prop · GB03105 · 1987-12-31 00:00:00 — för det statliga arbetstagarområdet (MBA-S 7 kap.) framgåratt myndigheterna för varje budgetår skall upprätta en plan för sittjämställdhetsarbete och där ange de åtgärder som bör vidtas. Jag har erfaritatt ett stort antal myndigheter inte har upprättat en sådan plan. Jag finnerdetta mycket anmärkningsvärt. () har här ettsärskilt ansvar. Idet program för insatser och jämställdhetsåtgärder inom arbetslivsområdet somjag redogjort för bör en vikfig uppgift inledningsvis vara att skapabred kännedom om jämställdhetsavtalen på arbetsmarknaden. Detta bör självfalletäven gälla jämställdhetsavtalet på det statliga området. 4 Jämställdhet i utbildningen Frånjämställdhetssynpunkt spelar skolan och det övriga utbildningsväsendet påflera olika sätt en viktig roll. Barnsoch ungdomars omvärldsuppfattning och tro på sin egen förmåga formas i storutsträckning i skolan. Den sociala miljön och det bemötande flickor och pojkarfår där påverkar deras föreställningar om bl. a. kvinnligt och manligt. Genomatt ungdomar kommit att omfattas av skolgången får skolan ocksåallt större betydelse. Enav utbildningens uppgifter är att stärka elevernas självförtroende så att de iframtiden vill och vågar använda möjligheterna till inflytande i t. ex. fackligaoch politiska sammanhang. Skolan skall också ge en förberedelse för att taansvar för barn, hem och hushåll. Möjligheterna att nå jämställdhet på dessaområden är med andra ord beroende av den grund som läggs i skolan. Lärare,skolledare och andra som arbetar i skolan utgör viktiga förebil der för de unga. I undervisningen och genom läroböckerna förstärks eller motverkas föreställningar om att vissa ämnen är viktigare för flickor och andra för pojkar. Också de kunskaper som eleverna får om kvinnors resp. mäns villkor i samhället inverkar på ungdomars beredskap att verka för 45 jämställdavillkor och påverkar också deras yrkesval. En könsuppdelning i Prop.1987/88:105 utbildningen bidrar till att konservera den rådandekönsuppdelningen på arbetsplatserna. De insatser skolan och det övrigautbildningsväsendet gör är därför enligt min mening av största betydelse, inteminst för hur jämställdhetsmålen på arbetsmarknaden kan uppfyllas. Förutsättningarnaför att utbildningen skall bidra till ökad jämställdhet i samhället harförbättrats. I den obligatoriska skolan läser numera alla elever i huvudsaksamma ämnen och . Ungefär lika många flickor som pojkar gårsedan vidare till och fullföljer en gymnasieutbildning. Skillnaderna ikunskapsnivå i t. ex. naturvetenskapliga ämnen, där pojkar i genomsnittuppvisar bättre resultat, har enligt gjorda undersökningar successivt minskat.Flickor har i ökad utsträckning börjat söka sig till vissa utbildningar somtidigare varit starkt dominerade av pojkar. Mycketåterstår dock enligt min mening att göra inom utbildningen för att uppnå målenför jämställdhet på arbetsmarknaden och på andra samhällsområden. Jag villinledningsvis kort beröra några förhållanden, som behöver uppmärksammas i detfortsatta arbetet. Könsfördelningeni gymnasieskolan och för övrigt också inom olika former av vuxenutbildning ochi högskolan, är alltjämt mycket sned och följer i allt väsentligt traditionellamönster. Enligt tillgänglig statistik är dessvärre också studieavbrott vanligabland flickor som valt en otraditionell gymnasieutbildning. Ungdomsskolanhar enligt läroplanerna fill uppgift att verka för jämställdhet mellan kvinnoroch män. rapporter om jämställdhetsinsatser i skolan som gjorts under senaretid, bl. a. av flera länsskolnämnder, uppges genomgående attjämställdhetsfrågor har behandlats marginellt eller oftast inte alls i gmndutbildningoch fortbildning av lärare. Alltför ofta tycks jämställdhetsfrågorna i skolanha blivit tillfälliga och lösryckta inslag i en i övrigt oförändrad miljö.Erfarenheterna från bl. a. projektverksamhettalar för att arbetet för jämställdhet måste bedrivas långsiktigt och ta fastapå bearbetning av förhållningssätt bland den berörda