prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Ibeslutet får stiftsstyrelsen också bestämma all beslutanderätten i samfällighetenskall ulövas av indelningsddegerade enligl lagen (1972:229) om kyrkligaindelningsddegerade lill dess all indelningsändringen träder i kraft. 6 §Sedan en samfällighetsbildning har beslutals eller, om indelningsdde gerade skall utses, sedan delegerade har valls, kan samfällighelen förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Ändringeller upplösning av samfälligheter 7§ En kyrklig samfällighel får ändras eller upplösas om sådana ändradeförhållanden inträtt att de angelägenheter samfällighelen har hand omlämpligare sköts på annat sätl. Vadsom anges i 2 och 4 §§ om rätten alt besluta om bildande av samfälligheter ochväcka fråga därom samt om skyldighet all bereda församling eller kyrkligsamfällighet tillfälle alt yttra sig skall tillämpas även när del gäller ändringeller upplösning. 8 §I fräga om den ekonomiska regleringen vid bildande eller ändringar av kyrkliga samfälligheter skall 3 kap. 5-10 §§ tillämpas. Närbeslut om samfällighetsbildning träder i kraft m.m. 9 §Beslut om att bilda en total pastoralssamfällighet eller en total fler pastoratssamfällighet träder i kraft året efter det är då val i hela rikel av kyrkofullmäktige har ägt rum. Beslutom att bilda en annan flerpastoratssamfällighet träder i kraft del år som bestäms i beslutet om samfällighetsbildningen. 10 § EU beslut omatt bilda en kyrklig samfällighet skall meddelas senasl Prop. 1987/88:31 elt år innan det skall träda i kraft. Om beslutet gäller en total samfällighet, skall genastunderrättas om beslutet. Hurman överklagar beslut om samfällighetsbildning 11 §Stiftsstyrelsens beslul får överklagas hos kammarkollegiet av berör da församlingar och pastoral. Kammarkollegiets beslut får inte överklagas. Om ärendet är av principiell belydelse eller annars av särskild vikl, får kammarkollegiet dock med eget yttrande överlämna det lill regeringen för avgörande. Denna lag träder i kraft den 1januari 1989. Intill utgången av juni 1989skall vidta de förberedande åtgärder som behövs för sådanhandläggning som enligt denna lag ankommer på stiftsstyrelsen. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde den 29 oklober 1987 Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , S. , , , , , , , , , , G.Andersson, Lönnqvist, Proposition om ny organisation på lokal- och stiftsplaneti , m. m. Underden lid av , , då del omfallandeuiredningsarbelet i kyrka-statfrågan pågick, rådde i avvaktan på utredningsresultatetnästan totalt stopp för reformer inom den statligt reglerade kyrkliga sektorn.Endasl i fråga om förvaltningen av kyrklig jord genomfördes vissa meragenomgripande förändringar . Närtanken pä grundläggande förändringar i kyrkastatrelationerna avvisades genom1979 års kyrkomötesbeslut, fanns elt stort uppdämt behov av partiella reformerpå det kyrkliga området. Genom den kyrkomötesreform som trädde 1983har utrustats med beslutande och verkslällande organ päriksplanet. närmast efter är 1979 tillsattes ell antal utredningarför atl möta önskemål om reformer också på församlingsplanet i kyrkan.Förutvarande statsrådet fick i uppdrag alt somsärskild utredare (1980:04) se över organisationen av kyrkomusikernasverksamhel m. m. (dir. 1980:85). 1december 1980 tillkallades vidare justitierådet som särskildutredare (1980:05) för frågan om kyrkofondens användning för ekonomiskutjämning mellan kyrkliga kommuner, m.m. (dir. 1980:91). Kyrkofondsutredningenavgav i oklober 1981 delbetänkandet (1981:88-89) Ekonomisk utjämning inomsvenska kyrkan. beslöt ny lagstiftning om kyrkofonden ochden ekonomiska utjämningen (prop. 1981/82: 158, KU 28, rskr. landshövdingen på chefens för civildepartementetuppdrag tagit fram etl omfattande underlag för bedömning av frågan om hurlillsältning av ordinarie församlingspräsleriiga tjänster m. m. i framtidenskall handläggas,, tillkallades en kommitté - präst-Ijänstkommittén(Kn 1982:01)'- för översyn av grunderna för