prop · GB03105 · 1987-12-31 00:00:00 — Min bedömning:Könsfördelningen och uppgift om nominerande organisation i kommittéer ochstatliga styrelser på central och regional nivå bör redovisas förriksdagen. Utredningen:Överensstämmer med mitt förslag. (Se sid. 164-167 i betänkandet). Remissinstanserna:Ingen av remissinstanserna har haft några invändningar mot utredningensförslag. Skälenför min bedömning: Offentlig redovisning av den faktiska könsfördelningen ibeslutande organ är ett verksamt medel i jämställdhetsarbetet. Det ärnödvändigt att kontinuerligt följa utvecklingen så att åtgärder kan vidtasefterhand. Offentliggörandet av könsfördelningen har även en pådrivande effekti sig. Det visar utredningen tydligt i sitt resonemang om att direkta valgynnar kvinnorna genom den offentliga granskning som valsedlarna då utsättsför. För den regionalastatsförvaltningen finns ingen enhetlig modell för hur styrelseledamöterföreslås och förordnas. Till vissa styrelser är det landstingen som utsersamtliga ledamöter, t. ex. länsstyrelserna. 1 andra är det partiernas ochorganisationernas distrikt som nominerar och regeringen som utser ledamöter, t.ex. i länsbostadsnämnder och regionala högskolestyrelser. Till länsskolnämndernautses vissa ledamöter av regeringen efter förslag av arbetsmarknadens partermedan andra ledamöter utses av landstingen. Till länsarbetsnämnder ochregionala AMU-myndigheter nomineras ledamöterna av arbetsmarknadens parter menutses av de centrala myndigheterna, och . Utredningen redovisade isin kartläggning av kvinnorepresentationen att det finns tydliga skillnadermellan länen när det gäller könsfördelningen i de regionala statligastyrelserna. I t. ex. finns den största andelen kvinnor av deordinarie ledamöterna - jämfört som är genomsnittet för samtligalän. I , och län var kvinnornas andel . Det är nödvändigt attinföra en enhetlig redovisning för att erhålla en samlad bild av de regionalastyrelsernas sammansättning och kunna följa utvecklingen av könsfördelningen.Länsstyrelserna bör därför få till uppgift att samla in och redovisaden aktuella könsfördelningen och uppgift om nominerande organisafioni samfiiga sådana styrelser i sina respektive län. Förslag omrapporteringsrutiner kommer att läggas . Uppgift omkönsfördelningen och om nominerande organisation i centrala statliga styrelseroch i kommittéerna finns redan i och bör också samordnatredovisas för . Min bedömning: Jagkommer att uppdra åt delegationen för jämställdhetsforskning (JÄMFO) att göraen kunskapsöversikt över pågående och avslutad forskning på området kvinnorsinflytande. I uppdraget skall även ingå en kartläggning över de idagoutforskade områden där vi behöver tillföras ny kunskap samt en analys avmöjligheterna att initiera, finansiera och bedriva denna forskning. I dettaarbete bör ingå att ordna ett eller flera seminarier där såväl forskare sompolitiker och forskningsfinansiärer medverkar. Uppdraget skall redovisassenast för att kunna utgöra underlag till eventuella förslag inästa forskningspolitiska proposition. Utredningen:Dess förslag överensstämmer i stort med mitt. (Se sid. 168-171 i betänkandet.) Remissinstanserna:Utredningens förslag tillstyrks av en majoritet av remissinstanserna. Ingeninstans har haft något att invända mot förslaget. Några har däremot betonatvikten av ytterligare forskning på området. Skälen för min bedömning:Jag instämmer med flertalet remissinstanser att en fördjupad kunskap behövs omvilka mekanismer som styr när det gäller kvinnors och mäns makt och inflytandei samhället liksom vilka faktorer som bidrar till att upprätthålla arbetsdelningenmellan könen. Forskningen inom dessa områden är relativt ny i Sverige.Utredningen menar att många studier av t. ex. demokratifrågor inom olikaorganisationer eller om olika gruppers möjlighet att påverka beslutsprocesseni samhället genomförs utan att det görs skillnad på kvinnor och män. Frågor omkvinnors aktiviteter inom etablerade organisationer och partier är enligt utredningenett nästan helt