personalen och inte barabland eleverna. Ettflertal forskningsrapporter tyder på att lärare i skolan tenderar att bemötaeleverna utifrån traditionella värderingar av vad som förväntas av pojkar ochvad som förväntas av flickor. Det är angeläget att dessa mönster ytterligarebelyses i fortsatt forskning. Även läromedlen uppvisar brister urjämställdhetssynpunkt. Gjorda granskningar visar att t. ex. bildurval och valav exempel i många läroböcker speglar traditionella könsrollsuppfattningar. Jagövergår nu till att redovisa mål och inriktning för jämställdhetsarbetet inomutbildningen för den kommande femårsperioden. I dessa frågor har jag samråttmed chefen för och statsrådet . 4.2 Mål Prop. Detlångsiktiga målet för arbetet med att förändra den ojämna könsfördelningenbland elever och studerande är att ingetdera könet skall vara representerat medmindre än på de olika utbildningarna. Förden kommande femårsperioden bör följande mål gälla för gymnasieskolan: Andelen intagna av underrepresenteratkön bör öka till i de utbildningar där flickor resp. pojkar nu utgörmindre än . Som exempel på sådana utbildningar kan nämnas el-teleteknisklinje och social servicelinje. I försöksverksamhet med treårigindustriteknisk linje bör andelen flickor uppgå till minst en femtedel av deintagna. I försöksverksamhet med treårigsocial service- och omvårdnadslinje bör andelen pojkar uppgå till minst enfemtedel av de intagna. På fyraårig teknisk linje börandelen flickor öka till minst en tredjedel av de intagna. Andelen studieavbrott blandflickor på pojkdominerade linjer bör inte vara högre än bland pojkarna på dessalinjer. Förhögskolan bör samma långsiktiga mål gälla, nämligen att ingetdera könet börvara representerat med på någon utbildning. För den kommandefemårsperioden bör följande mål gälla: Andelen antagna av underrepresenteratkön bör öka till i de utbildningar där kvinnliga resp. manligastuderande nu utgör . Utbildning till receptarie och driftteknikerutgör exempel på sådana utbildningslinjer. Särskilda ansträngningar börgöras för att öka andelen kvinnor i tekniska utbildningar inom högskolan.Andelen kvinnliga studerande bör öka till av de antagna. Andelen manliga studerande imedellånga vårdutbildningar - utbildning till sjuksköterskor m. m. , som nuuppgår till , bör öka till . Motbakgrund av den betydelse ledarna i en organisation har som föredömen ochattitydpåverkare, bör också tidsbestämda mål för andelen kvinnliga skolledaresättas upp: Såsnart som möjligt och senast /93 bör minst hälften av lediga skolledartjänster tillsättas med kvinnor. Bland samtliga rektorer bör på så sätt andelen kvinnor ha ökat från till . För studierektorer bör motsvarande ökning ske från nuvarande till . Sammanfattning och bedömning: Skolan och den högreutbildningen har en viktig roll i det fortsatta arbetet för jämställdhet isamhället, inte minst för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Insatseri form av personalutbildning, utvecklingsarbete och fortsatt forskning inomolika områden är angelägna. Försöksverksamhet med flickgrupper i naturvetenskapligt-teknis-kaämnen och i datalära behöver breddas och vidareutvecklas. Även andra vägar föratt bryta de könsbundna studie- och yrkesvalen är angelägna att pröva.Fortsatta åtgärder som kan ge ett effektivt stöd åt dem som redan studerar påen otraditionell utbildning bör vidtas. Därvid behöver uppmärksammas hurövergången till arbetslivet skall kunna underlättas. Jag kommer ävenfortsättningsvis att avsätta projektmedel för att nå dessa syften. Arbetet för att få fler kvinnliga skolledare behöverintensifieras. Ansträngningarna att utjämna könsskillnaderna i rekrytering tillolika högskoleutbildningar bör fortsätta liksom arbetet att förbättraförutsättningarna för jämställdhetsforskningen. Chefenför kommer senare att anmäla sin avsikt att inomdepartementet tillsätta en .ledningsgrupp för jämställdhetsfrågor inomutbildningsområdet. Jag räknar med att de erfarenheter som gjorts ochfortlöpande görs i projektverksamhet