prop · GB0311 · 1987-12-31 00:00:00 — AllmännaHypoteksbank anser sig kunna tillstyrka förslaget under hänvisning till altfondstyrelserna i sin framställning har försäkrat alt kreditgivningen endaslskall avse ell begränsat antal län och ell begränsat anlal låntagare, vilkaannars har obligationsmarknaden som alternativ. , sombehandlat den ursprungliga framställningen frän fondstyrelserna (se avsnitt 1),har också tillstyrkt förslaget all fondstyrelserna skall få möjlighet atl gedirekfiån till förelag som har obligationsmarknaden som alternafiv. Kommitténhar därvid utgått frän alt förslaget inle är avsett att ge fondstyrelserna enmöjlighet all konkurrera med mdlanhandsinslilulen på marknaden för lån till småoch medelstora företag. Slutligen har kommittén i anslutning lill delursprungliga förslaget anfört, all del kan vara lämpligt med en regel sombegränsar direktlånens omfattning lill av fondstyrelsernasplaceringar. Skälenför mitt förslag: I sin skrivelse anför fondstyrelserna all avkastningen harkommit atl fä en alltmer central roll i verksamheten. Detta beror enliglstyrelserna huvudsakligen på två förhållanden. Dels har man sedan början av1980-lalet måst använda fondavkaslningen för finansiering av en stigande del avpensionsutbetalningarna. Dels har avregleringen av kreditmarknaden och den pågåendeexpansionen inom penningmarknaden medförl alt fondens verksamhel harförskjutils från en sektorfördelad nettokreditgivning lill enförmögenhelsförvallning, baserad pä överväganden om risk och förväntadavkastning för skilda slag av tillgängar. Realavkaslningen påfondkapitalet har använts både till finansiering av en större del av pensionsutbelalningarna och till en ökning 29 Om realavkaslningen under de kommandeåren blir lägre Prop. 1987/88: 11 kommer della - med stigandepensionsutbelalningar - atl medföra alt styrelserna måsle fä vissainkomstförstärkningar, om inte fondkapitalet skall undergå en real minskning. Idet perspektivet är del enligt min mening frän samhällsekonomiskautgångspunkter motiverat atl man ökar avkasl-ningsmöjligheterna beträffande demedel fondstyrelserna förvallar. Fondstyrelserna själva anför vidare alt derasförslag skulle medföra atl avkasl-ningsvillkoren blir mer jämställda med demsom gäller för försäkringsbolagen, nägol som jag betraktar som en fördel. Näringslivels andd av fondens totala placeringar har under1980-talel minskat från cirka en tredjedel till mindre än en Qärdedd.Minskningen gäller i första hand industrin. Orsakerna till delta kan sökas iförhållanden som hög självfinansieringsgrad, kraftig minskning när del gällerrefinansieringslån saml den omständigheten alt obligationsmarknaden har kommilatl få stå tillbaka för mer skräddarsydda finansieringslösningar. Om man serframåt kommer enligl långtidsutredningen näringslivets finansiella sparandeunderskotlatl öka vid de investeringskrav som en balanserad samhällsekonomisk utvecklingställer. Samfidigt sker en tydlig övergång till en mer individuell anpassningav länevillkoren. Reglerna i APR anger inle någon särskild inriktning förfondstyrelserna i fråga om vilka kategorier som bör komma i fråga somlåntagare. Del finns således inle något stöd i reglementet för atl breddaförsta-tredje fondstyrelsernas möjligheter att finansiera företagssektorn. Delkan också, som har framhållit i sitt remissvar,ifrågasättas om företagens finansieringsbehov nämnvärt skulle underlättas genomalt fondstyrelserna ges räll alt lämna direktlän. Den mångskiftande svenskakreditmarknaden borde ändå räcka väl lill för denna uppgift. Det finns likvälskäl för all AP-fonden ändå bör ges möjlighet all upprätthålla en betydandekreditgivning till näringslivel. Den minskning som har skell i fråga omnäringslivels andel av fondens