prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — vinstintressetkan minimeras torde icke oväsentliga kostnader kunna över- Prop. 1987/88:31 föras till produktiv verksamhet. Stiflsnämndentillstyrker att en samordning av försäkringskostnader för bl. a. kyrkansegendom sker via kyrkofonden. Med hänsyn till möjligheterna att nedbringakostnaderna bör även försäkringskostnaderna för kyrklig jord som förvallas avsliftsnämnden överföras på kyrkofonden. Detkan t. o. m. finnas anledning undersöka om den kyrkliga egendomen - närmastavses löneboslällenas jordbruk och prästgårdar kan hållas oförsäkrad ochersättning för skada vid brand eller annan jämförbar skada ulgå direkl frånkyrkofonden. Sannolikl uppnås tillräcklig riskspridning och totalkostnadsbesparing med en sådan lösning. Delta synsätt motiverar ju varförskogen på löneboställen och annan kyrklig jord inle är försäkrad och bör kunnaappliceras även pä annan fasl egendom. Fiertalelär negativa eller tveksamma. för församlings- och pastoralsförvaltning, som i samarbete medSvenska kyrkans har inhämtat yttranden frånbl. a. ett representativt urval om 286 kyrkliga kommuner, upplyser att i frågaom försäkringskostnaderna har de fiesta avgett yttrande och här är opinionenmyckel delad. De som accepterar förslaget gör del delvis medreservationer, de som molsäller sig förslaget är mycket kritiska ochfruktar försämringar. Pasloralsförbundel är också tveksamt till förslaget: Detfinns ifråga om de kyrkliga kommunernas försäkringskostnader många praktiskaproblem att lösa, som inte behandlats av kommittén. Förbundet vill här hänvisalill del yttrande i denna del som avlämnats av kyrkliga samfällighet.Ytterligare översyn behövs. Remissopinionen är splittrad med en viss överviktför förslaget. Åtskilliga varningar framförs mol all fara föreligger för utökadbyråkrafi och all nu upparbetade värdefulla kontakter förloras. Utredningenhar myckel knapphändigt redovisat konsekvenserna av sill förslag. Som endaegentliga motiv för förslaget anges en beräknad premievinst på jämförtmed dagens premiekoslnader. Enligl kyrkonämndens uppfattning har Göteborgskyrkliga samfällighel och andra kyrkokommuner framför allt under 1980-taletomprövat sina försäkringsavtal och genom anbudsförfarande åstadkommilpremiesänkningar redan nu i den storleksordning kommitlén anger. Konkurrensenmellan olika försäkringsbolag är viktig för prisnivån och den service bolagenger sina kunder. Med den ökade akfivilet kyrkokommunerna visat när del gällerupphandling har konkurrensbehovet redan tillgodosetls. Detstrider mol nu gällande decentraliseringssträvanden alt centralisera 80 alltfler funktioner inom . Förkyrkokommunerna är den Prop. 1987/88: 31 lokala kontakten viktig. har upprättats enpromemoria med en jämförelse mellan lokall och cenlrall tecknad försäkring.Granskningen mynnar ut i följande sammanfattning: Utredningen har alltför stora brister för all ligga tillgrund för beslul om förändring av nuvarande försäkringsformer. Innan beslul kanfattas bör utredningen kompletteras i de avseenden som angivits ovan.Ekonomiska beräkningar och kvalitelsmässiga bedömningar måsle göras för varjeenskild del. På grundval av föreliggande material avstyrks en övergängtill en av kyrkofonden tecknad central försäkring. Även flera andra remissyttranden avvisar förslaget. Som enskild samfällighel med konkurrens mellanförsäkringsbolagen och med hänsynslagande till självrisker och andraöverväganden beträffande försäkringarnas omfattning tror vi oss kunnaåsladkomma ell bättre resultat belräffande försäkringarna än om vi skulle ingåi elt försäkringskollektiv genom kyrkofonden. skäl som då skulle tala förutredningens förslag är all del skulle vara som ekonomisk uQämningsfaklor. Delmåsle i så fall enligt vår uppfattning finnas andra vägar alf gå. Det är ocksåen fråga om handligsfrihel för enskilda församlingar och samfälligheter. Enliglvår uppfattning bör vinster ur ekonomisk-, handläggnings- och praktisk synpunktkunna vinnas för