kommer atttas tillvara i detta arbete. Att bryta det könsbundna studievalet är en utmaning, intebara för dem som sysslar med studie- och yrkesorientering (syo) utan förpraktiskt taget all personal i skolan. Syo-insatser och information riktad tillelever är betydelsefullt. Men en större påverkan sker sannolikt iundervisningen i de enskilda ämnena. Läromedel, arbetsformer, lärarensförhållningssätt m. m. bidrar till värderingar hos de unga som motverkaralternativt förstärker de traditionella rollerna. Det ärväsentligt att åstadkomma en undervisning som gör innehållet lika tillgängligtför både flickor och pojkar. Detta kan ibland kräva särskilda åtgärder som t.ex. de försök med temporärt enkönade grupper i naturvetenskapliga ämnen igrundskolan som () bedriver. Jag kommer med stort intresseatt följa dessa försök. Ytterligare ett sätt att påverka de traditionellastudievalen är den försöksverksamhet som regeringen medgivit på högstadiet meds. k. dubbla tillval. Eleverna får då möjlighet att parallellt med entillvalskurs i språk läsa en kurs inom t. ex. teknikområdet. Det är ocksåangeläget att ytterligare ansträngningar görs för att ge elever erfarenhet avför dem otraditionella yrkesområden i samband med praktiskarbetslivsorientering. visar på vikten av attundervisningen i teknik och naturvetenskapliga Prop. 1987/88:105 ämnen görs såkonkret och verklighetsnära som möjligt för att underlätta förståelsen av mer teorefiskaprinciper. En sådan inriktning torde i och för sig inte bara gynna flickorna. Iprojektform har också t. ex. kompanjonlä-rarskap i teknikundervisningen prövatsmed goda effekter. Denna modell innebär att tekniklärare på högstadietsamarbetar med lärare på låg- och mellanstadierna för att eleverna tidigt skallfå en bra undervisning. Även utformningen av matematikundervisningen kan varaviktig för att bryta de traditionella studie valen. Trots goda betyg är detalltför många flickor som, att döma av gjorda studier, säger sig ha svårt attförstå matematik och inte tror sig om att kunna så mycket som de faktiskt kan.Jag kommer inom ramen för projektverksamheten att beakta bl. a. behoven avfortsatt utvecklingsarbete på dessa områden. Jagvill i det här sammanhanget också uppmärksamma användningen av datorn somhjälpmedel. Ett mål för politiken på dataområdet är att fler människor skallges möjlighet att kunna påverka och styra datorns användning. Det är däviktigt att eleverna, särskilt flickor som inte intresserat sig för datorer isamma utsträckning som pojkar, får träning i att självständigt och kreativtanvända den nya tekniken också utifrån egna intresseområden. I åretsbudgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 10, s. 57) lämnas förslag tillfortsatt utveckling av skolans dataundervisning. I förslagen poängteras attsärskild hänsyn måste tas vid uppläggningen av undervisningen till atttradition och uppfostran medfört att flickor och pojkar ofta har olika syn påteknik. Frånoch med /86 lämnas statsbidrag till kommuner som anordnarsommarkurser i teknik för flickor på högstadiet. Närmare 10000 flickor harhittills genomgått sådana kurser. Intresset har varit stort såväl frånkommunernas och skolpersonalens som från flickornas sida. För fortsattutveckling av sommarkurser i teknik för flickor har i årets budgetproposition (prop.1987/88:100 bil. 10, s. 110) föreslagits 3,1 milj. kr. Det ankommer på SÖ attårligen utvärdera verksamheten. Jag har särskilt noterat den positivafortbildningseffekt som verksamheten tycks ha haft på de yrkeslärare som lettkurserna. Kurserna har också i praktiken belyst principen att olika former avpositiv särbehandling ibland är nödvändig för att på få merjämställda villkor, särskilt i de situafioner där det ena könet kanske har ensvag mofivation. Detär naturligtvis viktigt att även pojkar uppmuntras till otraditionella val.Motsvarande sommarkurser i vård för pojkar har börjat anordnas i en delkommuner och landsting. Erfarenheterna visar bl. a. att många pojkar eftergenomförd kurs kan tänka