prop · GB0366 · 1987-12-31 00:00:00 — (in for Europé) syftar till attmodernisera tillverkningsindustrin genom grundläggande teknisk forskning påområden som laserteknik, nya material, nya provningsmetoder, CAD/(datorstödd design resp, tillverkning) och matematiska modeller,membranteknik, katalys- och partikelteknik m,m. Material-öch rämaterialforskningen är en annan viktig sektor för modernisering avtillverkningsindustrin framför allt med tanke på Gemenskapens stora beroende avimport av råmaterial. Det avancerade materialforskningsprogrammet forskning inom områdena metalliska material och keramer. Forskningeninom råmaterial (mineraler), sekundära råmaterial(återanvändning av icke-järnhaltiga metaller resp, avfall) och trä Prop,1987/88:66 som förnyelsebart material. Ett program för förbättrade mätmetoder och referensmaterialingår också, 4, Exploatering och användning av biologiska resurser Tyngdpunkten ligger på utveckling av den lantbruksindustriella sektorn och på nyskapande inom de kemiska och farmaceutiskaområdena, Energiprogrammet omfattar tre områden, nämligen fission,fusion och icke-nukleär energi. Fissions-programmet ägnar sig främst åtreaktorsäkerhet, hantering av radioaktivt avfall och säker förvaring avklyvbart material. Fusionsprogrammet tillhör de mest prioriterade områdena.Anledningen härtill är att fusionsenergin bedöms ha potentiellt storamöjligheter att erbjuda en energikälla pä sikt. Programmet icke-nukleär energi består av nio underprogramsom täcker dels utvecklingen av förnyelsebara energikällor (solenergi,biomassa, vind, jordvärme), dels rationellt utnyttjande av energi, 6, Vetenskap och teknik för utveckling Programmet syftar till att stimulera forskning både imedlemsländerna och i för att lösa försörjnings- och hälsoproblem (tropiskmedicin och AIDS) och till att stärka forskningspotential, 7, Exploatering av havsbotten och användning av marinaresurser Forskningen syftar till att öka kunskapen om och förståelsen av de euro peiska kust- och territorialvattnen. Programmet skall även bredda den ve tenskapliga basen för vattnets utforskning, skötsel och skydd. På det marinteknologiska området är avsikten att utvecklanya instrument och ny utrustning som sensorer, mätbojar, över- och undervattensfarkoster,m,m. Forskningen skall också ägna sig åt fisketillgångarna,fångstteknik och havsodling, 8, Utveckling av FoU-samarbetet i Programmet omfattar dels det tidigare s,k,stimulansprogrammet numera benämnt SCIENCE, som syftar till att ökaforskarrörligheten över nationsgränserna, dels insatser för att effektiviserautnyttjandet av forskningsanläggningar och laboratorier. Här ingår också FAST-programmet (Forecasting and Assessmentin Science and Technology) som syftar till att analysera de långsiktiga konsekvensernaav förändringar pä FoU-området som stöd för framtida planering ochprioriteringar. Här ingår också ett program för att underlätta attresultaten från Gemenskapens forskning kommer till användning i industrin. Svenskt .samarbete med EG på FoU-området deltar i EG:s fusionsforskningsprogram genom ettsamarbetsavtal med Euratom, Dessutom har ingått samarbetsavtalmed EG på om- 81 rådena avfallsåtervinning, träforskning samt hälso- ochsjukvård, 6 1987/88. Sverigeavser att genom medicinska forskningsrådet IMFR delta i EG:s Prop,1987/88:66 program mot AIDS och i delar av det nya cancerforskningsprogrammetinom EG, följer EG:s aktionsprogram mot cancer genom observatörer ochför närvarande bereds frågan om svensk anslutning till den beslutadecancerinformationen inom EG, deltar också i vissa FoU-projekt inom EG:smiljöprogram. Samarbetsavtal som ger svenska institutioner och företagmöjlighet att delta i projekt inom programmet för avancerade material, EURAM,är nära att undertecknas, EG:s industriinriktade forskningsprogram, ESPRIT, RACE ochBRITE m,fl,, har varit stängda för deltagare utanför , Öppningarmot icke är emellertid på väg. Bakgrunden till denna förändradeattityd inom EG kan hänföras till ministermötet