prop · GB0345 · 1987-12-31 00:00:00 — Någonöversyn av formerna för tillskoll av riskkapital till bankerna har ännu ejskett. Situafionen blev för sparbankerna akut och för någon månad sedantillstyrkte fullmäkfige etl förslag lill provisorisk lösning för att sparbankernaskulle ha praktisk möjlighet alt uppfylla nuvarande kapitaltäckningsbestämmelser. Motdenna bakgrund är det enligt fullmäkliges mening otillfredsställande attförslag nu läggs fram som torde innebära ett för de flesta banker ökat kapitaltäckningskravutan atl några värderingar görs om ytterligare tillskott av riskkapitalerfordras för att bankerna i praktiken skall ha möjlighet alt uppfylla kraven.I detta sammanhang bör också erinras om att en proposition (1986/87: 12)framlagts om atl från införa en konsoliderad kapitaltäckning försvenska banker som äger andelar i ulländska bankföretag. Därutöver tillkommeratt en betydande överföring av krediler med lågtkapitalkrav skett från banker till bostadsinstitut som bankernatillförts nya krediter med ett högre kapilalkrav. Även om utlåningen således beloppsmässigtär oförändrad har belastningen på bankernas riskkapital ökat. Sammanta-t kandessa förändringar kräva en betydligt vidgad kapitalbas. Om resultatet blir atlkapitalbasen måste höjas bör den fillämpade metoden alt låta en störreandel förlagslån ingå i basen inte komma i fråga. Skulle nämligen en sådanmetod tillämpas har de facto föga åstadkommils med de skärpta kapilaltäckningskraven. Enligtfullmäktiges mening är nuvarande utformning av kapitaltäckningsbestämmelsernaföråldrade och otidsenliga. Det är uppenbart alt slora svårigheter i dagföreligger att upprätthålla syftet med kapitaltäckningsbestämmelserna mot bakgmndav de stora och snabba förändringar som skett på den svenska kreditmarknaden.Syftet med kapitaltäckningsbestämmelserna är att utgöra elt av de vikfigasteskydden för insättarnas medel. Enligt fullmäktiges mening är det därförangeläget atl i bestämmelserna föra in de nya finansiella instrumentsom inte varit förutsedda i lagsfiftningen. Fullmäktige delar siiledes igrunden kommitténs syn atl kapilalläckning bör krävas för nämnda åtaganden menanser alt kommitténs förslag inte är tillräckligt långtgående. Skall kapitaltäckningsbestämmelsernasvara mot sitt syfte bör också meningsfulla kapitalkrav ställas på de åtaganden och riskersom instituten lar i sin verksamhet. 1987/88: 45 serna blirannars innehållslösa även om formellt i lagen etl kapitaltäckningskrav ställs. Kommitténhar haft som ambifion atl lösa frågan om kapilalläckningskrav påriskexponeringen i åtaganden utanför balansräkningen. Sett utifrån de riskersom finns i sådana åtaganden synes kommitténs förslag endast innebäramarginella kapitaltäckningskrav. Oklarhet råder fortfarande också om hur andrarisker och inle minst den kanske största risken, ränterisken, skall hanteras. Motbakgmnd av att övriga typer av risker synes väl så betydelsefulla somkreditrisken bör dessa enligt fullmäkliges mening ha en mer framskjuten platsför att skyddsreglerna som helhet skall utgöra etl tillräckligt skydd för insällarna. Fullmäktigeförutsätter alt kapitaltäckningsbestämmelserna och andra regler till skydd för insällarnautreds ytterligare. Härvid bör undersökas hur tidigare inte förutseddaplaceringar lämpligen bör inordnas i kapitaltäckningsbestämmelserna på längre sikl.Om nuvarande teknik för dessa bestämmelser bedöms ändamålsenligast börplaceringarna så långl möjligl uttryckligen anges i lagen. Hur andra risker änkreditrisker, t. ex. ränterisker, lämpligen bör begränsas genom bestämmelser ilag bör också undersökas. Vidare bör söka bedömas vilka effekter som förslagenskulle få på behovet av kapitalförstärkning. Ett särskilt problem utgör debegränsade möjligheter som sparbanker och föreningsbanker har atl erhållatillskott av riskkapital. Avdet ovan anförda framgår alt fullmäktige har invändningar på flera betydelsefullapunkter mot kommilléns förslag. Med de tillägg som fullmäktige förordat bördock kommitténs förslag leda