totala placeringar faller i första hand på industri-och kraftverksobligalioner samt på refinansieringslån. Del är svårt att uttalasig i frågan om finansiering genom obligationslån kommer atl avla. Närdet gäller minskningen belräffande återlånen kan delta vara en följd av bl. a.den avreglering som har skett på kreditmarknaden. I del hänseendet skulle manalltså kunna se ulvecklingen med fondstyrelsernasavtagande placeringar i näringslivel som elt utslag av denna avreglering. Motden bakgrunden kan del vara motiverat att som ett komplement lill de nuvarandefinansieringsformerna skapa en kanal lill förelagen som är bättre anpassadtill marknaden än de som finns . Jag vill dock understryka atl delgrundläggande motivet för ett sådant avsteg frän de placeringsprinciper somhittills gällt är behovet av ökade avkastningsmöjligheler för fondens medel. Fondstyrelserna föreslår alt man skall få möjlighet all gedirekta lån till större företag som har obligationsmarknaden som alternativ. Det kommer i allt väsentligt att bli fråga om slora företag med långsiktiga, betydande kapitalbehov. Lånen blir därmed stora, medan anlalet län av praktiska skäl kommer atl vara begränsat. Förslaget att lånens andel av de medel som styrelserna förvallar skall begränsas lill innebär med utgångs- 30 punkti bokslut atl styrelserna skulle få möjlighet all ge direkllån Prop. 1987/88: 11 om ca. uppgick utlåningenför några andra kreditinstitut till följande belopp. Utlåning i svensk valuta , miljarder kr. Icke-finansiella därav industriföretag företag 500 anställda Delläneutrymme som styrelserna föreslår är således betydande. Fullt UtnytQatuppväger del ändå inle den minskning som skell i fråga om näringslivets andelav fondens totala placeringar . Det är svårt all bedöma vilkamarknadseffekter som kan uppkomma om styrelserna får möjlighet atl gedirekllån i den omfattning de har föreslagit. Om hela låneutrymmet ulnylQadesinom loppel av ett par är skulle del kunna medföra elt inte obetydligt inträngpä andra instituts marknader. En annan fräga, som också bör uppmärksammas isammanhanget, är vilka effekter som skulle uppkomma på fondstyrelsernastraditionella marknader. Ett bortfall i efterfrågan på stals- ochbostadsobligationer skulle - i vart fall teoretiskt kunna leda lill högreobligationsräntor än vad som annars skulle bli fallet. Sådana eventuella negativaeffekter är emellertid svåra atl bedöma, bl.a. mot bakgrund av atl dessamarknader till följd av olika avregleringar har blivit både bredare ochröriigare . Jag fömtsätter mol bakgrund av vad jag nu har sagt alten ändrad placeringsinriktning kommer att hanteras med slor försiktighet avfondstyrelserna och bli av långsiktig karaktär sä att störningar på marknadenundviks. Isin framställning har fondstyrelserna angivit all den föreslagna utvidgningenav deras placeringsmöjligheter givetvis kommer atl förslärka konkurrensen pämarknaden. I första hand kommer della att beröra bankernas ochförsäkringsbolagens verksamhetsomräden. Del kan emellertid inle uteslutas atlockså vissa mellanhandsinslitut kommer alt påverkas genom de föreslagna förändringarna.Det bör dock inle komma i fräga atl fondstyrelsernas direktlån får ersätta denfinansiering av bosläder som sker genom bosladsinstiluten. Inle hellerbör direkllångivningen få omfalla sådana lån till mindre och medelstora förelagsom lämnas av mellanhandsinstiluten. Fondstyrelsernahar föreslagit en begränsningsregel vad gäller omfall ningen av direkllångivningen. Enligt förslaget skall andelen direkfiån fä ulgöra högst av det sammanlagda värdet av de tillgångar styrelserna förvaltar i form av obligations- och föriagslän eller andra skuld förbindelser. Även om ramen i kronor räknat blir något vidare bör i förenklande syfte, som