i meddeltagare från både EG och EFTA, Den deklaration som utfärdades efter mötetfastslår vikten av att bygga upp ett dynamiskt område i omfattandesåväl EG- som EFTA-länderna, Länderna i har kommit till insikten attsamarbete inom forskningen är en absolut nödvändighet som motvikt till defrämsta konkurrenterna och , Dessutom finns det redan ett etableratindustriellt samarbete mellan företag i och EFTA, Detta har bl,a, leU rill.aU deltagande på projektnivå iESPRIT, RACE och m,fl, nu medges för företag och institutioner frånSverige och andra EFTA-länder, Möjligheten till fullt deltagande i dessaprogram är ännu stängd. Den positivare inställningen har också lett till att EGunder är 1986 tecknade ramavtal om tekniskt och vetenskapligt samarbete medSverige, , , och , Ramavtalen innebär emellertid inte att EFTA-ländernaautomatiskt får rätt att ingå i EG:s forskningsprogram, ej heller innebäravtalen att EFTA-länderna skall bidra till EG:s forskningsbudget, EFTA-ländernablir därför inte fullvärdiga medlemmar i delprogrammen eller isärskilda projekt, och finansieringen får lösas från fall till fall medutgångspunkt från berörda parters intressen, ramavtal med EG på FoU-området erbjuder tillfälleatt utbyta åsikter om det framtida samarbetet. En gemensam forskningskommittéhar filisatts och har träffats två gånger. Ett första möte ägde rum i juli 1986och ett andra , Kommittén kommer att träffas regelbundet 1-2gånger för att bl,a, diskutera hur projekt skall koordineras ochetableras m,m. Här finns möjligheter att påskynda det svenska inträdet i olika EG-programoch göra EG medvetet om svenska företags och forskningsinstitutioners intressenoch kapacitet på olika områden. En utgångspunkt för svensk medverkan i internationelltforsknings- och ut vecklingssamarbete har varit att ansvaret för att säkerställa en ändamålsenlig orientering hos den svenska forskningen i första hand faller på forskarna själva. De hänsyn som därigenom ligger till grund för bedöm- °2 ningen är främst inomvetenskapliga. punkterhar t.ex, varit av stor betydelse för svensk medverkan i de naturve- Prop,1987/88:66 tenskapliga grundforskningsprogrammen och i COST-projekten, Principen att forskningssamarbete skall ske utifrånvetenskapliga grunder och att initiativen skall komma från forskarna själva böräven fortsättningsvis vara vägledande för det internationella samarbetet. Attenbart tillämpa denna princip skulle emellertid kunna leda till att påsikt isoleras från viktigt internationellt samarbete såsom det västeuropeiska.Avsteg från huvudprincipen kan alltså vara motiverade, men inte heller i sådanafall får man göra avkall på de vetenskapliga kvalitetskraven. Den kommer även fortsättningsvis attsträva efter att stärka FoU-samarbetet med , ärsamarbetet med EG av särskilt intresse. Betydande resurser satsas nu inom EG på forskning ochutveckling inom ett antal högintressanta teknikområden. Resultaten av denna FoU-verksam-hetkommer att påverka industrins utveckling inte bara inom EG:s gränser utan ihela , Det gäller t,ex, de koncept och standarder som informationsteknologi-och telekommunikationsprogrammen leder till, vilka i hög grad påverkar densvenska industrin. Det är av största vikt att svenska forskare och svenskindustri ges möjlighet att delta i EG:s FoU-program; dels för att dra nytta avde resultat som kommer fram, dels för att kunna vara med och påverkautvecklingen, inte minst vad gäller framtida standardisering. När nu EG öppnardörren till sina industristrategiska FoU-program, bör svenska företag och institutioneri sin tur utnyttja möjligheterna att medverka i dem. Regeringen har sörjt för att det inom ramen förexisterande system för FoU-stöd finns visst utrymme för stöd åt ökat europeisktsamarbete. Finansieringen av europeiskt FoU-samarbete sker i de flestafall inom ramen för beslutade åtgärdsprogram. Finansieringen har skettantingen över särskilda anslag i statsbudgeten, som för fusionsforskningen,eller över sektorsmyndigheternas forskningsbudgetar, som för