prop · GB032 · 1987-12-31 00:00:00 — För de mindre konkurserna gäller en särskild - fränkonkursförfarandet fristående - ordning hos kronofogdemyndigheten för prövningav lönegarantianspråk. Hos kronofogdemyndighetenkan anspråken pä lönegarantimedel an hängiggöras informellt. är nämligen skyldig att självmant pröva om garantin är tillämplig sä snart en fordran blir känd för myndigheten. Betalning enligt garantin utgår endast för en fordran som blivit känd för myndigheten frän det att beslut om avskrivning av konkursen vunnit laga kraft. Det har förutsatts att kronofogdemyndig heten på olika sätt får vetskap om förekommande fordringar. Arbetstaga ren eller dennes fackliga organisation kan göra anmälan om anspråk hos 11 Vid sidan härav finns ppon 1987/88'2 det ocksåen regel om att konkursdomaren är skyldig att underrätta kronofogdemyndighetenom fordringar som kan antas omfattade av garantin. prövat om villkoren för lönegaranti är uppfyllda, skallmyndigheten utan dröjsmål underrätta utbetalningsmyndigheten om en fordran somvid prövningen befunnits vara betalningsgrundande. harmöjlighet att återkalla sitt beslut och ompröva ärendet, om det sker innanutbetalningsmyndigheten betalat ut beloppet. vid sin prövning att arbetstagarens fordran inteomfattas av garantin, meddelar myndigheten ett avslagsbeslut. Avslagsbeslutetfår överklagas till hovrätt. Hovrättens beslut får inte överklagas. Det finns ocksämöjlighet att begära omprövning av kronofogdemyndighetens beslut. Länsstyrelsenbetalar ut garantibelopp enligt de underrättelser som kommer in frånkronofogdemyndigheter och konkursförvaltare. har inte befogenhetatt ifrågasätta riktigheten av underrättelserna. Betalningen sker tillarbetstagaren. I samband med utbetalningen verkställer avdragför skatt samt avdrag enligt eventuella införsel-eller löneutmätningsbeslut.Länsstyrelsen fullgör även arbetsgivarens skyldighet att lämna kontrolluppgifterför inkomsttaxeringen. På ankommer det vidare att beakta regelnom maximibelopp i LGL. Garantibeloppfär enligt huvudregeln inte betalas förrän konkursbeslutet har vunnit lagakraft och inte heller förrän arbetstagarens fordran har förfallit tillbetalning. Uppsägningslön betalas efter hand som den förfaller till betalning,i nära anslutning till ordinarie utbetalningsdag. Sedanlänsstyrelsen enligt garantin betalat arbetstagarens fordringar inträderstaten i arbetstagarens rätt mot konkursgäldenären. För att bevaka statens rätti konkursen förordnar en kronofogdemyndighet. 2.3 Det nuvarande konkursförfarandet Denännu gällande konkurslageri (1921:225, KL) utgår, som jag tidigare nämnt, fråntvå olika konkursförfaranden, den ordinära konkursen och den mindre konkursen.Den ordinära konkursen är utförligt reglerad i KL medan bestämmelserna som rörde mindre konkurserna - vilka utgör det stora flertalet - i stor utsträckningbestar av hänvisningar till reglerna om ordinär konkurs. Mindrekonkurser kan handläggas på två principiellt skilda sätt. I de konkurser vari tillgångarna inte räcker till betalning av konkurskostnader na beslutar konkursdomären vanligen att konkursen skall avskrivas sedan gäldenären avlagt bouppteckningsed och en s. k; förvaltningsberättelse upprättats. Om däremot tillgångarna räcker till betalning av konkurskost naderna, skall vanligtvis ett fullständigt utdelningsförfarande genomföras. En viktig skillnad i jämförelse med del ordinära förfarandet är att borgenä rerna i en mindre konkurs inte behöver formligt bevaka sina fordringar. Ocksä i mindre konkurser utses numera alltid förvaltare. Tillsynenöverkonkursförvaltarens verksamhet handhas av vissa kronö- Pron 1987/88' 2 fogdemyndigheter.Tillsynsmyndigheten () skall i första harid göra en efterhandsgranskning avde av förvaltarna utförda förvaltningsåtgärderna'. TSM har emellertid somuppgift att också under konkursens gång se till att avvecklingen av boet inteonödigt fördröjs och att konkursen avslutas möjligt. Ett viktigt inslagi tillsynsfunktionen är också TSM: s rätt att yttra sig över förvaltarens kostnadsräknirig. 