prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — I fråga om vattenområden är ingen ändringavsedd i förhällande till vad som tidigare gällt. Ändringenav denna paragraf föreslås träda i kraft tidigare än övriga ändringar, nämligenden , Paragrafenhar ändrats på så sätt att andra punkten har utgått, 1 övrigt har den ändringengjorts att en ledamot inte är jävig pä den grunden att han i vattenmål hartagit befattning med ärende som rör samma miljöfarliga verksamhet som är underprövning hos koncessionsnämnden, I 13 kap, vattenlagen (1983:291) anges vad somär vattenmål. Med vattenmål i förevarande paragraf avses även vad som räknatsdit enligt äldre vattenlagen, Iförsta stycket punkt 3 slås fast att sökanden i sin ansökan skall ange förslagtill, förutom de skyddsåtgärder eller andra försiktighetsmått som behövs föratt förebygga eller avhjälpa olägenhet, hur kontrollen bör ske. Härigenomframgår också att tillståndsmyndigheten har att vid utformningen av villkorbeakta frågan om kontroll av verksamheten. Liksom tidigare är dettillsynsmyndigheten som vid behov har att förelägga om kontrollprogram. Genomändringen i paragrafen föreskrivs att särskild omröstning i koncessionsnämndenockså skall ske rörande fråga om underställning till regeringen av ett tillnämnden överklagat ärende, 20 § Prop. Ioch med införandet av ett nytt andra stycke kodifieras den praxis som alltsedanlagens tillkomst har tillämpats av tillståndsmyndigheterna i samband medtiUståndsgivningen. Benriyndigandet ger koncessionsnämnden rätt att överlåta åten tillsynsmyndighet att fastställa villkor för verksamheten. En förutsättningär dock att de frågor som avgörs efter en sådan delegering inte har någonsjälvständig betydelse för tillåtligheten av företaget. Det skall alltså varafrågor om villkor av mindre betydelse. Som exempel på sådana villkor kan nämnasfräga om närmare teknisk utformning av en reningsutrustning eller fräga omåtgärder rörande enstaka avfallstyper som har mindre betydelse frånmiljöskyddssynpunkt, I och med stadgandet fär de villkor som bestäms i dennaordning samma rättsverkan som övriga villkor i tillständsbeslutet. De gersåledes fillståndshavaren den tryggheten i hans näringsutövning att han intebehöver tåla ytterligare inskränkningar eller åläggas att vidtaförsiktighetsmått utöver vad som anges i villkoren, om inte förutsättningarnaför omprövning i enlighet med lagen är uppfyllda. Det innebär också attvillkoren, om de överträds, kan föranleda straffansvar. Iparagrafens/ör5ro stycke anges de fall dä verksamhet som har tillständs-prövatskan förbjudas. Punkten1 anger att tillstånd får dras in om sökanden har vilselettfillståndsmyndigheten genom att lämna oriktiga uppgifter. Med oriktigauppgifter avses även ofullständiga uppgifter och uppgifter som har utelämnats. Punkten2 motsvarar tidigare stadgande i denna paragraf, dock att frågan om ändring avvillkor i stället för indragning av fillstånd nu regleras genom punkten 3 i 24§. Punkten3 är avsedd att kunna tillämpas om det genom verksamheten uppkommit någonolägenhet av väsentlig betydelse som inte kunde förutses när verksamhetentilläts. Som framgår av 24 § punkt 4 skall det emellertid i första hand ske enomprövnitiig av villkoren. Iandra stycket anges att koncessionsnämnden får återkalla tillståndet helt ellerdelvis om verksamheten har förbjudits. Om tillståndet har återkallats får inteden därmed avsedda verksamheten starta på nytt utan att ny ansökan enligt 13 §har ingivits och verksamheten underkastats ny prövning. att meddela förbud och återkallelse av tillståndomfattar liksom nuvarande förverkande - möjlighet även verksamhet till vilkentillstånd lämnats av regeringen och verksamheter som avses i 2 § andra stycket. Iparagrafen anges de fall då villkor för gällande fillstånd vid en omprövningfår ändras eller upphävas och dä nya villkor får bestämmas. Bestämmelsentäcker dels det fallet att viss lid förflufit sedan fillståndet gavs, dels ettantal uppräknade situafioner då ändring får ske närsärskilda