prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — Beträffandeförsamlingskyrkorna skulle, enligl nämndens uppfattning, exempelvis enbyggnadshylta av den modell som håller på atl inrättas pä vara en sådanfrivillig uppgift, som alla församlingar har etl gemensamt intresse av ochdärför kunna ligga inom sliftssam-fällighets kompetensområde. Byggnadshyttan,som bedriver byggnadsverksamhet, blir nämligen också centrum för forskning ochutbildning i gamla hanlverksmeloder. Denna lyp av gemensamma frivilligaintressefrågor går väl in i den uppbyggda kompetensmodellen förstiftssamfällighet. Uppfattningen delas av församlings- ochpastoratsförbund, i , och stiftsnämndeni saml stiflsrådet i . centralstyrelses och församlings- och pastoratsförbundupplyser att från stora kyrkliga samfälligheter riktas kritik mot all samfällighelenföresläs själv ha rätt besluta om elt utvidgande av dess kompetensområde. Den utvidgade stiflssamfälligheten föreslås själv bestämmasitt kompetensområde. Samfällighetens beslul inskränker i vissa fallförsamlingarnas och pastoratens kompelens. Motiveringen är bland annal altsliflssamfälligheten ska kunna överta ekonomiskt betungande angelägenheter.Som exempel nämns underhåll av kyrkorna i stiftet. Till detta ställer vi osshelt avvisande. Ekonomiskt betungande angelägenheter bör i första hand lösasgenom pastoratsregleringar och samfällighetsbildningar. Dessa åtgärder torde geerforderliga ekonomiska resurser. Vad gäller del exempel som nämnts iutredningen förutsätts del ju också vara möjligl med bidrag fill visstunderhåll (se 10.2.6). Vad avser de exempel på verksamhel som anges på sidan 99finner vi inget atl invända. I den mån sådan verksamhet redan bedrivs ienskilda församlingars regi är del viktigt att samråd och samarbete kommer tillstånd. Den utvidgade sliflssamfälligheten bör därför inte få bestämma sinkompelens på sådanl sätt att församlingars eller pastoralssamfällighelerskompelens inskränks utan dessas medgivande. kyrkliga samfällighet, med instämmande av UmeåkyrkUga samfällighet, har inget emot de föreslagna obligatoriska uppgifterna: Däremot lar vi bestämt avstånd från utredningens förslagbelräffande stiftssamfällighelens möjlighet atl besluta om utvidgning av verksamhelenlill alt omfatta andra ekonomiska angelägenheter. Härvidlag anser vi attfrivillighelen skall gälla , dvs. inget obligatorium utan valfrihet för församlingarnaoch samfälligheterna i stiftssamfälligheten atl dellaga eller icke deltaga. Pådenna punkl vänder vi oss bestämt mot utredningens förslag. De aktiviteter somidag ryms inom sliftstingets verksamhet bör även i fortsättningen vara avfrivillig karaktär innebärande bl. a. att varje församling eller samfällighetskall ha möjlighet all styra sin verksamhel och därmed sina kostnader även idetta avseende. Däremot är kyrkonämnden betydligt mer tveksam lill atl gestiftssamfällig heten möjlighel all ta hand om andra uppgifter. Den obligatoriska uppgif- 34 len atl"främja församlingslivets ulveckling" avstyrks därför. nämnden föreslår i stället atl mer specificerade uppgifteranges utifrån de nuvarande stiflstingens uppgifter. vill pekapä risken att de ekonomiskt stora enheterna i stiftet påläggs kostnader avde små enheterna genommajoritetsbeslut i stiftssamfällighelens fullmäktige. kan minskas genom klart avgränsade ansvarsuppgifter ochändrade regler för valtill stiftsfullmäktige. Del är församlingsdelegerades uppfattning alt"stordrift" på sfiftsplanet i i alltför hög grad kommer atlavlägsna pastoraten från beslutsprocesserna. En genom frivilliga åtagandenutbyggd stiftssamfällighet i vårt stift skulle sannolikt bli en nära nogmastodonlisk organisation. Församlingsdelegerade anser därför allstiftssamfällighelens uppgifter skall noggrant preciseras så att kompetensenmellan församlingarna och stiflssamfällighelen klarläggs. I vart fall börsliftssamfällighetens uppgifter i huvudsak begränsas till de i sluiförslagetsåsom obligatoriska preciserade församlingsangelägenheterna inomkompetensområdet. 