prop · GB03155 · 1987-12-31 00:00:00 — Ispecialmötiveringen behandlas bl. a. det fall då en konkurrent är i god tro närhan förvärvar en på elt obehörigt sätl spridd hemlighet och först efter förvärvetblir medveten om angreppet. Föredragande statsrådet anser att det utnyttjandeeller röjande som sker efter det att vederbörande har insett eller bort insedet verkliga förhållandet inte bör föranleda skadeståndsansvar. mening bör delta i tydlighetens intresse komma lill uttryck ilagtexten. Lagrådet föreslår alt paragrafen avslutas med följande mening:"Delta gäller dock inte den som var i god tro när han fick del av hemligheten." ,1987/88:155 Avuttalanden i specialmötiveringen till första stycket framgår atl arbetsdomstolenkan komma att meddela vilesförbud. Fömtsältningen för det är alt det är frågaom en tvist mellan arbetsgivare och arbetstagare som skall handläggas enligtlagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Enligltredje stycket kan i samband med talan om utdömande av vite även föras talan omnytt vitesförbud. Denna senare talan kan likaväl som den ursprungliga talanvara att hänföra till en arbetstvisl som skall handläggas enligl lagen omrättegången i arbetstvister. Det fmns då inte något utrymme för att tillämpareglerna om handläggning av brottmål, jfr uttalandet i specialmotiveringentill tredje stycket. Detär inte förenligt med arbetstvisllagen att en fräga om vitesförbud försthandläggs vid arbetsdomstolen och därefter, då frägan kommer upp på nytt, vidallmän domstol i den för brottmål föreskrivna ordningen. Närdet är fräga om en arbetstvisl måste därför anses att det följer av arbetstvisllagenatt talan om utdömande av vite skall handläggas som en arbetstvisl liksom äventalan om nytt vitesförbud. Talan handläggs i detta fall följaktligen inteenligt 8 § lagen (1985:206) om viten. Det kan tilläggas att den angivnaordningen synes väl förenlig med grunderna för regeln i 7 § punkten 3viteslagen enligt vilken allmän domstol skall pröva frågan om vitets utdömandeifall allmän domstol har förelagt vitet (se NJA II 1985 s.121). Lagrådetförordar, att 11 § tredje stycket första meningen ges följande lydelse:"Frågor om utdömande av vite prövas av domstol som avses i första stycketpå ansökan av den som begärde vitesförbudet." Lagrådetlämnar förslagen utan erinran. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Feldl, ordförande, och statsråden , , ,, , , , R. , , , ,, , G. , Proposition om skydd för företagshemligheter 1 Anmälan avlagrådsyttrande Föredragandenanmäler lagrådets yttrande (beslul om lagrådsremiss fatlat vidregeringssammanträde ) över förslag till 1. lagom skydd för företagshemligheter, 2. lag om ändring i datalagen(1973:289), 3. lag om ändring i sekretesslagen(1980:100). Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför. Förslaget till lag om skydd för företagshemligheter Jagkan biträda de flesta av lagrådets ändringsförslag, även om jag pä någrapunkter förordar en delvis annorlunda formulering av lagtexten. Härutöverbör ett par ändringar av redaktionell art göras i lagtexten. 1det följande uppehåller jag mig endast vid de delar av lagrådels yttrande därjag har en annan uppfattning i sak än lagrådet. har anfört bör skadeslåndsskyldighet enligt förevarande paragrafdrabba den som är part i en affärsförbindelse även om det är en anställd hosdenne som har missbrukat förtroendet. Till skillnad från lagrådet anscrjagemellertid inte alt det behövs någon särskild bestämmelse om detta. Ikontraktsförhållanden föreligger redan enligt allmänna bestämmelser ettvidsträckt skadeståndsansvar för principalen (jfr i. ex. prop. 1972:5 s. 483).Förevarande bestämmelse bygger på att det föreligger ett kontraktsförhållandemellan parterna såvitt gäller utlämnandet och mottagandet av företagshemlighelen. Ilagstiftning om förhållandet mellan parter som stär i avtalsförhållande till varandra bmkar parternas skadeståndsansvar för handlande av anställ da inte anges särskill i lagtexten. En avvikande