träforskning ochavfallsåtervinning. Rent forskningsmässiga kriterier har i de senare fallenanvänts för bedömning av värdet av samarbetet, deltar i nämnda program i deras helhet ochkostnaderna härför bestäms enligt en BNP-nyckel (3,av den budget som EGavsatt för resp, program), erbjuds fullt deltagande också i det s.k.stimulansprogrammet, SCIENCE, som syftar till att främja rörligheten ochsamarbetet mellan de europeiska forskarna. Här måste särskilda medel avsättas,som sedan ställs till förfogande. Kostnaden är beräknad tillca 10 milj.kr./år för den närmaste femårsperioden (1988-1992). I syfte att klarläggade svenska forskarnas och myndigheternas intresse för detta program harutbildnings- och industridepartementen gemensamt skickat ut en förfrågan tillberörda myndigheter angående deras intresse och möjligheter att finansierasvensk medverkan i programmet. FoU-samarbete med EG får en ny dimension när EG nu öppnarsina in dustristrategiska program för deltagande på projektnivå för svenska företag och institutioner. Företag inom EG som deltar i dessa program får norinalt av projektkostnaderna betalda av EG:s FoU-budget. tutioner kan få upp till100 %. Svenska företag och institutioner får i första Prop, 1987/88:66 handsjälva ombesörja finansieringen av projekt som accepteras som ingående i EG-programmet,Detta innebär att de såvida inte särskilda nationella medel ställs tillförfogande får andra villkor för deltagande i EG-samarbetet än sinamotsvarigheter i , Genombeslut med anledning av forskningsproposition (prop, 1986/87:80)bereddes utrymme för ökningar av den statligt finansierade forskningen för entreårsperiod, dvs, fram t,o,m, /90, Stöd fill svenskt deltagandei EG:s FoU-program utgår inom ramen för där anvisade medel. Bl,a. fickstyrelsen för teknisk utveckling, STU, en kraftfull ökning av resurserna inomprogrammet för projekt som utförs inom ramen för EG:s FoU-program,Vidare har, med anledning av regeringens proposition om Näringspolitik inför90-talet (prop, 1986/87:74, NU 30, rskr, 271) beslutats att Industrifondenaktivt skall arbeta med projekt inom EUREKA-samarbetet, 11 Miljöpohtik, arbetsmiljö och konsumentpoli- Prop. Ialla utvecklade länder har det i syfte att skydda människor, djur och miljö vuxitfram regelverk med krav på produkter och system för provning av dem. Det gällerbl,a, åtgärder till skydd för den yttre miljön och arbetsmiljön, konsumentskydd,elektriska säkerhetsbestämmelser, trafiksäkerhetsbestämmelser för motorfordon,livsmedelslagstiftning, läkemedelskontroll, och byggprodukter, för att baranämna några av de mest centrala områdena som jag kommer att behandla i dettakapitel. Dessa regelverk har utvecklats kraftigt som en följdav den tekniska utvecklingen och stärkta krav på hälsa och säkerhet och skyddav miljön, både genom myndighetsföreskrifter och genom frivilliga standarder. Samtidigthar det vuxit fram ett brett internationellt samarbete på dessa områden. Dettasamarbete har till syfte att utbyta forskningsresultat och erfarenheter ellerskapa gemensamma övervakningssystem och regler. Arbetet har skett i mellanstatligainternationella organisationer på nordisk, europeisk och global bas liksom,till viss del, i de internationella standardiseringsorganisationerna, fall det internationella arbetet med att förbättra miljö- och konsumentskyddetrör produkter är detta arbete och arbetet med att undanröja tekniskahandelshinder ofta två sidor av samma sak. Båda berör samma produkter ochregler, och arbetet sker oftast i samma organisationer. Detär självklart att den höga ambitionsnivå som har när det gäller områdensom yttre miljö, arbetsmiljö och konsumentskydd skall vara vägledande ocksåför deltagande i det europeiska integrationsarbetet. En av deviktigaste uppgifterna är därför att verka för att gemensamma regler , på dessaområden uppfyller tillräckliga krav från bl,a, miljö-, säkerhets- ochhälsosynpunkt. har vi ett starkt intresse att medverka i arbetet på attundanröja tekniska handelshinder på alla