prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — 'Ytterligare beslul kommer alt fallas för är 1986, Ett företag kan erhålla både sysselsättningsstödoch annat regionalpoli-Uskt stöd isamband med sysselsättningsökning. Nettoeffekten av sysselsättningsstödet harför /87 beräknats lillca 1200 nya arbetstillfällen, Regionalpolitiskt stöd till turistverksamhet kan enligt beslut lämnas endast i stödområde A och B samt, om detfinns särskilda skäl, i primära rekreationsområden inom stödområde C. Motivethärtill är, eftersom marknaden är begränsad, främst att stödet bör ges till projekt i de områden, t. ex. fjällområdena, därmöjligheterna till alternativ verksamhet är små. Förriksdagens kännedom vill jag meddela att regeringen lämnat stöd till en turistanläggning i kommun som ligger i stödområde C, men inte i primärtrekreationsområde. Beslutet moUveras av svårigheterna att där skapaalternativa arbetstillfällen. Jag bedömer att den delvis förändradeinriktningen av del regionalpoli- Prop. 1987/88:100 tiska stödet,tillsammans med den goda industrikonjunktu- Bil. 14 ren,bidragit till att efterfrågan på stöd har ökat och att en större sysselsättningsökninguppnåtts . Regeringen har, somjag tidigare nämnt, nyligentillsatt en kommitté med uppgift att utreda regionalpolitikens inriktning m. m.Den kommer bl, a, att behandla detframtida regionalpolitiska stödet till företagsutveckling och nyföretagande, Iavvaktan pä resultatet av utredningen vill jag nu inte föreslå några mer genomgripande förändringar av det regionalpolitiska stödet till företag. Följande smärre förändringar bör dock enligl min meninggenomföras . Regionalpolitiskt stöd i samband med investeringari lokaler förutsätter normalt att det företag som driver den stödberättigadeverksamheten självt uppför lokalernaeller att äganderätten till lokalerna ligger hos samma intressenter som dominerar det rörelsedrivande företaget.Anledningen härtill är främst att det inom de regionalpolitiskt prioriteradeområdena nästan enbart är en kommun,eller kommunägda bolag och stiftelser, som uppför industrilokaler för uthyrningoch att del av flera orsaker är önskvärt att näringslivet självt i första hand svarar för sin lokalförsörjning. är del dock möjligt att påmindre orter erhålla lokaliseringsstödför uppförande av industrilokaler för uthyrning. har uttalat att med mindre orter bör avses sådana medhögst 10000 invånare (1980/81:23s. 85) och endast företag med industriell, industriliknande eller industriserviceverksamhel får hyra dessalokaler, I normalfallet bör lokalytan inte helleröversliga 2000 m, lokalerna inte vara avsedda bara för ett företag eller,utanför stödområdena A och B, inte byggasutan att preliminärt hyreskontrakt är tecknat för åtminstone en del av lokalerna. Vidare bör uthyrning endast ske tillföretag som uppfyller de allmännavillkoren för regionalpolitiskt slöd gällande tillfredsställande lönsamhet m. m,, och som bedöms inte själva hamöjlighet att uppföra industrilokal. Lokaliseringsbidrag till industrilokaler för uthyrning får normalt lämnas högst med belopp som är lägreån vad ett rörelsedrivande förelag kan erhålla i respekUve stödområde bl.a.för atl göra del mer attraktivt förföretagen att bygga egna lokaler. Hyran för lokalerna skall vidare bestämmas lägst till en sådan nivå att deninte innebär subventioner utöver vad som följer av lokaliseringsstödet. Lokaler för uthyrning har enligt min uppfattningvisat sig vara ett verk samt medel för att underlättanyföretagande och utveckling av industri på mindre orter. I vissa fall, exempelvis i Bergslagen, har, efter godkännande, stöd lämnats till attbygga om äldre lokaler som disponerats av nedlagda industrier även pä något störte orter (prop, 1985/86:125 bil, 10, ÄU 13, rskr, 290). Stöd lill lokaler för uthyrning bör enligt min mening även fortsättningsvis lämnas endast på mindre orter där det alternativa värdet av lokalerna kan vara litet ochbyggande av egna lokaler därför kan vara svårt att finansiera ochinnebära ett stort risktagande för företaget. 