förutsättningar är uppfyllda, senare fallen bör omprövningen naturligtvis riktas in på sädana villkor som i första hand har att göra med den förutsättning som grundar rätten att företa omprövning. En ändring av ett villkor kan emellertid få till konsekvens att ocksä andra ändringar mäste göras. Förstapunkten stämmer överens med vad som gäller enligt huvudte- Prop.1987/88:85 geln i paragi-afens första stycke. Andra punkten motsvarar de fall där enligt 23 § förstastycket punkt 1 tillstånd fär dras in men åtgärden framstår som alltföringripande. Enligt tredje punkten fär villkor alltid ändras om det ejiakttagits i verksamheten och åsidosättandet är av ej endast ringa betydelse.Kravet är sålunda lägre än enligt 23 § första stycket punkt 2, Punkten 4 har med viss ändring förts över frän dentidigare 25 §, För ändring av villkoren enligt denna punkt krävs inte längreatt olägenheten är betydande. Även en mindre allvarlig olägenhet har ansettsböra förebyggas eller minskas om detta är möjligt. Vid svårare olägenheter, somdet inte går att bemästra genom villkorsändring, uppkommer frågor om förbud ochindragning av tillstånd enligt föregående paragrafs tredje punkt. Punkterna 5 och 6 motsvarar vad som gäller enligt detandra stycket. Någon saklig ändring är inte avsedd. Punkten 7 är avsedd att kunna tillämpas när ny teknik kananvändas för kontrollen av verksamheten, antingen så att en effektivarekontroll kan erhållas genom att en annan parameter mäts än förut eller genomatt annan mätutrustning används, varigenom man kan upptäcka nya störningskällorsom bör åtgärdas. I fräga om innebörden av att tekniken skall vara ny gällerdetsamma som vid tillämpning av punkten 5. Frågan vad som menas med ny teknikhar ocksä behandlats i prop, 1980/81:92 s, 74. Andra stycket avser andra beslut än villkorsändringar ochger möjlighet att i de fall en verksamhet har upphört meddela de föreläggandensom behövs, t. ex. i fråga om återställningsätgärder. Motsvarande bestämmelsefanns tidigare i 25 §. Paragrafen motsvarar tredje stycket i nuvarande 24 §. Genom ändringen i paragrafen har fåttbefogenhet att självmant ta upp frågor om förbud och indragning av tillståndeller ändring av villkor enligt 2325 §§ i fråga om verksamheter som skalltillständsprövas av (jfr, 6 § MF), Dessa verksamheter står underlänsstyrelsens fortlöpande tillsyn, I normalfallet torde det vara iakttagelseri samband med denna tillsyn som ger anledning att ta upp frågan. Skulle naturvårdsverketvid sin allmänna tillsyn uppmärksamma en sådan fråga som avses i paragrafen,kan verket naturligtvis göra en framställning om om prövning hos ,I fräga om verksamheter som skall tillstånds-prövas av koncessionsnämnden ärdet som förut som får göra framställningen hos nämnden. Skälenför ändringen av paragrafen framgår av den allmänna motiveringen avsnitt 10.5, Ändringarna i paragrafen är väsentligen en följd av deredaktionella och sakliga ändringarna i 23-25 §§, Regeln i paragrafen har förut omfattat alla villkorsändringar utom sådana som föranletts av betydande avvikelser från vad som angetts i ett tillståndsbeslut. Sådana villkorsändringar regleras nu i huvudsak genom 24 § första stycket 3. Denna punkt har därför undanta gits vid hänvisningen till 24 §, liksom 24 § första stycket 2, som förutsätter att tillståndet vilar på oriktiga eller ofullständiga uppgifter frän sökanden, 305 20 1987/88. 29 a § Prop. Första stycket har ändrats redaktionellt. Ändringarna i andra styckei innebär att om något villkorför miljöfarlig verksamhet får ändras emedan det varit gällande , säfär ocksä därmed sammanhängande ändringar göras i sädana andravillkor som förut ändrats, upphävts eller tillkommit inom tioårsfristen med stödav 24 § 2-7 eller 27 §, oavsett hur längs de varit gällande, 1 övrigt är ändringarna i paragrafen föranledda avomredigeringen av 23-25 §§ och utan självständig betydelse, I första stycket anges att ,länsstyrelserna samt miljö- och hälsoskyddsnämnderna är tillsynsmyndigheterenligt ML, Tillsynsmyndigheterna utövar