prop · GB0373 · 1987-12-31 00:00:00 — beviljas offentligt biträde i frågan om förvarstagandet, omdetta har vanit . gäller alt förvarslagandet i sigberättigar till offenfiigt biträde först när detta varat mer än . Jagåterkommer till detta förslag längre fram (avsnitt 2.11,2,3), Vidremissbehandlingen har förts fram flera förslag till utvidgningar av tillämpningsområdet för rättshjälp genom offentligt biträde. Detta gäller bl, a. ärenden i förvaltningsdomstol om bistånd enligt 6 § socialtjänstlagen (1980:620) och om flyttningsförbud enligt 28 § samma lag. De skäl som har 78 åberopats till stöd fördessa och vissa andra liknande förslag har emellertid enligt min mening inte ensådan styrka att de föreslagna utvidgningarna bör genomföras . På två punkter haremellertid remissinstanserna lagt fram förslag till utvidgningar avtillämpningsområdet för offentligt biträde som jag anser bör prövas i dettalagstiftningsärende. Det är först frågan om offentligt biträde iförvaltningsdomstol vid prövning av frågor om intagning till och utskrivningfrån sjukhus enligt smittskyddslagen (1968:231), Den frågan tar jag upp iavsnittet 2,11,2,4, Flera remissinstanser, däribland ,psykiatriska nämnden och vissa utskrivningsnämnder har ocksä tagit upp fråganom offentligt biträde vid prövningen av framför allt s, k. konverleringsfallenligt 10 § lagen (1966:293) om beredande av sluten psykiatrisk vård i vissafall. Den frågan berör jag närmare i avsnittet 2,11,2,2, vill jag i deltaavsnitt nämna alt asylulredningen (A 84:01) har avlämnat sitt slutbetänkandeRättssäkerheten vid direktavvisningar (SOU 1986:48), Utredningen har undersöktbehovet av rättsligt bistånd till de asylsökande i dessa sammanhang.Betänkandet har remissbehandlats och förslagen övervägs inomarbetsmarknadsdepartementet. Frågan om utvidgad rätt till rättshjälp i sambandmed direktavvisningar har ocksä berörts i ett par motioner till 1985/86 årsriksmöte. Med hänsyn till det arbete som pågår inom arbetsmarknadsdepartementetavstår jag från att nu ta upp frågan om behovet av offentligt biträde ellerannan rättshjälp i dessa angelägenheter. Prop, 1987/88:73 2.11.2.2Offentligt biträde i ärenden enligt 10 § lagen (1966:293) om beredande avsluten psykiatrisk vård i vissa fall (LSPV) Mitt förslag: 41 §I RHL ändras sä att det görs klart alt offentligt biträde kan förordnas i ärendenrörande intagning på sjukhus i fall som avses i 10 § LSPV, Kommitténhar inte berört frågan. Remissinstanserna:Socialstyrelsen, psykiatriska nämnden och flera utskrivningsnämnder föreslåralt offentligt biträde skall kunna förordnas när prövningen av vårdbehovet skerenligt 10 § LSPV (remissammanställning II s,26-49), Skälen för mitt förslag:År 1983 infördes i LSPV bestämmelser som medger att en patient kan överförasfrån frivillig psykiatrisk vård till LSPV-vård utan mellanliggande utskrivning (s,k, konvertering). Att detta är möjligt framgår endast indirekt av LSPV, Enligt6 § andra stycket LSPV får vårdintyg inte godtas för intagning på klinik därden läkare som har utfärdat intyget tjänstgör. Om en patient är intagen förpsykiatrisk vård på sjukhus pä egen begäran, fär enligt tredje stycket undantaggöras från den betämmelsen i andra stycket. Av 10 § första stycket framgåremellertid att beslut enligt 9 § om beredande av vård enligt LSPV i dessa fallskall fattas avutskrivningsnämnden och inte av överläkaren. skall fattabeslut i stället för överläkaren också bl, a, när denne kan anses jävig.Utskrivningsnämndens beslut om, intagning kan överklagas till psykiatriskanämnden (22 § LSPV), Enligtsocialstyrelsen, psykiatriska nämnden och nästan samtliga ul-skrivningsnämndersom har berört frågan innebär regleringen i LSPV att offentligt biträde intefår förordnas i de fall som avses i 10 § första stycket. Utskrivningsnämndenför anser emellertid att något sådant hinder inteföreligger. Enligt vad jag har inhämtat har offentligt biträde i flera fall idessa situationer vägrats hos