den prästerligaijänsleorganisalionen i pastoraten m.m. (dir. 1982:21). ' Biskopen , ordförande, ingenjören , studierek- 7§ torn , överförmyndaren ochkomministern . I sambandmed att allmänna kyrkomöte behandlade del i Prop. 1987/88:31regeringens prop. 1981/82: 158 framlagda förslaget om kyrkofonden och denekonomiska utjämningen inom anhöll kyrkomötet om en skyndsamutredning av de kyrkliga strukturfrågorna på församlingspla-nel med sikte påatl åsladkomma ekonomiskt mera bärkraftiga enheter. Denna och andraframställningar om utredning av olika delfrågor rörande organisationen pålokalplanet i kyrkan ledde efter regeringsskiftet lill att enpariamenlarisk kommitté - 1982 ärs kyrkokommitté (Kn 1982:05)' - tillkalladesför att utreda frågan om struktur på lokalplanet m. m. (dir.1982: 95). Frågan om den prästerliga tjänsteorganisationen ansågs ha elt sånära samband härmed all även den borde -med fullföljande av de förprästljänslkommillén meddelade särskilda direktiven - utredas avkyrkokommittén. Detsamma gällde de ålerslående frågorna om det ekonomiskautjämningssystemet för kyrkliga kommuner, som kyrkofondsutredningen hade allbehandla. Uppdragen för prästtjänst-kommittén och kyrkofondsulredningenåterkallades därför. kyrkokommitté inledde sitt arbete med alltillsammans med den tidigare nämnda kyrkomusikerulredningen ge uldiskussionsbetänkandel (SOU 1983:55) Församlingen , vilkel kommitténsjälv sände ul på en bred remiss lill församlingar och kyrkliga organ pä olikaplan saml en del statliga myndigheter. Ett omfattande studiearbete genomfördeskring betänkandet, som gick ut i 32000 exemplar. Ca 2 500 remissvar kom in ochkommittén publicerade en sammanställning av dem i betänkandet (SOU 1984:75)Församlingarna om framtiden. I sitt fortsatta arbete beaktade kyrkokommittén vad somkommil fram vid remissbehandlingen och ijanuari 1985 avgav kommitténlägesrapporten (SOU 1985: 1) Församlingar i samverkan, där den redovisade sinaställningstaganden i syfte atl få lill stånd en förnyad diskussion, bl. a. vid1985 års kyrkomöte. Regeringen överiämnade rapporten till kyrkomötet, somingående behandlade kommitténs förslag och etl anlal motioner i anslutandeämnen (RegÄr 1985:1, KO 10, kskr. Vissa statliga myndigheter, centralakyrkliga nämnder, personalorganisationer m.fl. lämnade också synpunkter pårapporten till kyrkokommittén. Vid utarbetandet av kommitténsförfallningsförslag har den i stor utsträckning biträtts av kyrkoförfaltningsutredningen(se nedan). har därefter avlämnat sillslutförslag lill lokal och regional organisation i i belänkandet(SOU 1986: 17 och 18) Framlid i samverkan. En sammanfattning av kyrkokommitténsslulförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En förteckning över remissinslanserna och ensammanslällning av deras yllranden bör fogas till protokollet i detta ärendesom bilaga 2. I nära kontakt med kyrkokommittén har som nämntskyrkomusikerulredningen (Kn 1980: 04) bedrivit sitt arbete. Den lade inovember 1985 fram - Sakkunnige , ordförande,riksdagsledamöterna , direktören , överförmyndaren och konsulenten . sittslutbetänkande (SOU 1985:55) Musiken i , vilkel har Prop.1987/88:31 remissbehandlats. lillsattes en arbetsgrupp icivildepartementet (C 1987: A) för all överarbela förslagen i betänkandet isyfte att ge underlag för ell regeringsförslag om en framlidakyrkomusikerorganisation och en reformerad kyrkomusikerulbildning. I avvaktanpå resultaten av delta arbete avslår jag ifrån all i della sammanhang beröra defrågor som hänger samman med kyrkomusikerorganisationen i . Kyrkokommitténhar i sitt slutbetänkande lagt fram vissa förslag om folkbokföringen. Riksdagenbeslutade om en ny organisation för folkbokföringen frånoch med (prop. 1986/ 87: 158, SkU 1987/88:2, rskr. Därförfinns inle anledning aU la upp kyrkokommitténs förslag i fråga omfolkbokföringen till övervägande i delta sammanhang. Kyrkokommitténsövriga förslag har beretts inom . 