prop · GB03172 · 1987-12-31 00:00:00 — Vidare skall experternavara förtrogna med den folkhälsovetenskapligt inriktade forskningen inom sitt omrädeoch med pågående preventivt arbete ute på fältet. 1987/88'17? Jag hemställer att regeringen berederriksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om folkhälsans utveckling, m.m. Regeringen beslutar i enlighet med föredragandenshemställan. Folkhälsan - dess förändring och fördelning En sammanfattning avFolkhälsorapport I det följande redogörs kortfattat för vissa uppgifter iFolkhälsorapport som är relevanta i sammanhanget. I rapporten konstateras att medellivslängden har ökat med1,första hälft. Detta är en kraftigare ökning än vad somnoterats tidigare . Denna ökning anges främstbero på minskad dödlighet bland medelålders och äldre. var medellivslängdenvid födelsen för kvinnor och för män (Tabell 1, 2). Återstående medellivslängd vid födelsen, 50 årsoch , 1921-1986 25,5' 1 i 1800-1985 och 1 i några andra Dennaminskning av dödligheten har medfört att de tidigare under 1980-taletredovisade befolkningsprognoserna måste revideras. Antaletpersoner beräknas nu bli 200 000 i stället för 168 000som angavs . Ökningen av antalet personer förväntastill mer än hälften utgöras av ensamstående kvinnor. Barnadödlighetensom har varit snabbt sjunkande sjunker fortfarande.Vidare noteras en kraftig nedgång i fråga om olycksfall. Dessa har minskat med7 % mellan år 1975-1985. har trafikolyckorna halverats. Drunkningsolyckornahar minskat ännu kraftigare. I leukemi har minskningen i dödlighet varit likastor. Den minskade olycksfallsdödligheten antas i första hand vara ett resultatav en mängd olika förebyggandeåtgärder i form av miljöförbättringar i trafik och boende, ökad . Vad gäller leukemi förutsätts de positiva förändring- 1987/88:172 arnafrämst vara ett resultat av effektivare medicinska behandlingsmetoder. Dödligheten bland spädbarn (0-1 är) minskade kontinuerligtfram . Den har dock legat ganska på knappt 7promille, vilket är bland världens lägsta spädbarnsdödlighet. År 1976-1981 varandelen barn med låg födelsevikt högre för barn till socialtunderprivilegierade mödrar (definierade som ensamstående, ej högutbildade ochboende i hyresrätt) än bland mera privilegierade (samboende, boende i småhuseller bostadsrätt, högutbildade och svenska medborgare). Motsvarande siffra föröverdödligheten bland spädbarn var . Skillnadernavisade inte några tecken till att minska. I ett internationellt perspektiv har liksom Islanden mycket låg dödlighet bland barn i åldern . Dödligheten var år 1985under 0,2 per 1 000. De övriga nordiska länderna har - främst när det - något högre siffror. Även bland ungdomar i åldern har eninternationellt sett låg dödlighet. Några enstaka länder, i första hand Japanoch , ligger dock på samma nivå. Hos de unga har dödlighetenminskat år 1970-1985. Minskningstakten har varit betydligtlägre än den för barn (). av dödsfallen anges ske till följdav skador genom yttre våld och förgiftning. Därav är motorfordonsolyckoroch självmord (säkra och osäkra). Motorfordonsolyckorna som visade en sjunkandetrend för åldersgruppen och 1980- talets första år har sedanåterbörjat öka. dog 171 män i åldern i motorfordonsolyckor. Avdessa var 48 förare eller passagerare på motorcykel. I rapporten konstateras att antalet självmord inte har visat nägon klar trend vare sig till att ökaeller minska. Antalet har varierat mellan 150 och 250 . Dödligheten i åldersgruppen ligger i påungefär samma nivå som i , , och flera sydeuropeiska länder.Värt att notera är dock att dödligheten i denna åldersgrupp i , somunder låg och till och med ökade för män , nuåter