områden. Jag har tidigare (kapitel 6)lämnat en redogörelse för arbetet med tekniska handelshinder och för de nyabeslutsformer inom EG som har införts genom enhetsakten, Sverigeär inte medlem i EG och därmed inte bundet av . Detta gällernaturligtvis även de nya beslutsreglerna i enhetsakten. Det finns inte hellernågot tryck från EG på att anpassa sig till de regler man nu enats om iEG, Det är bara i ett fall, nämligen i fråga om det s,k, lågspänningsdirektivetom elektrisk materiel, som EG har föreslagit att EFTA-länderna skall införasamma system som EG, I några fall har EG-sidan tagit upp endiskussion om planerade svenska föreskrifter som man ansett skulle medförahandelshinder. Experter från ansvariga myndigheter i och EG har dåförsökt hitta en lösning, I ett par fall, t,ex, beträffande de nya svenskakraven på avgasrening av bilar, har emellertid gjort den bedömningenatt miljökraven väger tyngre än risken för handelshinder och därför fastställtde svenska reglerna. Samtidigtär det angeläget att svenska myndigheter går igenom EG:s ge mensamma regler och tar hänsyn till dessa när man utfärdar egna föreskrit- 85 ter, så att inte hinder för handeln skapas oavsikthgt. Detär viktigt att identi- Prop. 1987/88:66 fiera de delar som vi har svårt attacceptera från svensk sida och skälen för detta. Ett sådant arbete har inletts.Det innebär ingen ändring i de arbetsformer vi har i , Beslut omsvenska regler kommer som att tas av riksdag och regering ochansvariga myndigheter. Det är angeläget att också arbetsmarknadens parteraktivt medverkar i arbetet i större utsträckning än . har EG enats om drygt 200 direktiv för olikaindustriprodukter. På en rad områden gäller fortfarande skilda regler imedlemsländerna. 1 många fall ställer reglerna i EG eller EG:s medlemsländerkrav som ligger i nivå med de svenska. Vissa regler innebär lägre krav än vadsom gäller i . Det finns också exempel på att EG eller EG-ländernaställer strängare krav. I det följande kommer jag att gå igenom några av de mestcentrala områdena. För att inte redogörelsen skall bli alltför omfattande harnågra områden uteslutits, bl.a. kosmetika och mätinstrument. Det internationella samarbetet är särskilt betydelsefulltinom miljöområdet. Gränsöverskridande luftföroreningar svarar för en alltstörre del av depositionerna i t,ex, , Föroreningar i vattendrag ochhav drabbar också länder som ligger långt från de platser där utsläppen sker.Flertalet stora miljöproblem kan angripas endast i internationellt samarbete. Regeringen fäster därför stor vikt vid det internationellasamarbetet inom miljöområdet, driver aktivt på i många frågor. Detgäller frågor på subregional, regional och global nivå. Samarbetet inomVästeuropa spelar härvidlag en mycket stor roll. Det är viktigt att linderstryka att den stora merparten avsamarbetet med EG på miljöområdet inte sker bilateralt utan inom ramen förmultilaterala förhandlingar - globala och regionala - där såväl som EGär parter. Som exempel kan nämnas konventionen inom FN:smiljövårdsprogram () för skydd av ozonlagret , kompletterad iseptember 1987 med en överenskommelse om begränsning av freonutsläpp. Vidarekan nämnas det viktiga arbetet med bl,a, testning och provning av kemikalier i och om långa, gränsöverskridandeluftföroreningar samt ett protokoll som är knutet till konventionen somföreskriver en 30-procentig minskning av svavelutsläpp. Sammanfattningsvis sker den största delen av denvästeuropeiska harmoniseringen i miljöfrågor i fora med en bredare deltagarkretsän EG och EFTA-länderna sammantagna. Inför och under dessa förhandlingar skerofta samråd och avstämning mellan de västeuropeiska länderna. Miljövårdsarbetet inom är omfattande. De nordiskamiljöministrarna har överläggningar . En nordisk ämbetsmannakom-mittéför miljöfrågor har arbetat , Täta förbindelser mellan de nordiskaländerna i de multilaterala förhandlingarna resulterar i allmänhet i likartadepositioner i förhandlingsfrågor. Något formellt samarbete mellan EFTA-länderna har hittillsinte