1987: 1) beslutat dels inhämta kyrkomötetsyttrande över inom upprättade förslag till domkapitelslag,kyrkofondslag, lag om förvaltningen av kyrklig jord och prästanställningslag,dels bereda kyrkomötet tillfälle alt la del av inom civildepartementetupprättade förslag lill församlingslag och kyrklig indelningslag. Dessaförslag har upprättats på grundval av kyrkokommitténs slutbetänkande. Kyrkomötets yttranden (kyrkomötets skrivelse 1987:20 ochorganisa-tionsutskoltets betänkande KO 1987:3 saml kyrkomötets skrivelse1987:22 och kyrkolagsutskoltets betänkande KL 1987:5) bör fogas fillprotokollet i detta ärende som bilaga 3-6. Kyrkomötethar i sina yllranden i allt väsentligt godtagit lagförslagen, men framställterinringar i vissa hänseenden. Jag återkommer lill kyrkomötets yttrande i denallmänna motiveringen angående församling och obligatoriskpastoralssamfällighet (avsnill 3.1.1), församlings- ochsamfäl-lighetsorganisalionen (avsnitt 3.1.4), stiflstyrdsen och (avsnitt3.2.5), organisation (avsnitt 3.2.6), riktlinjer för pastoratsreglering(avsnitt 3.3.3), tjänstgöring i annat pastorat (avsnitt 3.4.2), kyrkoherdarnaför döva (avsnitt 3.4.3), tillsällningsförfarandet (avsnill 3.5.1), allmännasynpunkter på de ekonomiska konsekvenserna (avsnitt 3.6.1), del allmännautjämningsbidraget (avsnitt 3.6.3) och förvaltningen av församlingskyrkasfastighet (avsnitt 3.7.3) samt i specialmötiveringen till vissa av lagarna(avsnill 6). I förhållande lill de till kyrkomötet överlämnade lagförslagenkommer jag vidare ätt föreslå några mindre redaktionella ändringar. De ärdelvis föranledda av yttrandena frän kyrkomötet. Ijanuari1983 förordnades kammarrätlspresidenlen till särskild utredare (kyrkoförfaltningsutredningen, Kn 1982:06) med upp drag all se över regelbeslåndet rörande m. m. (Dir. 1982:88). Utredningen har lagl fram sitt slutbetänkande (SOU 1987:4 och 5) En ny kyrkolag m.m. Betänkandet har remissbehandlats. Såvitt avser dess avsnill III, , bör en sammanfattning av förslaget saml en förteckning över remissinslanserna och en sammansläll ning av deras yttranden fogas till protokollet i della ärende som bilaga 7. övriga förslag avkyrkoförfattningsutredningen bereds nu i civildeparle- Prop. 1987/88:31menlel med inriktning på att en proposition om en ny kyrkolag, m. m. -efterhörande av kyrkomötet - skall kunna läggas fram för . Kyrkokommitténhar lagt fram vissa förslag om inrättande och tillsättning av prästtjänster iicke-lertiloriella församlingar. har i sittslutbetänkande behandlat frägan om medlemskap i dessa församlingar. Jag avseratt tillsätta en arbetsgrupp i med uppgift all bl. a. göraen översyn av nu gällande bestämmelser för de icke-territoriella församlingarna.Jag lägger därför inte här fram nägra förslag i dessa frågor. Regeringenhar (Reg.Skr. 1987:5) beslutat inhämla kyrkomötets yttrandeöver etl inom upprättat förslag till lag om ändring i lagen(1982:942) om . Detta förslag bygger päkyrkoförfaltningsutredningens slutbetänkande vad gäller prästämbetet. Kyrkomötetsyttrande (kyrkomötets skrivelse 1987:12 och kyrkolagsutskottets belänkande KL1987:9) bör fogas till protokollet i deUa ärende som bilaga 8 och 9. Kyrkomötethar tillstyrkt förslaget. 1982års kyrkokommitté redovisar i sitt slutbetänkande vissa grundläggandeprinciper som jag inledningsvis vill referera och kort kommentera eftersom deär av betydelse för de konkreta ställningstagandena lill kommitténs förslag idet följande. Principerna,som kommittén ursprungligen presenterade i lägesrapporten isamverkan, grundar sig på överväganden från främst teologiska synpunkter.Utgängspunkten är all är ell evangelisklutherskt trossamfund,enligt vars bekännelse kyrkan är "de heligas samfund, i vilket evangelietrent förkunnas och sakramenten rätt förvaltas". Detta måsle då fåavspeglas i kyrkans yttre organisation. Kommillén låter också detta komma lilluttryck i konkreta förslag. 