de små församlingarna genom all en kolleklivförsäkringsuppgörelse via kyrkofonden kunna arrangeras på frivillig basis förde församlingar och samfälligheter söm så önskar. Möjlighel för den enskildaförsamlingen eller samfälligheten all själva välja form för sina försäkringaroch därmed omfattning och kostnader bör alltså finnas. Pä liknande sätt uttalar sig . Det kan icke nog understrykas värdet av all kunna få direktkontaktpä orten. Vid centralisering föreligger påtaglig risk för krångliga beslutsprocesseroch svårigheter alt fä kontakt. Samfällighelen kan inle heller underlåta atlpåtala del anmärkningsvärda i att kommillén i delta hänseende förordar centralisering,medan den i övrigl föreslår decentralisering. Vad gäller kyrkofondens övertagande av försäkringsskyddetkan delta endasl tillstyrkas under förutsällning alt lokall inflytande ochlokal service bibehålles. I del fall någon samfällighel önskar stä utanförkyrkofondens försäkringsskydd måste regler tillskapas för en reducering avkyrkofondsavgiften med hänsyn härtill. 6 1987/88. Denallmänna kyrkoavgiften (10.2.8) Prop. 1987/88: 31 Den allmänna kyrkoavgiften accepteras av allaremissinstanserna som en av grundpelarna i uQämningssystemet. Linköpingsstiftsråd uttalar sig dock om avgiftsbeloppet. Utredningen föreslår alt den allmänna kyrkoavgiftenalltfort i lag skall fastställas lill per skattekrona, en redan i dagalltför låg nivå. Stiftsrådel är av den meningen alt ett ev. lagfäst beloppmåsle sältas så högt alt kyrkofonden får tillräcklig rörelsefrihet all kunnatillgodose olika framtida behov av ekonomiskt slöd lill stift och församlingar. Den särskilda kyrkoavgiften (10.2.9) I några remissytlranden för man fram förslag alt densärskilda kyrkoavgiften hell eller delvis skulle få disponeras av det egnastiftet. Del tidigare av sliftsjägmäslareföreningen föreslagnasystemet med stiftsvis uQämning är enligt stiflsnämndens mening väl värt atldiskutera vidare. Vore det inte en adekvat uppgift för stiftsstyrelsen att istörsta möjliga utsträckning svara för uQämningen inom del egna stiftet. Tillstiftsstyrelsens förfogande kunde då ställas, förutom den särskilda kyrkoavgiften,skogsavkastningen från egendomsnämnden och den del av allmänna kyrkoavgiften,som skall återgå inom stiftet. Kyrkofondens uppgift i uQämningssystemet skulledå kunna begränsas till ev. erforderliga uQäm-ningar mellan sliften.Stiftsstyrelsen stär myckel närmare de berörda församlingarna och pastoralenoch borde rimligen ha bättre möjligheter än kyrkofonden all bedöma de verkligabehoven av t. ex. extra uQämningsme-dd. Liknande förslag förs fram av sliftsnämnderna i Uppsalaoch . Flera remissinstanser är tveksamma till användningen avden särskilda kyrkoavgiften som styrmedel för medelsplaceringen och förordarell avgiftssystem som lar större hänsyn till egendomens verkliga avkastning. Vad avser den särskilda kyrkoavgiften är domkapitlettveksamt lill om den skall användas som styrmedel i den omfattning som föreslagits. Det är myckel angelägel alt man här kan hitta etl syslem som blir mera följsamt än del föreslagna. Del är uppenbart att datorstöd hos sliftsnämnderna vad avser registrering av lönelillgångarna skulle underiätta avsevärt. Detla är emellertid inle bara en fråga om alt få fram medel för registreringen. De register som finns är ofta inle hell tillförlitliga och kanalltsä inle ulan ell omfattande förarbete överföras till dator. Detla kommer i vart fall i de slora stiften - all la avsevärd tid och kräva stora resurser. Systemet med styrning av pastoralens kapitalplaceringgenom konstruerade procenttal bör omprövas från grunden. Det har t. ex. av pastoralen upplevts som felaktigt attbehöva betala särskild kyrkoavgift på egendomen som man inte längre har kvar.Detla gäller i synnerhet om bankmedel, med högre schablonavgifl, har använtslill köp av fasl egendom. Fasllåsningen vid innehavet vid samma bestämdatidpunkt år är myckel olycklig. Del måste i vatje fall gå alt införarutiner sä atl ändringar