outforskat område. Det finns således all anledning attsärskilt framhålla att forskning är ett nödvändigt komplement till andra medelför att uppnå jämställdhet. Jämställdhetsforskningenhar ingen lång tradition i . har emellertidområdet tilldragit sig alltmer intresse. Jag har under avsnittet jämställdhet iutbildningen berört denna fråga. Jag vill här särskilt stryka under attdelegationen (A 1983:01) för jämställdhetsforskning (JÄMFO) har spelat enviktig roll för detta forskningsområde. JÄMFOhar till uppgift att fastställa forskningsbehov rörande jämställdhet mellankvinnor och män och kvinnans roll i samhällsutvecklingen samt att initiera,samordna och följa forskningen i dessa frågor. Till JÄMFO:s uppgifter hör ocksåatt sprida forskningsresultat och att stimulera kontak- ter mellan forskare,planerare, beslutsfattare och forskningsfinansierings- Prop. 1987/88:105 organ. Jaganser således att utredningens förslag ligger väl i linje med de uppgifter JÄMFOredan har. För att understryka betydelsen av detta forskningsområde kommer jagemellertid att lämna ett särskilt uppdrag åt JÄMFO att göra en kunskapsöversiktöver pågående och relativt avslutad forskning på området kvinnorsinflytande. I uppdraget skall också ingå en kartläggning över de områden där nykunskap behövs samt en analys av möjligheterna att initiera, finansiera ochbedriva denna forskning. I arbetet bör ingå att ordna ett eller ett parseminarier där såväl forskare som politiker och forskningsfinansiärermedverkar. Jag kommer att avsätta särskilda medel för uppdraget som börredovisas för att kunna utgöra underlag till eventuellaförslag i nästa forsknings-polifiska proposition. JÄMFObör enligt min mening samråda med maktutredningen (Ju 1985:02) i dessa frågor.Jag har erfarit att flera projekt med anknytning till frågor om kvinnorsvillkor pågår inom ramen för maktutredningen. a. studeras där olika aspekterav kvinnors makt och ekonomiska resurser. Jaghemställer att regeringen föreslår att 1. godkänna vad jag anfört underavsnittet 3.3.5 om disposition av medel för information och utbildning ommedbestämmande 2. godkänna vad jag anfört underavsnittet 3.4.3 om särskilda stödinsatser för kursdeltagare som genomgår försitt kön otraditionell arbetsmarknadsutbildning. Vidarehemställer jag att regeringen bereder fillfälle att tadel av vad jag anfört i det föregående om jämställdhetspolitikens fortsattainriktning avseende kvinnornas roll i ekonomin, jämställdhet mellan kvinnoroch män på arbetsmarknaden, i utbildningen och i familjen samt kvinnorsinflytande i samhället. 8 Anslagsfrågor för /89 Tionde huvudtiteln A. m. m. 1986/87Utgift 616466 Reservation 2835433 1987/88Anslag 9000000 1988/89Förslag 17000000 Iprop 1987/88:100 (bil. 12, s. 65) har regeringen föreslagit att, i avvaktan på en särskild proposition i ämnet, till Särskilda jämställdhetsåt- 73 gärderför /89 beräkna ett reservationsanslag av 9000000 Prop.1987/. Jag vill nu ta upp denna fråga. Somjag anfört under avsnittet 2.5 bör medel lämnas för projekt och undersökningari syfte att belysa kvinnors och mäns tidsanvändning. Jag beräknar de samlade resursernaför denna verksamhet till . Vidarebör medel lämnas för sådan projektverksamhet som syftar till att ökakvinnorepresentationen i statliga organ m. m. Jag beräknar de samlade resursernaför denna verksamhet till . Förden del av projektverksamheten som syftar till att förbättra kvinnornasvillkor på arbetsmarknaden m. m. beräknar jag även fortsättningsvis . Jaghemställer att regeringen föreslår atttill Särskilda jämställdhetsåtgärder under tionde huvudtiteln för budgetåret1988/89 anvisa ett reservationsanslag av . Utdragur protokoll vid regeringssammanträde såvitt avser punkterna 1,3,4,6 och 7 och statsrådetGöransson såvitt avser punkterna 2 och 5. Anmälan till regeringens proposition 1987/88:105 omjämställdhetspolitiken inför 90-talet Chefenför , statsrådet , anför Utbildning och jämställdhet 1 Inledning Chefenför , statsrådet , har i det föregåenderedovisat regeringens plan för