2.2 Församlingen är den grundläggande enheten i Detär i församlingens gudstjänst och församlingslivet i övrigl som evange lium förkunnas och sakramenten förvallas. Man kan inte tänka sig en församling utan gudstjänst och en gudstjänstgemenskap, säger kommittén. Församlingsmedlemmarna har det lokala ansvaret för all församlingslivet fär denna inriktning och för församlingsverksamhetens utformning. Vilken ekonomisk samarbetsstruktur man än väljer, kan en församling inte fråntas eller fränsäga sig sill ansvar på denna punkt. 6 1987/88. Dettaprinciputtalande får belydelse för kommitténs ställningstaganden Prop. 1987/88:31 lill frägan om beslutande och verkställande organ i den enskilda församlingenoch lill frågan om församlingarnas storiek. Beträffande den senare sägerkommillén alt en övre gräns för en församlings slorlek måsle bestämmas medhänsyn till förutsättningarna för att med befintliga resurser nå de människorsom bor inom församlingen. I den mån det finns möjlighel att fira gudstjänst,människor som vill utgöra en gudstjänstgemenskap, tillgång lill funktionärer,anställda eller frivilliga, samt lokaler kan däremot en församling vara nästanhur liten som helst. Altförsamlingen måsle vara den grundläggande enheten i understryksstarkt i remissyttrandena över kommitténs förslag. Oavsettom man anlägger ell teologiskt, historiskt eller sociologiskt betrakldsesätl, kanman konstatera att den territoriella församlingen utgör grundenheten i . Jag är angelägen atl understryka atl den bör förbli det också iframtiden. Detta fär konsekvenser både för församlingens fortsattasjälvständighet som egen kommun och förde samverkansformer som jag i detföljande föreslår. Del bör ocksä leda till atl samverkan mellan församlingarnai största möjliga utsträckning får bygga pä frivilliga överenskommelser. 2.3 och den s. k. dubbla ansvarslinjen Attförkunna och förvalta sakramenten är kyrkans viktigaste uppgift.Prästtjänsten är därför en förutsättning för församlingsbyggandel.Kyrkokommittén har av remissyttrandena över diskussionsbetänkandel Församlingeni framliden funnit alt man slår vakt om prästtjänsterna och ofta också i dettasammanhang betonar den s.k. dubbla ansvarslinjen i svensk kyrkorätlsligtradition. Den innebär en "kombination av prästerlig ämbetsförvaltning ochfolkligt förankrad självstyrelse". Annoriunda uttryckt innebär den dubblaansvarslinjen alt en demokratiskt uppbyggd församlingsorganisation kombinerasmed ett präsleriigt ämbetsansvar som inte är underställt de demokratiskt valdaorganen. Motiveringen är att evangeliet och kyrkans lära inte är framsprungnaur en demokratisk process eller kan ändras enligt vanliga demokratiskaspelregler. Organisatoriskt har dendubbla ansvarslinjen kommit fill uttryck genom atl väsentliga arbetsgivarfunktioner för prästerna utövas av domka pitlet. betonar emellertid all i stort sett samtliga teologis ka framställningar om ämbetet har sin utgångspunkt iförsamlingen. Uppdraget all förkunna och gestalta del kristna budskapet är givet ål hela kyrkan, varje församling och enskild troende. Med eU sädant synsätt anser inte kyrkokommittén all dagens präsleriiga tjänsteorganisation med ar- betsgivarskapet delat mellan domkapitel och pastoral är principiellt nöd vändig för all säkerställa det som den s. k. dubbla ansvarslinjen anses garantera. Ett kyrkokommunalt huvudmannaskap för prästerna skulle också gä alt förena med nuvarande ordning i den män frägor som berör kyrkans lära och prästtjänsternas användning behandlas för sig. lägger dock inle fram någol förslag i detta avse ende. Avremissyttrandena framgår klart aU den dubbla ansvarslinjen har Prop. 1987/88:31starkt stöd i den kyrkliga opinionen. Del anses väsentligt för evangelieförkunnelsensfrihet atl prästen i sin ämbetsutövning inte är underställd församlingen ochdess organ. karaktär av en episkopal kyrka framhålls. Biskopenär prästernas förman och del är inför biskop och domkapitel som de har allsvara för sin lära och ämbetsförvaltning. Av yttrandena om utformningen avprästtjänsterna i framliden framgär också klart all antagningen till präst ochprästvigningen anses innebära all prästen träder i hela kyrkans tjänst i eltstift och inte är att betrakta som anställd endast av det