prop · GB0382 · 1987-12-31 00:00:00 — NEMKO menar att det goda nordiska samarbetet på dettaområde mäste fortsätta. Utredaren har föreslagit en författningsteknisk nyhet dvs,att möjlighet skapas till en "samordnad" myndighetsförfattning , RRV och elektriska kommission ärpositiva till förslaget, RRV påpekar att problem kan komma att uppstå med anledningav författningssamlingskungörelsen (1976:725)-1984:212, Särskilda bestämmelsermäste utfärdas därför att myndigheter i sina författningssamlingar endast fårta in sina egna föreskrifter och allmänna råd. Ett alternativ kunde vara attlåta de berörda myndigheterna kungöra sina föreskrifter var för sig men återgealla som berör elektrisk materiel i en av redigerad handbok. Arbelarskyddsstyrelsen är positiv till en sådan andrahandspubliceringav styrelsens författningar, och kammarrätten i anser förslaget ärintressant men att det kräver ytterligare utredning. Tillämpningsområdet för den nya förordningen om elmateriel Kammarrätten i och produktåterkallelsekommhténmenar att de allmänna krav som anges i förslaget till förordning är väl avvägdaoch utgör ett användbart underlag för det fortsatta författningsarbetet, SEMKO anser det rationellt att agerar sammanhållandeför de tekniska kraven på elmateriel, LO anser att obligatorisk S-märkning av kontorsmaskinerskall införas. Arbetarskyddsstyrelsen menar att det nyatillämpningsområdet dvs. alla säkerhetsaspekter på elektrisk materiel innebär att den föreslagna förord ningen skulle komma att reglera arbetsmiljön vid ett antal elektriska appa rater och utrustningar, som i beaktansvärd utsträckning används både i 42 hem och hushåll och iyrkesmässig verksamhet. Förslaget innebär inte Prop. 1987/88:82 någrainskränkningar i det nuvarande systemet men väl en dubblering. Bilaga 1:2Arbetarskyddsstyrelsen föreslår att förordningen begränsas till att gälla enbartsådana risker som hör hemma inom det egentliga elsäkerhetsomrädet. Styrelsenvill i första hand förorda en sådan lösning. En annan möjlighet skulle varaatt undanta all material som kan användas i arbetslivet, STEVutgår frän att förordningen även måste omfatta all elmateriel utanbegränsningar till vissa spänningsområden. Verket anser vidare att omfattningenav materiel som skall vara registrerad inte skall vara fixerad i förordningenutan fastställas av samt att de bemyndiganden som finns avseendekontroll i förordningen skall bibehållas för elmateriel utanför LVD-området, Utredningenom den medicintekniska säkerheten (S 1985:03) har noterat att enligt 2förslaget till förordning om elektrisk materiel skall materiel för sjukvärden varaundantagen. Utredningen vill i detta sammanhang anföra följande: "Etticke ringa antal elektromedicinska utrustningar utnyttjas såväl inom denoffentliga sjukvärden som inom privat verksamhet och av hushållen. Hit hörapparater för stimulering av muskler och nerver samt elektriskablodtrycksmätare m. m. Den ökande användningen av traditionell medicintekniskutrustning inom hemsjukvården är ytterligare ett förhållande som böruppmärksammas i detta sammanhang med hänsyn till att användarna som regel ärpatienter och anhöriga eller anställda inom den sociala , vilka istort sett regelmässigt saknar säväl medicinsk som elektroteknisk kunskap. Dettorde vara svårt att särskilja den utrustning som skall registrerasfrån övrig utrustning. Sannolikt hänför sig den nuvarande uppdelningen till deförhållanden som har förelegat tidigare då sjukvården utnyttjat elektromedicinskutrustning i blygsam omfattning och av unikt slag, ej lämpad för typprovning.Från medicinteknisk säkerhetssynpunkt talar därför enligt utredningens meningmycket för att även elektromedicinsk utrustning bör kontrolleras. Om även dennagrupp skall höra till ansvarsområde eller ej förtjänar att övervägasytterligare," Kostnadernaför den nya kontrollordningen ,och , , MPRoch TCO ifrågasätter utredarens slutsats att kostnaden för kontrollen blirlägre än . Ökad marknadskontroll kan komma att innebära enbetydligt högre