jämställdhetsarbetet . Här skall jag närmare utveckla frågor som gäller mål ochåtgärder inom utbildningsområdet. och innehåll påverkar jämställdheten mellan kvinnor och män påmånga olika sätt. Mankan för det första se utbildning som en positiv tillgång i sig och fråga hurdenna resurs fördelas mellan könen. På denna punkt har utbildningspolitikenvarit framgångsrik. Utbyggnaden av ungdomsskolan, vuxenutbildningen ochhögskolan har, i kombination med studiesociala reformer, bidragit till atttidigare skillnader i allmän utbildningsnivå mellan män och kvinnor numera ärutjämnade. Mankan för det andra se utbildningsväsendet som ett antal arbetsplatser där mångamänniskor elever, lärare och övrig skolpersonal uppehåller sig en stor delav livet. På dessa arbetsplatser finns en tydlig arbetsuppdelning efter könbland de anställda. Andelen män ökar ju högre upp i hierarkin och lönegradernaman kommer, och det finns också en könsuppdelning mellan olika ämnen ocharbetsuppgifter. Ävenbland de studerande finns en könsuppdelning, t. ex. mellan olika linjer i gymnasieskolan och högskolan, en uppdelning som i första hand har att göra med förhållanden som direkt eller indirekt bestämmer individernas studieval. Trots detta skiljer sig utbildningsväsendet ändå positivt från arbetslivet ur jämställdhetssynpunkt. Även om det, som jag skall återkom ma till i det följande, finns brister och problem, är utbildningen ändå ett område där kvinnliga och manliga studerande blir betydligt mer lika be handlade än de kan förvänta sig att bli när de går ut på arbetsmarknaden. Inom utbildningsområdet är det i första hand studieprestationen som räk nas, och där hävdar sig kvinnliga studerande minst lika bra som manliga. Mankan för det tredje se utbildning som en förberedelse för arbetslivet Prop.1987/88:105 och samhällslivet i övrigt. Utbildningsväsendet framställs iblandsom en passiv återspegling av den könsuppdelade arbetsmarknaden och maktstruktureni samhället. Självfallet påverkas utbildningen av arbetsmarknaden på olikasätt, t. ex. när det gäller ungdomarnas studieval, men jag menar att det ärrimligt att anta att det också finns en påverkan i andra riktningen. Elevernasintressen för olika ämnen spelar roll för valet av studieväg. Utbildningensinnehåll, organisation och sociala miljö är avgörande för hur olika kunskaperoch kompetenser är fördelade bland kvinnor och män som går ut päarbetsmarknaden. Utbildningen har betydelse för vilka föreställningar olika gmpperhar om sociala sammanhang. Utbildningen är gmndläggande för mäns och kvinnorssjälvförtroende och kritiska förmåga, egenskaper som krävs för att ifrågasättaoch påverka förhållanden i privat-Hvet och samhället. Utbildningoch arbetsliv påverkar varandra ömsesidigt, och i en strategi för jämställdhetär det mycket viktigt att organisera ett bra samarbete mellan dessa olikasektorer både på central och lokal nivå. Mankan för det fjärde se utbildningssektorn som ett område där det produceraskunskap om samhällsförhållanden. Det gäller naturligtvis särskilt forsknings-och utvecklingsarbete vid universitet och högskolor, men också andra former, t.ex; sådan kunskapsproduktion som sker inom utbildningsadministrationen eller,i blygsammare varianter, sådan kunskap som skolans elever producerar när de t.ex. inom ramen för olika ämnen eller projektarbeten studerar förhållandena iden egna kommunen. I ett långsiktigt perspektiv kan man anta att jämställdhetmellan kvinnor och män också påverkas av i vilken utsträckning dennakunskapsproduktion omfattar studiet av olika förhållanden som har betydelse förrelationema mellan könen. och jag kommer i det följande att gå närmare in på dessa olikaaspekter av utbildning och jämställdhet. Ävenom skolan enligt läroplanen inte skall ta ställning i kontroversiella frågor utan i stället göra eleverna medvetna om att det finns olika åsikter och vilka grupper som företräder dem, skall skolan ändå aktivt verka för vissa värderingar. Det gäller sådana gmndläggande demokrafiska värden som politisk