2.4 Den nya konkurslagen Dennya konkurslagen grundar sig pä bl. a. konkurslagskommitténs slutbetänkande (SOU1983:24) Ny konkurslag. Kommittén har som en avslutning på det reformarbetesom påbörjades sett över KL: s systematik och därvid lämnatförslag till en ny konkurslag. 1986/87:90 har förslaget bearbetats ochkompletterats med regler om ett ett enhetligt konkursförfarande. Denuvarande båda handläggningsformerna för ordinär konkurs resp. mindre konkursslås alltså samman till ett enhetligt förfarande. Förfarandet har i huvudsakhandläggningen av mindre konkurser som förebild. Handläggningsformen mindrekonkurs anses nämligen i de flesta avseenden vara mest praktiskt ochändamålsenlig. av alla konkurser handläggs också som mindrekonkurser. Enligtdet nya förfarandet skall i samband med konkursbeslutet en förvaltare utses(begreppet interimsförvaltare utmönstras) och tidpunkten för ett edgängssammanträdefastställas. Detta sammanträde ersätter ed-gäng i mindre konkurs och förstaborgenärssammanträde i ordinär konkurs. Vid sammanträdet skall det föreliggaen bouppteckning som anger boets tillgängar och skulder samt borgenärerna. Inormalfallet beslutas om den fortsatta handläggningen först efter det att gäldenärenhar beedigat bouppteckningen. Är tillgångarna otillräckliga, skall konkursenavskrivas möjligt. Om det däremot finns tillgångar av den omfattningenatt konkurskostnaderna och boets skulder kan betalas, skall handläggningen avkonkursen fortsätta, tillgångarna avvecklas och ett utdelningsförslagupprättas. Om det behövs, kan rätten besluta om ett särskilt bevaknings- ochanmärkningsförfarande. Ett sädant förfarande skall som regel inte behövas iandra fall än då oprioriterade fordringar beräknas kunna få utdelning. Det kandärför antas att antalet konkurser med ett bevaknings- och anmärkningsföriarandekommer att bli färre än antalet ordinära konkurser . Ifräga om själva konkursförvaltningen innebär den nya lagen bl.a. attförvaltaren åläggs en skyldighet att höra TSM innan han eller hon vidtar viktigareförvaltningsätgärder. Förvaltaren ges möjlighet att beakta inte baraborgenärsintressen utan i viss utsträckning även intresset att långsiktigttrygga sysselsättningen vid bedömningen av olika frägor som rör förvaltningen. Dennya konkurslagen innebär ocksä att utdelningsförfarandet avsevärt förenklas. Det överensstämmer i huvudsak med vad som gäller för mindre konkurs. t2 1987/88. Vidareslås reglerna om interimsutdelning och förskottslyftning samman Pron 1987/88' 2 till ett förfarande, benämnt förskottsbetalning. Förskott kan - imotsats fill enligt nu gällande regler - utgå även för en oprioriterad fordran. 2.5 Ändringar i garantisystemet Dennya konkurslagen kräver i huvudsak endast formella ändringar i LGL. Detnuvarande systemet med en prövning av lönegarantifrägor inom ramen förbevaknings- och anmärkningsförfarandet - när sådant beslutas - bör behållas. Iövrigt bör kronofogdemyndigheten, liksom , pröva krav pä utbetalning enligtgarantin. Enligtden nya konkurslagen blir handläggning utan bevakningsförfarande, d.v.s. denhandläggningsform som närmast motsvarar mindre konkurs, även formellthuvudregel. Detta bör avspeglas i LGL bl. a. genom att nuvarande 6 och 7 §§byter plats. Andranödvändiga ändringar i LGL föranleds främst av att konkursdomarens uppgifter ioch med den nya konkurslagen övertas av tingsrätten som sådan och att visssärreglering som finns i LGL bUr överflödig. Dessutom mäste beaktas att ifortsättningen alla fordringar - således även oprioriterade - i alla konkurserkan bli föremål för förskottsbetalning. Till dessa och vissa andra ändringar i LGLåterkommer jag i specialmotiveringen. .Det nya enhetliga konkursförfarandet kommer emellertid i praktiken ocksä attleda till att flera lönegarantiärenden än får avgöras avkronofogdemyndigheterna. Detta hänger samman med att ett bevak-nings-ochanmärkningsförfarande skall anordnas endast då det kan antas att ävenoprioriterade fordringar kommer i fråga för utdelning. Ökningen kan