1 övrigt torde kyrkliga samfällighet i sinnuvarande form utgöra en samverkansform för bl. a förslag om framkomliga vägarför bättre hushållning. G. Minoritetsskydd vid beslut om utvidgad kompetens Förslaget tillstyrks av , iGöteborgs och län, i , svenska kyrkanscentralstyrelse (med en majoritet av tillfrågade kyrkokommuner). Del avstyrks av kammarrätten i , domkapitlen iUppsala och , kyrkokamerala förening och församlingsdelegerade. /och församlings- och pastoratsförbundvisar båda pä en oklarhet: Förslaget om minoritetsskydd i samband med all förslagväckes i stiftsfullmäktige har fått olika tolkningar i den allmännamotiveringen (del 1, sid 100) och i specialmötiveringen (del 2, sid 99). Enöversyn av skrivningarna är önskvärd. i , sorn i likhet med iUppsala anser atl minoriletsskyddel är för svagt, anför: Eftersom utvidgning av sfiflssamfällighetenskompetensområde kan be slutas avse även sådana frågor, att utvidgningen "kan innebära en motsvarande inskränkning av församlingarnas kompelens" och därmed en verksamhet med ev. särskilda Qänsler och särskilda investeringar hos församling, kan utvidgningen enligt få för de mindre lokala enheterna mycket genomgripande konsekvenser. Särskilt gäller domkapit lets invändning, om flerpastoratssamfällighet sköter motsvarande uppgif ter och alltså skall ändras eller upplösas vid beslut om stiftssamfällighelens 35 utvidgning och framför allt där motståndet molutvidgningen finns. 1987/88:31 vidare stiftssamfällighet särskill inomulvidgningskompetensområdet är avsett atl vara etl serviceorgan, anserdomkapitlet all regleringen av beslutsfattandet inte är tillfredsställande ochanser att förfarandet inte är förenligt med den i belänkandet genomgående ochockså i della avsnitt betonade principen om frivillighet i där förekommandeolika samverkansformer. föreslår, atl utvidgning generellt skallbeslutas med 5/6 majoritet, i vart fall såvitt avser uppgifter som förereformen inte åvilat sliflstinget. Kommilléns förslag i fråga om stiftsfullmäktige sombeslutande organ i stiftssamfälligheten tillstyrks av alla som yttrat sigdäröver utom vad beträffar valet, där nio av de Qugoen remissinslanserna, sombehandlat ämnet, är kritiska. Följande remissinstanser invänder av olika skäl motkonlraklsprosleris roll som förrättare av stiftsfullmäktigeyal, dock utan altta ställning mol förslaget. Man mäste räkna med all valsedlar från politiska partieroch olika grupper, inom kyrkan liksom proportionell valmetod kommer till användning,besvär kan anföras över valet, vilket samrnanlaget innebär elt icke oväsentligtmerarbete för kontraktsprostarna. Val av sfiftsfullmäktige föresläs ske kontraklsvis. Detblir noggrant reglerat och arbetet med alt genomföra valen kan inte jämförasmed kontraktsprostarnas nuvarande befattning med stiftstingsvalen, vilkaenligt uppgift är ofullständigt reglerade. Med domkapillels kännedom om arbetetmed kyrkomötesvalen redan i del inledande skedet avseende elektorsval inseslätt att en inte föraktlig lilläggsuppgift läggs på kontraktsprostarna, sominte genom någon slallig reglering tilldelas andra medel för kostnadstäckningav havda utgifter än porlokoslnader. För genomförande av valen i dess helhetfordras skrivhjälp, material etc frånsett prostens egen arbetsinsats. Enreform som förulsälter oförändrad kostnadsram, faslän nya reglerade uppgiftertillkommer, är orealistisk. Medel för arvodering av prostarna och förkoslnadsräckning saknas och måsle anvisas för ändamålet. Vad avser ordningen för utseende av stiftsfullmäktige hardomkapitlet inte några bärande invändningar. finner del dockmycket olyckligt all kontraktsprostarna här fär en roll som myndighel.Enligl mening bör det ankomma,på stiftsstyrelsen ellerdomkapitlet att utse Det kan myckel väl bli prosten men prostensroll skulle upphöra i och med översändande av protokoll över valettill stiftsstyrelsen/ 36 1987/88: 31 Sliflssamfälligheten är en kyrklig kommun. Alt belastakontraktsprosten med uppgifter i valproceduren till beslutsorganet i denna ärprincipiellt