före- . Luxemburgdeklarationen nämner uttryckligen miljövårdfrågor Prop,1987/88:66 som ett lämpligtsamarbetsområde mellan EFTA och EG, Några möten har också hållits mellanEFTA-länderna och , men arbetet tog inte fart förrän infördet ministermöte mellan EG- och EFTA-länderna som ägde rum i oktober1987, Jag redogör närmare för detta i det följande EG.ssamarbete på miljöområdet har successivt förstärkts sedan det inleddes ibörjan av och har efter hand präglats allt mer av en allmän strävanatt förbättra miljön. Den ökade tonvikt som lagts vid allmänna miljöpolitiskamål har flera förklaringar. Kommissionen har spelat en pådrivande roll genomatt förelägga Rådet en rad förslag i denna riktning. Det växandeopinionstrycket i medlemsländerna har också varit av stor betydelse, undersenare år förstärkt av uppmärksammade katastrofer eller fall av allvarligförsämring av miljön. Denförhöjda ambitionsnivån på miljöområdet har kommit till uttryck i deneuropeiska enhetsakten genom vilken målsättningen att förbättra miljö resp,arbetsmiljö uttryckligen läggs till i , I enhetsakten föreskrivsatt miljösamarbetet skall syfta till att bevara, skydda och förbättra miljön,att skydda människors hälsa samt att sörja för ett balanserat och rationelltutnyttjande av naturresurserna. Det sägs vidare att EG:s miljövårdspolitikskall baseras på principerna om att förebyggande åtgärder skall vidtas, attprioritet skall ges åt åtgärder som syftar till att komma till rätta med miljöskadorvid källan samt att den som orsakar föroreningar skall betala förskyddsåtgärder. Det framhålls också att miljöskyddet skall integreras i . Det finns givetvis ett mycket nära samband med bl,a,arbetet på att undanröja handelshinder, EG:sverksamhet har resulterat i ett stort antal rättsakter, avseende den yttremiljön. Dessa rör bl,a, föroreningar av luft och vatten, bilavgaser, kontrollav farliga kemikalier och stora industriolyckor m,m. Vid sidan av regelarbetetföretar Kommissionen i samarbete med medlemsländerna studier, avger yttranden,organiserar samråd och utbildningsaktiviteter samt driver gemensammaforskningsprogram. Sedande nya beslutsreglerna i enhetsakten trätt i kraft antog idecember 1987 preliminärt ett direktiv med skärpta bestämmelser förbensindrivna fordon, röstade emot förslaget. Beslutet innebär att man införkrav som motsvarar de amerikanska för bilar med cylindervolym över två liter.För bilar på 1,införs mindre stränga krav. För bilar under 1,4 literkommer beslut att tas . Sverigehar haft årliga bilaterala överläggningar med EG- kommissionen inom ramen-för ett bilateralt avtal på miljöområdet. Dessa överläggningar har givit tillfälle till informationsutbyte i frågor av gemen samt intresse, t,ex, pågående regleringsarbete, innebörden av EG:s nya har- moniseringsmetod, metoder för bedömning och reglering av farliga ämnen, utbildnings- och forskningsfrågor samt information om förberedelser inför möten i viktigare internationella miljöorganisationer, 87 har visatintresse för svenska åtgärder vad gäller t,ex, Prop. 1987/88:66 miljöskyddinom jordbruket, regleringen av användning av kadmium, begränsningar av svavelutslåppsamt bedömning av farliga ämnen. Enfråga som tilldragit sig stor uppmärksamhet i relationerna Sverige-EG rörbestämmelser för bilavgaser. Vid en ministerkonferens i antogCanada, de nordiska länderna, , och enresolution där man åtog sig att införa bilavgasbestämmelser som i principmotsvarade de som gäller i , Av anslöt sig tillresolutionen. Enligtbeslut av kommer katalytisk avgasrening att vara obligatoriskfr,o,m, personbilmodeller (prop, 1986/87:56, JoU 7, rskr, 106), De nyareglerna innebär en reduktion av kväveoxidutsläppen med , Det ärförhoppningen från svensk sida att EG skall kunna ansluta sig till detresultat som uppnåddes vid , där spelade en aktivroll. Detfinns möjligheter för att dra nytta av arbetet inom EG på miljöområdet.Ett exempel på detta utgör det s,k, Seveso-direktivet om risker för störreolyckor i samband med vissa