till lagstiftning. Iproposifionen bör klart uttalas, att de föreslagna bestämmelserna är att betraktasom en provisorisk lösning. Vidare bör klart framgå, att vad fullmäkfigeföreslagit beträffande lånelöften, åtaganden vid emissionsprogram ochbruttoredovisning av terminshandeln skall lillämpas. Del får inle föreligganågon tvekan om huvudinnehållet i de föreskrifter som skall meddelas senare.Vad däremot gäller ränterisker måste dessa tills vidare behandlas som en fillsynsfräga. StaffanBurenslam anförde i särskilt yltrande följande. Utredningenger intryck av all vara otillräckligt genomarbetad. Fullmäktiges majoritetframför också långtgående kritik men konstaterar all problemen är så stora attdet inle finns lid och resurser alt från fullmäktiges sida ange närmare hurlösningarna skall se ul. Jag anser det otillfredsställande att fullmäktige dåöverlämnar lill att i viktiga delar på mycket kort tidutforma nya förslag och lagtexter. Särskilda svårigheter måste, som fullmäktigeockså konstaterar, finnas att överblicka hur bankerna och då inle minstsparbankerna skall kunna anpassa sig lill nya kapitaltäckningsregler. Det hademed hänsyn till betydelsen av dessa frågor varit all föredra alt etl nyttförslag hade kunnal remissbehandlas. Bankföreningenhar i andra sammanhang framhällit att kapitaltäckningen kommil att få slorbetydelse i bank\'erksamhelen och kommit att bli en av hörnpelarna i del legalasystemet för all tillförsäkra sundhet i denna verksamhet. Kapitaltäckningen ärsamtidigt av utomordenfiigl stor ekonomisk belydelse i verksamhelen. En bankmåste således fortlöpande kalkylera in de stora kostnader som till följd av kapilaltäckningskravetföljer med en nödvändig kapitalanskaffning när verksamheten utvidgas. Av bl.a.dessa skäl är det av vikt alt kapilaltäckningskraven å ena sidan fortlöpande anpassastill den verklighet i vilken bankverksamheten bedrivs men å andra sidan attändringar i reglerna sker med stor varsamhet och efter noggranna överväganden.Sedan bankerna nu under snart elt decennium kunnat verka under ensartade kapitaltäckningskravhar oberoende av varandra flera förslag till ändringar avkapitalkraven aktualiserats. Detta har skett genom förslag om s. k.konsoliderad kapilalläckning i prop. 1986/87: 12, låt vara med en fiireslagenövergångstid, genom framlagt förslag för att - som det angavs -provisoriskt tillgodose vissa sparbanker och genom nu aktuellt förslag. Det kanockså förutses att kreditmarknadskommittén kommer att framlägga förslag tillvissa ytterligare ändringar i regelsystemet. Härtill kommer att det nuframlagda förslaget avses möjliggöra för regeringen eller bankinspektionen altframgent göra ändringar inom formellt sett myckel vida ramar. Motden skisserade bakgrunden och eftersom de sålunda läll återkommande förslagenalla rör de gmndläggande verksamhetsbetingelserna för bankerna och har inverkanpå den långsikfiga verksamhetsplaneringen är del viktigt att de förslag somgenomförs så mycket som möjligt anpassas till de ekonomiska och marknadsmässigaförutsättningarna för bankernas verksamhel så att inte dessa förrycks. Detnu aktuella förslaget syftar lill att inordna vissa av kapitaltäckningeninte omfattade risker i det legala systemet för kapilalläckning och samtidigtmöjliggöra för framtida ändringar ulan hörande. vill filldella först :>äga atl del är självklart alt den som i näringsverksamhetutsätter sig för risker skall försäkra sig om all på ell eller annat säll haekonomisk täckning för dessa. Viktigast måsle därvid vara atl banker och övrigainstitut skaffar sig sådana rutiner all företagsledningarna fortlöpande kanbedöma riskerna i den egna verksamheten. Av företagsekonomiska skäl får desedan ombesörja atl dessa risker täcks in genom anpassning mellan risk ochkapital. De svenska bankerna skaffar sig nu allt bättre system för riskanalys isina verksamheter. Omlagstiftaren ställer krav på kapilal, vilka motsvarar den riskläckning som således redan måste förekomma, finns det inte någol atl invända mot en