kostnad än den vi har . Resurser kommer också att behövaavsättas för information till konsumenter tillverkare, importörer och säljare, STEVhar i bilaga till sitt remissvar gjort en kostnadskalkyl under vissa antagnaförutsättningar för en ny kontrollordning. Detta medför en osäkerhet men ger ändåen uppfattning om storleken av kostnader för olika delkomponenter och systemetsom helhet. Som utgångspunkt antas att50000 registreringspliktiga produkter kom mer att finnas pä den svenska marknaden och att IOOOO produkter är 43 nyregistreringar , Prop. 1987/88: 82 Utredarens uppskattning att av produkterna även iframtiden kom- Bilaga 1: 2 mer att vara frivilligt typgodkända bedöms avverket som alltför optimistisk. Kostnadskalkylen görs därför för tre nivåernämligen , och , Nedan återges ur STEV:s remissvar en sammanställning avkostnader för registrering, standardisering och marknadskontroll. Andel i reg. Standard!- Summa kostnader som skall prod, med S sering Registrering Marknadskontrolltäckas av reg,avgifter Alt, B** STEVs Alt, A utredn,försl. ** Utredningens förslag om teknisk granskning vidregistrering *** Utredaren uppskattar kostnaderna lill 7 500 Arbetarskyddsstyrelsen anser att ur säkerhetssynpunktsynes föreslagna nya roll på detta område inte innebära någonnämnvärd förstärkning. Däremot inrymmer den avsevärda risker för dubbelarbete, kompetenskonflikter,motstridiga regleringar och gränsområden där ingendera myndigheten uppleversig ha de egentliga ansvaret. Det kan ocksä leda till en olyckligresurssplittring, som i sig kan bli kostnadskrävande, anser att övergångenbör ske stegvis för att möjliggöra en noggrann övervakning av säkerhetsnivånmed även en inom verket successiv uppbyggnad av registreringen ochmarknadskontrollen. SEMKO menar att deras ekonomiska förhållanden ändrasradikalt om utredarens huvudförslag genomförs. Mot bakgrund av bl, a, tyskaerfarenheter bedömer SEMKO att certifieringsvolymen skulle bli högst ochinte som utredaren anger. Dessutom skulle de tekniska och administrativastordriftsfördelar som finns inom nuvarande riksprovplatssystem elimineras, TCO, NEMKO och delar uppfattningenatt certifieringsvolymen hos SEMKO kan komma att sjunka väsentligt. TCO menar också att förändringarna bör genomförassuccessivt och att personalpolitiska åtgärder måste sättas in för attunderlätta omställningar, MPR anser att förändringen av SEMKO;s ställning ochuppgifter inne bär en risk för att den samlade överblicken, kunskapen och erfarenheter på elsäkerhetsomrädet kan bibehållas och utnyttjas allmänt, 44 SEMKOkan möjligen återvinna marknadsandelar genom att visa Prop. 1987/88: 82sig kunna erbjuda större sakkunskap än kanske t, o. m, tillverkarna själva iBilaga 1: 2 vissa fall. En annan osäker faktor för SEMKO är möjligheterna attkunna vidga verksamheten på det frivilliga området, MPR tror att den frivilligaprovningen utvecklas i samma riktning som den som krävs för registrering dvs,att tillverkarna i ökad utsträckning kommer att avge tillverkardeklarationcrgrundade på egen provning, LOanser att SEMKO behöver bli effektivare, att den obligatoriska kontrollen hos SEMKOskall vara kvar samt att SEMKO skall ges möjlighet till tillverkningskontroll. Industriförbundetmenar att om provningsverksamheten i kan rationaliseras genom attonödigt dubbelarbete undviks, kan detta i viss män påverka SEMKO, men detta fårses som en positiv rationaliseringsvinst. Inom en överskådlig framfid kommersäkert de flesta tillverkare av elartiklar för konsumentbruk pä den svenskamarknaden att vara angelägna om att frivilligt S-märka sina produkter pga. denstarka ställning S-märket har som kvalitetsgaranti, STEVpekar på att en konsekvens av införande av registrering för en stor del av godkännandepliktig materiel och den därigenom minskade uppdragsmängden för SEMKOär att SEMKO;s deltagande i standardiseringsarbetet delvis måste finansierasmed medel från registreringsavgifterna. Vidare bör observeras att SEMKO:smöjligheter att med egna medel delta i standardisering minskar när andelenregistrerade produkter med SEMKO-godkännande minskar. För att erhålla enfinansiering som inte beror på andelen frivillig typgodkändamateriel föresläs för standardiseringsarbete ett bidrag fränregistreringsavgiften som är differentierat för materiel med resp, utantypgodkännande. ,, och , ,, och förordar en fortsatt utredning av frågan om införande av nykontrollordning. 