pastorat där haneller hon har sin Ijänstgöring. Föregen del är jag angelägen alt understryka att de organisatoriska reformer somjag föreslär i det följande inte avser all förändra svenska kyrkansgrundläggande karaklär av en episkopal kyrka där biskopar och präster har ettsjälvständigt ansvar för kyrkans lära, förkunnelse och sakramentsförvaltning.Kyrkomötet (KO 1987:3 avsnitt 3) ansluter sig också till della synsätt. Hurdetta sedan skall återspeglas i kyrkans yttre organisation och där balanserasmol församlingarnas folkligt förankrade självstyrelse, som är del andratraditionella huvudmomentet i , återkommer jag till isenare sammanhang. Jag delar emellertid kyrkokommitténs uppfattning aU dennaavvägning inle behöver vara beroende av huvudmannaskapet för prästerna. Kyrkokommitténerinrar om all även om de senasle årens kyrkopolitiska reformer har byggt på en polifisk överenskommelse om en bibehållen balans mellan omfattningen av offentligrättsligt reglerad och frivillig verk samhel inom , så har dock kyrkan även i offentligrättsligt reglerade frågor fåll en ökad räll atl själv fatta beslut. Kyrkomötesrefor men har enligt kommitténs bedömning leU lill en ökad inomkyrklig frihet. Kyrkomötesreformen har gett kyrkan egna beslutande och verkställande organ pä riksplanet och dessa fär med slalsmaklernas medgivande också fungera som organ för stiftelse för rikskyrklig verksam hel, som har lill uppgift au tjäna den frivilliga, icke förfaUningsreglerade verksamhelen inom kyrkan. Det har tidigare ofta framförts önskemål om alt staten genom lagstiftning skulle reglera den på frivillig väg framvuxna verksamhet som i samtliga stift bedrivs genom stiflsting och stiftsräd. Sädana förslag har avvisats, eftersom del inle har ansetts önsk värt atl utvidga den offentligrättsliga regleringen av kyrkans verksamhel. har emellertid nu funnit en möjlighel för församlingarna aU, inom ramen för den vidgade samverkan som kommillén föreslår, lill en obligatorisk stiftssamfällighet ocksä knyta sådana frivilliga uppgifter som församlingarna sköter gemensamt genom stiftstingel. Den föreslagna stiflssamfälligheten och dess organ skulle alltså pä regional nivå kunna bli en motsvarighet lill den sammanhållna rikskyrkliga organisation som till kommit genom kyrkomötesreformen. Tillkomsten av en sliftssamfällighel skapar också förutsättningar för all lill eU represenlafivl kyrkokommunall organ i sliften flytta över uppgifter som hillills har vilat på statligamyndig- 83 Kyrkokommitténsreformförslag i denna del har vunnit starkt slöd i Prop. 1987/88:31remissyttrandena. Förslagen, lill vilka jag i väsentliga delar ansluter mig,innebär enligt kommitténs egen sammanfallande bedömning i dess förutnämndalägesrapport att "sammantaget ökar - med bibehållande av det grundläggandesambandet mellan stal och kyrka - den inomkyrkliga friheten atl besluta om deresursfrågor som har betydelse för den kyrkliga verksamhelen". Desenaste årens samhällsutveckling har präglats av en medveten strävan attdecentralisera viktiga delar av förvaltningen och att minska det statligainflytandet på olika områden. Inte minst i fråga om den kyrkliga förvaltningenhar åtskilliga grupper av ärenden flyttats frän regeringen lill underlydandemyndigheter, kammarkollegiet eller domkapitlen. Där del har funnits lämpliglhar också ramen för de kyrkokommunala organens själv-beslämmande vidgals. Kyrkokommitlénsförslag går vidare på denna väg. Jag har framhällit all förslagen gör detmöjligt alt lill kyrkokommunala organ i sliften överföra statligaförvaltningsuppgifter som har handhafts av regeringen eller statligamyndigheter på olika nivåer. En överföring av sådana uppgifter lill destiftsstyrelser och egendomsnämnder som kommittén föreslår innebär både altbesluten flyttas närmare dem som berörs av dem och att kyrkans egna organ fårhandlägga förvaltningsuppgifter med stöd av lag som stiftar. Delär enligl min mening angeläget all också inom ramen för ell bevarat sambandmellan staten och bereda kyrkan ell ökat