riksbanksfullmäktige har föreslagit, fempro- centkvoten beräknas på del sammanlagda anskaffningsvärdet av de till gångar som varje styrelse förvaltar, dvs. ulan avdrag för fastighelsplace- ringar. Däremot bör i kvoten inle inräknas sådana lån lill bolag eller föreningar där slaten eller en kommun har gått i borgen, eftersom utrym- 31 mel fördirektlån i annat fall lill stor del skulle konsumeras av lån som redan nu färges. Fullmäktige i har anfört att del bör råda en ordning därdel krävs bankgaranti eller annan jämförbar garanti för all en fondstyrelseskall få lämna direktlån. För min del anscrjag inte all del finns anledning attinföra någon bestämmelse om detta i APR. Som fondstyrelserna har framhållit ärdel nämligen inle alllid möjligl alt upprätthålla krav på en särskill ställdsäkerhet, på grund av all vissa förelag har s. k. negativ klausul i fråga omupptagna obligationslån eller andra krediler. Fondstyrelserna bör dock - som deockså framhällit - utnytQa tillgänglig expertis för kredilbedömning ochkredituppföljning i samband med atl de överväger all lämna ell direkllån. 3.4.2 Möjlighet för första tredje fondstyrelserna attplacera medel i fast egendom Mittförslag: För atl tillgodose kravel på en ändamålsenlig förvaltning avfondmedel skall första - tredje fondstyrdsema, själva eller genom bolag som isin helhet innehas av en fondstyrelse eller fondstyrelserna gemensamt, hamöjlighet atl förvärva fast egendom eller samfiiga aktier i fastighetsbolag.Värdet av en fondstyrelses faslig-hetsinnehav får uppgä lill elt belopp sommotsvarar högst av anskaffningsvärdet på de tillgångar, somstyrelsen förvaltar. skall få möjlighet alt ta över lån somredan finns i en fastighet som styrelsen förvärvar och vidare atl ta upp lånför underhåll och upprustning av fastigheter som styrelsen innehar. Fondstyrelsernasförslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. I sill förslag harfondstyrelserna emellertid inte nämnt något om ägarstrukturen i sådanafastighetsbolag som de vill få möjlighet all förvärva. Vidare har styrelsernaföreslagit atl de skall få äga fastigheter med elt värde motsvarande tioprocent av de medel de i övrigt förvallar. Remissinstanserna:De flesta remissinslanserna har lillslyrkl eller lämnat förslaget utan erinran.Svenska Bankföreningen har ställt sig tveksam lill förslaget. Fullmäktige iSveriges riksbank har förklarat all man har principiella invändningar mot atlfondstyrelsernas förslag öppnar möjlighet till fastighetsleasing i form avbl.a. Fullmäktige anser vidare att fondstyrelsernainle bör få äga fasfigheler indirekt genom fastighetsbolag. , samt har direkl avstyrkt atl fondstyrelserna skall få placera medeli fast egendom. uttalar farhågor för atl elt inträde avAP-fondslyrelserna pä fastighetsmarknaden skulle kunna föra med sig enytterligare kraftig prisstegring pä denna marknad. Föreningen har vidareifrågasatt fondstyrelsernas behov av atl belåna de fastigheter som eventuelltskulle fä förvärvas eller förvallas. anser att det skulleuppslå elt konkurrensförhållande mellan fondstyrelserna ochmellanhandsinstiluten som inte är önskvärt. anför atl fondstyrelsernas placeringsmöjligheterbör Prop. 1987/88: 11 anpassas till kreditmarknaden och lill en likställdhetmed övriga försäk-ringsinstiluls i syfte atl stärka pensionssystemet.Fullmäktige i riksbank lillstyrker atl fondstyrelserna ges möjlighetalt förvärva fasligheter endast genom direkta förvärv. Fullmäkfige förklararsig därvid vara införstått med all faslighelsförvärv som sker indirekt genomaktier i befintliga fastighetsbolag kan medföra vissa fördelar. Tillämpningenav bokförda fastighetsvärden vid förvärv av fastighetsbolag, enligllagförslaget i framställningen, skulle emellertid enligl fullmäktiges