1987/88:82 Bilaga 2 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Anmälan till proposition om en ny kontrollordning förelektrisk materiel, m. m. StatsrådetPeterson har i sitt anförande lämnat en redogörelse för den nyakontrollordningen beträffande elektrisk materiel. Avsikten är att den nyakontrollordningen skall införas successivt från och med den Ijuli 1989. Jagvill särskilt understryka att det nya systemet har utformats med målsättningenatt den nuvarande höga elsäkerheten i inte i något avseende skallförsämras. Tvärtom är avsikten att, genom oförändrat höga tekniska krav påprodukterna men en betydligt utökad marknadskontroll, om möjligt öka elsäkerheten. Genomden nya kontrollordningen kommer både statens energiverk och SEMKO att fä delvisnya roller. För har det direkta tillsynsarbetet haft enrelativt liten omfattning, såvitt gäller de produkter som skall S-märkas, Ävenom förutsätts överlåta registrerings- och marknadskontrollsuppgifterpå SEMKO så kommer tillsynsverksamheten att kräva ett mer aktivt uppträdandefrån . Erforderlig förstärkning av verkets personella och andraresurser för tillsynsverksamheten bör därför ske. Samtidigtbör kostnaderna för denna tillsynsverksamhet liksom betalas av dem sommarknadsför produkterna. De avgifter som skall tas ut för registrering avprodukter bör därför avpassas så att de täcker kostnaderna för registrering,marknadskontroll, svenskt deltagande i standardiseringsarbete ochinformationsverksamhet. Handläggningen av registreringsärenden och en del avmarknadskontrollen förutsätts överlåtas på SEMKO. De sammanlagda kostnadernaför det föreslagna kontrollsystemet bör dock inte överstiga nuvarande nivå.Jag avser att återkomma till regeringen i annat sammanhang beträffandeenergiverkets resursbehov och den närmare utformningen av det nyakontrollsystemet. Ettgenomförande av den nya kontrollordningen förutsätter vissa ändringar i lagen(1902:71 s. 1), innefattande vissa bestämmelser om elektriska anläggningar (ellagen)och 20 § kommunalskattelagen (1928:370), Jag vill nu behandla dessalagstiftningsfrågor, Ifråga om det utredningsförslag som ligger tiU grund för den nya kont- 46 rollordningenoch remissbehandlingen av detta hänvisar jag till statsrådet . Regeringen beslutade den10 att inhämta lagrådets yttrande över förslag till ändring i ellagen,m, m. Lagrådet har i sitt yttrande, som bör fogas till protokollet som bilaga2.1 inte haft någon erinran mot förslaget. Propositionens lagförslag skiljersig från detta endast genom att en redaktionell bearbetning gjorts av vissabestämmelser i ellagen och att en hänvisning i 20 § kommunalskattelagenändrats. Den sistnämnda ändringen är av sådan beskaffenhet att lagrådetshörande skulle sakna betydelse. Lagförslaget i lagrådsremissen har inte tagitsmed i propositionen. 1987/88:82 Bilaga 2 2.1 Bemyndiganden att meddela föreskrifter om elsäkerhet ochavgifter Mitt förslag: Detallmänna bemyndigandet i ellagen för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att meddela elsäker-hetsföreskrifter förtydligas. Genomett nytt bemyndigande ges vidare regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer rätt att ta ut avgifter för myndighets verksamhet enligt ellagen. Utredarens förslag:Överensstämmer i allt väsentligt med mitt. Remissinstanserna: Frågan har inteberörts av remissinstanserna. Skälen för mitt förslag: Den grundläggandelagstiftningen för den nuvarande kontrollen av elsäkerhet har sin grund i ellagen,Lagen saknar dock direkta bestämmelserom elsäkerhet. Enligt ett allmänt hålletbemyndigande (15 §) fär regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer utfärda föreskrifter som angår elektrisk anläggning, anordning som äravsedd att anslutas till sådan anläggning, elektrisk materiel eller elektrisk installation.Med elektrisk anläggning avses i ellagen en anläggning med däri ingåendesärskilda föremål för produktion, upplagring, omformning, överföring,distribution eller nyttjande av elektrisk ström. Bemyndigandet omfattar alltsåhela eldistributionsnätet från generering av el ända ut i enskilda byggnadersamt elmateriel och alla de apparater och tekniska anordningar som är avseddaatt anslutas till elnätet. Enligt min mening är detlämpligt att i detta sammanhang förtydliga 15 § ellagen så att det klartframgår att bemyndigandet omfattar elsäkerhetsfrå-gor. Regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer bör därför, i den män det är påkallat från elsäkerhetssynpunkt,få meddela föreskrifter om elektriska anläggningar, anordningar avsedda attanslutas till sädana anläggningar, elektrisk materiel eller elektriskainstallationer. bemyndigandetbör klart framgå att föreskrifter om kontroll, provning och besiktning kanmeddelas. Redan nu kan regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om avgifterför ansökningar enligt ellagen eller enligt föreskrifter som meddelats med stödav lagen. Den nya ordningen för kontroll av elmateriel skall finansieras medavgifter som tas ut för registrering av elektriska artiklar. Med denna avgiftskall inte bara med registreringen direkt sammanhängande verksamhet utan ävenviss kontroll- och standardiseringsverksamhet samt informationsverksamhetkunna finansieras. gällande avgiftsbemyndigande är som nämnts inskränkt tillavgifter för ansökningar. Det är därför nödvändigt att införa ett nytt, vidare avgiftsbemyndigande,I den nya bestämmelsen bör anges att regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för myndighetsverksamhet enligt ellagen. Avgiftsbe-myndigandet bör ocksä avse regiistreringsverksamhetenligt lagen som bedrivs av en riksprovplats, som är bolag eller stiftelse(jfr. avsnitt 2,2). 1987/88:82 Bilaga 2 Mitt förslag:Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddelaföreskrifter om registrering av dels anordningar avsedda att anslutas till enelektrisk anläggning och dels elektrisk materiel. Handläggningen avregistreringsärenden skall enligt bemyndigandet kunna överlämnas till riksprovplatssom är bolag eller stiftelse. Utredarensförslag: Utredaren föreslär att ett registreringssystem införs. Förslagetinnebär sammanfattningsvis att tillverkaren eller importören inom viss tidskall visa att tillförlitliga kontroller av att produkten uppfyller säkerhetskravhar utförts. Registreringen skall handhas av statens energiverk. Utredarenslagförslag innehåller inget uttryckligt bemyndigande att föreskriva omregistrering eller att överlåta prövningen av frågor om registrering till en riksprovplats. Remissinstanserna:Åtskilliga remissinstanser tillstyrker utredningens förslag. Nägraremissinstanser, däribland kommerskollegium och LO, avstyrker förslaget medmotiveringen att det innebär en onödig byräkratisering att hos statensenergiverk bygga upp sådana resurser för registreringsverksamhet som redanfinns hos SEMKO. Skälen för mitt förslag:Den nya kontrollordningen innebär bl, a. att det nuvarande kravet på kontrolloch godkännande hos SEMKO ersätts med en registreringsplikt. För en begränsadgrupp produkter kvarstår dessutom kravet pä förhandsgodkännande. Sådanaprodukter bör registreras automatiskt när de godkänts. Produkter som inte ärregistrerade skall inte få säljas eller hyras ut. I motsats till utredarenanser jag att ellagen bör innehålla ett uttryckligt bemyndigande att föreskrivaom registrering av anordningar och materiel. den somtillverkar, importerar eller yrkesmässigt överlåter eller hyr ut en Prop.1987/88:82 elartikel. Med import bör avses såväl yrkesmässig införsel tilllandet som Bilaga 2 införsel för egen användning. Sammanfattningsvis bör registreringsskyldigheten iutgångsläget