sig utbildning inom vårdområdet. Jaghar tidigare nämnt läromedlens roll och de brister de har uppgetts varabehäftade med. Inom pågår f. n. en läromedelsöversyn (U1987: B) som beräknas vara klar . Statsrådet senare till regeringen i denna fråga. Olikaförsök har också gjorts för att stötta de elever som redan gjort otraditionella val. Försöken har bl. a. visat på vikten av att dessa elever vid studiernas början placeras så att de utgör en gmpp som kan stödja varandra. Det torde också krävas en vilja och en insikt hos 49 4 1987/88. lärare,skolledning och annan skolpersonal för att ge flickorna hjälp att Prop.1987/88:105 visaratt förebilder och stöd för elever som valt otraditionellt, kan ha stor betydelseför motivationen att fullfölja utbildningen och etablera sig i yrket.En uppläggning har varit att använda sig av vuxna yrkesutövare som genom den personligakontakten och stödet för eleverna kan levandegöra utbildningsmåletoch yrkets villkor. Även "faddersystem" som bygger pä att äldre elever på sammastudieväg hjälper de yngre tycks vara en bra modell som behöverutvecklas i det vidare arbetet. Genomåtgärder av det slag jag nu redovisat kan också övergången från utbildningen tillarbetslivet underlättas. De lokala yrkesråden, som är en länk mellan dengymnasiala yrkesutbildningen och yrkesbranschen ifråga, har en viktig uppgift iatt bereda marken för anställning av kvinnor pä mansdominerande arbetsplatser.Över huvud taget är det viktigt att samar betet mellan skolor och företag kanutvecklas i det här syftet. Fleraav de nu redovisade metoderna för att bryta de traditionella studievalen börkunna prövas i de pilotkommuner som jag föreslagit i föregående avsnitt. Vidarehar chefen för i propositionen (prop.1987/88:102) om utveckling av yrkesutbildningen i gymnasieskolan förordatvissa åtgärder för att främja otraditionella studie val. Enmindre traditionell rekrytering till den högre utbildningen måste byggas undergenom de val som görs tidigare i utbildningssystemet. Åtgärder behöver ändåvidtas för att mer direkt påverka rekryteringen t. ex. till olika slag avvuxenutbildning och till högskoleutbildning. Ett exempel utgör det s. k.tekniska basåret där elever, framför allt då flickor, som inte har den aktuellabehörighetsgivande gymnasieutbildningen, får kompletterande kunskaper ochannat stöd för att påbörja civilingenjörsutbildning. Förslaghar i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100 bil. 10, s. 260 f.) ocksålagts om försöksverksamhet med andra antagningsvillkor till högskolanssjuksköterskeutbildning, hälso- och sjukvårdslinjen, som bl. a. innebär attfler män kan rekryteras. Utbildningsmyndigheterna bör, enligt vad som framgår ipropositionen, i detta sammanhang rikta informationsåt gärder till manligastuderande t. ex. i gymnasieskolan eller i den kommunala vuxenutbildningen.Jag kommer med intresse att följa dessa försök. Regeringenhar vidare i propositionen (prop. 1987/88:109) om urval m. m. tillhögskoleutbildning lämnat förslag i syfte att åstadkomma en jämnarekönsfördelning i högskolans utbildningar. Lärarutbildningoch lärarfortbildning har en central betydelse för skolans förändring i stort. Jämställdhetsfrågor bör därför vara ett naturiigt inslag i all grundläggande lärarutbildning. En ny grundskollärarutbildning startar . Universitets- och högskoleämbetet har utifrån beslut i frågan fastställt utbildningsplan för grundskollärarlinjen i vilken 50 framgår att kvinnorsrespektive mäns villkor i arbetslivet och andra jäm- Prop. 1987/88:105 ställdhetsaspekterskall vara en del av innehållet i utbildningen. Jag utgår ifrån att de lokalahögskolorna för lärarutbildning omsätter riktlinjerna i praktiken så att delärare som skall tjänstgöra i skolan och framåt får en godberedskap att arbeta med jämställdhetsfrågor i sin undervisning. Regeringenhar i budgetpropositionen (prop. 1987/88:100 bil. 10, s. 50 f) föreslagit ensatsning på fortbildning för grundskollärare. Statsrådet kommersenare att beröra hur jämställdhetsfrågorna