1 ett par avseenden anser jag dock attdet är motiverat all göra det möjligt att utöka användningen av lokaler föruthyrning som regionalpolitiskt medel. De regionalpolitiska insalsernahar successivl kommit att omfatta allt Prop. 1987/88:100 större delar av näringshvel. Regionalpolitiskt företagsstödkan exempelvis Bil. 14 lämnas till alla verksamheter som bedöms få väsentligbetydelse för näringslivet i enregion om de uppfyller övriga villkor för stöd. Jag föreslår därför att fortsättningsvis alla former avstödberättigad verksamhet skall kunnabedrivas i lokaler som uppförs för uthyrning med hjälp av lokaliseringsstöd.Detta bör få betydelse bl.a. för attunderlätta den privata tjänste- och servicesektorns expansion påregionalpolitiskt prioriterade orter. Vid sitt beslut om regionalpolitiken våren 1982tog initiativ till attregionalpolitiskt stöd till kommunala industrilokaler för uthyrning, när detfinns särskilda skäl, skall kunna lämnas även utanför stödområdena A-C genom beslul av regeringen (AU 1981/82:23 s.99, rskr. Även om merparten avlokaler för uthyrning uppförs av kommuner eller kommunala bolag och stiftelser,anser jag alt det, i likhet med vad som gäller inom stödområdena, bör vara möjligt att utanförstödområdena lämna stöd till lokalerför uthyrning även lill privata intressenter enligt samma regler som förkommuner. Det ankommer på regeringen atl besluta omhandläggningsordningen för lokaliseringsstödet.En regel har dock sådan betydelse för anslagsfördelning m. m, att riksdagenhar tagit ställning härtill. Det gäller storieken av en investering i samband med vilka beslut om stödskall fattas på regional nivå. Förnärvarande gäller att , med vissa undantag, skall avgöra ettärende om det godkända totala kapitalbehovet i samband med dén investering som ligger till grund för ansökningen uppgår till högst 9 milj,kr. Denna beloppsgräns hargällt . Genomförandet av regionalpolitiken är vid eninternationell jämförelse mycket decentraliserad i , Sålunda harunder exempelvis avbesluten om regionalpoliUskt företagsstöd fattats av länsstyrelser och regionala utvecklingsfonder.Medel för länsstyrelsernas beslut ombl. a. lokaliserings- och investeringsbidrag samt beslul om regionalpolitiskt utvecklingskapilal som fattas av deregionala utvecklingsfondernaanslås över C 4, Regionala utvecklingsinsatser m. m. beslut att kraftigt öka detta anslagsamt kostnadsutvecklingen sedan 1985moUverar enligt min mening en höjning av beloppsgränsen för beslut som fattas pä regional nivå. Jag föreslåratt den höjs till 12 milj, kr. Den föreslagna förändringen medför viss ökadarbetsbelastning på de regionalekonomiska enheterna vid ettantal länsstyrelser. Jag vill i detta sammanhang nämna att chefen för senare denna dag (bil, 15) kommer att redovisa förslag attomfördela medel frän länsstyrel sen i tilllänsstyrelserna i Väslernorriands, och motsvarande en tjänst vardera för att förbättraarbetssi tuationen vid de regionalekonomiskaenheterna i dessa län. I övrigt bör noteras att länsstyrelserna disponerar särskilda projektmedel inom ramen för anslaget C 4. Regionalautvecklingsinsatser m. m,, vilka kan användas för projektanställningar, som kan avlasta den anställda personalen vid de regionalekonomiska enheterna vissaarbetsuppgifter så att tillräckliga per sonalresurser finns för ordinarielöpande uppgifter såsom t.ex. handlägg- 26 ning av ansökningar om regionalpolitiskt slöd och glesbygdsstöd. Investeringsbidragfår lämnas av länsstyrelserna utanför stödområdena i Prop. 1987/88:100 sambandmed investeringar som medverkar till att lösa inomregionala Bil. 14 obalansproblem eller strukturproblem inomnäringslivet och leder till ökad sysselsäftning. Investeringsbidragfår beviljas i samband med investeringar med ett högsta totalt kapitalbehov av 9 milj, kr, och det får uppgå tillhögst av den del av utgifternasom avser byggnader, markanläggningar, maskiner och andra inventarier. Iövrigt gäller för investeringsbidrag i stort sett samma regler som