demokrati och motstånd mot rasfördomar och rasdiskrimine ring. Jämställdhet mellan kvinnor och män i familj, arbetsliv och samhället i övrigt är ett sådant gmndläggande demokratiskt värde. Både i skolförord ningen och i läroplanen står det att skolan skall verka för jämställdhet mellan könen. Ensjälvklar fömtsättning för jämställdhet är att pojkar och flickor er- Prop.1987/88:105 bjuds samma utbildning i skolan. I går flickor och pojkar isamma skola och de får samma utbildning i hemkunskap, barnkunskap, textilslöjdoch trä- och metallslöjd, ämnen som i många andra länder är könsuppdelade. Föratt garantera att både flickor och pojkar tidigt får kontakt med områden somtraditionellt har varit kvinno- resp. mansdominerade ingår moment frånhemkunskap och teknik redan på lågstadiet. Att pojkar och flickor får samma utbildning i grundskolanhar dock inte lett till att könen fördelar sig jämnt vid valen till olikalinjer i gymnasieskolan. Pojkarna dominerar fortfarande i tekniskautbildningar och flickorna i utbildningar med social och humanisfiskinriktning. En del av detta kan förklaras av att det redan i grundskolanuppstår genomsnittliga skillnader mellan könen i inställning till vissa ämnen. Det är därför viktigt att undervisningen bedrivs på ettsätt som också i praktiken gör innehållet lika tillgängligt och intresseväckandeför båda könen. Det är särskilt angeläget att undervisningen i naturorienterandeämnen och teknik och undervisningen i olika ämnen om och med datorer läggs uppså att innehållet blir mer attraktivt för flickor. Det pågår redan nu vissa försök med att öka flickornasintresse för teknik och naturvetenskap genom att ändra på undervisningensuppläggning och innehåll, bl. a. inom ramen för den projektverksamhet för attstärka kvinnornas villkor på arbetsmarknaden m. m. som statsrådet har nämnt. Det är angeläget att frågan om hur denna undervisning skallkunna läggas upp så att den når fler flickor, och därmed också förhoppningsvisstimulerar dem att i större utsträckning välja tekniska och naturvetenskapligautbildningar , behandlas i den fortbildning av läraresom jag har förordat i årets budgetproposition (prop. 1987/88:100, bil. 10, s.SOf). Att utvecklingen går åt rätt håll framgår bl. a. av deresultat som har redovisats i en ny rapport från den s. k. lEA-undersökningensom jämför kunskapsutvecklingen i olika länder. Jämfört med , då denförra mätningen gjordes, har flickorna förbättrat sina kunskaper i naturvetenskapligaämnen och en viss utjämning har skett mellan könen. Det görs också vissa riktade insatser för att ökaflickornas intresse för teknik och naturvetenskap. Fr.o.m. /86utgår det t. ex. statsbidrag för sommarkurser i teknik för flickor påhögstadiet. Över 200 kommuner har ordnat sådana kurser. Det finns också särskilda kurser som riktar sig tillmanliga elever. För /89 har regeringen gett skolstyrelsen iHalmstad statsbidrag för en sommarkurs inom social omvårdnad för pojkar.Avsikten är att öka pojkarnas intresse för att söka till vårdutbildningar.Liknande kurser bedrivs tillbaka i landstingens regi. Det är angeläget att de positiva erfarenheterna av dessaolika initiativ följs upp och att liknande inslag prövas också i skolansordinarie undervisning. Valen till gymnasieskolan påverkas dock inte bara avundervisningen i , utan också av andra förhållanden. För att flickor skall våga göra okonventionella val måste de kunna räkna med att bli väl mottagna av 77 manliga lärare och kamraterpå olika linjer i gymnasieskolan. bildningenmåste också leda till kvalificerade arbeten som ligger i linje med Fördetta krävs ökade kontakter, dels mellan och gymnasieskolan, delsmellan skolan och arbetslivet. Statsrådet har i det föregående talat omvikten av att jämställdhetsarbetet ute på arbetsplatserna intensifieras. Detär angeläget att man från skolans sida på lokal nivå knyter kontakter medsådana arbetsplatser där det finns intresse för att förverkligajämställdhetsavtalen. Jämställhetsavtalen ger möjlighet till positiv särbehandling,så