller medges enligl lagstiftningen ien stat eller enligl annal avlal. Punkl 2 anger att bestämmelserna i avtaletinte skall anses utgöra hinder för all enligl sin lagstiftningbeskalla sina medborgare med hemvist i . Av bestämmelsen i art. 21 punkl2 b jämförd med punkl I samma artikel framgår all filippinsk skatt som ulgår enliglart. 26 punkl 2 och som överstiger del belopp som skulle ha utgått enliglavtalet om denna punkl inte funnits, ej skall avräknas från eventuell svenskskall på samma inkomst. Bestämmelsen sammanhänger med den tidigare nämndabestämmelsen i filippinsk lagstiftning alt en medborgare i ,oavsett var han har hemvist, är skatlskyldig där för all sin inkomst oberoendeav var den uppkommit. Kammarrätteni har ifrägasatt lämpligheten av en sådan bestämmelse och uttalatsåsom sin mening all denna är oförenlig med elt avtal av delta slag. Bestämmelsenkan dessutom enligl kammarrätten medföra svårigheter vid den praktiskatillämpningen. Föregen del vill jag framhålla följande. En persons hemvist eller bosättning är enliglde flesta staters skattelagstiftning del avgörande kriteriet för obegränsadskattskyldighet för inkomst. Några stater gmndar emellertid sådanskattskyldighet även pä medborgarskap. , och Filippinema tillhördessa stater. Vissa stater, som tillämpar dessa beskattnings-principer, avståri sina dubbelbeskattningsavtal från beskattning på medborgarskap. Så är intefallet med de nämnda staterna. har dessutom gjort en uttryckligreservation fill art. 1 i moddlavlal i detta hänseende. I del svenskadubbelbeskattningsavtalet med (SFS 1965:38, art. XIV a) har förbehållitsig rätlen all ulan hinder av övriga bestämmelser i avtalet beskatta sina egnamedborgare. Annan stats beskattning på gmnd av medborgarskap har således iprincip accepterats i svenska dubbelbeskattningsavtal. Ur svensk fiskalsynpunkt finns ingen erinran mol en sädan beskattning eftersom den yllerligarefilippinska skall som kan komma att utgå vid tillämpning av art. 26 punkl 2 inlebehöver avräknas mot svensk skatt. Inte heller i övrigt anser jag all avgörandeinvändningar kan göras mot de föreslagna reglema. Det kan i della sammanhangerinras om att även , om än i begränsad omfattning och i första hand föratl förhindra skatteflykt, i avlal krävt och erhållit räll alt, utan hinder avövriga bestämmelser i avtalet, beskatta svenska medborgare med hemvist i denandra slalen och egendom vilken efterlämnats av svensk medborgare som vid sindöd hade hemvist i den andra staten (se t. ex. inkomstskatteavtalet medSchweiz, SFS 1966:554, art. 25 § 2 och arvsskalteavlalel med samma land, SFS1985:907, art. 10 punkt 3). Art. 27 och 28 innehållerbestämmelser om avtalels ikraftträdande och upphörande. Avtalet skall enligt art. 27 ratificeras saml träda i kraft med utväxlingen av rafifikalionshandlingarna. Del skall tillämpas belräffande källskatt på belopp som betalas till person med hemvist utomlands kalenderåret närmast efter del då ratifikalionshandlingarna ulväx- 42 laseller senare samt beträffande andra inkomstskatter, i fråga om beskall- Prop.1987/88: 19 ningsår som börjar kalenderåret närmast efter del dä ralifikafionshandlingarnautväxlas eller . Vid avtalets ikrafllrädande upphör det mellan Sverigeoch ingångna avtalet för undvikande avdubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter påinkomst och förmögenhet all gälla. Såsomframgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtalets beskattningsreglertillämpas endasl i den män de medför inskränkning av den skallskyldig-hel iSverige som annars skulle föreligga. Jag anser pä gmnd härav och på grund avförslagets beskaffenhei i övrigt all lagrådets hörande inle är erforderligt. Jaghemställer att regeringen föreslår att godkänna avtalet mellanKonungariket och Republiken för all undvikadubbelbeskattning och förhindra skalleflykt beträffande inkomstskatter saml allanta förslaget lill lag om dubbelbeskattningsavtal mellan och . Regeringenansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar atl genomproposition föreslå all anla del förslag som föredraganden har lagtfram.