lagstiftningsteknik i detta fall skulle därför kunna ge upphov till missförstånd. Jagdelar lagrådets uppfattning alt en bestämmelse bör tas in i lagen om betydelsenav atl nägon i god tro har fått del av en företagshemlighel. Enligt min meningbör bestämmelsen ha den innebörden att det inte skall anses obehörigt att någonutnyttjar eller röjer en förelagshemlighet som han eller någon före honom harfält del av i god tro. Vissaredaktionella ändringar bör göras i de nya bestämmelserna i 1 kap. 11 § samt 12§ andra stycket sekretesslagen. Jaghemställer att regeringen föreslår att anta de av lagrådet granskadelagförslagen med vidtagna ändringar. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genomproposition föreslå att anta de förslag som föredraganden har lagtfram. Sammanfattningav utredningens betänkande ow'\ ' Del svenska ekonomiska systemet kan beskrivas som enbiandekonomi, där marknadsmekanismerna tillåts dominera men balanseras avoffentlig reglering och en tung offentlig sektor. Marknadsekonomins teoretiskamål fri konkurrens mellan förelagen är i praktiken modifierat lill enfungerande ellereffektiv konkurrens. Denna konkurrens upprätthålls genomekonomisk politik och marknadsrållslig lagstiftning. Reglerna i konkurrenslagenär riktade mol åtgärder som i onödan begränsar konkurrensen. Dessa regler gernäringsfrihetsombudsmannen möjlighet all agera vid t. ex. karteller, prissamverkaneller företagssammanslagningar. Genom annan lagstiftning förhindrasotillbörliga konkurrensmeloder. Här kan nämnas reglerna mot otillbörligmarknadsföring i marknadsföringslagen och bestämmelserna mol mulor och beslickningi . Till de otillbörliga konkurrensmetoderna hör ocksåillojala angrepp på andra näringsidkares företagshemligheler. Regler somstraffbelägger användande eller röjande av andras yrkeshemligheter ochtekniska förebilder finns i lagen (1931:152) med vissa bestämmelser mot illojalkonkurrens, IKL. Dessa bestämmelser härslammar ursprungligen och ärpå många vis föråldrade. förslag lill en ny lag om otillbörlig konkurrensfrån innefattade även nya bestämmelser om företagshemligheter, men blevi den delen aldrig genomfört. Utredningen om skydd för företagshemligheler, somtillsattes 1979, redovisar i detta belänkande sitt förslag lill nya regler,avsedda all ingå i en särskild lag om skydd för företagshemligheter. Företagshemlighet (1 §) Utredningen inleder sill lagförslag med en definition pålagens skyddsobjekl, företagshemlighel. Med förelagshemlighet avses kunskap ien näringsidkares rörelse, som näringsidkaren håller hemlig, och vars röjandeär ägnat att medföra skada för näringsidkaren. Kunskapen kan vara av många olika slag. Den kan varateknisk, t. ex. rura en tillverkningsmetod. Den kan vara kommersiell, 1. ex.avse vinslkalkyler eller kundlislor. Men kunskapen kan också vara av adminislralivkaraktär, t. ex. etl löneulbetalningssystem. Del kan dessutom röra sig omkunskap som innehåller komponenter från flera olika områden, systemkunnande.Kunskapen kan komma till uttryck i skrift eller i en prototyp. Den kan varalagrad i ett datorminne eller ulgöra ren minneskunskap. För all åtnjuta skydd måste kunskapen vara hemlig. 5 1987/88. allmänlkänd eller känd bland fackmän på del område del gäller, Prop. 1987/88: 155Näringsidkaren måsle också hålla den hemlig. innebär i princip all Bilaga1 kunskapen måsle förbehållas en sluten krets. Näringsidkaren måste på något sällvisa sin avsikt atl skydda kunskapen. Han kan vidta säkerhetsåtgärder av olikaslag för alt skydda den, t. ex. förhindra obehörigt inträde i etl laboratoriumeller låta de anställda som fått del av kunskapen skriva påtystnadsförbindelser. Ofta följer dock redan av de yttre omständigheterna atlnäringsidkaren önskar hemlighålla viss kunskap. Enligt förslaget ges inle skydd ål all kunskap som hållshemlig, utan enbart åt sådan som har etl värde. Näringsidkaren skall inle kunnaskaffa sig skydd för allmänl känd kunskap, som ingen är beredd all betala för,genom atl hålla den hemlig. I