psykiatriska nämnden. Saken har dock såvitt jagvet inte prövats av . Enligt41 § I RHL kan offentligt biträde förordnäs i vissa andra ärenden enligt LSPVrörande bl, a, intagning på sjukhus. Skälen för rättshjälp genom offentligtbiträde är enligt min mening lika starka i den nu aktuella typen av ärenden.Det bör därför göras klart att offentligt biträde kan förordnas även isituationer då beslut om beredande av vård fattas enligt 10 § LSPV, Rätlenfill offentligt biträde bör liksom annars gälla handläggningen både vidutskrivningsnämnden och psykiatriska nämnden. Den omständigheten att offentligtbiträde förordnas bör normalt sett inte behöva medföra att den lid inom vilkenutskrivningsnämndens beslut om beredande av vård i dessa fall brukar fattas - ältadagar från intagningen - förlängs. Denökning av kostnaderna för rättshjälpen som följer med mitt förslag måste, medhänsyn till de fätal ärenden det kan bli fråga om, antas bli högst begränsad. 2.11.2.3Offentligt bhräde vid förvarstagande enligt utlänningslagen (1980:376) Mitt förslag: Iärenden enligt utlänningslagen (1980:376) angående avvisning ellerverkställighet av avvisning eller utvisning skall rättshjälp genom offentligtbiträde beviljas, om sökanden har hållits i förvar än tre dagar.Enligt gällande regler är . Kommitténsförslag överensstämmer med mitt förslag (organisalionsbelänkandet s, 131-137), Remissinstanserna: Förslagethar fått ett övervägande positivt mottagande. Många remissinstanser -däribland statens invandrarverk - tillstyrker förslaget. Rikspolisstyrelsenavstyrker förslaget och menar att utlänningens rättssäkerhet inte påtagligtförbättras av kommitténs förslag. i efteriyser en merflexibel regel där utlänningens individuella behov av biträde och inte baraförvarstidens längd skall tillålas fä inverka pä frågan om offentligt biträdeskall förordnas för honom. En minoritet vid rättshjälpsnämnden i Stockholmanser också att den kost- nadsökning som följer medkommitténs förslag inte motsvaras av någon påtaglig förbättring av utlänningensrättstrygghet (remissammanställning II s, 26-49), Skälen för mitt förslag:Enligt 41 § 6 och 7 RHL skall rättshjälp genom offentligt biträde beviljasutlänning, om han i ett ärende hos polismyndighet angående utvisning ellerangående verkställighet av avvisning eller utvisning med stöd av 50 eller 52 §utlänningslagen har hållits i förvar än . Enligt min mening är ettförvarstagande enligt utlänningslagen allmänt sett en angelägenhet av sådan artatt det är fullt motiverat med etl offentligt biträde i och för prövningen avendast den frågan. En jämförelse med anhållande och häktning ligger nära tillhands. Förvarstagandet innebär att ufiänningen berövas sin personliga frihet ien situation då han på grund av omständigheterna i övrigt är i ell utsatt läge.Del skulle emellertid främst av kostnadsskäl föra för långt alt öppnatillgången till offentligt biträde när beslutet om förvarstagandefattas. Av kommitténs redovisning framgår också att de flesta förvarstagandenainte varar än ett eller . En minimitid om tre dygns frihetsberövandeför rätt till offentligt biträde innebär enligt min mening en rimlig avvägning. Del finns i och för sigskäl som talar för att frågan om behov av offentligt biträde vid förvarstagandeborde kunna bedömas enligt mer flexibla regler. Man måste emellertid ta hänsyn tillatt del åligger polismyndigheten att till rältshjälpsnämnden anmäla behovet avoffentligt biträde i dessa fall. skulle med den av rältshjälpsnämndeni antydda ordningen antagligen undantagslöst tvingas att anmäla varjeförvarstagande till rätlshjälpsnämnden och därvid lämna en redogörelse för denärmare omständigheterna i det enskilda fallet. En sådan ordning skulle jämförtmed den nuvarande medföra onödigt extra arbete för såväl polismyndigheternasom rältshjälpsnämnderna. Jag anser därför att övervägande skäl talar för altbehålla förvarstidens längd som utgångspunkt för bedömningen av behovet avoffentligt