fortlöpande legal anpassning till den ändrade bankverksamheten. Om emellertid de legala kraven avviker från vad som är marknadsmässigl godtagbart kan det verka störande, antingen så atl det - vid för höga krav - hämmar verksamheten eller sä alt del - vid för låga krav riskerar ge falska förespeglingar om atl verksamheten är stabilare än den i själva verket är. Blir kraven på de svenska bankerna för stora sett från marknads- 4 synpunktuppkommer tendenser till överföring av verksamhet Prop.1987/88:45 från lill andra länder med mer marknadsanpassade krav. Motden angivna bakgmnden vill bankföreningen inte motsätta sig all vissa ändringari kapilaltäckningskraven görs för att anpassa lagen till senare fidsutveckling. Därvid synes den nu föreslagna metoden, som öppnar möjlighet för myndighelsingripandenulan lagändringar, kunna accepteras. Den ger möjligheter till en angelägen marknadsanpassningoch smidighet som den i sig emellertid bär risker för marknadsstörandeingrepp, om det legala bemyndigandet utnyttjas felaktigt. serdock fördelarna med en dylik metod som så påtagliga att föreningen inte vill motsättasig den föreslagna lagstiftningsmodellen. Detta förutsätter dock att deförutsättningar som anges i del följande iakttas. villsamtidigt framhålla alt föreningen inle ansett del vara sin sak att bedömagrundlagsenligheten av den långtgående delegering av normgivning som förslagetinnebär. Föratt den föreslagna ordningen skall kunna godtas måste oundgängligen gälla attde beslut som fattas står i samklang med de marknadsmässiga förutsättningarna.Hänsyn måste tas till konkurrenssituationen dels gentemot andra aktörer på densvenska marknaden, dels genlemot utlandet. För alt detta skall kunna ske måstedet samråd med berörda institut före beslut, som kreditmarknadskommitténförordar, i varje situation komma till stånd. Det bör sett från lagstiftarenssynpunkt inte finnas några betänkligheter mot att låta instituten få etl infiytande,eftersom del, som nämnts, också ligger i deras intresse all täcka in de riskerför vilka de exponerar sig. Det förtjänar påpekas att de svenska bankerna genomegen aktivitet och i flera fall genom ägarkoppling till utländsk bank har godamöjligheter att följa ulvecklingen utomlands i nu aktuella hänseenden. Förall det nämnda samrådet skall fungera på bästa sätt och för att de beslut tillutfyllnad av kapiialläckningen som fattas skall bli balanserade är del viktigtatt besluten fattas så "nära marknaden" som möjligt. bör bästkunna ske genom alt de erfarenheter och kunskaper som bankinspektionenförvärvat vid sin fortlöpande kontakt med instituten och marknaden tas tillvara i detta sammanhang. anser del därför angeläget atlregeringen utnyttjar den föreslagna rätten att lämna bemyndigande tillbankinspektionen atl fatta aktuella beslul. Ombankerna i samråd med bankinspektionen på angivet säll bevakar riskutvecklingenkan det visa sig att det finns behov av andra riskklasser än de av kommitléndiskuterade (full risk, halv risk och ingen risk). Det skulle kunna visa siglämpligt alt i någol fall räkna in en riskexponering lill annan procentuellandel än 50 eller . Lagförslaget hindrar inte detta. anserdet dock i första hand lämpligt att de tre diskuterade klasserna får utgöra denhuvudsakliga basen för de bedömningar som behöver göras. Kreditmarknadskommitténföreslår atl den nya ordningen införs för banker, fondkommissionsbolag och finansbolag. Det är enligl bankför eningen helt nödvändigt alt, om bankerna skall utsättas för de nya kraven, också de övriga nämnda instituten på etl konkurrensneulralt sätt åläggs 47 Det måste vidare beaktas att vissa av de verksamheter Prop. 1987/88:45som drivs av institut på den reglerade kreditmarknaden också kan drivas avandra företag. När kapitalkraven bestäms måste detta beaktas så att inte dereglerade kreditinstituten kommer i etl konkurtensmässigl underläge. En sådaneffekt skulle för övrigt stå i strid med uttalade strävanden från statsmakternassida. Dengenomgång av olika risker som förekommer