inriktas pä sådan materiel som är provningspliktig. Kravet påprovning och godkännande som villkor för marknadsföring och användning av enprodukt bör gälla endast i fråga om en begränsad krets av högriskprodukter.Vilka produkter som skall föras till de olika kategorierna fastställs avstatens energiverk som föreskrivande myndighet. Registreringsförfarandetbestäms närmare i regeringsföreskrifter. Registrering skall ske om den sombegär registrering pä visst sätt visar att produkten har kontrollerats ienlighet med gällande svenska säkerhetskrav. Någon teknisk granskningförutsätts inte ske varför beslut om registrering kan ske omgående, omdokumentationen är fullständig. Granskningen avser endast att provning harskett enligt gällande svenska föreskrifter. För registreringen skall som nämnts i avsnitt 2.1 enavgift utgå som är avsedd att täcka kostnaderna för bl. a. registrering och marknadskontroU, Registreringen är principiellt en myndighetsuppgift.Utredaren härföre-slagit att den skall handhas av statens energiverk. Även omjag har samma inställning som utredaren att myndighetsfunktionbör göras tydligare än tidigare, bör enligt min mening av praktiska skälmöjlighet finnas att överlåta registreringen till en riksprovplats som är bolageller stiftelse. Jag anser att prövningen av registreringsfrågor bör läggas på riksprovplatsenför elektrisk materiel, SEMKO. Jag vill i det sammanhanget framhålla att till skillnad från utredarens förslag - registreringsförfarandet inte avses fånågot inslag av teknisk granskning. Det bör finnas en möjlighet ätt överklaga SEMKO:sbeslut i registreringsfrägor. Ett viktigt inslag i den nya kontrollordningen är att detbör finnas en möjlighet, för den som önskar, att få veta om en viss elartikelär registrerad hos SEMKO. Principen om allmänna handlingars offentlighetomfattar dock inte den verksamhet som bedrivs av SEMKO som riksprovplats förelektrisk materiel. Frågan om handlingsoffentlighet utanför myndighetsområdethar behandlats i prop, 1986/87; 151 om ändringar i tryckfrihetsförordningen m.m. Enligt förslaget skall principen om allmänna handlingars offentlighet ges enmer vidsträckt tillämplighet utanför myndighetsområdet. Den skall tillämpashos vissa aktiebolag, föreningar, stiftelser och andra enskilda organ som påstatens uppdrag handhar förvaltningsuppgifter som innefattarmyndighetsutövning eller liknande. Enligt dennya kontrollordning skall SEMKO även behålla ställningen som riksprovplats enligt lagen (1985:1105) om obligatorisk kontroll genom teknisk provning m, m. Dessutom förutsätts SEMKO på uppdrag av , utföra registreringen av elmateriel och huvudan delen av marknadskontrollen. Som nämnts bör principen om allmänna handlingars offentlighet ges en mera vidsträckt tillämplighet utanför myn dighetsområdet. Målsättningen vad gäller SEMKO bör således vara att i möjligaste män hälla handlingar tillgängliga för allmänheten. SEMKO:s verksamhet sker dock i stor utsträckning som typprovning av nya produk ter före marknadsintroduktionen. Sä kommer även bli fallet enligt den nya 49 4 1987/88. kontrollordningen.Företagen är i detta skede av konkurrensskäl mycket beroende av sekretess ochredan det förhållandet att ett företag har begärt provning kan vara intressantför konkurrenterna, I praktiken skulle det vara nödvändigt att genomsekretessregler kraftigt begränsa eller rent av helt upphäva insynen. Det börvidare påpekas att SEMKO arbetar i konkurrens med utländska provningsanstaltersom inte omfattas av offentlighet. En tillämpning av offentlighetsprincipen påSEMKO;s verksamhet skulle mot denna bakgrund innebära en storkonkurrensnackdel, även om visst sekretesskydd erbjuds enligt sekretesslagen.Med hänsyn till dessa omständigheter bör enligt min mening den verksamhet som SEMKObedriver i egenskap av riksprovplats för elmateriel inte omfattas av offentlighetsprincipen. Dennya kontrollordningen innebär att SEMKO får till uppgift att handharegistreringsförfarandet beträffande elmateriel som omfattas av