bör beaktas i den fortbildningen. Jaghar tidigare pekat på betydelsen av att kontakterna mellan skolan ocharbetslivet blir tätare, för att t. ex. underiätta för kvinnor som utbildat siginom ett mansdominerat yrke att få en bra anställning. I den treårigaförsöksverksamheten med en ny yrkesutbildning i gymnasieskolan som regeringenföreslår skall starta , är samarbetet mellan skola och företag ettcentralt inslag. Utbildningsministern har i den nämnda propositionen omutveckling av yrkesutbildningen i gymnasieskolan framhållit attjämställdhetsfrågorna bör behandlas i fortbildning och utbildning avyrkeslärare och handledare. Personaleni skolan är könsmässigt sett mycket snedfördelad vilket naturligtvis bl. a.utgör ett dåligt mönster för eleverna. Lärare för de yngre barnen är främstkvinnor. Skolledare är övervägande män, medan de som serverar maten ellerstädar i allmänhet är kvinnor. Det finns tyvärr också en tendens attgrundskolans lärarkår som helhet håller på att bli alltmer kvinnodominerad. Detär för tidigt att nu uttala sig om hur förhållandena kan komma att ändras isamband med att den nya grundskollärarutbildningen kommer igång. Jag kommerdock att noga följa utvecklingen. Andelenkvinnor i skolledarbefattningar är fortfarande låg. En del undersökningartyder emellertid på en viss, om än långsam, ökning . Det ärnaturligtvis av största betydelse för barns och ungdomars föreställningar omkvinnligt och manligt att de i sin dagliga miljö kan se kvinnor i rollen somarbetsledare och chefer. Det är min förhoppning att skolledarutbildningen,särskilt dåden del som benämns rekryteringsutbildning, kommer att bidra tillatt fler kvinnor blir skolledare. 4.3.3Jämställdhetsforskning m. m. Forskningom jämställdhet mellan kvinnor och män har tilldragit sig alltmer uppmärksamhet. Med ett ökande antal kvin nor i forskarutbildningen - kvinnor med viss utsträckning andra kunska per och erfarenheter än manliga forskares - har de dominerande kun skapsperspektiven börjat ifrågasättas. "Gamla" problem och frågeställ ningar har ställts i ny belysning. Fenomen som har varit osynliga eller okända har lyfts fram och nya teorier prövas såväl inom de humanisfiska och samhällsvetenskapliga som inom de naturvetenskapliga disciplinerna. 1 samband med de forskningspolitiska propositioner som lagts fram har jämställdhetsforskning hört till de områden som prio- 51 riterats.Vid i inrättades den en professur Prop.1987/88:105 i kvinnohistoria. Genom forskningsproposition tillkom femforskartjänster i jämställdhetsforskning vid humanistisk-samhällsvetenskapli-gaforskningsrådet (). har därefter beslutat inrätta ytterligare en sådantjänst. finns vidare vid en gästprofessur för enutländsk kvinnlig forskare. Särskilda medel har dessutom anvisats för stöd tillbl. a. de forum för kvinnoforskning och kvinnliga forskare som finns viduniversiteten och vid högskolan i . Denverksamhet som bedrivits av delegationen för jämställdhetsforskning (JÄMFO)har också, enligt min mening, spelat en viktig roll för utvecklingen inom dettaforskningsområde. disponerar vissa medel för bl.a. jämställdhetsforskning. Flera angelägna forskningsprojekt har genomförtsoch genomförs med stöd av dessa medel. Trotsdessa åtgärder kan ändå konstateras att någon bred jämställdhetsforskninginte vuxit fram inom alla de områden där detta vore önskvärt. En orsak tilldetta kan vara att det nästan uteslutande är kvinnliga forskare som arbetar meddessa frågor och att kvinnor är svagt representerade på forskarnivå inom fleradiscipliner. En annan är att få kvinnor, relativt sett, överhuvudtaget ägnarsig åt forskning. Kvinnornas svaga representation på t. ex. högreundervisningstjänster bidrar till jämställdhetsforskningens ännu svagaställning. Andelenkvinnor ökar emellertid, om än långsamt bland de forskarstuderande. Till följdav regeringens förslag forskningsproposition (prop. 1986/87:80 bil.6, UbU 26, rskr. 282) ökar resurserna betydligt för inrättande avdoktorandtjänster och tjänster som forskarassistent. Detta är väsentligt inteminst för kvinnornas möjligheter att ytterligare stärka sin position iforskarutbildningen och i forskningsarbetet inom högskolan. Utbildningsministernkommer senare att ge en ytterligare redovisning av frågor som berörjämställdhetsforskningen. Jag vill här endast understryka att jag för egen delavser att genom JÄMFO noga följa utvecklingen £iv andelen kvinnliga forskare,de kvinnliga forskarnas villkor och det utrymme jämställdhetsforskningen gesinom olika discipliner och vid olika universitetsorter. 