i bl. a. bankernas verksamhet i dagoch den inrangering i någon av de tre riskklasserna som kommittén gjort får,såsom bankföreningen uppfattal saken, ses som en rekommendation för kommEindebeslut med slöd av det föreslagna legala bemyndigandet. villdärför nöja sig med atl framhålla att de överväganilen somgjorts av kommittén i huvudsak motsvarar föreningens uppfattning. Omförslaget genomförs måste det iakttas att vi därmed i beträder en nyväg i fråga om regleringen av bankernas och vissa andra instituts kapilalkrav.Det är därför viktigt atl tillämpningen blir försiktig och att den noga följssåväl av de berörda instituten själva som av myndigheterna. Åtminstone i ettinledningsskede får man se systemet som ett försök. Det kan efter en tidserfarenhet av den nya modellen vara anledning att överväga om den kan få envidgad användning och utnyttjas för justeringar också av kapitalbasen. Ocksåandra ändringar i kapitaltäckningsregleringen kan eventuellt göras med stöd avett sådant legalt bemyndigande. Här kan pekas på att det finns anledning attöverväga om det behövs kapitaltäckning för utländska statsobligationer sominnehas av svenska bankfilialer, vilka nu kan öppnas utomlands. När sådanaobligationer hillills innehafts av en banks dotterbolag i utställarlandel harinte krävts någon kapilalläckning för obligationerna, men om de innehas av enfilial, dvs. direkl av den svenska banken, krävs med nuvarande regler täckningför sådana obligationer med eget kapital. En saklig prövning kan visa atlolika krav kan behöva ställas för obligationer utställda av olika stater.Härvid kan den nu diskuterade beslutsmodellen komma lill användning. Bankföreningenvill således sammanfattningsvis inte motsätta sig den föreslagnalagstiftningen. En förutsättning för detta är dock att tillräckliga garanfier,bl. a, genom samråd med berörda institut, skapas för atl tillämpningen inle påett störande sätt försämrar de svenska bankernas konkurrensförmåga påmarknaden. delar den uppfattning, som kommer till uttryck i kreditmarknadskommitténspromemoria, dvs. att kreditmarknaden Utvecklas snabbt och alt denna utvecklingmed all säkerhet kommer att fortsätta. Det talar för alt ge bankinspektionen enviss frihet att kräva kapitaltäckning för instrument och placeringar, som inteuttryckligen är reglerade i lagstiftningen för de berörda instituten. vill emellertid framhålla, atl krav på kapi lalläckning ulöver det som uttryckligen framgår av lagtext eller allmänl accepterad tillämpning, är en grannlaga uppgift. Föreningen förulsälter atl 48 berördaparter får redovisa sin uppfattning om placeringarnas risker och Prop.1987/88:45 den tekniska utformningen av nya instrument i förberedandediskussioner när nya kapitaltäckningskrav aktualiseras. Sådana förberedandediskussioner fyller dels funktionen att kartlägga de verkliga riskerna ochdels atl instituten inte i efterhand åläggs kapitalkrav, som inte tidigarekunnat fömlses. 1övrigt ansluter sig lill de föreslagna lagändringarna. SFFansluter sig till kommitténs bedömning att vissa poster utanför balansräkningarnamedför sådana kreditrisker att det är rimligt - med hänsyn fill den sundautvecklingen av kreditmarknaden - att kapitaltäckningskrav kan uppställas pådem. Den av kommittén valda lagstiftningstekniken kan i och för sig diskuterasmen är förmodligen oundviklig med hänsyn till att marknadsutvecklingen är såsnabb alt nya typer av instrument ständigt tillkommer. Medden valda modellen hade det varit önskvärt om kommittépromemorian hade gjortsmer utförlig och innehållit tydligare anvisningar till vägledning för dekommande föreskrifterna. SFF förutsätter emellertid att föreskrifterna kommeratt få en sådan utformning att parterna på marknaden får en rimlig möjlighetatt anpassa sina positioner till de kommande kraven. SFF vill rekommendera attregeringen lämnar bemyndigande till bankinspektionen - som har erforderligkompetens på området - att utfärda föreskrifter i ärendet. påpeka att förflutit sedan remissen ursprungligenöverlämnades