i innehav av lönelillgångar åriigen får påverkaberäkningen av den särskilda kyrkoavgiften. Den datorisering av stiftskanslierna som kommillénförordar, bör påskyndas genom att särskilda medel ställs tillstiftsstyrelsernas förfogande. anser all den särskilda kyrkoavgiften iprincip inle skall användas för att försöka göra kyrkliga kommuner lill bättrekapitalförval-lare. Den enda styrning i della hänseende som sfiftsnämnden kantänka sig är all göra del relativt oförmånligt alt hålla medel insatta påvanlig bankräkning. Del särskilda kyrkoavgiften i övrigl bör däremot imöjligaste mån vara neutral från placeringssynpunkt och ligga fast under mer änett år under del all avgiften på bankmedlen anpassas till diskontot. gällande ordning beträffande den särskildakyrkoavgiften kan enligt stiflsnämndens mening inte försvaras på sakligtekonomiska grunder. Systemet med skilda procentsatser för avkastningen på deolika förmögenhetsslagen medför en konstlad styrning av pastoratens placeringav präsl-lönelillgängarna. Därtill kommer all ändringar av deavkaslningsmässiga faktorerna som slår utanför egendomsförvallningarnasbestämmande, l.ex. ändrat diskonto och ändrade taxeringsvärden från lid lillannan kan ge vitt skilda resultat för den sammantagna avkastningen avförmögenhels-massan. Etl av motiven för införandet av nu gällande system varall beräkningar av pastoratens avgifter till kyrkofonden kunde förenklas. Dellamotiv saknar numera aktualitet eftersom den ekonomiska redovisningen av pastoratenslönetillgångar sker genom någon form av dalabehandlingssys-tem. Eftersom endasl de olika egendomsslagens verkligaavkastning kan vara lill ledning för valet mellan olika placeringsallernativbör nuvarande modell för beräkning av den särskilda kyrkoavgiften slopas. Liknande synpunkter framförs av stiftsnämnden i ,som också har andra anmärkningar mol förslaget: Förslaget alt för den särskilda kyrkoavgiften behållauldebileringspro- cenlen men relatera denna lill "nu gällande taxeringsvärde" är fördel första oklart vad beträffar om della skall avse även framlida förändringar i taxeringsvärdet. För del andra är del elt säll alt överföra slora summor avkaslningsmedd från pastoralen lill en central kyrkoförvallning utan all della klart framgår av texten i förslaget. Elt mera radikalt förslag läggs fram av iHärnösand som en Prop. 1987/88: 31 möjlig lösning som emellertid behöverutredas närmare: Den samlade utdelningen från pastoratens skogar är f n.150 mkr. Den särskilda kyrkoavgiften beräknas öka lill . Inbetalning avavgifter och senare utbetalning av uQämningsbidrag blir närmast, en rundgång avpengar som kräver myckel administration. Vi vill därför ifrågasälta om inteavkastningen från skogen på löneboslällen och präsllönefondsfasligheler bordeöverföras direkl lill kyrkofonden i stället för alt som först belalas ultill pastoraten och sedan lill största delen av dem belalas in till fonden.Härigenom skulle man dels komma ifrån problemet med den bristandeöverensstämmelsen mellan ett paslorals intäkter från skogen och desskyrkoavgift för samma skog och dels göra administrativa besparingar på allanivåer. En sädan ökning av effektiviteten i förvaltningen skulle ge meraresurser för den rent kyrkliga verksamhelen. Flera remissinstanser har synpunkter på de av, kommitténföreslagna procentsatserna för uttaget av den särskilda kyrkoavgiften. Ifiertalel fall överensstämmer de framförda synpunkterna med vad stiftsnämnden iLinköping anför i sitt remissyttrande: Synpunkter på de föreslagna procentsatserna och eltanvändande av gällande taxeringsvärden: Fast egendom, icke skog, . För denna typ av egendom kanavkastningen i viss mån följa taxeringsvärdenas ulveckling. Med hänsyn tilljordbrukels svaga lönsamhet kan nivån med tveksamhet accepteras. Fast egendom, skog, . Även för delta egendomsslag kanavkastningen följa taxeringsvärdenas utveckling om man ser till helheten, menför det enskilda pastoratet, som får in utdelning efter andelstal, där relationernamellan