den föreslagna lagtexten har kravet på allkunskapen skall ha marknadsvärde uttryckts på elt annal säll: röjandet avhemligheten skall vara ägnat all medföra skada för näringsidkaren. har en näringsidkare A hand om kunskap för en annannäringsidkares B räkning. Det kan t. ex. sammanhänga med alt A är en tekniskkonsult som har åtagit sig all lösa vissa problem ål B. Det framgår av denföreslagna lagtexten all del i elt sådant fall räcker atl etl röjande är ägnat atlmedföra skada för den näringsidkare som har anförtrott den andre hemligheten. Företagsspioneri (2 §) Grova angrepp på en näringsidkares företagshemligheter ärofta straffbara redan enligl gällande bestämmelser i eller idatalagen. Den som olovligen tar sig in i en fabrik eller på etl kontor ochbereder sig tillgång till en näringsidkares företagshemligheler kan göra sigskyldig lill t. ex. stöld, olaga intrång eller olovlig avlyssning. Den som olovligenbereder sig tillgång till en ADB-upplagning, kan dömas för dataintrång. Trots all således många tänkbara förfaranden årstraffbelagda . föreslår utredningen en särskild straffbestämmelse molföretagsspioneri. Utredningen finner det angeläget atl läcka in alla slraffvärdaförfaranden. Dessutom är del viktigt atl rikta uppmärksamheten mot grovaangrepp på företagshemligheler och stämpla dem som särskilt stralfviirda. Följande är enligt utredningens förslag straffbart somföretagsspioneri: intrång eller tillgrepp, avlyssning, avläsning, avbildning,kopiering eller undersökning, ö vilseledande eller erbjudande om otillbörligaförmåner eller annan handling av liknande slag, varigenom gärningsmannen obehörigen bereder sig tillgång företagshemlighet. För alt brottet skall vara fullbordat krävs alt gärningsmannenutnyttjar eller röjer hemligheten. Straffet för förelagsspioneri har satts tillböter eller fängelse i högst . Åven försök eller förberedelse tillbrottet skall kunna bestraffas. Några exempel på fall där företagsspioneri skulle föreliggaenligt utredningens förslag: En anställd lar sig in i en verkstad dit han inte har tillträdeoch stjiil en prototyp lill en båtmotor, som han sedan överlämnar konkurrent. 1987/88: 155 En utomstående person läser på en egenskärm av kommersiell informa- Bilaga 1 tion sompasserar elt förelags dator ("datorn läcker"). informationen i egen rörelse och vinner därigenomkonkurrensfördelar. En konkurrent lurar lill sig uppgifter om en vara underförespegling att han Han sätter sedan i gång tillverkning av motsvarande Missbruk av företagshemlighet (3-6 §§) Företagsspioneri innebär enligt 2 § i utredningens förslagett angrepp på en förelagshemlighet från en utomstående persons sida. En annantyp av angrepp år når någon har anförtrotts en företagshemlighet och sedanutnyttjar eller röjer denna på etl sätt som avviker från vad som var avsett.Ett sådant fört roendemissbruk har utredningen kallat missbruk av företagshemlighel. Missbruk av företagshemlighet år enligt utredningensmening i allmänhet inle lika allvarligt som företagsspioneri. Ofta finns godamöjligheter alt komma tillrätta med situationen utan atl man behöver tillgripaalltför stränga påföljder. Utredningen anser därför att missbruk avföretagshemlighet normall inle skall behöva följas av straff. Straffpåföljd hardock ansetts nödvändig i fall av missbruk av företagshemlighet iaffärsförbindelse. En av utredningen förelagen fältundersökning har nämligenvisat atl det i sådana relationer förekommer missbruk i en utsträckning sominte kan tolereras. Detta gäller t. ex. vid anbudsförfaranden. Utredningen föreslår följaktligen, att en näringsidkaresom obehörigen utnyttjar eller röjer en företagshemlighel, som han har fått delav i förtroende i samband med ett anbudsförfarande, en affärsförhandling ellerannars i en affärsförbindelse, skall kunna straffas om gärningen är uppsåtlig. Straffskalan sätts dock väsentligt lägre än förföretagsspioneri, nämligen lill böter eller fängelse i högst sex månader.Dessutom skall åtal enligt förslaget förutsätta