5 Jämställdhet i familjen Jämställdheti familjen förutsätter att såväl kvinnor som män respekterar varandra ochvarandras olikheter. Förändrade relationer mellan könen innebär emellertid förändringari invanda mönster för såväl kvinnor som män. Somjag tidigare nämnt har familjepolitiken en avgörande betydelse för bådekvinnors och mäns möjligheter att kombinera förvärvsarbete med hemarbete och föräldraskap. Familjepolitikensyftar till att ge alla barn trygga och stimulerande upp växtvillkor och fill att ge föräldrarna möjlighet att vårda och fostra sina 52 barn på ett så bra sättsom möjligt. Barnen har rätt till bägge sina föräldrar. 1987/88:105Båda föräldrarna har samma rätt till personlig utveckling och egen försörjning.En utgångspunkt är att föräldrar och barn skall ha tid för varandra och kunnaleva på en rimlig ekonomisk standard. Möjligheterna att förena föräldraskap medförvärvsarbete är därför av avgörande betydelse. De viktigaste komponenterna ifamiljepolitiken är - det ekonomiska stödet tillbarnfamiljerna, främst barnbidraget som skall jämna ut skillnaderna mellanbarnfamiljer och familjer utan bam - barnomsorgen, som i första handär till för barnens bästa, men som också gör det möjligt för föräldrarna attförvärvsarbeta eller studera - föräldraförsäkringen, som genomekonomisk ersättning för inkomstbortfall gör det möjligt för både kvinnor ochmän att vara hemma med barnen när de är små och när de är sjuka - en väl utbyggd gemensam sektormed mödra- och barnhälsovård och en skola som ger alla barn rätt tillutbildning Enfamiljepolifik med denna inriktning är en förutsättning för jämställdhet isamhället. Jag anser att utformningen av och takten i den fortsattareformverksamheten inom familjepolitikens område är av största betydelse förmöjligheterna att uppnå jämställda villkor för kvinnor och män i arbetslivetoch i samhället i övrigt. Familjernai är små. finns det ungefär en miljon barnfamiljer medsammanlagt 1,8 miljoner hemmavarande barn under 18 är. I av dessafamiljer finns tre eller flera barn. Närmare 180000 föräldrar lever ensamma medsina bam. av de ensamstående föräldrarna är kvinnor. Familjenförmedlar samhällets värderingar, normer och seder till barnen. Relationernaoch arbetsfördelningen i hemmen under barnens uppväxttid präglar kommandegenerationers syn på vad kvinnor och män kan och bör göra. Jämställdhet ifamiljen ser jag därför inte bara som en fråga om en privat fördelning avarbete och fritid utan också som en fråga om kulturell påverkan. Intemindre än två tredjedelar av landets vuxna befolkning lever emellertid i hushållsom har en annan sammansättning än två vuxna och ett eller flera barn. Knappten tredjedel av alla vuxna lever tillsammans utan barn och en växande grupplever ensamma. Utan att ingripa i den personliga integriteten måste samhälletäven till dessa stora gmpper förmedla ett budskap som innebär ömsesidig respektoch avståndstagande från alla former av diskriminering. Enviss uppfattning om arbetsfördelningen i olika typer av hushåll gerundersökningar som visar hur kvinnor och män i olika familjesituationerfördelar sin tid på olika aktiviteter. Tillgängliga data tyder pä att ålder ochfamiljesituation är av väsentlig betydelse för jämställdheten betraktad utifrånen sådan utgångspunkt. Yngresammanboende personer utan barn delar således ganska jämnt på t. ex. hushållsarbete till skillnad från äldre barnlösa par där kvinnan svarar för den största delen av hushållsarbetet.