prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — a. att en enhetligare och enklare instansordning borde eftersträvas och aftantalet besvärsinstanser borde nedbringas. 2.30Svenska : Enligt föreningens mening innebär detuteslutande fördelar med att koncessionsnämnden i stället för jordbmksdepartementetbUr besvärsinstans i tillståndsärenden. Föreningen utgär då från att denrelativt konsekventa rättsfillämpning som koncessionsnämnden utövat i merakomplicerade fall bibehålls och fillgrips i samtliga besvärsärenden. Detta ärväsentligt av flera skäl, även resursskäl. Som exempel på det sistnämnda kannämnas att ju striktare tillämpningen blir, desto färte besvär kommer attanföras "i onödan" över länsstyrelsebeslut. En följd blir också attkvalitén på länsstyrelsernas lagfiUämpning höjs pä lite eftersomkoncessionsnämndens praxis kan väntas verka prejudicerande för länsstyrelsernasprövning av tUlståndsansökning-ar. Föratt även besvär i tillsynsärenden ska kunna föras över fill koncessionsnämndenmåste vissa förutsättningar vara uppfyUda, Den viktigaste är att koncessionsnämndensresurser förstärks avsevärt. Sker inte detta, avstyrker föreningen med störstabestämdhet att tillsynsbeslut överprövas av koncessionsnämnden, Isammanhanget vill föreningen påpeka aft det synsätt, som skymtar fram i promemorian om lämplighetsfrågor såsom varande något artskilt från rättsfrågor är felaktigt; något som för övrigt delvis påpekades redan av departementschefen i prop. Med beaktande av att olika omstän- 499 digheter - men dock barasådana omständigheter som är rättsligt relevanta Prop. 1987/88; 85 - i detenskilda fallet har betydelse för besluten, kan ändå sägas att Bilaga 10.5tillämpningen av tillåtlighetsreglerna innebär en konkretisering av gällanderättsregler och inte utgör - i någon enda del - politiskt beslutsfattande somgår längre än eller ligger vid sidan av lagsfiftarens intenfioner. Vadgäller besvärsprövningen i tillsynsärenden vill föreningen uppmärksamma departementetpå det märkliga i överprövningen av miljö- och hälsoskyddsnämndens beslut.Sådana beslut överprövas i två instanser, medan länsstyrelsernas ochnaturvårdsverkets tillsynsbeslut överprövas i en. På denna punkt föreslås ingenändring i promemorian. I praktiken innebär detta att den som berörs av etttillsynsbeslut enligt miljöskyddslagen vilket fattats av en miljö- ochhälsoskyddsnämnd lätt kan fördröja genomförandet av beslutet (i normatfallen)genom att utverka inhibition och överklaga två gånger. Till bilden hör ocksäatt det är tveksamt huruvida detta rimmar med tanken att miljö- ochhälsoskyddsnämnd ska överta (och inte bara bistå i) fillsynsuppgifterna frånlänsstyrelsen. Det kan inte vara lämpligt att samma länsstyrelse i sådana fallöverprövar tUlsyiisbeslu-ten. Bland annat hämmar ett sådant förfarande denrådgivning och det mera informella samarbete som borde kunna få förekommamellan miljö-och hälsoskyddsnämndema och länsstyrelserna. Föreningenmenar därför att tillsynsbeslut som fattas enligt miljöskyddslagen av miljö-och hälsoskyddsnämnd ska överprövas av samma instans som överprövarlänsstyrelsens tillsynsbeslut. Föreningenhar beträffande beslutsunderlaget för besvärsprövningen en annan uppfattning änden som kommer till uttryck i promemorian. Promemorian förefaller överskattadet beslutsunderlag som finns i tillståndsärenden. Det är relativtvanligt att säväl koncessionsnämnd som - i högre utsträckning - länsstyrelsernabeslutar pä ett underlag som inte är tUlräckligt för att rätt kunna bedöma vadtilläfiighetsreglerna kräver. Föreningen har tidigare hävdat attmiljökonsekvensbeskrivningar i en eller annan form bör införas i ,Utvecklingen efter 1981 visar att sådana verkligen behövs. De utredningar ochdet beslutsunderlag som koncessionsnämnden och länsstyrelserna accepterarär ofta otillräckligt och de invändningar, som tidigare riktats motföreningens förslag beträffande miljökonsekvensbeskrivningar, innebärande attnuvarande lagstiftning fullt ut tUl-godoser samma syften, är