förlokaliseringsbidrag. Regeringen har i direktiven till denparlamentariskt sammansatta kommittésom tillkallats med uppgift atl utreda regionalpolitikens inriktningm, m, bl. a, föreskrivit att kommittén bör bedöma om investeringsbidraget kan slopas. Detta skall ses mot bakgrundav bl.a. de möjligheter de regionalautvecklingsfonderna har alt finansiera företagsutveckling och behovet av alt ytterligare koncentrera insatserna till deregionalpolitiskt högst prioriterade regionerna. Jag föreslår därför attbeloppsgränsen för del kapitalbehov isamband med vilket investeringsbidrag kan lämnas inte ändras förnärvarande. Regionalpolitiskt stöd till framställning avfasta bränslen har undervissa förutsättningar kunnat lämnas i landets från sysselsättningssynpunktmest utsatta områden, dvs. stödområdena A och B, som ett komplement till stöd från oljeersättningsfonden(prop. 1981/82:113 s, 123-124, ÄU 23,rskr. Oljeersättningsprogrammet är ersatt av ett programför utveckling och introduktion av ny energiteknik, m, m. (prop, 1985/86:102, NU 17, rskr. 172), Jagföreslår därför att regionalpolitisktstöd till fasta bränslen fortsättningsvis skall kunna lämnas som komplement till stöd enligt förordningen (1986:171) om statligt stöd för utveckling och introduktion av ny energiteknik, m, m.Övriga bestämmelser för stöd till detla ändamål bör vara oförändrade. Glesbygdsinsalsernautgör en betydelsefull del i den samlade regionalpolitiken och bör inriktas påatt ta till vara glesbygdensresurser och utvecklingsmöjligheter.Glesbygdsstöd lämnades under /87 med 157 milj. kr,, vilket var 10 milj. kr. högre änföregående budgetår. Drygt 100 milj. kr. av glesbygdsstödet användesför alt delfinansiera företagsinvesteringari glesbygd. Det var drygt I 200 småföretag som fick denna form av stöd. Sysselsättningseffekten häravhar beräknats till drygt 1000 personer. Till intensifierade kommunalasysselsättningsinsatser (IKS) lämnadesbidrag med ca 28 milj. kr. Stödet till kommersiell service uppgick till ca 22 milj. kr. Av dessa medel utgjordes merparten av investeringsstödtill ca 160 glesbygdsbutiker. Stödtill samhällelig service lämnadesmed 6 milj, kr. Jämfört med /86 har stödet sysselsättningsfrämjande företagsinvesteringar ökat.För övriga stödformer var förändringarna små. Glesbygdsstödet har visat sig vara ett effektivtoch flexibelt system för att stärka sysselsättning och service i glesbygd. Något behov av stora 27 förändringarav stödets utformning föreligger därför enligt min mening inte Prop.1987/88:100 . Vidare bör noteras att den regionalpolitiskautredningen . 14 har i uppdrag att överväga behovet av förändringar äveninom glesbygds-politiken, I det följande föreslår jag därför endast någramindre ändringar vad gäller stödet till förelag och stödet till kommersiellservice. Vid stöd till företag föreslär jag art högsta beloppet för avskrivningslån förinvesteringar höjs frän , till . Högsta beloppet för avskrivningslån till uthyrningssiugor föreslås höjt frän . () har i skrivelse den 25september 1987 föreslagit vissa förändringar av stödet till kommersiell service i glesbygder. Det gäller bl.a. ett förslag som syftar lill att rädda butiker med ett för Htet kundunderiag i de mest utpräglade glesbygderna.Förslaget innebär att butiker somerhållit driftstöd ,, efter noggrann prövning skulle kunna beviljas ett s, k. servicebidrag, där stal ochkommun skulle dela på underskottet, KOV föreslår alt det statliga bidragetskulle maximeras till , per är för såväl det inledande driftstödet somdet fortsatta servicebidraget.Motivet för bidraget skulle vara den samhällsekonomiska nyttan av att en butik inte läggs ned, och atl andra åtgärderinte visat sig tillräckliga för att förhindra en nedläggning. Studier har,enligt KOV, visat att ett hushåll skulle förlora , i tids- ochresekostnader vid en butiksnedläggningi glesbygd. Därtill kommer alla övriga olägenheter av att sakna en butik, inte minst för de äldre. Vid ennedläggning får kommunen ökade kostnaderför färdtjänst, varuhemsändning, social