biträde. Mot den nu angivnabakgrunden är jag beredd att godta kommitténs förslag om en utvidgning avrätten till offentligt biträde vid förvarstagande av utlänning. Sökanden böralltså beviljas rättshjälp genom offentligt biträde när han har varit tagen iförvar än . Förslaget beräknas innebära en ökning av deårliga kostnaderna för rättshjälpen om högst I milj, kr. 2.11.2.4Offentligt burade vid vissa tvångsåtgärder enligt smittskyddslagen (1968:231) Mittförslag: Offentligt biträde skall kunna förordnas vid allmän förvaltningsdomstoli angelägenheter som rör intagning på sjukhus eller utskrivning enligtsmittskyddslagen (1968:231), Kommitténlar inte upp frågan, 6 1987/88. Remissinstanserna:Socialstyrelsen föreslår alt offentligt biträde bör kun- Prop. 1987/88:73na förordnas i dessa angelägenheter (remissammanställning II s, 26-49), Skälen för mitt förslag: Enligt smittskyddslagen kanpersoner som lider av vissa sjukdomar eller som bär smitta av sådan sjukdomåläggas att iaktta vissa skyldigheter. De ifrågavarande sjukdomarna delas in iallmänfarliga sjukdomar, veneriska sjukdomar och övriga smittsamma sjukdomar.Den som lider av allmänfarlig sjukdom eller utan att vara sjuk för smitta avsådan sjukdom kan åläggas att lata undersöka sig av läkare. Han kan ocksåtvångsvis tas in pä sjukhus, om han med hänsyn till faran för smittspridninginte kan behandlas i öppen vård. Den som lider av venerisk sjukdom kan åläggas, förutom attlåta undersöka sig av läkare, att följa vissa föreskrifter som läkare kan hameddelat honom. Om det finns grundad anledning alt befara att han skall spridasmittan, kan han tvångsvis tas in på sjukhus. Frågor om tvångsvis intagning pä sjukhus enligt smitlskyddslagenprövas av länsrätten; vid fall av allmänfarlig sjukdom dock endast om densmittade begär det. Frågor om utskrivning prövas av överläkare, vars beslut kanöverklagas till länsrätten. Tvångsintagning enligt smitlskyddslagen förekommer ytterstsällan. Som etl led i samhällets strävanden att bekämpa spridningen avinfektion av HIV har sådan infektion (SFS 1985:742 jfr 1987:271) hänförts fillde veneriska sjukdomarna enligt smittskyddslagen. Detta medför bl, a, alt densom är smittad kan komma i fråga för tvångsingripanden. Frågan omrättssäkerheten vid ingripanden enligt smittskyddslagen har därigenom fåttstörre aktualitet . Ett tvångsingripande enligt smitlskyddslagen är från denberördes synpunkt i lika hög grad integritetskränkande som ell ingripandeenligt LSPV, I ett avseende är smittskyddslagen i:, o, m, mer ingripande än LSPVi och med att en person som inte är sjuk själv men som bär en smitta i vissafall kan komma i fråga för tvängsingripanden. De ingrepp i den personligafriheten eller integriteten som kan följa med ett ingripande enligt smittskyddslagenmotiverar enligt min mening alt offentligt biträde skall beviljas den berördenär intagning på sjukhus ifrågasätts eller när utskrivning vägras. Som jag tidigare nämnde kan tvängsintagning på sjukhus skeendast efter länsrättens prövning. Vid fall av allmänfarlig sjukdom sker dockprövningen hos länsrätten endast om den smittade begär det. Läkares beslut altvägra utskrivning kan överklagas till länsrätt. Möjligheten att fä offentligtbiträde bör enligt min mening lämpligen knytas till handläggningen av ärendet ilänsrätten och i högre rätt efter ett eventuellt överklagande. Jag förordar mot bakgrund av del nu sagda att det i 41 § RHLförs in ny punkt som innebär att offentligt biträde kan förordnas iangelägenhet vid förvaltningsdomstol som rör intagning på sjukhus ellerutskrivning enligt smittskyddslagen. Frågor om tvångsingripande enligt smitlskyddslagen harhittills före kommit ytterst sällan. Även om en viss ökning av antalet ärenden kan befaras med anledning av utbredningen av HIV, torde den kostnadsökning som följer med mitt förslag bli på det hela taget försumbar, 82 2.11.3 Presumtionsregelnom rätt till biträde Mittställningstagande: Presumfionsregeln