angivelse av målsäganden ellerskall det prövas om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Detta sammanhängermed att frekvensen av missbruk och toleransen mol della växlar från bransch tillbransch. Den föreslagna paragrafen om missbruk avförelagshemligheter i affärsförbindelse (3 §) läcker handlingar som företas isamband med förhandlingar mellan näringsidkare eller när avlal redan harslutits om t. ex. köp, entreprenad eller licens. Dessutom skall vissauppdragsavtal falla under den föreslagna regeln. Det gäller dåuppdragsförhållandet är atl anse som en affärsförbindelse, t. ex. dåuppdragstagaren är en kvalificerad konsult, en advokat eller en revisor. Den lyp av angrepp på företagshemlighet som förefallervanligast är att en anställd obehörigen använder eller röjer sin arbetsgivareshemligheter. För all skapa skydd häremot föreslår utredningen atl en anställdsom i förtroenue eller annars inom ramen för sin anställning har fått del av enföretagshemlighel hos arbetsgivaren och obehörigen utnyttjar eller röjerdenna, skall ersätta arbetsgivaren dennes skada. Skadeståndsskyldighelförutsätter atl den anställde handlar uppsåtligt eller vårdslöst (4 § förstastycket). Den föreslagna regeln avses lagfästa en viktig beståndsdel av den anställdeslojaliletsplikt mot arbetsgivaren. Vid brott mot lojalitetsplikten Prop.1987/88: 155 brukar arbetsrätlsliga påföljder aktualiseras, t, ex. uppsägningeller avsked Bilaga I från anställningen. De möjligheter till straffpåföljdsom finns enligt IKL, utnyttjas däremot sällan i praktiken. a, med hänsyn härtillhar det ansetts tillräckligt alt i den föreslagna regeln bestämma påföljden tillskadestånd, I vissa fall, då del gäller missbruk av företagshemligheterav anställda i höga och speciellt känsliga positioner anser utredningen dock at(straff b()i komma i fråga. Denna synpunkt tillgodoses och föreslås iiveni fortsättningen kunna tillgodoses genom reglerna om trolöshet mol huvud-' mani 10 kap, 5 § . Utredningen föreslär en mindre ändring i deltalagrum, så att detta kan triiffa, förutom höga befattningshavare medekonomifunktion, även vissa tekniker. Ändringen berör både anstiilkla ochuppdragstagare. Enligt IKL giiller, att de anställdas strall- oehskadeståndsansvar för missbruk av anförtrodda företagshemligheter - om dessa intebärs upp av en s, k. leknisk förebikL upphör i och med ansiiillningcn.Utredningen ansluter sig lill huvudprincipen att handlingar som begåtts efter anstiillningensupphörande inte skall vara ansvarsgrundantle. Genom en sådan regel underlättasrörligheten på arbetsmarknaden. Liksom tidigare bör det tillåtas all arbetsgivareoch ansUilld avtalar om ett längre gående ansvar. Dessutom menar utredningenatt det iir befogat med ett ytterligare undantag för fall där den anställdeefter ansliillningen på ett siirskili klanderviirt siitt utnyttjar eller röjerden förre arbetsgivarens hemligheter. I enlighet hiirmed föreslår utredningen, atten anstiilld inte skall kunna bli skådeståiidsskyldig tor en handling som företasefter anställningens upphörande, såvida inte atniat har överenskommits ellerden anställde har handlat sårskilt otillbcirligt mot arbetsgivaren (4 § andrastycket). Som framgått skall alltså enligt förslaget arbetsgivarenoch den anställde kunna överenskomma om ansvar för irissbruk av företagshemlighelefter anställningens slut, Elt oskäligt avtal av demia typ kan jiimkas enligtreglerna i 36 och 38 SS avtalslagen. Enligt utredningens mening ger en sädan jämkningsmöjlighetinte tillräckligt skydd. Efter mönster i arbetsriittslig lagstiftning föreslårutredningen diirför en bestiimmelse som innebiir att en överenskommelse om ansvarefter anställningstidens slut endast får triiffas med slöd av kollektivavtalsom på arbetstagarsidan har slutits eller godkiints av en centralarbetstagarorganisation. En arbetsgivare skall enligt bestiini-melsen kunnatillämpa avtalet åven på anslälld som inte iir medlem i den avialsslutandeorganisationen, men sam sysselsiitts i arbete