tillsyn över miljöfarlig verksamhet.Vad som menas med sådan verksamhet anges i I § tredje stycket ML. Andra stycket motsvarar vad sorn tidigare gällt med dettillägget att i naturvärdsverkets uppgifter också ingår att samordna denkommunala tillsynen. Omnämnandet av de uppgifter som ankommer på länsstyrelsenhar flyttats från detta stycke till tredje stycket. Tredje stycket reglerar länsstyrelsernas och miljö- ochhälsoskyddsmyndigheternas uppgifter. har tillsynsansvaret försädana verksamheter som är tillständspliktiga. Miljö- och hälsoskyddsnämndenansvarar för tillsynen av anmälningspliktig och övrig icke-tillståndspliktigmiljöfarlig verksamhet. Uppkommer fråga om kontrollprogram för sådan verksamhetär det således miljö- och hälsoskyddsnämnden som förelägger om programmet. Närdet gäller miljöfariig verksamhet som utövas av försvarsmakten framgår avförevarande stadgande samt undantagsregeln i 44 a § andra stycket att miljö-och hälsoskyddsmyndigheten inte har rätt att i något fall sköta tillsynen, Paragrafen är ny. Den behandlar företagens egenkontroll.Se härom i den allmänna motiveringen, avsnitt 10.2, Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmerbemyndigas att utfärda bestämmelser om kontrollprogrammets innehåll, I förstahand avses den del av kontrollprogrammet som rör mätverksamheten i fråga omemissioner etc. Syftet är att fä till stånd en kvalitetssäkring och en metodmässigsamordning av mätverksamheten. Med stöd av bestämmelsen kan meddelasföreskrifter om kontrollprogram för miljöfarlig verksamhet. Därvid kanföreskrivas att sådana mätningar skall genomföras som gör det möjligt attkontrollera villkor och bedöma utsläpp och andra belastningar på miljön, Paragrafen är ny. Den som bedriver verksamhet för vilken tillstånd lämnatsskall varje är avge en miljörapport. Om tillstånd inte krävs men innehavarenlikväl frivilligt sökt tillstånd omfattas han sålunda av skyldigheten att avgeen miljörapport. skall ge en samlad bild av företagetsarbete med att uppfylla och kontrollera att villkoren i tillståndsbesluten efterlevs. Se vidare den allmänna motiveringen, avsnitt 10,2, 306 Enligttredje stycket kan föreläggande med vite meddelas om skyldighe- Prop.1987/88:85 ten att avge miljörapport inte fullgörs. Lydelsenav första stycket har ändrats därigenom att dess andra mening har utgått.Härigenom finns möjlighet för tillsynsmyndigheten att göra mera resolutaingripanden när det kan anges befogat. Ändringen har ytterligare motiverats iden allmänna motiveringen, avsnitt 10.2. Vidare har en ändring gjorts i förstastycket så att det klart framgår att rätten att meddela föreläggande avser allaföreskrifter som tillkommit med stöd av lagen. Paragrafensandra stycke om undersökningsskyldighet har kompletterats. Enligt lagändringenfär tillsynsmyndigheten förelägga såväl den Som utövar verksamhet som kanbefaras vara miljöfarlig som den som annars är skyldig att avhjälpa olägenhetfrån en verksamhet att utföra för tillsynens fullgörande behövligaundersökningar av verksamheten och dess verkningar. En förutsättning förtillämpning av den nya bestämmelsen är dock att skyldigheten att avhjälpa olägenhetär klariagd, när ett föreläggande meddelas, Paragrafenhar jämkats med hänsyn till att miljö- och hälsoskyddsnämnden nämnts blandtillsynsmyndigheterna i 38 § och undantaget för verksamhet av försvarsmaktenocksä nämnts där. Enligtandra stycket skall , om den inte följer kommunens framställningom överlåtelse av tillsyn, överlämna frågan till regeringens avgörande, omkommunen begär det. skall därvid till regeringen avge ett egetyttrande med skälen för ställningstagande. Överlämnande tillregeringen skall ske även om gått emot kommunen endast till endel, Iparagrafen har första stycket 3 ändrats. Ändringen innebär att överträdelserav föreskrifter som har meddelats med stöd av de nya 38 a och 38 b §§ ärstraffsanktionerade. Förstastycket har vidare ändrats genom att en särskild regel om val av påföljd harinförts. Har domstolen funnit utrett att den som skall dömas