från . harinitiativ tagits från bl. a. utländsk sida i avsikt atl uppnå störreinternationell enhetlighet i fråga om kapitaltäckningsregler och liknande. Detsynes enligl Föreningens mening vara mindre väl genomtänkt att lägga fram ett nafionelltförslag utan reell förankring i de inlernationella tendenser som för närvarandegäller. Enbart av detla skäl kan del ifrågasättas om det är lämpligt att idetta läge lägga de i remissen föreslagna reglerna till grund för kommandelagstiftning. Föreningenanser, ulöver vad i föregående stycke sagts, att det föreslag na regelsystemet och däri ingående bestämmelserna till viss del kan ifråga sättas i sak. Den övergripande frågeställningen är därvidlag om man över huvudtaget skall arbeta med kapitaltäckningsregler av traditionell typ. Ett alternativ vore en försäkringslösning av något slag. Ett sådant principiellt annoriunda angreppssätt på kapitaltäckningsproblematiken borde närmare utredas. De traditionella kapitaltäckningsreglerna har vid en skärpning nämligen den nackdelen att de medför en koncentration av aktörerna på marknaden, vilket i nu aktuellt fall skulle missgynna företrädesvis mindre företag eller förelag med i huvudsak enskilda, privata ägare. 4 1987/88. avaktörer på marknaden skulle troligen gynnas av exempelvis en försäk- Prop.1987/88: 45 ringslösning. Enannan invändning berör förslagets exklusiva hantering av bmlloris-ker. Med demöjligheter som finns att minimera bruttoriskerna borde ändrade reglerbeträffande kapitaltäckning inrikta sig på att hantera de olika insfitulensnettorisker. uppmärksammat att regeringen nu föreslås få delegerameddelandet av närmare föreskrifter i fråga om kapilalkrav till myndighet somregeringen beslämmer (Bankrörelselagen 2 kap. 10 § och Fondkommissionslagen §18). Den behörighet och befogenhet som därvid kan fillkomma berörd myndighelsynes - vad avser kapitalkrav -ej vara behövlig ur allmän synpunkt, varförFöreningen motsätter sig förslaget i denna del. Närdet gäller den lagtekniska utformningen av kommitténs förslag lill utvidgningav kapilaltäckningskravet har hovrätten förståelse för kommitténs ståndpunktatt lagtexten inte bör innehålla en uppräkning av de ifrågakomna "instmmenten".Lyckligare hade emellertid varit om kommittén använt en annan term än denallmänna beteckningen "åtaganden" som en sammanfattande beskrivningpå det som skall lagregleras. Såvitt hovrätten känner till finns ingenspecifikt bankrältslig betydelse av denna beteckning. Lagtexten kommer däriöratt avse varje förpliktelse som banken på grupd av avlal eller liknandeförfarande ådragit sig. Tydligt är emellerfid att kommitlén inle avser attordet åtagande skall användas i dess vedertagna betydelse utan i en betydelsesom föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Delkan ifrågasättas om regeringsformen tillåter att över huvuddelegerar den förordade normgivningsbefogenheten fill regeringen. Så kan skemed stöd av 8 kap. 7 § om fråga är om det lagområde som anges i 8 kap. 3 § meninte om ämnet för lagsliflningsämnet ligger inom det obligatoriska lagområdesom anges i 8 kap. 2 §. Genom departementschefens av godkändauttalande i propositionen med förslag till lag om finansbolag (prop. 1978/79 s.145 ff) får kapitaltäckningsbestämmelserna dock anses vara att hänföra till 8kap. Delegering till regeringen mäste sålunda anses möjlig. Hovrätten tvekar däremotinför kommitténs uttalande av innebörd att den vidare delegafionen av normgivningsmakten till bankinspektionen utan vidare är att betrakta som tillämpningsföreskrifter enligt 18 kap. 13 § regeringsformen. Som departementschefen framhöll vid grundlagsrefor men är det en förutsällning för att fråga skall vara om verkställighetsfö reskrifter att den lagbestämmelse som skall kompletteras är så detaljerad aU inget väsentligt nytt tillförs regleringen. Departementschefen erinrade vidare om att det i verkställighelsföreskriftens form inte får beslutas om något som kan betraktas som ett tidigare ej föreliggande ingrepp i enskildas 50 