hemhjälp etc. För närvarandefår driftstöd lämnas för ett är i sänder och med högst , per gång. 1981/82:113 bör driftstödet betraktassom ett stöd under en övergångstid, I allmänhet har detta inneburit attstöd lämnats i högst , I de mestutpräglade glesbygdsområdena i skogslänen har emellertid avsteg skettfrån denna praxis och stöd lämnats . Jag är väl medveten om de svårigheter somföreligger att upprätthålla lönsamhet i butiker i landets mest glesbefolkadeområden med vikande kundunderlag.Det av föreslagna servicebidraget skulle vid ett genomförande, omän inte förhindra nedläggningar sä ändå i vissa fall kunna fördröja en nedläggning. Jag anser emellertid att det skullevara principiellt felaktigt att somvillkor för statligt glesbygdsstöd kräva att kommunerna skall lämna bidrag enskilda näringsidkare. Kommunerna kan medverka på annat sätt för att bibehållabutiker i glesbygd. Det kan t.ex. gälladen kommunala planeringen på olika områden, upphandling m.m. Jag föreslår därför i stället följandeförändringar av stödet till kommersiell service. Länsstyrelserna skall liksom hitUlls kunna beviljadriftstöd enligt samma bestämmelser som tidigare men med enfastlagd Udsperiod om högst . Högsta belopp föreslär jag höjt till . Stödet bör i fortsätt ningen benämnas servicebidrag för alt markera atl syftet primärt är att trygga glesbygdsbefolkningensserviceförsörjning och inte den enskilde handlarens verksamhet och utkomst. För de flestabutiker med ett tillfredsställande kundunderiag kan åtgår- Prop. 1987/88:100 der liksom vidtagas som leder tillfortsatt drift efler nämnda treårs- Bil. 14 period ulan ytterligare statligt stöd. För vissa butiker med ettalltför litet kundunderlag kanemellertid, trots genomförandet av alla tänkbara åtgärder, en nedläggning varaenda alternativet utan fortsatt stöd. För en del av dessa butiker bör, efler särskild prövning,forlsalt servicebidrag kunna komma ifråga. Stöd för ett Qärde år eller längre bör dock endast beviljas i undanlagsfall.Del bör ankomma på konsumentverketatt utforma de närmare bestämmelserna för att fortsatt stöd skall kunnalämnas. Eftersom en likformighet i tillämpningen är särskilt önskvärdnär det gäller denna speciella stödform,anser jag atl KOV också bör få det slutliga ansvaret vid bedömningen av om fortsatt servicebidrag ärrimligt eller inte. Jag anser, attdet från såväl samhällets som handelns synpunkt är väsentligt att denna nyastödmöjlighet ges en rättvis tillämpning. Jag föreslår därför attlänssty-relsebeslul som avser servicebidrag för ett Qärde år eller längre börunderställas förgodkännande, åtminstone . Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har haftregeringens uppdrag att utredamöjligheterna att utveckla småskalig teknik för livsmedelsindustrin. Syftet med uppdraget var alt undersökamöjligheterna att stärka den lokala livsmedelsförsörjningenoch att höja förädlingsgraden för lokalt producerad råvara. Uppdraget har avrapporlerats tillindustridepartementet. STU kommer atl få i uppdrag av regeringen alläven kartlägga inom vilka ytlerligaresektorer det är möjligt att utveckla en småskalig teknik i syfte atl bibehålla och ulvecklaproduktion på små orter och på landsbygden. hartagit initiativ lill en europeisk landsbygdskampanj i vilken deltar. Kampanjens syfte är all utveckla och skyddalandsbygden och dess kvaliteter.Hoten mot landsbygden i är dels brist på utveckling med arbetslöshet och utflyttning som följd, dels ogenomtänkt exploatering som förstör landsbygdenskulturhistoriska och miljömässigavärden. Huvudansvaret för kampanjen i har lagts pä induslrideparlemenlet, vilket innebärattutvecklingsfrågorna särskilt betonas. Kampanjen inleddes officiellt ochpågår till utgången av . Den till industridepartementet knutnaglesbygdsdelegationen har regeringensuppdrag alt genomföra kampanjarbetet i och har tilldelatssärskilda resurser härför. Delegationen har ett nära samarbete med den nybildade Nationella Folkrörelsekommiltén ikampanjarbetel under mottot "Hela skall leva!" har