har börjat sjunka för såväl män som kvinnor. Dödlighetsminskningen angesha varit särskilt uttalad bland frånskilda män, som dock fortfarande har enöverdödlighet jämfört med övriga. Dödsfall relaterade till psykiska problem, dvs. självmordoch alkoholskador, svarar för mer än en tredjedel av dödsfallen i dennaåldersgrupp. Självmord blir en relativt sett alltmer dominerande dödsorsak itakt med att dödligheten i olycksfall, alkoholskador och tumörer sjunkersamtidigt som antalet självmord är oförändrat. Dödligheten bland medelålders dvs. bland personer i åldern45-64 år, utvecklades olika för män och kvinnor. Bland män i äldersintervallet40-59 år ökade dödligheten under år 1965-1979, främst till följd av ökaddödlighet i kranskärlssjukdom och alkoholskador. Det var första gången Sverigehade en sådan ökning utan krig, epidemier eller missväxt. Ökningenvar mest uttalad i samt bland frånskilda och Bland kvinnorna har dödligheten minskatstadigt i alla civil- . Den ökning av dödligheten som observerades under1970-talet var i första hand koncentrerad till män som arbetade inomtillverkningsindustri och till de icke-förvärvsarbetande, dvs. främstarbetslösa och förtidspensionerade. För dessa grupper ökade dödlighetensamtidigt som den minskade kraftigt bland män med akademiska och tekniska ochadministrativa yrken (Tabell 3,4). Dödlighet i vissa yrkesgrupper 1966-1970 och1976-1980. Teknik, administrativt arbete, kommersiellt arbete, kontor Teknik, administrativt arbete. kommersiellt arbete, kontor -15,6 -16,4 -20,4 Relativa dödstal i vissa yrkesgrupper år1966-1970 och år 1976-1980. Direkt åldersstandardiserade värden medförvärvsarbetande män 1970 som standardpopula-tion. Index där dödligheten blandalla män 45-«4 år 1966-1970 sätts till 100. Sjömän (däck och maskin) Buss-, lokförare m.fl. , smide, gjuteriarbete Hotell och restaurang mm. Med tanke på att gruppen icke-förvärvsarbetandemedelålders män ökade i antal med är ökningen i dödlighet i denna grupp 21 Av viktatt notera är dock att det inträffat ett 1987/88:172trendbrott vad gäller dödlighetsutvecklingen för . Under1980-talet har dödligheten sålunda minskat kraftigt för båda könen i samtligacivilstånd. Sårskilt uttalad har minskningen varit bland frånskilda mån och iStockholms lån (där andelen frånskilda är särskilt hög). Minskningenkonstateras gälla för flera olika dödsorsaker. Således har dödligheten ikranskärlssjukdom bland män, som fram ökade ,därefter minskat . Minskad dödlighet i alkoholrelateradesjukdomar och slaganfall bland män har också bidragit. Även bland kvinnornahar hälften av den minskade dödligheten bestått i en minskaddödlighet i hjärt- och kärlsjukdomar. Därtill kommer också en viss minskadcancerdödlighet. Vad gäller dödlighetens förändringar mellan olika yrkesgrupperfinns inga data för perioden frän . Tillgängliga data medger alltså intenågon analys av om den sjunkande dödligheten givit minskande eller ökandeskillnader i dödligheten mellan olika grupper i befolkningen. Dödligheten bland äldre, , är jämförelsevis lågi . Liksom för medelåldersgruppen noteras dock att dödligheten blandäldre är lägre i , och . Dödligheten bland äldre människor kan konstateras haundergått intressanta förändringar . Medan dödligheten blandäldre män låg ganska , har den nu åter börjatminska . För kvinnorna har den sjunkande trend, som rått i merän , fortsatt. Dödlighetsminskningen gäller alla civilstånd. Dödlighetenbland män förefaller ha minskat i bl.a. kranskärlssjukdom,slaganfall, magsäckscancer och grovtarmscancer. Detsamma gäller för kvinnorna,där dödligheten i bröstcancer har minskat, men där dödligheten ilungcancer har ökat. Som