industriella verksamheter, som antogs av EG:s rådår 1982 och som inte har någon direkt motsvarighet i , Vi kan också dralärdomar av EG:s system för märkning resp, notifika-tion av nya kemikalier. Ettmöte mellan samtliga EFTA:s och EG:s miljöministrar och den kommissionsledamotsom ansvarar för miljöfrågor ägde rum under nederländskt, danskt och svensktordförandeskap i Nord-wijk i i syfte attförstärka miljösamarbetet i , Ministrarna beslöt att etablera ettnärmare samarbete. Frågor om luftburna föroreningar, klimatförändringar,begränsning av miljörisker vid stora industrianläggningar, föroreningaroch åtgärder mot jordförstöring prioriterades. Man beslutade också attförbättra informationsutbytet beträffande sådana regleringar på miljöområdetsom redan införts eller är under övervägande. Vidmötet gjordes en kraftig markering av behovet av ökat samarbete mellan allaländer i i enlighet med Luxemburgdeklarationen , somutgör grunden för EFTA-EG-samarbetet, Manenades ocksä om att möten med miljöexperter på hög nivå från medlemsländernaskall äga rum minst en gång . Vid behov skall också ytterligareministermöten hållas. framhöll ministrarna att det förstärktamiljösamarbetet mellan och inte fick försvåra miljösamarbeteti vidare europeiska och globala miljöfora. Luxemburgdeklarationennämner uttryckligen miljö som ett lämpligt sa marbetsområde mellan EFTA och EG, Regeringen välkomnar de överens kommelser om starkare samarbete på miljöområdet som man enades om vid det nyssnämnda ministermötet i , Genom de förstärkta kon sultationsförfarandena finns nu praktiska möjligheter att intensifiera samar betet, har också därigenom fått potentiellt bättre möjligheter att på verka EG i många miljöfrågor. Det blir lättare att angripa miljöfrågorna i ett bredare perspektiv och inte se dessa enbart som handelsfrågor. Länderna inom prioriterar skilda miljöfrågor på olika sätt, I åtskilliga fall 81 är berett attgå betydligt längre i åtaganden än många andra länder, Prop, 1987/88:66 Detär emellertid angeläget att samverkan kommer till stånd så att man så långtmöjligt kan undvika dubbelarbete och onödiga handelshinder. () verksamhet på arbetsmiljöområdet bedrivshuvudsakligen genom organisationens normarbete, dvs, genom utarbetande avinternationella konventioner och rekommendationer samt modellföreskrifter. Av ILO:s162 konventioner är 25 rena arbetsmiljökonventioner. Inomramen för bl,a, den nordiska ämbetsmannakommittén för arbetsmiljöfrågorbedrivs ett vikrigt samarbete pä arbetsmiljöområdet. Detta arbete har pågåttunder och avser såväl tillsynsfrågor, inkl, föreskriftsarbete, somforskning och arbetsridsfrågor. utreds också förutsättningarnaför en nordisk arbetsmiljökonvention. Arbetemed att förbättra arbetsmiljön har bedrivits i EG.s regi alltsedan deneuropeiska Kol- och stålgemenskapen () bildades . beslötMinisterrådet att förstärka verksamheten på arbetsmiljöomrädet genom attinrätta en särskild trepartssammansatt för arbetsmiljöfrågor.Är 1978 och antogs EG:s första resp, andra handlingsprogram päarbetsmiljöområdet, och Kommissionen har presenterat ett nytttredje program som i vissa avseenden innebär en "breddning" av EG:sverksamhet på området, EG:snuvarande bestämmelser på arbetsmiljöområdet gäller dels krav på maskiner, delsminimikrav beträffande miljön i olika avseenden (buller, exponering för olikaämnen osv,) på arbetsplatsen, Ienhetsakten fastslås det att medlemsstaterna skall sträva efter att harmoniseraarbetsmiljövillkoren på en stadigt stigande nivå, I detta syfte skall mi-nimiföreskrifterför miljön på arbetsplatsen kunna utfärdas med majoritetsbeslut. Detta skervid sidan av harmoniseringen av bestämmelser för produkter enligt den nya harmoniseringsmetoden,hindrar inte medlemsstaterna att upprätthålla ellerinföra strängare nationella regler. Enhetsakten förstärker därmed Gemenskapensbefogenheter på detta område och ger också ny drivkraft åt EG:s strävanden attförbättra arbetsmiljön, EG:s arbetsmiljöpolitik har således fått en socialdimension.