dock antasinnefatta ärenden av i huvudsak okomplicerad beskaffenhet. Denna förskjutningav lönegarantiprövningen frän själva konkursförfarandet tillkronofogdemyndigheterna ligger för övrigt väl i linje med de tankar på ett mer enhefiigtlönegarantisystem som jag tidigare.har redogjort för. Tillskillnad från , då beslut om ordinär konkurs innefattande bevaknings- ochanmärkningsförfarande fattas i samband med konkursbeslutet, kommer frägan omkonkursens slutliga handläggningsform enligt den nya konkurslagen att kunnahållas öppen under än . I praktiken kommer samtligakonkurser att inledas pä samma saft, d. v. s. i princip som en mindre konkurs.Skall bevakningsförfarande anordnas, beslutas detta i normalfallet först nägonmånad efter konkursbeslutet i samband med edgängssammanträdet. Den nu beskrivnasituationen kan givetvis - i något större utsträckning än - skapa osäkerhet beträffande handläggningen inom lönegaranti systemet. Detta gäller särskilt i inledningsskedet av konkursen. Jag vill emellertid inte för den reglering som det nu är fräga om författningsvägen styra handläggningsordningen i denna fråga. Därtill kommer att det endast i begränsad omfattning blir fråga om att "byta handläggningsform". Be vakningsförfarande kommer inte i fråga i mer än en mycket liten del av alla konkurser. I en del av dessa fall torde det också frän början stå helt klart 14 attbevakningsförfarande kommer att anordnas. De prakfiska svårigheter prop 1987/88' 2 som kan uppkomma får lösas pä samma sätt som vid byte fränmindre konkurs till ordinär konkurs. En särskild avräkningsregel för dessa fallföreslås dock. Jag återkommer till den i specialmotiveringen (5 §). Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom arbetsmarknadsdepartementetupprättats förslag till lag om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegarantivid konkurs. Förslaget har granskats av lagrådet. Betalningenligt garantin utgår för sådan fordran på lön eller annan ersättning som harförmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) och för fordran på pensionsom har förmänsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag. Harnågon på grund av en fordran som omfattas av garantin ansökt att gäldenärenskall försättas i konkurs, utgär betalning även för kostnaden för det och, omkonkursen avskrivits enligt 10 kap. 1 § konkurslagen (1987:672), för kostnadsom han har ålagts att utge enligt 14 kap. 3 § samma lag. Beträffandefordran med förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen gäller garanfin för varjearbetstagare högst ett belopp som motsvarar tolv gånger det vid tiden förkonkursbeslutet gällande basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) omallmän försäkring. Betalning utgår därvid för fordran som avser ersättning försärskilda kostnader framför annan fordran. Hänvisningartill KL har ersatts med hänvisningar till motsvarande bestämmelser i den nyakonkurslagen. Betalningenligt garantin utgår endast för en fordran som blir känd för denkronofogdemyndighet som avses i 6 § från det att konkursenavslutades eller beslut om att avskriva konkursen vann laga kraft. Om bevakningsförfarandehar anordnats, utgår dock betalning endast för en fordran som har bevakats. Omarbetsgivaren har varit försatt i konkurs, utgår inte betalning för enfordran som gjorts eller kunnat göras gällande i den konkursen. Idenna paragraf anges att betalning enligt garantin utgår endast för fordransom har bevakats i konkursen. Vidare sägs att betalning också utgär i mindrekonkurs för fordran som blir känd för kronofogdemyndigheten inom ett är frändet att avskrivningsbeslutet vann laga kraft. I paragrafen anges också attbetalning inte utgår för en fordran som gjorts eller kunnat göras gällande i entidigare konkurs. Ändringarna innebär enanpassning till den nya konkurslagen sä till vida att normalfallet, nämligen att nägon bevakning inte skall ske, nämns först och att det också anges att konkursen kan avslutas på annat sätt än genom 15 avskrivning.Enligt 11 kap. 18 S i den nya