för uppsåtligtbrott därigenom åsidosatt förpliktelse av väsentlig betydelse fränmiljöskyddssynpunkt, får straffet inte bestämmas till böter. Somexempel pä fall då den nya påföljdsregeln skall tillämpas kan nämnas att en säallvariig villkorsöverträdelse har ägt rum att förbud och äterkallelse enligt23 § bör komma i fråga. Regeln tar också sikte pä gärningar som har pågåttunder eller om förhållandena i omgivningen har särskilt värdefrän natur- eller miljösynpunkt, därmed inbegripet landskapsbild ochkulturminnesvård. Har miljöskyddsmyndigheterna i sitt arbete bestämt villkoreller andra åligganden från en sådan utgångspunkt, är dessa förpliktelser iallmänhet av väsentlig betydelse från miljöskyddssynpunkt. Vid bestämmande av påföljdenligt den nya bestämmelsen gör sig all mänpreventiva hänsyn starkt gällande. Detta utesluter emellertid inte att individualpreventiva skäl kan beaktas när omständigheterna i det enskilda 307 fallet starkt talar motett frihetsberövande. 48 § Prop. Paragrafen reglerar instansordningen i miljöskyddsärenden.Första stycket första punkten motsvarar vad som tidigare gällt. Någon sakligändring är inte avsedd. Andra punkten innebär att instansordningen ändras såatt flertalet beslut som har meddelats av , inklusive beslutenligt 51 §, som inte överklagas hos kammartätten, och samtliga beslut av statensnaturvärdsverk får överklagas hos koncessionsnämnden i stället för hosregeringen. Tredje punkten reglerar möjligheten att överklaga koncessionsnämndensbeslut. som första instans fattat beslut får beslutetöverklagas hos regeringen. Instansordningen överensstämmer här således med vadsom tidigare gällt. fattat beslut i en överklagadfräga, fär beslutet enligt andra stycket inte överklagas. Detsamma gäller beträffandefräga som i ett överklagat ärende uppkommit först hos koncessionsnämnden. Ettexempel kan vara fräga om avvisning på grund av att klaganden inte har rätt attklaga, I tredje stycket har angivits att beslut enligt 8 a §skall överklagas till regeringen. Skälen för detta framgåi av den allmännamotiveringen avsnitt 10,6, Fjärde och femte styckena mots\'arar de tidigare andra ochtredje meningarna i 48 §, Någon saklig ändring mot tidigare är inte avseddutan ändringarna är enbart redaktionella. Paragrafen är ny. Den motsvarar de tidigare andra ochtredje styckena i 48 §, Någon saklig ändring är inte avsedd utan ändringarna ärenbart redaktionella, Paragrafen är ny. Första stycket innehåller vissa bestämmelser omkoncessionsnämndens handläggning. En del överklagade ärenden kommer att vara avden arten att koncessionsnämndens prövning kan ske redan mot bakgrund av denbefintliga utredningen, I andra fall däremot mäste nämnden pä grund av sittutredningsansvar på olika sätt se till att utredningen kompletteras, skyldighet att sörja för utredningen kan som jag anfört iden allmänna motiveringen ingå att kungöra att ett överklagande kommit in fränsökanden, 1 andra styckei har angivits de stadganden i ML omkoncessionsnämndens handläggning som är tillämpliga även vid prövningen av ettöverklagat ärende. Vid prövning av ett överklagat ärende skall nämnden beståav ordförande och tre andra ledamöter. Vid förberedande åtgärd i ett överklagatärende och vid prövning av frågor om avvisning och avskrivning av ett sådantärende kan nämnden emellertid bestå av ordföranden ensam. Möjligheten attensam avvisa bör dock utnyttjas med en viss försiktighet. Om frågan omavvisning inte är av enkel beskaffenhet, bör den inte prövas av ordförandenensam. Även 14 § tredje-femte styckena skall tillämpas iöverklagade ärenden. Nämndens utredningsansvar i överklagade ärenden innebär sålunda att möjlighet finns att lämna uppdrag åt en sakkunnig att verkställa särskild utredning, I den män koncessionsnämnden anser att utredningsansvaret kräver att nämnden håller sammanträde eller besiktning skall kallelse utgå till klaganden och de sakägare som har yttrat sig i ärendet. Dessa är att 308 anse somparter i ärendet. Kallelse skall ocksä utgå till de kommunala