fått ekonomiskt stöd avindustridepartementel för sin medverkan i kampanjen. En viktig förutsättning för en framgångsrikkampanj år atl en lokal mobilisering kan åstadkommas. Viktiga medverkande ärdärmed föreningar och folkrörelser samt lokala och regionala organ. Iregleringsbrev för /88avseende anslagel C 4, Regionala utvecklingsinsatser m, m. har angetts aft länsstyrelserna böruppmärksamma landsbygdskampanjen vid sin medelsfördelning, Kampanjarbetelför att främja ett bätlre tillvaratagande och utvecklande 29 av landsbygdens produktiva resurser är i full gång. Överhela landet Prop. 1987/88:100 pågårstudiecirkelverksamhet med målet atl ta fram lokala handlingsplaner Bil. 14för bygdens utveckling. En omfattande projektverksamhet pågår också isyfte atl fånga upp och genomföra idéer för bygdens utveckling. Del kan gällasysselsättning, service, kultur, miljö, utbildning, infrastruktur etc, Glesbygdsdelegalionen har bl. a. till uppgift attbehandla för glesbygden specifika sysselsättnings- och serviceproblem, medtyngdpunkten i skogslänens inre delar och i skärgårdsområdena. Delegationen,som bl.a. initieraroch stödjer konkreta utvecklingsprojekt i glesbygd, har för /88 fält ytterligare förstärkta resurser försin verksamhet. 3.6 Åtgärder med syfte att åstadkomma etableringar inom tjänstesektorn iregionalpolitiskt prioriterade områden Sysselsättnings-och befolkningstillväxten i storstadsregionerna, och särskilt i , innebär svårigheter atttillgodose arbetskraftsbehov, leder till bostadsbrist m.m., som motiverar anslrängningarall begränsa tillväxten. finns behov av att skapa nyaarbetstillfällen bl, a, istödområdena, Industridepartementel och statens industriverk har mol denna bakgrund intensifierat sitt arbete föratt söka fä till stånd en avlänkning av tillväxten inom de privataijänstenåringarna från till bl, a, norra ochBergslagen. Inom industridepartementet har en arbetsgrupptillsatts med uppgift att särskiltarbeta med dessa frågor. Gruppen har inledningsvis tagit ett flertal samrädskontakter, företrädesvis med de störrebank-, finans- och försäkringsföretagen. Förelag inom konsultverksamheterm.fl. tjänsteföretag kommer också att kontaktas. Jag har anledning antaatt kontakterna kan leda till åtgärder från företagens sida som medverkar till enförbättrad regional balans. Enligt vad jag erfarit har även statensindustriverk förstärkt sina resurser för lokaliseringspåverkan påtjänsteföretagen. Även lokalisering av statlig verksamhet har iviss utsträckning utnyttjats för atl motverka regionala obalanser. 1 sambandmed beslul om ny organisation förriksskatteverket har regeringen beslutat alt verkels punktskatle-enhet med ca 100 tjänster skall lokaliseras lillLudvika fr. o. m. den . uppdrog regeringen åt statensvatlenfallsverk att redovisa möjlighetertill utlokalisering av verksamhetfrän huvudkontoret i , har med anledning härav beslutatall lokalisera viss verk-samhet inom främst vattenbyggnadsområdet tillLudvika, Det kommer att ske inom ettnybildat bolag som beräknas få ca 100 anställda. Bolaget skall också bedriva forsknings- ochutvecklingsverksamhet. kommer också atl lokalisera ca 70 tjänsterinom byggentreprenadverksamheten till Luleå.Samtidigt kommer regioner i Norrbollen och mellersta Norrlandatt omfördela verksamhet tillinlandet. Regeringen har vidare i direktiv lill enorganisationskommitté för inrät tande av en ny statlig myndighet, sialens banverk, angivit atl kommittén 30 skall förbereda en lokaliseringav till Prop. 1987/88:100 senast vid utgången av , Bil.14 3.7 Internationellt regionalpolitiskt samarbete Desenaste årens regionala utveckling i de nordiska länderna karaktäriseras med undantag för av en betydandebefolknings- och sysselsättningstillväxt i framförallt huvudstadsområdena.Samtidigt har en utflyttning skettfrämsl från de nordliga delarna av länderna. Det nordiska samarbetet baseras på etthandlingsprogram som fastställdes av ministerrådet . Huvudmålet är atlbedriva ett regionalt utvecklingsarbeteför atl bidra till såväl