fel. Funktionerna att kalla lill valsammanträde bör åläggas enförtroendevald, förslagsvis kyrkofullmäktiges ordförande i den största kyrkligakommunen inom kontraktet. Domkapdlet I påpekar: Valet kommer atl ske under stark lidspress eftersomnyvalda kyrkofullmäktige eller kyrkoråd föreslås välja elektorer ochmandatperioden börjar I januari året då kyrkofullmäktigevalen äglrum. Ledamöter i sliflsstyrelsen och andra nämnder skall ju väljas snarastefter valperiodens början. Frågan om direkta val till såväl kyrkomöte somstiftsfullmäktige bör skyndsamt utredas. i , som i huvudsak inte har nägotemol förslaget, befarar ocksä all tiden all genomföra valen är otillräcklig: Tidsplanen för val av stiftsfullmäktige förefallerbräcklig. Vid kyrkofullmäkfigeval var röstsammanräkningen i en delfall inle avslutad . Det finns följaktligen storrisk att tidsschemat inte kan hållas. En annan olägenhet med del pressadelidsschemat är all nyvalda kyrkofullmäktige kan tvingas all sammanträda tvågånger före mandatperiodens början eftersom del ofta inle torde vara möjliglalt klara kandidalnomineringarna lill de val som enligt LFKSskall förrättas före december månads utgäng. Författningsförslaget förutsätterså vilt vi kan se alt nyvalda stiftsfullmäktige sammankallas enligl regeln i 2kap 8 § LFKS. Eftersom stiftsfullmäktige väljs i ell stort antal valkretsar ärdet inte utan vidare klart vem som är ålderspresidenl och skall svara försammankallandet är 1992 och . Svårigheten accentueras av tidsknappheten.En utväg kan vara all låta stiftsstyrelsen sammankalla de nyvaldastiftsfullmäktige. Pastoraten - inle kontrakten - borde vara valkretsarenligt förslag av i , stiftsråden i och Västeråsstift samt kyrkokamerala förening. kyrkokamerala företung anser vidare i enlighetmed delta förslag att intervallen för pastoralens elektorsanlal bör ändras. Sålunda bör ell pastorat med högst 3000 röstberättigadekyrkomedlemmar utse 1 elektor, med ytterligare elektorer för vatje påbörjat 3OOO-tal medlemmar. Någon övre gräns för anlal elektorer har vi inte ansetterforderlig att införa. i saml domkapdlet iStockholm, medinstämmande av stiftsrådet i föreslår all, stiftsfullmäktigeval skall ge nomföras på samma sätt som val till kyrkomötet. Domkapdlet i Prop. 1987/88: 31 I avvaktan på resultatet av folkstyrelsekommitténsutredning om direkta kyrkliga val föreslår , all stiftsfullmäktigeefter mönster från kyrkomötesvalen ulses genom indirekta val med stiften somvalkretsar och pastoraten som valdistrikt, där elektorerna utses. Genom atlvalen till stiftsfullmäktige och kyrkomötet då kan samordnas lill etl och sammavallillfälle uppkommer belydande fördelar ur såväl lids- som framföralltkostnadssynpunkt. Föreslaget sätl all ulse stiftsfullmäktige sätter dendemokratiska principen ur spel, då den gynnar småförsamlingarna och dessutomsätter ell lak när det gäller antalet elektorer för val av stiftsfullmäktigeför storförsamlingarna. vill därför föreslå atl för val tillstiftsfullmäktige får lagen om val lill kyrkomötet vara vägledande såväl vadgäller alt stiftet skall vara endasl en valkrets som vad gäller anlalelelektorer från församlingar av olika slorlek. saml församlings- ochpastoratsförbund har i fråga om valsätt och elektorsberäkning sammanfattat opinionslägelbland de av dem hörda kyrkliga kommunerna sä här: De slora respektive små kyrkliga kommunerna hyserömsesidiga farhågor för den motsatta gruppens eventuella överrepresentation. Sliflsfullmäkliges funktion i förhållande till de kyrkligakommunernas samverkan inom berörskort av stiflsrådet i : Förslaget pä stiftsplanet innebär en i lag regleraddemokratiskt uppbyggd organisation. Vi ser stiflssamfälligheten som ettinstrument för församlingarna. Därför upplever vi det som viktigt all bara haen sådan organisation inom stiftet. För vårt stift menar vi därför attstiftsfullmäktige myckel väl kan vara stiftsavdelning inom Svenska kyrkansförsamlings-och pastoralsförbund och att vissa uppgifter skulle kunna fullgörasav sliflsstyrelsen eller särskill tillsall nämnd. i lar upp benämningen avsliftssamfällighetens beslutande organ. Stiftsfullmäktige är det beslutande organet i den nyasliflssamfälligheten. Stiftsrådel anser dock alt del inarbetade begreppetStiflsfing är atl förorda och detta begrepp bör även komma lill uttryck i denföreslagna lagregleringen av organisationen. I. Stiftsstyrelse och övriga nämnder Ungefär tre fjärdedelar av de remissinstanser som yttratsig över kommil léns förslag har helt tillstyrkt del. De övrigas invändningar rör främsl ,o biskopens och domprostens ställning i sfiflsstyrdsen. 