och Prop.1987/88:85 ' statliga myndigheter som har ett väsentligt intresse att bevaka ifrågan. I paragrafens tredje stycke har tagits in en bestämmelseom att koncessionsnämnden skall överlämna ärendet till regeringens prövning,om omständigheterna är sådana som anges i 6 § andra stycket. Enligt det lagrummetkan en verksamhet tillåtas, om närmare angivna synnerliga skäl för tillståndföreligger, trots att verksamheten är av den arten att mycket stora olägenheterkan befaras. får ocksä underställa ett överklagat ärenderegeringens prövning om avgörandet kan bedömas vara av särskild vikt.Utgångspunkten för denna bedömning bör i enlighet med vad som angivits i prop,(1983/84:120) om regeringens befattning med besvärsärenden vara om bedömningenav ärendet verkligen kräver ett ställningstagande från regeringens sida. Somett exempel har i propositionen nämnts ett nytt förvaltningsområde därmiljöskyddskrav ställs mot vittgående arbetsmarknadspolitska effekter. I den allmännamotiveringen, avsnitt 10.6, har givits ytterligare exempel som kan påkalla attärendet överlämnas till regeringen, men det kan naturligtvis uppkomma ävenandra frågor som lämpligen bör prövas av regeringen. Som ocksä har angetts i avsnitt 10,6 skallkoncessionsnämnden överlämna ett överklagat ärende till regeringen omnaturvårdsverket begär det, Paragrafen har ändrats redaktionellt. Ändringerl är föranledd av en ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291), se SFS 1987:748.1 övrigt är ingen sakligändring avsedd. Under denna nya rubrik har införts fyra nya paragrafer,65-68 §§. Paragrafen innehåller den grundläggande bestämmelsen ommiljöskadeför-, säkring. Som framgår av avsnitt 7.2 i den allmänna motiveringenhar ett antal försäkringsbolag gått samman i ett försäkringskonsortium ochdetta har till regeringen gett in ett åtagande att betala utförsäkringsersättning frän en miljöskadeförsäkring. Det ankommer på regeringenatt godkänna villkoren i denna försäkring. Godkännandet kan görastidsbegränsat. Dä blir villkoren föremål för förnyade överväganden ochförhandlingar med försäkringskonsortiet med jämna mellanrum, Alla som bedriver tillstånds- eller anmälningspliktigmiljöfarlig verksamhet skall, om inte undantag har föreskrivits med stöd av 69§, bidra till miljöskadeförsäkringen. Bidragsbeloppen beräknas påförsäkringsmässiga grunder av konsortiet för miljöskadeförsäkring men skallgodkännas av regeringen. Lagrådet har anfört följande. "mening bör syftet med den föreslagna miljöskadeför säkringen anges i denna paragraf, som inleder avsnittet om försäkringssys temet. Lagrådet ifrågasätter vidare om inte lagen bör öppna möjlighet för 309 regeringenatt delegera uppgiften att godkänna försäkringsvillkor och ta- Prop.1987/88:85 heller.Paragrafen skulle i så fall få följande lydelse: "För ersättning i vissa fall tillden som har lidit skada enligt miljöskadelagen (1986:225) skall det finnas enförsäkring (miljöskadeförsäkring) med villkor som har godkänts avregeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. utövarverksamhet som enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelatsmed stöd av lagen kräver tillstånd eller anmälan skall bidra till försäkringenmed belopp som framgår av tabeller som har godkänts av regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer. betalas iförskott för kalenderår." Lagtexten har utformats i enlighet med lagrådets förslag. För den som påbörjar en verksamhet under ett kalenderårinnebär bestämmelserna att betalning skall ske när verksamheten sätts i gång.För den som avslutar sin verksamhet under ett kalenderår inträder en motsvaranderätt till återbäring. Det kan nämnas att liknande försäkringslösningar finns påandra områden, t. ex, läkemedelsförsäkringen och patientförsäkringen. Itillämpliga delar överensstämmer villkoren i den föreslagnamiljöskadeförsäkringen i allt väsentligt med villkoren i dessa andraförsäkringar. I paragrafen anges dels de principiella förutsättningar,under vilka ersättning utgär fill skadelidande, dels de