pastoraten i princip är läst. blir konsekvenserna förödande. Skallsärskilda kyrkoavgiften beräknas på aktuellt skogsbruksvärde måsteskogsförvaltningens resultat fördelas med hänsyn härtill och inte enliglanddslalen. Delta är alltså en fördelningsfråga och inlé en niväfråga.Pastoraten betalar dessutom skogsvårdsavgiften. rn., av ingångsvärdet. I analogi medovanstående öch då knappast mer än ett par tre procents avkastning kan påräknasaccepteras detla. Dock tveksamt all ha av förmögenheten på börsen. ' För högt med hänsyn lill nuvaranderänldäge. Bör följa diskontots förändringar. Ärlig inventering av lönetillgångarna förut sattes. Om kyrkofonden kräver datoriserat material kan det inte vara något problem ens för en ickedatoriserad stiflsnämnd att via servicebyrå tillhan dahålla band, diskett eller annat media. (Kan inte kyrkofonden la emot etl ' stansunderlag? Om man i utredningens beräkning vill öka kyrkofondensinkomster med 60-65 milj. kr. kan della enklast ske genom en anpassning avallmänna kyrkoavgiften i stället för en höjning av särskilda kyrkoavgiften. Enschablonmässig höjning av särskilda kyrkoavgiften kommer säkerligen all resulterai stora krav på extra uQämningsbidrag, varvid nettoeffekten starkt reduceras. Statsbidrag till kyrkofonden (10.2.10) Flera remissinstanser uttrycker oro för den kyrkligaekonomin, i framliden och menar atl slalen även i framliden bör lämna bidraglill . Bidragen bör inte bara inskränkas till kostnader fördeverksamheler som Prop. 1987/88: 31 enligl förslagen överförs från slatenlill kyrkokommunerna. Vid studiet av denna del av betänkandet får man ettintryck av att staten önskar så billigt och snabbt som möjligl göra sig av medden "ekonomiska börda" som statskyrkosystemet ulgör. Här mästeåtgärder vidlas så atl icke kyrkan kan gå ekonomiska förluster till mötes. Doriikapitlet anser det oundgängligen nödvändigt atterforderiiga medel tillförs stiftet av statsmakterna . Då stiftssamfälligheterna frånsett övergångsåret i övrigtskall finansieras via samfällighetens uttaxering, befarar - somtidigar nämnts - all på något säll också dessa stiftsbidrag ur kyrkofondenskall uppfattas som öronmärkta för den personal som i fortsättningen påkansliet skall ha liknande arbetsuppgifier som , utökade med vissa lillstiftsstyrelsen delegerade statliga uppgifter av likartad karaktär, vilkelskulle kunna resultera i en personalklyvning som vore olycklig. Man kan tänkasig alt statsbidraget till kyrkofonden inte ökas i takt med kostnadsstegringaroch behov, medan den inkomstkälla för sliflssamfälligheten som dess del av denkyrkliga utdebiteringen utgör, lällare kan anpassas efter behovet. Öronmärkningskulle dä innebära att personalresurserna oavsett behovet skulle varaoförändrade för vissa arbetsuppgifter. En sådan ulveckling resp. enbart ensådan farhåga är olycklig och motverkar den sammansmältning av den lagregleradeoch den fria sektorn på regionalplanet som åsyftas. Det måste alltså klargörasfrån början, att stiftssamfällighelens samlade resurser i medclshänseende är engemensam "pott", oavsett varifrån medlen härrör och oavsett vilkentyp av arbetsuppgifter de hos stiftssamfälligheten anställda har eller tidigarehaft. Om däremot får egen personal eller egen budget alt köpatjänster från samfällighetens organ, gäller inte det sagda just det framtidadomkapitlet. Domkapdlet i har synpunkter på hur en rimligfördelning av det ekonomiska ansvaret mellan slalen och stiftet kan se ul: förutsäller atl slalsbidrag via Kyrkofondenulgår till sfifts samfälligheterna för kostnader för den obligatoriska verksamhel, som föreslås åligga dem, såsom, kostnader för den andliga vården vid sjukhus och vid kriminalvärdsanstaller och vid mililärförband samt för personal vid domkapitel och egendomsnämnd. Kostnader för övrig personal vid stiftskansliet, för församlingslivets utveckling i stiftet, för församlingsarbe tet bland finskspräkiga och samer - allt inomkyrkliga uppgifter bör bekostas med av stiflssamfällighelen