att t. ex. de flickor som har genomgått tekniska utbildningar igymnasieskolan kan ges företräde vid rekrytering. Det är mycket viktigt attflickor som gör otraditionella val får positiva erfarenheter frånundervisningen i gymnasieskolan och det fortsatta förvärvsarbetet och attsådana erfarenheter kan återföras till nya grupper av elever som står införvalet till gymnasieskolan. har förhållandena alltför ofta varit demotsatta negativa erfarenheter återförs och avhåller tekniskt intresseradeflickor från att göra okonventionella val. Barnenväxer upp i ett samhälle med en arbetsdelning efter kön, Hemma gör mödrarna oftamer hemarbete än fäderna. I skolan kan barnen se att lärarna för yngre barn ärkvinnor, liksom den personal som serverar maten eller skriver maskin, medanrektorn och studierektorn oftast är män. Vid studiebesök och praktiskarbetslivsorientering möter eleverna i allmänhet en tydlig uppdelning på olikaarbetsuppgifter efter kön. Allt detta kan lätt leda till föreställningar om attvissa uppgifter är naturliga för kvinnor och andra för män. Det är därförviktigt att undervisningen inriktas på att eleverna skall lära sig att aktivtifrågasätta rådande förhållanden. Ävenom jämställdhet behandlas utföriigt i läroplanens mål och riktlinjer ochkönsrollsfrågor dessutom finns med som inslag i kursplanerna för bl. a. svenska,samhällsorienterande ämnen, naturorienterande ämnen, bild, hemkunskap ochbarnkunskap, tyder vissa rapporter från länsskolnämnder, JämO m.fl. på attjämställdhetsfrågorna inte alltid ges den uppmärksamhet som förutsätts iläroplanen. Detär viktigt att fortsatta insatser görs av () och länsskolnämndernaför att genom forsknings- och utvecklingsarbete, information m. m. bidra tillatt förverkliga läroplanens intentioner. Det är angeläget attjämställdhetsaspekter och frågor som har betydelse för jämställdhet mellankvinnor och män beaktas i fortbildningen av lärare. Också skolstyrelser ochskolledare har ett ansvar för att dessa frågor uppmärksammas i undervisningen. Deutbildningar i gymnasieskolan som har visat sig vara mindre efterfråga de på arbetsmarknaden har i praktiken ofta dominerats av flickor. ex. konsumtionslinjen och vissa utbildningar inom kontorsområ- Prop.1987/88:105 det. Ur jämställdhetssynpunkt är det viktigt att allayrkesinriktade studievägar ger en bra förberedelse för arbetslivet. 1 arbetetmed att modernisera den yrkesinriktade utbildningen och förbättragymnasieskolans planeringssystem bör stor uppmärksamhet ägnas åt dennajämställdhetsaspekt. Avungdomarnas nuvarande utbildningsval framgår att könsuppdelningen påarbetsmarknaden kommer att leva kvar . I gymnasieskolandominerar flickorna på humanistisk och samhällsvetenskaplig linje och iutbildningar inom kontorsområdet och vårdområdet (på vårdlinjen utgörs ca entiondel av eleverna av pojkar), medan de tvååriga tekniskt-industriellautbildningarna är helt pojkdominerade. Inom fyraårig teknisk linje harflickornas andel ökat - flickorna utgör nu ca en femtedel av destuderande. Den naturvetenskapliga linjen är en av de få som har en jämnkönssammansättning. Detlångsiktiga målet bör vara att åstadkomma en jämn könsfördelning i alla utbildningari gymnasieskolan. För samtliga studievägar bör gälla att ingetdera könet skallvara representerat med . bör särskildainsatser göras för att ändra könsfördelningen på sådana studievägar som ärstarkt manligt resp. kvinnligt dominerade. För den kommande femårsperioden börföljande mål ställas upp: Andelen intagna av underrepresenteratkön bör öka till i de utbildningar där flickor resp. pojkar nu utgörmindre än . I försöksverksamhet med treårigindustriteknisk linje bör andelen flickor uppgå till minst en femtedel av deintagna. I försöksverksamhet med treårigsocial service- och omvårdnadslinje bör andelen pojkar uppgå fill minst enfemtedel av de intagna. Pä fyraårig teknisk linje börandelen flickor öka till minst en tredjedel av antalet intagna. Andelen studieavbrott blandflickor på pojkdominerade linjer bör inte vara högre än