1987/88: 31 En fråga med många aspekter är ordförandeskapet i denföreslagna sliflsslyrelsen. Kyrkokommilléns förslag på denna punkt innebär entydlig markering av biskopens samlade ledarskap och stiftskyrkans relativasjälvständighet. Ur strategisk synpunkt är della en myckel värdefull förstärkningav stiftsarbelel. Principiellt harmonierar ordningen väl med Svenska kyrkansepiskopala struktur. Kyrkopoliliskt motverkar en sådan reform de iblandpåtalade negativa effekterna av kyrkomötesreform - kon-gregationalismenoch den polifisering. Centralstyrelsen som enligl 9 § lagen (1982:942) omsvenska kyrkan har ärkebiskopen som självskriven ordförande tillstyrkerkommitténs förslag på denna punkl. En klar majoiitet av församlingarna delarockså kommitténs uppfattning. Domkapdlet i Vä.xjö och stiftsrådet i stift, som iprincip tillstyrkt förslaget, föreslår all biskopens ersällare som ledamot,domprosten, med yttranderätt skall äga della i stiftsstyrelsens sammanträden.Stiftsrådet vill alt detsamma skall gälla ävenstiflssekreleraren/kyrkojuristen, när sådana ärenden förekommer, som erfordrardennes kompelens. Domprosten bör knytas fastare lill stiftsstyrelsen än vadutredningen föreslär. Domprosten bör vara självskriven vice ordförande och vidförfall för biskopen således ordförande i stiftsstyrelsen. Med detta får man enenhetlig sfiftsledning. En enhetlig stiftsledning med biskop och domprosttorde även ha en lugnande inverkan på eventuella politiska skiljelinjer ochäven dito ambitioner. församlings- och pastoratsförbundavstyrker förslaget all biskopen skall vara självskriven ordförande. Biskopens självskrivna ledamolskap i sliflsslyrelsenbehöver inle ifrågasättas. Den dubbla ansvarsprincipen i ,prästerlig ämbetsförvaltning och folkligt förankrad självstyrelse, måsleenligt förbundels uppfattning manifesteras på stiftsplanet på samma sätt som pålokalplanet. Principen är hävdvunnen i . Kommitlén redovisar i sina huvuddrag den tidigare fördadiskussionen om kyrkoherdens självskrivna ledamolskap i kyrkorådet. Dellaledamolskap ifrågasattes men skälen härför vägde slutligen över. Dessa skälräckte dock inle alt också motivera ett självskrivet ordförandeskap. Denna diskussionhar legal lill grund vid en bedömning av biskopens ställning i stiftsstyrelsen.Förbundet kan dock inle finna all de anförda argumenten för etl självskrivetordförandeskap för den prästerlige ledamoten får större tyngd på stiftsplanet. Den symbolik och markering av stiftsledningens enhetlighetsom kommitlén knyter lill del självskrivna ordförandeskapet - som endaargument kan enligl förbundet lika vä! appliceras på det självskrivnaledamotskapel. Biskopen ulgör även i egenskap av självskriven ledamol"den faktiska länken mellan domkapitel och stiftsstyrelse". Lärofrågor och prästerlig ämbetsförvaltning skall allQämthandläggas av domkapitlet.Där är etl självskrivet ordförandeskap för biskopen både Prop. 1987/88:31symboliskt och motiverat. Med hänvisning lill del anförda kan förbundet inle biträdakommitténs förslag om självskrivet ordförandeskap i stiftsstyrelsen. Biskopenbör naturiigtvis kunna väljas lill ordförande. Häri instämmer stiftsråden i öch Stockholmsstift samt kyrkokamerala förening. Stiftsrådel i stift anför vidare: delar naturligtvis synsättet att det ärangelägel med leologisk kompelens, framför allt i sliflsstyrelsen. Den kommer -trots fördelningen av uppgifter mellan domkapitel och stiftsstyrelse - atlhandha frågor som är centrala för