konkurslagén anses en konkurs /88'2 avslutad när tingsrätten har fastställt utdelningen enligt 11 kap 7 §. Om bevakningsförfarande har anordnats, utgär dockbetalning enligt garantin endast för en fordran som har bevakats. Att detnormalt sett är förvaltaren som skall ombesörja bevakningen framgår av 7 §tredje stycket. Den situation som uppstår när det har beslutats ombevakning företer, såvitt gäller hanteringen åv lönegarantin, stora likhetermed den situation som inträder när det beslutas att en mindre konkursskall handläggas som en ordinär konkurs. Som jag tidigare' framhållit (seavsnitt 2.5) är emellertid detta förhällande inte helt tillfredsställandeeftersom det kan skapa en viss osäkerhet hos handläggande organ. Av skäl somjag anförde i den allmänna motiveringen har jag funnit det inte vara nödvändigtatt i lagen införa nägra andra bestämmelser för denna situation än en särskild avräkningsregel(se 5 §). De praktiska svårigheter som i övrigt skulle kunna uppkomma får somjag nämnt lösas pä samma sätt som vid byte av handläggningsform. Från garantibelopp som avses i 2 S skall räknas av vad somenligt 11 kap. 14 § konkurslagen (1987:672) har betalats i förskott tillarbetstagaren för en fordransom omfattas av garantin. Enligt paragrafens nuvarande lydelse skall avräkning görasfrän belopp med vilket betalning enligt garantin annars skulle utgä, d. v. s.om förskottslyftning inte äger rum och efter hänsynstagande till bestämmelsenom maximibelopp. Avräkningen gäller inte endast beräkningen av vadarbetstagaren maximalt kan erhålla enligt lönegarantin utan även beräkningenav vad arbetstagaren erhåller inom den maximala ersättningsnivån. Om enarbetstagare genom förskottslyftningar fär - helt eller delvis -uppbära etthäremot svarande belopp, saknas anledning att låta lönegarantin tas i anspråki motsvarande mån. 1 den föreslagna lydelsen av lagrummet har hänvisningen till143 § KL ersatts med en hänvisning till 11 kap. 14 § den nya konkurslagen.Eftersom enligt den nya lagen förskottsbetalning, till skillnad från vad som ärfallet, enligt 143 § KL, kan komma i fråga för i princip alla fordringar ikonkursen, mäste 4 § LGL utformas så aft det görs klart att avräkning endastskall ske mot en förmänsberättigad löne- eller pensionsfordran. Pä inrådan avlagrådet har lagrummet preciserats så att det nu angivna syftet med avräkningsregdnklart framgår. Garantibelopp betalas av myndighet som regeringenbestämmer. Härvid verkställes skatteavdrag samt avdrag med belopp som skallinnehållas pä grund av beslut om införsel eller utmätning i lön. Garantibelopp fär ej betalas förrän beslutet om konkursvunnit laga kraft och ej heller förrän arbetstagarens fordran har förfallit till betalning. Ga rantibelopp som avser fordran på lön för uppsägningstid får betalas efter hand . Åberopas motfordran hos arbetstagaren, fär 16 garantibelopp,som motsvarar sädan del av motfordringen med vilken Pron 1987/88' 2kvittning kan ske enligt lagen (1970:215) om arbetsgivares kvittningsrätt,betalas först om det utrönes att motfordringen icke föreligger. Betalning enligt garantin av en fordran som bedöms somklar eller betalningsgrundande och som är förfallen tiU betalning fär dock sketrots att konkursbeslutet inte har vunnit laga kraft. Om ett bevakningsförfarande har anordnats, får betalningenligt garantin inte ske på grund av en underrättelse enligt 8 § Qärde stycket.Om en sädan betalning redan har skett, skall denna räknas av frän det lönégarantibeloppsom arbetstagaren senare visar sig ha rätt till. I denna paragraf finns bestämmelser om utbetalning avgarantibelopp. Enligt andra stycket fär utbetalning inte ske förrän beslutet omkonkurs vunnit laga kraft och fordringen förfallit till betalning. I tredjestycket görs undantag frän kravet pä laga kraft för fordringar som förvaltareni en ordinär konkurs bedömt säsom klara. Den ändring som vidtagits hänför sig till tredje stycket.