uldebiterade medel. Detsamma gäller angående begravningsangdägenheler för ickekristna trosbekännare sä länge dessa mäste betala sin resterande andel av kyrkoskatten. Om denna skulle bortfalla bör begravningsverksamhet betalas av statliga medel. anser inte alt statliga medel bör utbetalas för den inomkyrkli ga verksamheten men skulle med tillfredsställelse se att etr betydande statligt bidrag utgick förslagsvis genom Kyrkofonden för reparation och 85 underhållav domkyrkor och andra kyrkobyggnader som har stort kultur- Prop. 1987/88:31 historiskt värde och vilkas underhåll koslnadsmässigl ofta betydligt överskridervad respektive församling ekonomiskt orkar med. Egendomsnämnder(11.2.1) Förslagetalt ersätta de nuvarande stifts- och boställsnämnderna med en egendomsnämnd ivarje stift tillstyrks helt eller i huvudsak av en majoritet (2/3) av deremissinstanser som har yttrat sig över del. Även bland de kyrkliga kommunersom yttrat sig lill och råder majoritet för förslaget. Femyttranden kommenterar förslaget om en egendomsnämnd i . Somovan framhållits är berett alt la över förvaltningen av sinegendom från stiftsnämnderna i och stift. En egendomsnämndkommer atl tillskapas i sfiftel, men som chef för denna behöver i Stockholmsstift ej nödvändigtvis finnas en stiflsjägmäslare. Däremot erfordrassjälvfallet ekonomisk expertis vid stiftskansliet. För frågor om jord och skogtorde erforderlig sakkunskap kunna tillhandahällas genom konsulter. Stiftsrådeli har en likartad uppfattning. Sliftsnämndenhar förståelse för atl delegation oCh självbestämmande mo-, fiverar alt enegendomsnämnd skall finnas även i . Jord-och skogsbruksförvallningeni delta stift ombesörjes av sliftsnämnderna i ochUppsala. Om upprättar egna förvaltningar i dessa hänseendenkommer del att resultera i fördyringar. Inom stift ulgörförvaltningsarbetet och tillsyn av sfifts marker en mindre del avdel totala arbetet. Det är inle troligt att förslaget medför besparingar inomUppsala stift som kompenserar ökade kostnader inom . Nuvarandeordning bör därför ej upphöra. Stiflsnämndenanser all gällande förhållande med samarbete över stiftsgränsen i slället börförslärkas. I fiera avseenden kan samarbete i förvaltningsfrågor och ulnyUjandeav gemensamma resurser effekfivisera och förbilliga förvaltningsarbetet. ÄvenSvenska kyrkans centralstyrelse liksom försam ifrågasätter behovet av en särskild egendoms nämnd för med hänsyn till den ringa omfattningen av del kyrkliga markinnehavet där. Flerayllranden betonar all krav mäste ställas på ledamöternas kompe- Prop.1987/88: 31 tens och insikter i egendomsförvaltning. trycker myckel på behovet av kompelens iegendomsförvallningen på pastoratsnivå. Lika viktigt är atl egendomsnämndensledamöler och särskilt dess ordförande besitter kunskaper i de frågor somankommer på nämnden. anser alt kravet på ledamöternas kompetensskall vara obligatoriskt även i fortsäUningen och alt del kan vara formuleratenligl förslaget som ell allmänl kompetenskrav ulan särskilt angivande avspecialkompetens i visst slag av egendomsförvallning. Dock synes lämpligt atl imotiven lill lagbestämmelsen uttalas, all det är fråga om krav på insiktergrundade pä erfarenhet av egendomsförvaltning och atl enbart intresse förmiljöfrågor inte är tillräckligt oavsett hur uttalat det må vara. Liknande synpunkter framför lantbruksstyrelsen,domkapitlen i , , och , fierlalel stiftsnämnder,jägmästares och forstmäslares riksförbund samlSliftsjägmäslareföreningen. och stiftsnämnden i som betonar atlanlalel ledamöter bör vara sju med hänsyn till vikten av en representativfördelning inom stiftet, föreslår bl. Stiflsjägmäslaren/chefen för skogsförvallningen skall varaledamol i egendomsnämnden vid handläggning av ärenden inom hans kompetensområde. Delsamma föreslår stiflsnämnden i och Sverigesjägmästares och forstmäslares riksförbund. Belräffande egendomsnämndens sammansättning i övrigt finnsytterligare två förslag. Förbundet har tidigare berört inrättande avegendomsnämnder