i 42 § RHL om sökandens rätt tilloffentligt biträde i de i 41 § uppräknade angelägenheterna behålls oförändrad. Kommitténsförslag: Nuvarande presumtionsregel - att rättshjälp genom offentligt biträdebeviljas om del inte måste antas att behov av biträde saknas - behålls förärenden inom den sociala vårdlagstiflningen och utlänningslagstiftningen. Förövriga ärenden ersätts den nuvarande regeln med en regel som innebär attoffentligt biträde skall förordnas endast när det finns ett faktiskt behov av etlsådant biträde (organisationsbetänkandet s. 142-147). Remissinstanserna:Remissopinionen är splittrad, främst såvitt gäller förslaget om ny presumtionsregelför ärenden inom den psykiatriska värdlagstiftningen. ,psykiatriska nämnden, beslutsnämnden i och de ulskrivningsnämnderoch länsrätter som har avgett yttranden tillstyrker förslaget, ,kammarrätten i , , rättshjälpsnämnderna i ,och , , ungdomar ochvuxna samt m,fl, motsätter sig den föreslagnaändringen (remissammanställning II s, 6786). Skälenför mitt ställningstagande: I 42 § RHL sägs bl, a, alt rättshjälp genomoffentligt biträde skall beviljas, om det inte mäste antas att behov av biträdesaknas. Regeln innebär att det i de ärenden som avses i 41 § föreligger en presumtionför att sådan rättshjälp skall beviljas. Paragrafen erhöll sin nuvarandelydelse (SFS 1981:23), Ursprungligenangavs som förutsättning för att rättshjälp genom offentligt biträde skullebeviljas alt den som avsågs med åtgärden skulle vara i behov av biträde för attkunna ta till vara sin rätt. Enligt uttalanden i förarbetena (prop, 1972:132 s,185) var det nödvändigt att en viss restriktivitet iakttogs vid bedömningen avbiträdesbehovei i det enskilda fallet. Dennarestrikfiva inställning ändrades först såvitt avsåg utlänningsärendena. Frånden föreskrevs för dessa ärenden att rättshjälp genom offentligtbiträde skulle beviljas, om det inte mäste antas att behov av biträde saknades.Huvudprincipen angavs vara att ingen - utom vid de avvisningar som ulan längre frihetsberövandenbeslutades av polismyndighet skulle kunna avlägsnas ur riket ulan alt haerbjudils bistånd av ett offentligt biträde, 1samband med socialtjänstlagens tillkomst uttalades (prop 1979/80:1, bil 4 s,87) bl, a, att del inte fanns någon anledning att i fråga om förutsättningarnaför förordnande om offentligt biträde göra åtskillnad mellan olika typer avärenden, Samma presumtionsregel som hade införts för utlänningsärendenas delborde därför införas på hela området för rättshjälp genom offentligt biträde.Socialutskottet (SoU 1980/81:15 s, 5) poängterade att den omständigheten altdet infördes en generell presumtionsregel inte kunde befria den som har altbesluta om rättshjälp genom offentligt biträde från skyldighetenatt göra en individuell prövning i varje mål eller Prop. 1987/88:73 ärende. Utgångspunktenför kommitténs överväganden i denna del har varit att undersöka i vad mån delgår att införa en mer restriktiv regel än gällande presumtionsregel ulan attbefogade rättsskyddsintressen åsidosätts. Kommittén anser att en presumtionsregelbör avspegla det faktiska behovet av biträde i den ärendekategori som den äravsedd för. Kommitténföreslår sammanfattningsvis, som jag redovisade, alt den nuvarande presumtionsregelnbehålls för ärenden inom den sociala vårdlagstiftningen ochutlänningslagstiftningen men för övriga angelägenheter ersätts med en regelsom innebär att offentligt biträde skall förordnas endast när det finns ettfaktiskt behov av ett sådant biträde. Enligtmin mening saknas det anledning att ifrågasätta presumtionsregeln såvittgäller ärenden inom den sociala vårdlagstiftningen och utlänningslagstiftningen.Den nuvarande regeln återspeglar inom dessa områden väl det faktiska behovetav biträde. Riksdagenhar beslutat om en ny lag (1985:568) om särskilda omsorger om psykisktutvecklingsstörda m,fl, (prop, 1984/85:176, SoU 27, rskr, 386), Lagen trädde ikraft , Den ersätter lagen (1967:940) angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda (omsorgslag). Tillföljd av den nya omsorgslagen skall vårdhem såväl för barn och ungdom som förvuxna avvecklas. Även specialsjukhusen skall avvecklas. Regler för vad somskall gälla finns i lagen (1985:569) om införande avlagen (1985:568) om särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m,fl. Däriföreskrivs att bl, a, nyinlagning i värdhem för barn och ungdom inte fär ske. Nyinlagningi specialsjukhus eller i värdhem för vuxna får ske om det finns synnerligaskäl. Enligt 6 § promulgalionslagen kan sådan intagning, även det övergångsvis,ske oberoende av samtycke, I sådana ärenden, där alltså reglerna omsorgslagövergångsvis gäller även efter , kommer det således efter nämnda datum att förekomma ärenden om beredande av vård där ettsärskilt behov av juridisk hjälp föreligger. Rättshjälp genom offentligtbiträde skall enligt beslutade ändringar i rättshjälpslagen (prop,1985/86:107, SoU 19. rskr, 224, SFS 1986:238) liksom kunna beviljas ide ärenden som kan bli aktuella på grund av 6 § promulgalionslagen. Avdel anförda följer att antalet ärenden om tvångsvis nyinlagning kan antas kommaatt minska men å andra sidan ökar behovet av offentligt biträde i de ärendensom alltjämt kan förekomma. Den omständigheten att förordnande av offentligtbiträde har skett i relativt liten omfattning i dessa ärenden utgördärför enligt min mening inte något skäl för att ändra presumtionsregeln förärenden som avses i 41 § 2 RHL. Med undantag för ärendenenligt lagen om sluten psykiatrisk värd (LSPV-ärenden) är övriga berörda ärenden som anges i 41 § så sällan förekommande att de inte ensamma kan motivera någon förändring. Det återstår således att närmare överväga om det är motiverat med en föränd ring av presumtionsregeln såvitt gäller LSPV-ärenden, 84 Enligt tillgängligauppgifter förordnas offentligt biträde i LSPV-ärenden relativt sällan. Enligtsocialstyrelsen skedde det är 1984 endast i av alla deärenden som avses i 41 § 1 RHL, Det totala antalet LSPV-ärenden uppgick år 1984till 4 400, De skäl som de kritiskaremissinstanserna har åberopat mot en förändring är att den enhetliga presumtionsregelninfördes relativt och att det är en fördel att regeln är enhetlig föralla ärenden. Dessutom pekar man på att prövningsförfarandet för LSPV-ärendenför närvarande är under omprövning. och denämnder som har tillstyrkt ändringen av presumtionsregeln såvitt gäller LSPV-ärenden har åberopat främst all den nuvarande regeln dåligt återspeglar detfaktiska behovet av biträde i dessa ärenden. Inom regeringskanslietpågår arbetet med översyn av bl, a, prövningsförfarandet för LSPV-ärenden,Arbetet sker med utgångspunkt i förslagen i socialberedningens betänkande (SOU1984:64) Psykiatrin, tvånget och rättssäkerheten, I betänkandet föreslogs altprövningen i fortsättningen skulle ankomma på domstol. Såvitt jag har kunnat sehar det inte riktats någon egentlig kritik mot det sätt varpå den nuvarande presumtionsregelntillämpas i praktiken. Det saknas enligt min mening anledning att ändra dennapraxis. Det ligger i sakens natur att förordnandefrekvensen när det gälleroffentligt biträde kan variera mellan olika ärendelyper. Med hänsyn härtill ochdå prövningsförfarandet är under övervägande finns det enligt min mening inte skälatt nu föreslå någon ändring av presumtionsregeln i 42 § RHL, Avslutningsvis vill jagerinra om att presumtionsregeln inte befriar den som har att besluta omrättshjälp genom offentligt biträde från skyldigheten alt göra en individuellprövning i det enskilda fallet. 