Ändringen innebär att fordringar som bedöms som klara enligt 7 § förstastycket eller betalningsgrundande enligt 8 § fjärde stycket och omfattas avgarantin och som är förfallna till betalning får betalas genom garantin trotsatt konkursbeslutet inte har vunnit laga kraft. Att bestämmelsen därmedutvidgats att gälla även för fordringar i "mindre konkurser" torde isak inte innebära någon skillnad i förhållande till vad som gäller i sävälordinär som mindre konkurs. 1 ett nytt fjärde stycke har införts förbud motutbetalning pä grund av en underrättelse från kronofogdemyndigheten omutbetalning av garantimedel när bevakningsförfarande har anordnats.Anledningen är att ett beslut om att anordna bevakningsförfarande kan fattas päett sent stadium i konkursen och att de båda systemen med prövning avkronofogdemyndighet resp. prövning inom-ramen för konkursförfarandet då gär ivarandra. När bevakningsförfarande har anordnats får utbetalning grundas endastpä underrättelse från förvaltaren enligt 7 §. Skulle utbetalning då redan haskett på grund av en underrättelse frän kronofogdemyndigheten, skall dettagivetvis leda till en avräkning från lönegarantibelopp som arbetstagaren sedemerabefinns berättigad till genom bevakningsförfarandet. En uttrycklig regel om detföresläs. Skulle i en sädan situation den som fått betalt senare befinnas intevara berättigad till ersättning, blir reglerna om återbetalning i 12 § LGLtillämpliga. De innebär att vad som har betalats ut i ett fall som det berördai regel torde få behållas. En sådan situation kan av olika skäl antas blimycket sällsynt. Förvaltaren i konkursen skall underrättakronofogdemyndigheten i den ort där gäldenären är bosatt om sådana fordringarsom garantin kan antas omfatta. Myndigheten har behörighet som borgenär, ävenom staten inte har nägon fordran mot gäldenären. Rätten skall underrätta kronofogdemyndigheten om tid för edgängssammanträdet. Avserförvaltaren att enligt II kap.14 § konkurslagen (1987:672) till arbetstagaren i förskott betala ut belopp som kan omfattas av garantin, I skall förvaltarendessförinnan underrätta kronofogdemyndigheten och den Pron 1987/88' 2 myndighetsom avses i 5 § om det. Somtidigare nämnts blir enligt den nya konkurslagen handläggning utan bevakningsförfarande,d:v.s. den handläggningsform som riärmast motsvarar mindre konkurs, ävenformellt huvudregel. Detta bör avspeglas även i LGL bl. a. genom att nuvarande6 och 7 §§ fär byta plats. Den nu föreslagna lydelsen av 6 § första stycketmotsvarar därför i, huvudsak nuvarande 7 § första stycket. Nägon motsvarighet till7 § andra stycket, som föreskriver att bestämmelserna i första stycket itillämpliga delar gäller även när ordinär konkurs skrivs av på grund avotillräckliga tillgängar (186 § KL), har dock inte föreslagits eftersom dennya konkurslagen saknar motsvarande regler. iden nuvarande 7 § regleras konkursdomarens underrättelseskyldighet i mindrekonkurser och kronofogdemyndighetens behörighet som borgenär när det haruppkommit en lönegarantifräga i en sådan konkurs. Denunderrättelseskyldighet som åvilar konkursdomaren enligt 7 § förstastycket första meningen har i den nya 6 § första stycket lagts påkonkursförvaltaren (jfr 185 b § tredje stycket KL). Denna skyldighet att underrättakronofogdemyndigheten upphör då bevakningsförfarande anordnas. Vad som dägäller föreskrivs i nya 7 §. Underrättelseskyldighetenenligt andra meningen av 7 § första stycket i lagrummets nuvarande lydelse hardäremot lagts pä rätten och regleras i 6 § andra stycket. Med hänsyn till attden nya konkurslagen reglerar endast ett enda konkursförtarande har dennabestämmelse fått en något ändrad innebörd. Rätten blir - till skillnad frånkonkursdomaren - skyldig att i alla konkurser meddelakronofogdemyndigheten om ett förestående edgångssammanträde, d.v.s. detinstitut som ersätter edgång i en mindre konkurs och det förstaborgenärssammanträdet i en ordinär konkurs. Bestämmelsen har tagits in i ettnytt stycke för att markera att den gäller oavsett om bevakningsförfarandeanordnas eller ej. Bestämmelsenom kronofogdemyndighetens behörighet i konkursen har oförändrad förts över till6 § första stycket. Eftersomförskottsbetalning av lönefordran som omfattas av garantin kan förekomma i allakonkurser enligt den nya konkurslagen måste det förhindras aU utbetalandemyndighet betalar ut garantimedel enligt en undertättelse frånkronofogdemyndigheten 8 § Qärde stycket) som förvaltaren betalarut medel i förskott för samma lönefordran. I tredje stycket har därför tagitsupp en föreskrift som ålägger förvaltaren att före en förskottsbetalningunderrätta såväl kronofogdemyndigheten som den utbetalande myndigheten. Omett bevakningsförfarande har anordnats, gäller följande. skallsnarast underrätta den myndighet som avses i 5 § om fordran på lön föruppsägningstid, i den mån fordringen enligt förvaltarens bedömning är klar.Under samma förutsättning bör underrättelse lämnas även om andra fordringarsom omfattas av garantin. I övrigt skall underrättelse lämnas utandröjsmål når fordran, som omfattas av garantin, efter bevakning har 18 Undertättelse som avses i första stycket behöver intelämnas i den mån pron 1987/88' 2 fordringen redan har betalats av garantin.Underrättelse behöver inte heller lämnas i den män medel betalas ut i förskotttill arbetstagaren enligt 11 kap. 14 § konkurslagen (1987:672), beträffandefordran på lön för uppsägningstid senast på fordringens förfallodag ochbeträffande annan fordran utan dröjsmål sedan fordringen blivit utdelningsgill. Förvaltaren skall för arbetstagarens räkning bevakafordran som enligt förvaltarens bedömning är klar. Om en underrättelse harskett enligt första stycket, fär bevakningen ske genom att förvaltarentillställer rätten två kopior av underrättelsen och anger att den avserbevakning. Förvaltaren skall i ett sådant fall genast underrätta arbetstagarenom bevakningen. Den föreslagna lydelsen av 7 § motsvarar i huvudsak dennuvarande 6 § som reglerar konkursförvaltarens underrättelse- ochbevakningsskyldighet i ordinär konkurs såvitt gäller lönegarantin. Förutomvissa redaktionella ändringar har hänvisningen till KL i andra stycket ersattsmed en hänvisning till motsvarande lagrum i den nya konkurslagen. När bevakningsförfarande anordnas inträffar - som nämnts -en situation som för lönegarantins del företer stora likheter med densituation dä konkursdomaren beslutar att en mindre konkurs skallhandläggas som en ordinär konkurs. I princip gäller som villkor för betalning enligtgarantin att fordringarna har bevakats. Ansvaret för lönegarantiprövningenövergår till de olika organ som deltar i själva konkursförfarandet. Förvaltarenunderrättar den utbetalande myndigheten om fordringar som förvaltaren bedömervara klara eller sedemera blir utdelningsberättigade. Av det andra stycket följer att förvaltaren inte behöverlämna underrättelse i den mån fordringen redan har betalats enligt garantin.Denna bestämmelse finns inte . Förvaltaren behöver inte heller lämnaunderrättelse när han - liksom - betalar ut medel tillarbetstagarna i förskott. Det åligger förvaltaren enligt tredje stycket att bevakade lönefordringar som han anser vara klara för betalning enligt garantin.Bevakningsskyldigheten avser även sådana fordringar som betalats av garantinpå grund ay en underrättelse frän kronofogdemyndigheten enligt 8 § fjärdestycket. Om förvaltaren själv har lämnat underrättelse beträffande en fordran,får bevakningen göras på samma sätt som , nämligen genom att han tillställertingsrätten två kopior av underrättelsen. Förvaltaren skall också underrättaarbetstagaren om bevakningen. Den kronofogdemyndighet som fär en underrättelse enligt 6§ första stycket skall skyndsamt pröva i vad mån betalning enligt garantinskall utgä för en fordran i konkursen. Detta gäller även när en fordran ikonkursen på annat sätt blir känd för myndigheten. Arbetsgivaren är skyldig att vid kronofogdemyndighetensprövning enligt första stycket på anfordran lämna uppgift om arbetstagaresanställnings- och avlöningsförhållanden eller pensionsförhållanden.Undandrager sig arbetsgivaren att fullgöra detta, kan han efteromständigheterna hämtas eller häktas.