som en viktig del i den nyastiftsorganisalionen.Förbundsstyrelsen har därvid uttalat atl nämnden börerhålla representation på förslag av församlings- och pasloralsförbundelsrespektive förbundsavdelning. anser alt frägan om behovet av teologiskkompelens inom den föreslagna nämnden närmare bör övervägas. Det är angeläget atl kyrkans övergripande ansvar och uppgift och att därmed också kyrkans "inners ida" bör företrädas i egendomsnämnden. Risken är annars uppenbar alt en egendomsförvaltning som ytterst skall Qäna kyrkans uppgift, kan komma alt bli föremål för misslänkliggöranden just på grund av bristen på kontakt med kyrkan i övrigl. Sliflsrädel vill därför förorda all biskopen eller den han utser, har närvaro-, yttrande- och förslagsrätt i egendomsnämnden. och församUngs- och Prop. 1987/88:31 pastoratsförbund pekar på en oklarhet kring egendomsnämndens kompelens irelafion till andra kyrkokommunala förvaltningar och ställer sig frågande tillkommitténs jämförelse med social- och byggnadsnämnd: Är den lillsyn över andra kyrkokommuners specialregleradeförvaltning, varom här är fråga, likartad med de angivna primärkommunalanämnder-, nas uppgifter? Frågan om egendomsnämnds befogenheter gentemot andrakyrkokommuners förvaltning bör noggrant prövas mol grundlag saml utifrån kommunalrättsligaprinciper och gällande praxis. Dessa remissinstanser anser vidare att del bl.a. bör fåankomma på pastoraten all själva få bestämma villkoren vid ularrendering avlönebos-tällerias jordbruk och atl föra talan när en arrendenämnd eller en domstolbehandlar arrendevillkor. ansvarsområde och dess ställning gentemotstiftsfullmäktige diskuteras i fiera yllranden. Rikskommillén föreslår, alt egendomsnämnden får en bättreförankring i sliflsslyrelsen och all nämnden, som bör ha de bästaförulsällningarna för egendomsförvallning, av stiftsfullmäkfige och -styrelseskall kunna åläggas alt förvalla även annan egendom såsom stiftsgårdar ochdärmed ges kompelens alt lämna service ål församlingar och kyrkligasamfälligheter i hithörande frågor. Förslaget till Lag om församlingar ochkyrkliga samfälligheter, kap. 9, Sliflsslyrelsen och övriga nämnder istiftssamfälligheten. Stiftsstyrelsens uppgifter § 1 anger att Sfiflsstyrdsenskall "ha lillsyn över övriga nämnders verksamhet". Detta bör avseäven egendomsnämnden. I förslag till lag om ändring i lagen (1970:939) omförvaltning av kyrklig jord, bör därför § 5. st 1, andra meningen avslutasså:"... lag och bestämmelser som meddelats med slöd av lagen elleruppgifter, som meddelats av stiftsfullmäktige eller sfiflsslyrelse". motsvarande förslag har stiflsrådet i Linköpingsstift. Inom egendomsnämndens kompelens bör vidare enliglsliflsmyndigheler-nas mening också kunna ligga egendomsfrågor som inle fallerinom den nuvarande stiftsnämndens område, t. ex. egendom som kommer all finnasunder sliflssamfälligheten kyrkokommunal egendom , stiftelseegendom m. m. i delar denna uppfattning. Uttalandena om egendomsnämndens självständiga förvaltningoch överlagande av samtliga uppgifter som ankommer på stifts- ochboställs- nämnderna uppfattar stiflsnämnden så alt egendomsnämndenskall besluta Prop. 1987/88: 31 om budget för jord och skog som förvallas avnämnden pä samma säll som uppgiften ankommer pä stiftsnämnden. Omstiftsfullmäktiges beslut om anslag för verksamhelen endasl skall avse den delsom belastar statsbudgeten kan det inte sägas, att sfiftsfullmäktige fåregentligt inflytande över egendomsförvaltningen. Frågan är av stor principiellbelydelse för egendomsnämndens ställning gentemot stiftsfullmäktige ochsfiftsslyrd- Fullmäktiges infiytande över egendomsnämndens arbete börla sig ulfi-yck i granskning av nämndens arbete och att detta skett på rättsäll. Eftersom nämnden skall ha självständigt ansvar skall fullmäktige inlegenom an-slagsslyrning ha möjlighel all påverka nämndens arbete då i sådanlfall del självständiga ansvaret sätts ur spel. i är av samma åsikt. Belräffande egendomsnämndens personalansvar anför :