nämnts visar folkhälsorapporten att dödligheten ikranskärlssjukdom efter många års ökning bland männen har börjat minska sedanår 1980. Trots det är kranskärlssjukdomarna dock fortfarande den vanligasteorsaken till s.k. för tidig död i vårt samhälle, dvs. dödsfall som antas kanundvikas genom förebyggande insatser. blev kranskärlssjukdomen sjukdom som i allt större utsträckning drabbade arbetare inom tillverkningsindustrin(Tabell 5). Relativ andel vårdade i sluten vård år 1981 i 15 landsting. dardiserat index där alla i Högre tjänstemän Män Kvinnor Det är inte klarlagt vad förändringarna ikranskärlssjukdomarna har sin bakgrund i. Det bedöms dock, enligt rapporten,som sannolikt att den minskade andelen rökare kan habidragit. Minskningen har varit mest uttalad bland yngre och välutbildade. Detanges att det i första hand är blodfetthalt och tobakskonsumtion som äravgörande för sjukdomsrisken. betonas dock att det under senare århar börjat stå klart att psykosociala faktorer, bl.a. arbetsmiljö ocharbetslöshet, kan ha betydelse både direkt och indirekt via dessa faktorerspåverkan på individens val av kost-och tobaksvanor. Att angripa de socialafaktorerna sägs därför vara särskilt viktigt om man vill komma åt den högaförekomsten av kranskärlssjukdom bland människor med arbetaryrken. Dödligheten i slaganfall m.m. (stroke) konstateras hasjunkit (i ), bl.a. tillföljd av förbättrad blodtryckskontroll. Det är mera osäkert om också antaletinsjuknade minskat. Som framgår av tabell 5 drabbar även denna sjukdomarbetare oftare än tjänstemän. är flertalet personer med förhöjtblodtryck under behandling. Det pekas i rapporten på att nytillkommandepreventiva insatser fortsättningsvis i första hand bör gälla icke- medikamentellametoder att förebygga förhöjt blodtryck genom minskat saltintag, minskadövervikt, ökad fysisk aktivitet och stresskontroll. Detta bl.a. för att minimerabiverkningsrisker vid läkemedelsbehandling. Vidare anges minskad tobaksrökningvara en viktig faktor för att reducera risken för slaganfall. Antalet diagnostiserade fall av cancer har under lång tidökat långsamt även när utvecklingen relateras till befolkningens ökademedelålder. Detta anses delvis bero på en förbättrad diagnostik där fler fallupptäcks men också på en verklig ökning, t.ex. genom ett stigande antal fall avlungcancer bland kvinnor och av hudmelanom. har dödligheten icancersjukdomarna, som jag tidigare nämnt, uppvisat en långsamt vikandetendens . En effektiv uppsökande verksamhet ochtidig behandling anges sannolikt ha bidragit till de senaste 20 årens minskadeförekomst av livmoderhalscancer. Ändrade kostvanor antas ha bidragit till denhalvering av magsäckscancer som skett . Lungcancer och magsäckscancer är vanligare i arbetaryrken.Cancer i bröst och grovtarm är däremot vanligare bland tjänstemän. Insatser för att reducera tobaksrökning och för att minskafettinnehållel i 23 kostenanses ha de största effekterna på cancersjukligheten. även omeffekterna av sådana förebyggande åtgärder antas bli synlig först en 1987/88:172 bit in pånästa sekel. Men dessa insatser kan - konstateras det i rapporten - på kortaresikt även ge effekter i form av en minskning av hjärt-kärlsjukdo- marna.Viktigt att notera i detta sammanhang är att såväl tobaksrökning som hög fettkonsumtionär vanligare bland människor med arbetaryrken än Psykiska problem har, enligt rapporten, stor omfattning ivårt samhälle. Uppgifter presenteras som tyder pä att av befolkningenbesväras av oro, ängslan eller ängest och en lika stor andelav sömnbesvär. Avsamtliga dödsfall är självmord. Dessa andelar anges ha legat på en ganskaoförändrad nivå . De psykiska