bland pojkarna. Underden närmaste femårsperioden avser jag att föreslå regeringen olika åtgärder somverkar i riktning mot dessa mål. Sådana åtgärder kan t. ex. gälla regler förintagning till gymnasieskolan, vissa villkor för försöksverksamhet, ochuppdrag till utbildningsmyndigheterna som berör läroplaner, lärarutbildning ochlärarfortbildning, läromedel, studie- och yrkesorientering, information ochforsknings- och utvecklingsarbete. Jagkommer i det följande att redogöra för en del av det som redan har gjorts ochplaneras . har tidigare framhållit att vissa förändringar i undervisning och ökade kontakter på det lokala planet mel lan skola och arbetsliv skulle kunna motverka det könsbundna valet till gymnasieskolan. Intagningsreglerna är också av intresse för valen. Redan nu ges extra poäng till den flicka eller pojke som söker till en linje där det egna könet är underrepresenterat. (Den som tillhör ett kön som har av antalet platser i hela landet i utbildningen ifråga får 0,2 poäng.) I det fortsatta jämställdhetsarbetet är det angeläget att effekterna av denna -.a Könsfördelningeni gymnasieskolan framgår av följande diagram över avgångna från Prnr> 1087/88 I On gymnasieskolans linjer /87. '"P- 'öZ/öö. J \_ L J \_ \_ \_ \_ \_ L_J \_ \_ L Samtliga llnler (E] T4) :| 3- och 4-4rlga Unjer (El U) | 1 2-äriga teoretiska linjer Det är möjligt att en höjning av poängen skulle Prop. 1987/88:105kunna bidra till en jämnare könsfördelning. Regeringenhar gett SÖ i uppdrag att utveckla urvalsgmnder som kan kompletterabetygen vid intagning till gymnasieskolans yrkesinriktade och estetiskt-praktiskastudievägar. I beslutet framhålls att det är önskvärt att SÖ utvecklar modellersom omfattar särskilda åtgärder för att gynna underrepresenterat kön vidintagning till yrkesinriktade studievägar i gymnasieskolan. Intagningsnämndernaför gymnasieskolan kan inom ramen för den s. k. fria kvoten ta insökande på andra grunder än betyg, om det finns särskilda skäl. Ett sådant skälkan vara att den sökande har valt en studieväg där det egna könet är underrepresenterat.Det är önskvärt att de som gör avvikande studieval kan bilda grupper somplaceras i samma klasser, så att de kan kan stödja varandra. I1987 års budgetproposifion (prop. 1986/87:100, bil. 10, s.l28 f) redovisadejag regeringens förslag om försöksverksamhet med treåriga yrkesinriktadelinjer. Jag underströk att det är angeläget att flickor ges särskild möjlighetoch stimulans att söka till sådana nya utbildningar som efterfrågas både avelever och näringsliv (prop. s. 11 f). I propositionen förordade jag attsärskilda regler skulle tillämpas för att ge kvinnliga sökande företräde tillden elmekaniska grenen inom försöksverksamheten med industriteknisk linje. Enriktlinje borde vara att en femtedel av platserna i första hand avsattes förflickor. beslutade i enlighet med regeringens förslag (UbU1986/87:14, rskr. Iårets budgetproposition (prop. 1987/88:100, bil. 10, s.146) redovisade jag de posifivaerfarenheterna av inledningen av denna försöksverksamhet. Denna typ av åtgärdertycks vara effektiva för att motverka den ensidiga könsfördelningen på deyrkesinriktade linjerna. De innebär i praktiken att en kommun för att kunnakomma i fråga som anordnare av försöksutbildningen måste göra särskildainsatser på det lokala planet för att stimulera fler sökande från det underrepresenteradekönet. Sådana regler om företräde för underrepresenterat kön bör därför prövasi större utsträckning. I regeringens proposition om utveckling avyrkesutbildningen i gymnasieskolan har jag tidigare denna dag förordat attmanliga sökande skall gynnas vid intagningen till den treåriga sociala service-och omvårdnadslinje som bör ingå i försöksverksamheten. Jagär emellertid inte beredd att nu föreslå en utvidgning av sådana regler tillfler studievägar än den industritekniska linjen och den sociala service- ochomvårdnadslinjen. Jag menar att försöksverksamheten i sig innebär så storaförändringar att det är nödvändigt att först invänta resultatet.