som avses med avtalet. Frånregeln om kollektivavtalsstöd undantas dock en anstiilld som harföretagsledande stiillning eller själv eller genom niirståencle iiger betydandeandel i det förelag där han iir anstiilld (5 S första-tredje stycket). Den sistnämnda undanlagsregeln sainmanhiinger med att t. ex. verkställande direktörereller delägare som sjiilva arbetar i rörelsen ofta har sådanaanställningsvillkor all en reglering i kollektivavtal inte förefaller ändamålsenlig. Vad gäller det andra fallet då en anstålid skall kunna bliskatleståndsskyl-dig för handlande efter anställningens upphörande, krävs alltsåatt den anställde har förfarit särskill otillbörligl mot arbetsgivaren. ex. vara en anstiilld som under sin anställning systematiskt har samlatdokument. som hanefter anstiillningens slut anviinder i en egen rörelse i konkurrens med Prop.1987/88: 155 den f, d, arbetsgivaren. S, k. jämställda uppdragstagare - sådana som har en ställningjämförbar med anställda i enlighet med 1 S andra stycket niedbeståmmandelagen,MBL - skall enligt utredningens förslag behandlas enligl de regler som gällerför anställda (5 S Ijiirde stycket). I förslaget avrundas slutligen bestämmelserna om missbrukav förelagshemlighet med en uppsamlingsbeslåmmelse om skadeståndsansvar förförtroendemissbruk i andra fall iin som tidigare upptagils. Den skall endasl lilliimpasdå reglerna om missbruk av företagshemlighel i affärsförbindelse eller i anställningsförhållandeinte är tillämpliga. Enligt den föreslagna bestiinnnelsen kan den som iförtroende har fått del av en förelagshemlighet och obehörigen utnyttjar ellerröjer demia dömas att erlägga skadestånd uppsåtlig ellervårdslös (6 S). Den sist angivna bestämmelsen träffar missbruk av företagshemligheli affiirsförbindelse som inle är uppsåtligt. Vidare bör enligt utredningen förtroendeniissbrukav okvalificerade uppdragstagare kunna omfattas av regeln. Den bör också kunnaanvändas vid förtroendemissbruk i hyres- och depositionsförhållanden. Övriga angrepp på företagshemligheter En effektiv reglering av angrepp på företagshemlighelerkräver att man ingriper även mot sådant obehörigt utnyttjande eller röjande avföretagshemligheter som beror på någon annans föregående rätlsstridigaangrepp. Dessa "hiilerifall" beaktar utredningen dels i anslutning tillde straffbara förfarandena företagsspioneri oeh missbruk av företagshemlighel iaffärsförbindelse och dels i en sårskild uppsanilingsbestämmelse, I denföreslagna bestänunelsen om företagsspioneri ingår sålunda en bestämmelse, som obehörigen utnyttjar eller röjer en företagshemlighet som han fått delav genom annans företagsspioneri, skall dömas lill samma straff som för företagsspit)neriom hans gärning är uppsåtlig. En motsvarande regel mol uppsåtligt "häleri"och med samma påföljd som huvudbrottet föreslås för inissbruk av företagshemligheli affärsförbindelse (2 S andra stycket och 3 S andra stycket). "Häleri" efter skadeståndsgrundande missbruk av företagshemlighelskall enligl utredningens mening fiiljas av skadestånd. Detta möjliggörs genomden uppsamlingsbestiimmelse som utredningen föreslår. Enligt denna skall densom på otillbörligt sätt bereder sig tillgång till, utnyttjar eller röjer en företagshemlighelersiitta uppkommen skada om handlingen är uppsåtlig eller vårdslös (7 S), Den nu angivna uppsamlingsbestämmelsen kan också läckasådana angrepp på företagshemligheter som är otillbörliga utan att förutsättningarna för företagsspioneri är uppfyllda. Som exempel kan nämnas vissa fall av systematisk utfrågning av anställda eller överköp av anstålida. Genom paragrafen ges vidare möjlighet för skadeståndstalan direkt mot konkurren ter i sårskilt otillbcirliga situationer. Utredningen understryker dock atl den föreslagna bestiimmelsen skall användas med försiktighet. Det får inle komma i fråga atl hindra en näringsidkare att använda kunskap bara för atl en annan näringsidkare håller denna hemlig, n 6 1987/88. Skadestånd(8-9 §§) ProP- 1987/88: 155 Bilaga 1 I