problemen visarstarka samband med sociala förhållanden. I arbetsmiljöer präglade av jäkt ochlåg grad av självbestämmande uppger att de ha nervösa besvär. Ävensjälvmord och alkoholskador är mycket vanligare i denna typ ay yrken. Trötthetär vidare ett förhållandevis mycket vanligt symtom bland ensamstående mödrar. Insatser för att förbättra den sociala miljön i arbete ochboende samt insatser inom familjepolifiken anges således ha betydelse dels föratt främja det psykiska välbefinnandet, dels för att skapa tillfredsställandelivsbetingelser utanför institutionerna för långvarigt psykiskt sjuka. Vad gäller rörelseorganens sjukdomar konstateras att varfemte person i befolkningen har svår värk i rygg, nacke eller leder.Rörelseorganens sjukdomar har ökat sin andel av sjukfrånvaron. De uppges nusvara för av alla sjukdagar och ay alla nybeviljade förtidspensioner.Sjukfrånvaro för denna typ av besvär är tio gånger vanligare bland dem somarbetar inom tillverkningsindustri än bland sysselsatta inom administrativayrken. Insatser mot fysisk belastning samt ensidiga monotona arbetsställningaranges därför ha avgörande betydelse i det förebyggande arbetet. Men äveninsatser mot övervikt, tobak och alkohol och för regelbunden motion och bättrekost framhålls. I det svenska samhället finns mycket goda kunskaper om ocherfarenheter av att förebygga olycksfallsskador. Trots ökade risker har detunder det varit möjligt att fortlöpande minska dödligheten iolycksfall i samtliga åldersgrupper. För trafikolycksfallen har emellertiddenna minskning stagnerat . En betydande uppgång i antaletskadade och dödade har noterats under år 1982-1986, främst för bilförare menäven för motorcykelförare. I rapporten anges att en ytterligare fartbegränsningantas vara avgörande för att bryta denna utveckling. Den tidigare sjunkande trenden i antalet dödsfall iarbetsolyckor har fortsatt även . Tre fjärdedelarav alla olycksfall sker utanför arbete och trafik. Bland dessa har exempelvisfallolyckor med lårbenshalsbrott bland äldre ökat kraftigt enligt flerastudier från våra storstäder. Påtagligt många olyckor sker också i skolmiljön,särskilt under raster och under idrottsutövning. har i sitt underlag till hälsopolitiskthandlingsprogram mot rörelseorganens sjukdomar angett att regelbunden fysiskaktivitet, undvi- kändeav tobaksrökning och eventuellt också ett ökat intag av kalcium är . viktiga inslag för att förebygga lårbensbrott bland äldre. Beträffandesjukdomsmönstret kan alltså konstateras att den relativa betydelsen av olikafolksjukdomar förändras. Krankärlssjukdom, olycksfall och vissa cancersjukdomarminskar i betydelse som dödsorsaker. Därmed kommer psykisk ohälsa och besvärfrån rörelseorganen att framstå som allt viktigare folkhälsoproblem. Allergiskabesvär förefaller också att bli allt vanligare. Förändringari de hälsorisker befolkningen utsätts för har en stark inverkan påsjukdomsmönstret och dess utveckling. Särskilt betydelsefulla är de hälsoriskersom är en del av orsakssambanden bakom flera olika sjukdomar. Dessa hälsoriskerär framför allt rökning, högt fettintag i kosten och alkohol. Men också socialafaktorer som bristande sociala nätverk, bristande kontroll över arbetsmiljön,arbetslöshet etc. är viktiga sådana hälsorisker. Irapporten redovisas vissa förändringar beträffande dessa hälsorisker. Vadgäller rökningen konstateras att den, totalt sett, steg kontinueriigt underefterkrigstiden . Därefter har försäljningen avtobaksvaror minskat successivt. Konsumtionen av snus har dock fördubblatssedan slutet av och fortsätter att öka. Männenhar svarat för hela denna minskning av tobaksrökningen. Andelen rökare