personliga ellerekonomiska förhållanden. Mot denna bakgrund kan det Prop. 1987/88:45knappast vara riktigt alt, såsom kommitténs promemoria antyder, låtabankinspektionen genom tillämpningsföreskrifter definiera kapitalläck-ningskravetsgrundläggande och reella innehåll. Rentspråkligt synes formuleringen av vissa tillägg lill 2 kap. 10 § bankrörelselagenoriktig. I den föreslagna lagtexten finns sålunda uttrycket "bankenstillgångar, ingångna garantiförbindelser och andra åtaganden (placeringar)".Med detta skrivsätt blir en tillgång alt betrakta som ett åtagande, ochåtaganden blir synonymt med placeringar vilket inle kan ha varit meningen. Ett disjunktiv"samt" torde därför böra inskjutas före ordet "ingångna". Denföreslagna delegationsbestämmelsen "Närmare föreskrifter i fråga omkapitalkrav får meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen beslämmer"torde leda längre än vad som synes förutsatt av kommittén. Den befogenhetregeringen föreslås få omfattar ju även redan gällande kapitaltäckningsbestämmelseroch inte enbart de bestämmelser som skall reglera de oreglerade"instrumenten". Någon motivering för en så långtgående delegationredovisas inte av kommitlén. I delta sammanhang kan anmärkas att promemorianknappast inte heller innehåller någon motivering för den lill regeringen ellerbankinspektionen delegerade rätten att ge kapitalkravsföreskrifter inte endastbeträffande "åtaganden" utan också beträffande "övrigatillgångar". Hovrättenvill slutligen påpeka att beträffande sådana bankaktiebolag som avses i 2 kap.11 § bankrörelselagen del ej krävs regeringens bemyndigande för attbankinspektionen skall få falla beslut i fråga om kapitalkrav. 2.2 Fullmäktige i riksbank förslag bör de nya typerna av instrument för vilka kapitaltäckningskraverfordras inte anges i kapitaltäckningsbestämmelserna. Motivet härför är atlom nya instrument introduceras måste lagen åter ändras ellerkompletteras. Enliglfullmäktiges mening är antalet nya instrument inte så slort som ofta görsgällande. Många är varianter på ett och samma tema varför det bör vara möjligtalt specificera dem i lagen såsom sker för andra typer av tillgångar. Föratl täcka eventuella nya instrument kan som kommitlén föreslagit bestämmelsernakompletteras med all regeringen eller efter regeringens bemyndigandebankinspektionen vid behov kan utfärda föreskrifter för placeringar som inteär förutsedda i banklagarna. Enliglfullmäktiges mening innebär den av kommittén valda tekniken ett avsteg frånbestämmelsernas nuvarande uppbyggnad. Effekten blir också egendomlig eftersom inuvarande lag en utföriig uppräkning sker av skilda slag av placeringar, hur deskall riskklassas samt hur de skall värderas. Enligl kommilléns förslag skullesedan följa en övrig post för vilken till-lämpliga bestämmelser inte framgår avlagen utan meddelas särskilt. Det bör enligtfullmäktiges mening närmare undersökas hur långt del är möjligl alt ange de viktigaste nya placeringarna direkl i lagen. Det kan inte uteslutas att det härvid visar sig nödvändigt att också ha en övrig post men 51 den skulle i sådant fallavse mindre betydelsefulla placeringar. I lagtekniskthänseende har kommittén föreslagit alt i 2 kap. 10 § den nya bankrörelselagenanges dels alt även inom de fyra riskklasserna andra åtaganden ängarantiförbindelser omfattas av kapitalkrav, dels att andra tillgångar änfordringar och andra åtaganden än garantiförbindelser skall kunna genomsärskilda föreskrifter tas upp till andra värden än nettovärde resp. nominelltbelopp, dels att närmare föreskrifter i fråga om kapitalkrav får meddelas avregeringen eller efter bemyndigande av regeringen av bankinspektionen. anges i promemorian ha karaktär av tillämpningsföreskrifter enligt8 kap. 13 RF. Denföreslagna ordningen innebär således bl. a. att i lagen dels tas in en i ochför sig överflödig allmän erinran om möjligheten atl utfärda tillämpningsföreskrifter,dels beträffande värderingsreglerna (tredje stycket) en öppning görs för att ifråga om "övriga tillgångar" (p.