en nordisksom en nationell regional utveckling. Verksamhetenomfattar följande verksamheter: - gränsregionalt samarbete, - gemensamma stödordningar, - utrednings- och utvecklingsarbete, - regionalpolitisk forskning, samt - informations- och erfarenhetsutbyte. Det nordiska regionalpolitiska samarbetet har sintyngdpunkt i ett aktivt och välfungerande gränssamarbete inom nio samarbetsområden. Samarbetet ärhuvudsakligen inriktat på industri- och näringslivsutveckling, turism, areellanäringar och fiske, kommunikationer och teknikspridning. De samarbetsområden som erhåller nordiskfinansiering är ,Västnorden, Kvarken, Mittnorden, Skärgårdsområdet, /sydöstra , 0stfold/norra ,och . Av dessa samarbetsområdenprioriteras och Västnorden högst. Genom delegering av resurser och genomförandet avkonkreta åtgärder lill degränsregionala organen har en bättre lokal förankring och ett ökat engagemangi arbetet åstadkommits. Västnordenfonden, som inrättals för atl främja denekonomiska utvecklingen i Västnorden (, och ) harinlett sin verksamhet . Fonden, som har sitt huvudsäte iReykjavik, skall främja utvecklingen av ettallsidigt och konkurrenskraftigt näringsliv i regionen. Jag återkommer i anslagsavsnittet lillfrågan om medel lill fonden. Nordiska investeringsbankens regionallån syftarlill att finansiera investeringar i näringslivet ochinfraslrukturinvesteringar, I är del Norrlandsfonden och de regionala utvecklingsfonderna ide nordligaste länen som kan förmedlaregionallän. Låneordningen har hitUlls bedrivits som en försöksverksamhet. har nyligenbeslutat att lägga fram förslag till session 1988 om en permanentningav regionallå-neordningen. Det s, k, basprojektet har lill uppgift altbeskriva den regionala utveck lingen och de existerandestödsystemen. Därutöver bedrivs ett utrednings arbete där teknikspridning förnärvarande prioriteras. har näringslivsfrågor, levnadsvillkor, bostads- Prop.1987/88:100 produktion, segregation, ekonomi saml planerings- ochstyr- Bil. 14 ningsfrågor i ell anlalstorstadsområden i behandlats. Ansvaret för atl beskriva ochanalysera drivkrafterna bakom och konsekvenserna av storsladstillväxten kommeri det framtida arbetet att föras över till det nordiska institutet förregionalpolitisk forskning (NordREFO). Glesbygdsfrågor behandlas av glesbygdsprojektetsom arbetar med erfarenhetsutbytekring olika teman som år aktuella för glesbygdsulveckling-en. Framför allt koncentreras gruppens arbetekring lokal utveckling där informationsteknologioch småskalig teknik är viktiga inslag. Kommunernas roll i detglesbygdspolitiska arbetet är en annan del av arbetet med lokal utveckling. NordREFO initierar och samordnar forskning avregionalpolitiskt intresse.Forskning bedrivs inom två större projekt där dels decentraliseringens effekter på regionalutveckling och politik behandlas, dels studeras hur regionalpoliUken påverkasav ekonomins allt starkare nälverkskaraktär. Därutöver undersöksförutsättningarna m. m. för att påbörjaandra forskningsprojekt t.ex, studier som rör miljö- och naturresursproblematiken.De statliga transfereringarnas betydelse för den regionala utvecklingen, regionala framtidsstudier samten övergripande analys av regionalpolitiken som politikområde står också påNordREFO:s program. Inom bedrivs ett samarbete ocherfarenhetsutbyte kring regional utvecklingspolitik. Det gällandearbetsprogrammet är inom ett av programområdena inriktat på allbeskriva och analysera regionalpolitiken i en situationdär näringsliv, handel m.m. blir allt mer inlernalionaliserad. I sammanhanget kommer den betydelse teknikspridning,infrastruktur m. m, har för den regionala utvecklingen atl behandlas. Inom det andra huvudområdet av arbetsprogrammetkommer samarbetet mellansamhällsorgan och näringslivet för atl genom samordnade insatser åstadkomma regional utveckling att behandlas.En viktig aspekt i sammanhanget är ivilken utsträckning det är lämpligt och möjligt att genomföra en regional utvecklingspolitik idecentraliserade former. hölls ett ministermöte.