kyrkans gärning. Vi menar, att del inte ärtillräckligt med en förhoppning om all stiftsstyrelsen får en sådansammansättning atl den telogiska kompetensen tillgodoses. Den s. k. dubblaansvarslinjen måste stärkas på elt konkret sätt i stiftsstyrelsen. Enligtförslaget är biskopen i stiftsstyrelsen den ende företrädaren för denansvarslinje som brukar kallas "den präsleriigaämbetsförvaltningen". Man skulle kunna länka sig atl i lagtexten tillfogaalt ett visst antal av stiftsstyrelsens ledamöter skall vara , präster. Så ärstiftsrådels i stift stadgar utformade. Samlidigl vill stiftsrådelinte lagfästa den kategorivisa representationen i den framtida sliflsslyrelsen.Stiftsrådel uppfattar den präsleriiga representationen som myckel väsentlig,såväl i del nuvarande stiftsrådels som i den framtida sliftsslyrelsens arbete.För alt värna om detta finner vi det angeläget atl det i lagens omstiflsslyrelse förarbeten kraftigt markeras att präster förutsattes väljaslill ledamöter av stiftsstyrelsen och få en god representation i denna. Domkapdlet I föreslår att stiftssamfällighelensverkslällande nämnd skall kallas "stiftsräd": anser olämplig.Del är av konli-nuilelsskäl inle riktigt alt kalla detta sliftssamfällighetensorgan sfiflsslyrelse, eftersom del finns tre styrelser på stiftsnivå ochenligt förslaget kommer all vara minst två. Den föreslagna stiftsstyrelsen blirju ingalunda i alla hänseenden stiftsstyrelse. Enligt 'uppfattningskulle beteckningen stiftsräd i brist på bättre kunna appliceras. Motiv härförär all flertalet av nuvarande stiflsråds uppgifter kommer all övertas av dettaorgan. föreslär därför den benämningen. J. Stiftssamfälligheternas arkivvård Domkapitlens och stiflsnämnernas arkiv skall avslutas ochsom upphörda myndigheter levereras till landsarkiv. Någol reellt förslag till hur stiftssamfälligheternasarkivvård skall regle ras ger inte kommittén. De lokala kyrkokommunala organens arkivvård regleras redan tidigare av allmänna arkivsladgan, som anger alt de kyrko kommunala organens arkivhandlingar skall betraktas som statsmyndig heters arkivhandlingar. Förslaget lill ny lag om församling och samfällighel anger atl detla skall bestå även efter omorganisationen. anser, alt även stiflssamfälligheternas arkiv skall regleras av allmänna arkivstad- gan.Della är den bästa lösningen, om man ocksä betänker att den statliga Prop.1987/88: 31 förvaltningsmyndighetens, dvs. domkapitlens, arkivvård regleras.avallmänna arkivstadgan. Delta är också sä myckel angelägnare som stiftssamfälligheteroch domkapitel skall ha gemensam kanslifunktion genom stiftskansliet. löpande utredningstexten finns inget nämnt om arkiv över huvudtaget. Iförslaget lill lagtext för ovannämnda lag om församlingar och kyrkligasamfälligheter finns endasl följande passus "Sfiftsfullmäktige får förvaraprotokoll och andra arkivhandlingar på annat sätt än i kyrkoarkiv, omregeringen eller annan myndighet regeringen bestämmer beslutar sä". För dei stiftssamfälligheterna ingående kyrkokommunla organen har denna lagtextingen relevans. Det kan aldrig blir fråga om all förvara de kyrkokommunalastiftsorganens arkivhandlingar i lokala kyrkoarkiv. Denna del av lagtextenförefaller atl slentrianmässigt ha tagils över från lagtexten gällandekyrkliga samfälligheter lag om församlingsstyrelse. Med nuvarandelydelse av lagtexten kommer det statliga arkivhandlingar och dekyrkokommunala stiftssamfälligheternas arkivhandlingar atl förvarastillsammans i stiftskansliet, vilket är hell oacceptabelt frånarkivvårdssynpunkt. Det är dessutom myckel angeläget atl stiflssamfälligheternasarkivvård regleras, ty deras arkiv kommer alt ulgöra ett viktigtforskningsmaterial, eftersom de övertar sfiflsnämndernas funktion. Riksarkivetföreslär därför att lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheterkompletteias med ett särskill avsnitt, som reglerar samtliga kyrkokommunalaorgans arkivvård. Av delta skall framgå, att samtliga kyrkokommunala organsarkivvård regleras av allmänna arkivsladgan. I ell längre