registreringsskyldighet.Till grund för registrering ligger antingen provning utförd av SEMKO ellerprovningsprotokoll utfärdade av andra provningsanstalter inom internationellaprovningssystem eller av tillverkaren under vissa förutsättningar. Somjag tidigare nämnt måste det finnas möjlighet att få veta om en elartikelsom förekommer på marknaden är registrerad. En sådan offentlighet bör dockendast gällEi registret och inte de handlingar som ligger till grund för registreringen.Provningsprotokoll innehåller nämligen från konkurrenssynpunkt mycket känsligauppgifter rörande elartiklarna, SEMKOutger en förteckning över all godkänd elektrisk materiel. Avförteckningen framgår bl, a, tillverkare, svenska ombud för utländskatillverkare, typbeteckning och vissa tekniska data. SEMKO bör även i framtidenföra en motsvarande förteckning avseende registrerad elmateriel. Var och en somönskar bör kunna ta del av förteckningen. Närmare föreskrifter om SEMKOisinformationsskyldighet bör meddelas av regeringen i samband med att SEMKO fårbemyndigandet att svara för registreringsförfarandet. Prop, 1987/88:82 Bilaga 2 2.3 Ett förbättrat tillsynssystem Mitt förslag: Föratt underlätta en förbättrad marknadskontroll införs i ellagen regler omtillsyn och om befogenheter för tillsynsmyndigheten. Utredarensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna: Deflesta remissinstanserna tillstyrker utredarens förslag. Skälen för mitt förslag:Det grundläggande syftet med marknadskontrollen är, som statsrådet piipekat,att se till att det på marknaden inte förekommer bristfälliga elektriskaartiklar som kan medföra olycksrisker. Ansvaretför marknadskontrollen faller enligt min mening helt naturligt pä denhuvudansvariga säkerhetsmyndigheten pä elområdet, nämligen statens energiverk. Vid utförandet avkontrollen bör tillsynsmyndigheten som framhållits kunna ta vara på de resursersom främst finns hos SEMKO, Med en sådan ordning kan en onödigresurssplittring undvikas och fillsyns-verksamheten bedrivas på ett sårationellt sätt som möjligt, Inga av de legala befogenheter förtillsynsmyndigheten som jag föreslår bör dock kunna överlämnas till SEMKO, Omsådana befogenheter behöver utnyttjas får tillsynsmyndigheten besluta om dem. Föratt möjliggöra att tillsynen kan bedrivas på ett så rationellt sätt som möjligtbör, efter mönster i annan produktkontroUagstiftning, ett antal bestämmelser ombefogenheter för tillsynsmyndigheten tas in i ellagen. Så bör t, ex,tillsynsmyndigheten ges rätt till upplysningar, handlingar, tillträde,provtagning m. m. bör också få befogenhet att meddela deförbud och förelägganden som är påkallade från elsäkerhetssynpunkt för attlagen skall efterlevas. Ett föreläggande eller förbud bör kunna förenas medvite. De nya bestämmelserna behandlas närmare i specialmotiveringen, avsnitt4.1. 1987/88:82 Bilaga 2 2.4 Sanktionsavgift m. m. Mittförslag: Befattning med från elsäkerhetssynpunkt bristfälliga produkter skalläven i fortsättningen kunna straffbeläggas. Fängelse skall ingå i straffskalan.Den som yrkesmässigt överlåter eller hyr ut elartiklar utan att kravet päregistrering har iakttagits skall inte dömas till straff. En särskildsanktionsavgift skall i stället utgå för överträdelser motregistreringsskyldigheten. Utredarensförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Remissinstanserna:Förslaget har kommenterats av och statens mät- och provråd somuttalar att sanktionsavgiften bör vara så hög att den blir verkligt kännbar förden näringsidkare som bryter mot registreringsplikten. Skälenför mitt förslag: Grundläggande för det registreringssystem som avses ingå iden nya kontrollordningen är att ett försäljningsförbud skall gälla, omprodukten inte är registrerad. En viktig fråga blir då vilken påföljd som skallfölja, när en otillåten produkt påträffas på marknaden. Det finns anledning attdärvid skilja mellan påföljder för åsidosättande av registreringsskyldighetensom sådan och påföljd för saluförande m, m. av bristfälliga produkter.