2.11.4Vem får förordnas till offentligt biträde? Mitt förslag:Annan än advokat eller biträdande jurist pä advokatbyrå skall få förordnäs tilloffentligt biträde endast om det finns skäl för det. Kommitténsförslag: Enligt kommitténs förslag skall till offentligt biträde förordnasadvokat, biträdande jurist på advokatbyrå eller annan (organisalionsbelänkandets, 147-149), Remissinstanserna:Kommitténs förslag tillstyrks eller lämnas utan erinran. förrättshjälpen anser att man bör ställa högre kompetenskrav på den som skallutses till offentligt biträde än vad kommittén föreslår (remissammanställning II s,85-101), Skälenför mitt förslag: Kommitténs förslag innebär en skärpning jämfört med dengällande regleringen i 44 § RHL som anger att den som är lämplig skallförordnas till offentligt biträde, Kommiltéförslagel har under remiss- behandlingenvunnit bred anslutning. Enligt remissinstanserna står förslaget i sakligöverensstämmelse med den praxis som finns. Jagförordar att, i enlighet med kommitténs intentioner, en starkare styrning ilagtexten sker mot att uppdrag som offentligt biträde i första hand ges tilladvokater och motsvarande. Det offentliga biträdets uppgift är all tillvarataden enskildes intressen i situationer där denne är i ett utsatt läge, I dessaärenden väger rätlssäkerhetsaspekter tungt. Sådana aspekter tillvaratas iallmänhet bäst av kvalificerade jurister. Möjligheterna att till biträde förordnaannan än advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå bör bl, a, därförbegränsas i enlighet med vad jag har uttalat beträffande biträde vid allmänrättshjälp (se avsnitt 2,6,2), Mitt förslag innebär i sak ingen störreförändring, eftersom advokater och biträdande jurister vid advokatbyrå förordnas till offentliga biträden i det helt övervägande.antalet ärenden.Med den av mig förordade ändringen ställs formellt samma kompetenskrav på detoffentliga biträdet som pä biträde vid allmän rättshjälp. Prop, 1987/88:73 Mittförslag: Rädgivningsavgiften skall fastställas av regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer. Riktpunkten bör vara att avgiften för rådgivningi skall motsvara timkostnadsnormen i taxan för gemensam ansökan omäktenskapsskillnad. Bakgrundoch skälen för mitt förslag: Rältshjälpsformen rådgivning innebär enligt 46 § RHLrådgivning eller annan jämförlig åtgärd i en rättslig angelägenhet under högsten timme. Rådgivning kan lämnas i snart sagt alla rättsliga angelägenheter.Vissa rättsliga angelägenheter är dock undantagna från tillämpningsområdet.Delta gäller exempelvis upprättande av självdeklaration, förrättande avbouppteckning, inskrivningsärenden enligt jordabalken och ärenden om fastighetsdeklaralioneller mål eller ärende angående fastighetstaxering. Rättshjälp genom rådgivning står öppen för alla oavsettinkomst och sker mot en i RHL bestämd avgift. Avgiften är , förvarje påbörjad tidsperiod om femlon minuter. Avgiften får sättas ned ellerefterges helt i enlighet med vad som gäller för nedsättning och eftergift avgrundavgiften för rättshjälpsavgiften (DVFS 1985:15, B 29), Den som lämnatrådgivningen får i dessa fall ut överskjutande belopp av allmänna medel efterbeslut av rättshjälpsnärnnd. Om rådgivningen har krävt anlitande av tolk, har den somhar meddelat rådgivningen räU till skälig ersättning för den kostnaden liksomför annan kostnad för översättning. Ersättningen fastställs avrättshjälpsnämnd. Rådgivning lämnas av advokat eller av biträdande jurist påadvokatbyrå. Den som har lämnat rådgivningen beslutarom avgiften skall sättasner eller efterges. Om en rådgivning sedermera övergår till ett ärende omallmän rättshjälp. skallkostnaden för rådgivningen anses som en kostnad för den allmänna Prop.1987/88:73 rättshjälpen och vad som har erlagts i rådgivningsavgift skall ansessom betalning avseende rättshjälpsavgiften. Före1979 års rältshjälpsreform lämnades rådgivning enligt RHL liksom mot en ilagen bestämd avgift. Däremot angavs det inte i lagen nägra tidsramar förrådgivningen. Detta innebar att rådgivningens längd anpassades till avgiftenpå det sättet att rådgivningstiden förkortades i takt med att advokaternastimarvoden ökade. När reglerna ändrades var avgiften en etthundratjugofemtedelav basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller ungefär 100kr. För det beloppet lämnades rådgivning i ,