perspektiv kan denarkivlag, som kan komma fill stånd, reglera även de kyrkokommunala organensarkivvård. Kommitténföreslär att de icke-lertiloriella församlingarna 'cke skall ingå i deobligatoriska sliflssamfällighelerna. Vad beträffar vore delytterst säreget om inte den Finska och samt Hovförsamlingenskulle vara en naturlig och väl integrerad del av stiftets arbete. Förslagettillskapar en samfällighet på stiftsplanet men utesluter de icketerritoriellaförsamlingarna frän dem. För hovförsamlingens del är det möjligen inte mycketatt säga härom, framför allt därför att rekryteringen till den sker inom en såpass sluten krets. Annorlunda ställer del sig länkbart för de fyra övrigaicke-territoriella församlingarna inom vilka församlingsverksamheten har merapåtagliga likheter med den som bedrivs i de vanliga församlingarna. Dessa fyraförsamlingar lyder vidare under domkapitlen och har därigenom varit ställdaunder dessas inseende också när det gäller församlingsverksamheten. Stiflsrådetmenar alt alla församlingar i skall ingå i stifts samfälligheten, även de icke-territoriella. Naturligtvis är stiflsrådet med- 41 vetet om de juridiska och historiska skälen till attFinska, Tyska och Prop. 1987/88:31 Hovförsamlingen föreslås stå utanförstiftssamfälligheten. Vi menar dock att del är otänkbart atl dessa inte skalltillhöra en gemenskap i stiflssammanhang. Samtal med företrädare för Finskaförsamlingen stärker den uppfattningen, särskill som stiflssamfällighelen skallha ansvaret för det finska arbetet i hela stiftet. Då är en förutsättning allockså ingår i stiflssamfällighelen. I de kyrkliga livets alla praktiska och andliga frågorbetraktar vi tillhörigheten till som den naturligaförulsällningen för vär existens som församling inom . Dennuvarande ordningen bör bibehållas, endasl frägor som berör församlingenslagliga status liksom frågor som hänger samman med vär rätt all kallaförsamligens kyrkoherde från den i (EKD), skallinle behandlas på sfiflsnivå ulan av . Eftersom det är stiftssamfälligheten som kommer att haansvaret för den andliga vården vid militära förband anser överbefälhavaren attKarlskrona Amiralitetsförsamling bör ingå i stiflssamfällighelen eftersomförsamlingen förutsätts svara för den andliga vården vid militära förband i . Då förslaget således genomgående är uppbyggt päterritoriell indelning framgär inle helt klart de icke-territoriellaförsamlingarnas framlida ställning i den kyrkliga gemenskapen. Det hade varitvärdefullt om i sluiförslaget någon form av sammanfattning över dessaförsamlingars ställning redovisats. Vi är vidare medvetna om atl de icke-territoriellaförsamlingarna lill stor del utgörs av enheter som ej har eller bör ha alllförstark knylning lill svenskt stift. Delta förhållande synes ha präglatutredningens förslag. Amiralitetsförsamlingen utgör dock en icke-territoriellenhet med fastare knytning till stiftet och bör rimligen ges möjlighet attverka på bästa sätt för all kanske bli ell lyckat exempel för framlidaförsamlingsformer. Av de uppgifter som ålägges stiflssamfällighel finnesmånga som känns väsentliga för just vår församling. Vi har förståelse för atlexempelvis andlig vård vid militära förband och sjukhus kan erfordra en någolförändrad organisation även om det för vår del fungerar bra med nuvarande. Då även för vår församling dessa uppgifter ärväsentliga kan det ej vara lämpligl all ställas utanför den gemenskap som enstiftssamfällighet kommer alt utgöra. Vi föreslår därför alt även icke-territoriellaförsamlingar skall beredas möjlighet lill frivilligt dellagande isliftssamfällighel eller all dellaga i de delar som berör deras verksamhel. Domkapitel (7.2.3) Ett stort anlal remissinstanser har yttrat sig överkommitténs förslag alt domkapitlen skall bestå som statligaförvaltningsmyndigheter men med sitt 42 ansvarsområde begränsatlill atl avse i huvudsak frågor rörande kyrkans Prop. 1987/88: 31 lära ochprästernas ämbetsförvaltning. Avde 44 remissinstanser som uttalat sig om förslaget tillstyrker 25 och avstyrker19.