lätta att vederlägga. Länsstyrelsernasprövning i tillståndsärenden varierar starkt. En ten dens är dock att sakägare och aUrnänhet får sämre informafion och - psykologiskt sett - sämre möjligheter att delta i ärendet hos länsstyrelser na än hos koncessionsnämnden. Samråden enligt 12 § blir oftare illusoriska på länsstyrelsenivå. Den sedvana som har utvecklats med annonser i pressen och den enda möjligheten för sakägare och allmänhet att på eget inifiafiv kontakta någon i företaget innebär i praktiken att det mesta av syftet med samrådet har gått om intet. Att även många koncessionsären den föregås av dessa fattiga substitut för samråd ändrar inte kritiken mot länsstyrelseprövningarna. Vidare händer det att samråd inte alls hålls. Det är enligt föreningens uppfattning en illusion att allmänheten fått komma fill tals pä ett rimligt sätt i de normala länsstyrelseärendena. Tilldetta kommer en annan sak som har stor betydelse, nämligen att den Prop.1987/88:85 klagandes syfte med en överklagning är just att fä en ändring tillstånd. Ett Bilaga 10.5 tillståndsbeslut har rättsverkan mot alla sakägare. Itillståndsärendets överprövning kan saker inträffa, som drastiskt ändrarförutsättningarna för en eller flera sakägare. Dessa mäste därför ges sammamöjligheter som företagare och myndigheter att delta i handläggningen även iden besvärsprövande instansen. Föreningenär medveten om att promemorians förslag skuUe innebära en förbättring förallmänheten och sakägarna jämfört med , då regeringen prövar besvären.Denna förbättring kan dock inte gärna vara ett argument mot föreningenspåpekande och förslag. Emellertid vill föreningen här peka på ännu en fördelmed att koncessionsnämndens handläggning av besvären i tillståndsärenden skerpå samma sätt som sker i de tillståndsärenden där koncessionsnämnden ärförsta instans (med förändring av de detaljer som följer av att länsstyrelsenredan skött om vissa saker) nämU-gen att besvärsprövningen blir mycket väl gmndad,vilket i sin tur ökar respekten för koncessionsnämndens praxis och återverkarpå enhetligheten hos länsstyrelserna. Det ökar ocksä fömtsättningarna för attbeslutsunderlaget redan i första instans blir fullgott eftersom risken att eninträngande prövning, med en förhandling, inför koncessionsnämnden uppenbararbrister i beslutsunderlaget som kan försena tillståndsprövningen för företagaren. Föreningenanser därför att sammanträde på platsen ska hållas i besvärsärenden itillståndsfrågor i samma utsträckning som om fillståndsfrågan vore uppe hoskoncessionsnämnden som första ins1»ns. I princip ska alltså överprövningeninnebära en ny "omgång" av hela ärendet. Annorlundaär det vid besvärsprövning i tiUsynsärenden. Fömtsatt att koncessionsnämndenska pröva dessa (se fömtsättningarna ovan), kan ordningen i allt väsenfiigtöverensstämma med vad som föreslås i promemorian med beaktande av den vida sakägarkretssom miljöskyddslagen erkänner. Skälen till åtskillnaden är främst att etttillsynsbeslut inte i sig ger samma slags rättsverkan som ett tiUståndsbeslut.Emellertid fömtsätter detta resonemang att besvären inte gäller sådana frågorsom egentligen borde ha avgjorts i ett tillståndsärende men har hänskjutitstill att avgöras tillsyns vägen. Detta problem kräver dock en lösning som intenödvändigtvis aktualiseras i detta lagstiftningssammanhang. 2.31Sveriges industriförbund: Förslaget att besvär över vissa beslut avnaturvårdsverket resp, skall prövas av koncessionsnämnden istället för av regeringen är ändamålsenligt. En oavvislig fömtsättning för ettgenomförande av förslaget är dock att detta icke ökar koncessionsnämndensarbetsbörda till men för uppgifterna inom den ordinarie tillständsgivningen. Förslaget är särskUtangeläget såvitt gäller besvär över beslut i tillsyns ärenden. Dessa har ju sällan eller aldrig principiella inslag av sådan art att en regeringsprövning är önskvärd. I praktiken torde tvister i fillsynsären den för övrigt normalt komma att överlämnas till utan att detta ges form av ett besvär.