situationer som ligger nära angrepp påförelagshemligheter, såsom intrång i patent eller varumärke, har del visat sig,alt beräkningen av skadestånd ofta bereder bekymmer och alt ersättningarna kan blioproportionerligt låga. Utredningen föreslår med hänsyn till della en särskildparagraf om skadeståndsberäkning, som inte skall tillämpas annat än omstorleken av skadan inle kan visas. Enligl den föreslagna bestämmelsen skallskadan i sådant fall anses uppgå till gängse vederlag vid liden för angreppetför atl nyttja den angripna hemligheten (licensavgift). Som alternativ anvisarden föreslagna lagtexten kostnaden vid samma lidpunkt för atl förvärva ellerutveckla hemligheten (8 §). Vidare föreslås en regel om preskription avskadeståndstalan. Enligt denna får talan endast avse skada under de fem senasteåren innan talan väcktes (9 S). Motsvarande regel finns bl. a. i 58 S tredjestycket patentlagen. Förbud (10-12 §§) Vilesförbud har på senare lid blivit en alltmer använd melodi civilrättslig lagstiftning. Den har visat sig myckel effektiv. Just när detgäller skydd för förelagshemligheter har förbudsinslrumenlet kommil alt spelaen myckel stor roll i . Utredningen har därför föreslagit regler om förbud. Enligl den föreslagna bestämmelsen kan var och en, som pågrund av ett inträffat rättsstridigt angrepp på företagshemlighel kan dömas lillstraff eller skadestånd enligt den föreslagna lagen, såvitt det finnes skäligt,förbjudas all utnyttja eller röja hemligheten. Förbudet skall varatidsbegränsat och förenas med vite om del inle av särskilda skäl är obehövligt.I paragrafen anges också bestämmelser om laleräll och utdömande av vite (10 S). Den som har visat sannolika skäl för sin talan i mål omförbud kan utverka förbud att gälla till dess talan slutligen har avgjorts. Försådant interimistiskt förbud krävs, atl det skäligen kan befaras atl motpartenutnyttjar eller röjer den företagshemlighel som har angripits (II S). Den som har överträtt ett vilesförbud får inle dömas lillstraff för giirning som omfattas av förbudet (12 S). Inlösen och säkerhetsåtgärder (13-15 §§) Utredningen föreslår bestämmelser som gör det möjligt fördomstol alt vid angrepp på företagshemlighel efter skälighet förordna attangriparen mot lösen skall lämna över egendom som är bärare avföretagshemligheten lill den som har drabbats av angreppet. I stället förinlösen kan domstolen förordna om all sådan egendom skall förstöras, ändras,eller all annan åtgärd skall vidtas med den lill förebyggande av missbruk.Slutligen anges att sådan egendom som nämnts i vissa fall kan las i beslag ienlighet med allmänna reglerom beslag i brottmål. Reglerna häri storutsträckning sin förebild i den nya lydelsen av 55 S upphovsrätlslagen. Förhållandettill sekretesslagen (16 §) ProP- 1987/88: 155 Bilaga 1 Enligt utredningens mening finns det ingenmöjlighet all sammanjämka de regler som gäller för en privat respektiveoffentligt anställd när del gäller angrepp på förelagshemligheter.Sekretesslagens och IKL:s regelsystem är för olikartat uppbyggda. Utredningen föreslår därför atl bestämmelserna i denföreslagna lagen tillämpas på offentligt anställda - och övrigapersonkategorier enligt 1 kap. 6S sekretesslagen - endasl såvitt gällerföretagsspioneri. I övrigt skall sekretesslagen och bestämmelserna om brott moltystnadsplikt enligt 20 kap. 3 S gälla. Det sagda innebär alltså all de privalanslälldastystnadsplikt regleras i den föreslagna lagen om skydd för företagshemligheler,medan de offentliga funktionärernas tystnadsplikt regleras av sekretesslagenoch . De skillnader som därvid uppslår mellan olika kategorier avanställda får enligt utredningens mening accepteras. Enligl 21 S dalalagen är dataintrång subsidiärt lill brottsbalksbrotten.Utredningen föreslår atl nämnda lagrum skall ändras så atl delsamma gäller äveni förhållande till förelagsspioneri och missbruk av företagshemlighet iaffärsförbindelse. Prop.1987/88: 155 Lag om skydd för företagshemligheter Härigenom föreskrivs följande.