inflytande på sinaegna angelägenheter. Ett fullföljande av kyrkomötesreformen på stiftsplanetökar förulsällningarna för en ulveckling i sådan riklning. Stiften får nugenom i demokratisk ordning utsedda beslutande och verkställande organ enavsevärt starkare ställning i . De kommer all, inom vissa givnaramar, få möjlighel all själva besluta om fördelningen av resurserna för denkyrkliga verksamheten i stiften och långsiktigt utforma denna pä det sätl somman i varje stift anser bäst gagna församlingslivet. Biskopens ställning i dennya stiftsstyrelse som föreslås ger honom också tillfälle atl mera aktivt utövasin sliflsledande funktion i en nära samverkan med företrädare för stiftetsförsamlingar. Till den konkreta utformningen av ansvarsfördelningen mellanstiftsorganen i olika frågor återkommer jag i del följande. 3.1Församlingar och kyrkliga samfälligheter 3.1.1 Församling ochobligatorisk pastoratssamfällighet Mittförslag: Kompetensen när del gäller församlingsangelägenheterna fördelas i ettflerförsamlingspastorat pä följande sätl. Församlingen svarar för främjande avkyrkans gudstjänstliv, undervisning, diakoni och evangelisation. Församlingenfär ocksä ha hand om den lösa egendom som inte är byggnadstillbehör iförsamlingens kyrka och i övriga lokaler för församlingsverksamheten. Församlingenskall godkänna ändringar av kyrkorummets utseende. Pastoralssamfällighelenskall ha hand om anskaffning och underhäll av församlingskyrkan och dess faslainredning och annat byggnadslillbehör, liksom anskaffning och underhåll avövriga lokaler för församlingsverksamhet samt dess fasta inredning ochbyggnadslillbehör. På samfälligheten faller ocksä kompetensen när det gälleranläggande och underhåll av kyrkogårdar och andra begravningsplatser samtpersonalen och personaladministrationen. I ettenförsamlingspastorat sköter församlingen samtliga församlings- ochpasloralsangdägenheler. förslag:Avviker från mitt (betänkandet del 1 s. 62-69, dd 2 s. 7 och 93-97). Kommitténföreslår att i församlingens kompetens också skall ligga fråga om inreunderhäll av församlingskyrkan och övriga lokaler för församlingsverksamhetensaml för församlingskyrkogårdens underhåll. Remissinstanserna:Kommitténs grundsyn att pastoratet bör ha del lunga ekonomiska ansvaret delas ihuvudsak av remissinstanserna. Flera remissinstanser pekar pä risken ikommitténs förslag för atl det uppstår kompetenskonflikter mellan församlingoch pastorat. Denna risk betonas framför allt i fråga om den delade kompetenseni fråga om församlingskyrkan och andra byggnader men förs också fram när detgäller förslaget alt församlingen skall ansvara för vissa kyrkogårdar ochpastoratet för övriga begravningsplatser. Skälen för mitt förslag:Församlingarna sköter som regel fierlalel församlingsangelägenheter . - anskaffande och vård avförsamlingskyrka och andra lokaler för den kyrkliga verksamheten - främjande av gudstjänstliv ochannan församlingsverksamhet - församlingskommunaltanställd personal. Flerförsamlingspasloraten är obligatoriska partiella samfälligheter som - värden av prästgårdar,löneboställen och andra prästlönetillgångar -löneförmåner för präster, kyrkomusiker och personal för folkbokföring- Prop. 1987/88: 31 en. Kyrkokommitlénsförslag syftar lill en ökad samverkan mellan församlingar i syfte att uppnå enförbättrad resursanvändning och jämnare kostnadsfördelning mellan dem. Vidaresyftar förslagen lill alt stärka den enskilda församlingens möjlighel all taansvar för kyrkans gudstjänstliv, undervisning, diakoni och evangelisation. Ävenmitt förslag har denna inriktning. Genom det utvidgas kompetensen för denuvarande obligatoriska pastoralssamfälligheterna. Dessa får del huvudsakligaansvaret för församlingarnas ekonomiskt och administrativt tyngstaarbetsuppgifier. Därigenom får i flerförsamlingspastorat församlingarnaskyrkoråd möjlighet alt i ökad utsträckning koncentrera sig på del egentligaförsamlingsarbetet. I samspel mellan de kyrkokommunala organen och frivilligainsatser kan församlingslivet stärkas.