blandkvinnorna ökade mycket kraftigt . Därefter harrökningen minskat något även bland kvinnorna. är andelen rökare blandbägge könen strax . viss del är den minskade rökningen en effekt av att de som tidigare rökt harslutat. Tydligast har förändringen dock varit bland ungdomar bland vilka alltfärre börjar röka. minskar dock antalet rökare bland ungdomar iårskurs 9 inte längre. Irapporten konstateras att det är mycket stora skillnader i rökvanor mellangrupper som lever under olika sociala och ekonomiska omständigheter. Dessutomredovisas uppgifter som beskriver att skillnaderna mellan olika grupper ökatfrån slutet av 1970- talet. De sociala grupper som hade en hög andel rökare år1985 är de som minskat minst eller som t.o.m. har ökat (Tabell6). Andel somröker i olika grupper /85 i procent -15,3 Tjänstemän - högre och mellannivå Det angesi rapporten att de åtgärder som vidtagits i form av regler om . Skr.varningstexter på tobaksförpackningar och måttfullhet i tobaksreklam m.m. 1987/88:172 sannolikt varit bidragande till den minskning som konstaterats.Förslag fill ytterligare åtgärder presenteras i rapporten där det särskiltbetonas att insatser måste göras för att nå de sociala grupper som rökermest och som visat mindre benägenhet än andra att sluta. Om kosten konstateras att andelen fett i kosten underandra världskriget var nere i för att sedan fram till mitten av 1960-taletöka till . Därefter minskade fetthalten för att åter ökatill av kosten . Vad gäller prisförändringar år 1982-1985 konstateras attpriset på både grönsaker och spannmålsprodukter ökat kraftigare än övrigapriser. Kraftigast har ökningen varit för fisk och mejeri-produkter medan t.ex.läsk och matfett haft en relativ låg prisökningstakt. Data om skillnader i kostvanor mellan olika grupper ibefolkningen sak-, nas i stor utsträckning, bl.a. beroende på att de är svåraatt mäta på ett enkelt och tillförlitligt sätt. Några mer omfattande uppgifterom befolkningens kostvanor har inte tagits fram sedan låginkomstutredningen1968. Undersökningar av de äldres kostvanor har dock visat att så många sorti10 % hade ett näringsintag under det rekommenderade. Studier har också visatatt andelen barn som äter näringsriktig kost är betydligt högre i socialgruppI än i socialgrupp III. Alkoholkonsumtionen framhålls som ett viktigtsamhällsproblem. Det anges att det finns uppskattningar som visar attåtminstone i storstäderna av akutsjukvården kan relateras till alkohol. ökade alkoholkonsumtionen,räknat i ren alkohol, med till per invånare. Därefter harförsäljningen minskat fram till är 1984 för att sedan återigen öka något underde efterföljande åren. Försäljningen uppgick till perinvånare och till 6,0. Uppgifter redovisas som visar på ett starkt samband mellanden totala alkoholförsäljningen och dödligheten i alkoholrelaterade sjukdomar.Dödligheten har följt kurvan över den ökade försäljningen fram föratt sedan med en eftersläpning falla i takt med den minskade försäljningen. Det anges att alkoholkonsumtionen bland kvinnor ökat relafivtkraftigt och att kvinnornas dryckesmönster alltmer börjarlikna männens. har det, i varje fall bland ungdomarna,skett betydande förändringar i alkoholvanorna mellan socialgrupperna. Det årfrämst socialgrupp III som ökat sin konsumtion och socialgrupp I som minskatsin (Tabell 7). Procentuell andel högkonsumenter av alkoholbland unga och år . 