skador, som omfattasav ersättningsreglerna. Bestämmelsen är utformad som ett minimikrav pämiljöskadeförsäkringen. Detta innebär bl. a, att fiirsäkringen kan görasgenerösare mot de skadelidande. En sådan avvikelse till de skadelidandes förmånhar gjorts i de villkor för ersättning vid personskada som finns intagna iavsnitt 7,2, Den närmare utformningen av försäkringen anges i försäkringsvillkoren. En grundförutsättning för att någon skall vara berättigadtill ersättning är att han har drabbats av en skada som omfattas avmiljöskadelagen. Med formuleringen i punkt 1 att den skadelidande"inte kan fä skadeståndet betalt" menas det fallet att denskadeståndsansvarige saknar ekonomiska resurser att betala. Däremot är regelninte tillämplig om den ansvarige av tredska vägrar att betala. Om den skadeständsansvarige är okänd och det inte kanutredas vem som är ansvarig för skadan finns det också rätt tiU ersättning enligtpunkt 2, För att ersättning skall utgå då den som har orsakat skadan inte kanidentifieras gäller i princip detsamma som när den som orsakat skadan är känd,nämligen att miljöskadelagens förutsättningar skall vara uppfyllda. När maninte vet vem som orsakat skadan kan miljöskadelagen inte tillämpas fullt ut,men förutsättningarna för rätt fill skadestånd skall vara upp-fyUda itillämpliga delar. På lagrådets inrådan har paragrafen getts en annanutformning än i det remitterade förslaget. Lagrådet har anfört, "I paragrafen föreslås en ordning som innebär att densom inte betalar bidrag till miljöskadeförsäkringen förlorar rätten att utöva den miljöfarliga verksamhet till vilken han har tillstånd. Fortsätter han ändå att utöva verksamheten riskerar han böter eller fängelse. Bestämmelsen innehåller inte något om att den som betalar senare återvinner rätten att utöva 310 Somsanktion för underiåtenhet att betala bidrag till miljöskadeförsäk- Prop.1987/88:85 ringen förefaller förslaget onödigt drastiskt sompåföljden torde bli föga effektiv. Vill man säkerställa att bidrag tillmiljöskadeförsäkringen betalas med rätt belopp och i rätt tid, torde deneffektivaste metoden vara att tillsynsmyndigheten, sedan den genom underräuelsefrån försäkringsgivaren eller pä annat sätt fått veta att bidrag inte betalats,får möjlighet att vid vite förelägga den försumlige att fullgöra sinbetalningsskyldighet. Paragrafen föreslås därför fä följande lydelse: "Om bidrag fill miljöskadeförsäkringen inte harbetalats efter anmaning, skall försäkringsgivaren göra anmälantill tillsynsmyndigheten om betalningsförsummelsen. fårförelägga den betalningsskyldige vid vite att fullgöra sin skyldighet. Ettsådant föreläggande får inte överklagas." Godtas lagrådets förslag krävs en följdändring i 45 §första stycket 3 i det remitterade förslaget." Jag instämmer i vad lagrådet har anfört. Enligt paragrafen fär regeringen meddela föreskrifter omundantag aft lämna bidrag till miljöskadeförsäkringen. Undantagsmöjligheten ärfrämst avsedd för vissa anmälningspliktiga verksamheter. Avgifter för myndighets verksamhet Under denna rubrik och i förevarande paragraf har tagitsin ett avgiftsbemyndigande som innebär att avgifter i fråga om tillstånd,anmälan och tillsyn bestäms av regeringen eller den myndighet som regeringenbestämmer eller av kommun. Bemyndigandet i lagen ersätter det allmänna bemyndigandetatt ta ut avgifter för prövning och fillsyn som har beslutat(prop. 1983/84:40 bil. 7, JoU 15, rskr, 93). Bemyndigandet beträffandekommunerna har sin motsvarighet i 22 § hälsoskyddslagen (1982:1080). Ikraftträdande m. m. Den nya lagstiftningen föresläs träda i kraft den Ijuli1989. Ändringen i 8 a § träder dock i kraft den Ijanuari 1989. Särskilda övergångsbestämmelser har intagits i fråga omöverklagande av redan meddelade beslut och i fråga om tidpunkten förbetalningen av det första bidraget fill miljöskadeförsäkringen. 13.2 Förslaget till lag om ändring i I paragrafen har den ändringen gjorts att oaktsamheten förstraffbar gärning med anknytning till 7, 8 och 8 a § inte behöver vara grov.