1980 i riket. Hög konsumtion ärdefinierad som ren alkohol i båda studi- 1987/88' 172 Socialgrupp 1 Socialgrupp 11 Socialgrupp 111 I folkhälsorapportens avsnitt om hälsans villkorkonstateras att dödlighetsutvecklingen var problematisk,särskilt för medelålders män inom tillverkningsindustrin och bland utslagnafrän arbetsmarknaden. fanns sålunda en betydandeöverdödlighet i många arbetaryrken med låga eller inga krav på yrkesutbildning.Eftersom data om den yrkesmässiga fördelningen av dödligheten under 1980-taletinte finns tillgångliga konstateras att det f.n. inte går att säga hurutvecklingen varit . Arbetargruppernassituation har emellertid relativt sett försämrats när det gäller vissalevnadsförhållanden som är av särskild betydelse för hälsan, bl.a. rökning.Även hög fettkonsumtion, övervikt och låg fysisk aktivitet är också vanligarebland arbetare: ån bland tjänstemän. Det betonas att dessa förhållanden ökarsannolikheten för att vi kommer att fä en ökning av desociala skillnaderna i sjuklighet och dödlighet. Enligt rapporten finnssåledes vissa data som tyder på att vi, tvärtemot mål om minskadojämlikhet i ohälsans fördelning, kommer att få en ökning om man ser tillförhållandena mellan olika yrkesgrupper. Biltrafikensutsläpp av kväveoxider och kolväten, läckaget av konstgödsel i jordbruket tillomgivande vatten, avfallshanteringen, utsläppen av tungmetaller och dioxineranförs som exempel på allvarliga miljöproblem, där effekterna synstydligare inaturen än på människornas sjukdomsmönster. I rapporten anges attdessa miljöproblem dock kan ge allvarliga effekter på befolkningens hälsa. 1rapporten behandlas också översiktigt HIV-infektionen och sjukdomstillståndetAIDS. Därvid redovisas pågående samhällsinsatser för att begränsasmittspridningen samt minska fördomar och vanföreställningar kring smittan isyfte att motverka omotiverad ångest och rädsla. Enligt erfarenheter frånandra länder, bl.a. , drabbar HIV-infektionen och AIDS utsattabefolkningsgrupper i betydligt högre grad än grupper med goda sociala villkor. Sammanfattningsvisvisar rapporten att hälsotillståndet i befolkningen som helhet utvecklaspositivt. Vissa grupper av industriarbetare och utslagna släpar dock efter iutvecklingen. Detta anges kunna leda till ökade sociala klyftor i ohälsansfördelning. I rapporten framhålls därför att kraven ökar på insatser inom olikasamhällssektorer mot hälsorisker i miljö och levnadsvanor bland utsattagrupper. Skrivelsens huvudsakligainnehåll..................... 1 1987/88:172 Utdragur protokoll vid regeringssammanträde . . 2 1 Inledning..................................................... 2 1.1 Bakgrund............................................. ...... 2 1.2 De hälsopolitiska målen........................... 3 1.3 Uppdraget att utarbeta enfolkhälsorapport 4 2 Folkhälsorapport ................................... 4 3 Hälsopolitiska initiativ.................................... 6 4 Folkhälsopolitik i utveckling. 4.1 Allmänt................................................ 9 4.2 Behov av beslutsunderlag........................ 11 4.3 Inriktningen av det hälsopolitiskaarbetet... ..... 13 5 Rådgivande hälsopolitisk grupp - Folkhälsogrupp. 6 Hemställan.................................................. 18 7 Beslut......................................................... .... 18 Bilaga1 Folkhälsan - dess förändring och fördelning. 1 Dödlighetsutvecklingen.................................. 19 TabeU1 Återstående medellivslängd 1921-1986. Tabell2 Medellivslängd i och andra länder 19 TabeU3 Dödlighet i vissa yrkesgrupper............. 21 Tabell4 Relativa dödstal i vissa yrkesgrupper.... 21 2 Sjukdomsmönstretsförändringar .................... 22 TabeU5 Relativ andel vårdade i sluten vård...... .... 23 3 Vissahälsorisker....... ................................ 25 TabeU6 Andel som röker ................... 25 TabeU7 Procentuell andel högkonsumenter av alkohol bland