meninggöra begränsningsregeln för fondstyrelsernas totala fastighetsinnehavobestämd. Vidare skulle det enligl fullmäktige kunna uppslå konflikter gentemotAPR om fastighetsbolagen ocksä innehade andra tillgångar än fasligheter.Fullmäktige vill däremot inle motsätta sig att fondstyrelserna får möjlighetalt bilda rena servicebolag, som inte äger fastigheter, om en rationellförvaltning av fasiighelsinnehavet därigenom skulle främjas. När del gällerbelåning av fastighetsbeståndet anser fullmäktige alt fondstyrelserna bör kunnaöverta befintliga lån i fastigheter som de förvärvar. Däremot kan fullmäktigeinle finna några skäl för all fasiighelsinnehavet skulle få belånas i övrigt.Pä samma säll som i fråga om direkfiånen anser fullmäktige att begränsningsregelnbör avse en kvotdel av en fondstyrelses totala tillgångar. Denna kvot börenligt fullmäktiges mening bestämmas till (se vidare avsnitt 2.3.2i bilaga 8). SAF vill för sin del starkt understryka all fondstyrelsernasinvesleringar i fastigheter eller fastighetsbolag skall ha etl renodlatkapitalförvaltningssyfle. Enligt föreningen är del också viktigt atl denföreslagna omläggningen av fondstyrelsernas placeringsverksamhet genomförs medstor försiktighet, så atl del inle uppslår bieffekter som inte varil avsedda.Föreningen påpekar också all ell minskal utbud av AP-fondmedel påkapitalmarknaden kan leda lill en press uppåt pä den länga räntan. Om envidgning av fondstyrelsernas placeringsmöjligheter innebär all man kan uppnå enhögre avkastning och all behovet av höjda ATP-avgifter motverkas är dettaemellertid enligt föreningens synsätt en gynnsam företeelse (se avsnill 2.3.9 ibilaga 8). Skälen för mitt förslag: Som fondstyrelserna framhållerbmkar fastighetsförvaltning normalt förknippas med relativt höga drifts- ochunderhållskostnader samt en jämförelsevis låg direktavkastning. Del är samlidiglväl känt all värdeuivecklingen över liden för sådana placeringar i allmänhetgaranterar en gynnsam total avkastning. De anspråk på AP-fondens avkastningsom de ökande pensionsutbetalningarna medför i förening med en allmän strävanatl begränsa framlida avgiftshöjningar talar för alt AP-fonden bör gesmöjlighet atl placera en del av fondkapitalet också i fast egendom. För ensädan utvidgning talar ocksä den omständigheten atl de enskilda försäkringsbolagen redan har möjlighet alt placera sina medel i sådan egendom. Det är väl sannolikl atl den utveckling som har förekom mit under 1980-talel i fräga om avkastning på fastigheter inle kommer att fortsätta i samma takt i etl längre perspektiv. Lika fullt bör det i vart fall öppnas en möjlighet för de tre fondstyrelserna alt placera medel ocksä i fast egendom. Från risk- och avkaslningssynpunkt bör sädana placeringar 33 3 1987/88. Fondstyrelsernahar föreslagit alt de skall få göra fastighelsplaceringar Prop. 1987/88: 11motsvarande av värdet av deras övriga placeringar i räntebärandeinstrument. Delta innebär all fondstyrelserna skulle få möjlighetall placera ca . i fast egendom. Som en jämförelse kan jag nämnaatt försäkringsbolaget fastighetstillgångar värderades till 9,7miljarder kr. och till nära . (marknadsvärden). Isin framställning understryker fondstyrelserna vidare atl deras förslag om enutvidgning av placeringsmöjlighelerna skall ses som en företeelse på lång sikt.Del är fråga om att kanalisera den framtida placeringstillväxten lillinvesleringar i realfillgångar under fömtsättning atl risk- ochavkasi-ningsbilden framstår som tillräckligt gynnsam för AP-fonden. Styrelsernaförklarar all de är medvetna om de förhållandevis höga prisnivåer som råderbelräffande attrakfiva avsnitt på fastighetsmarknaden och vidare atl derasefterfrågan självfallet bör expandera i en takt och i sådana former som ärförenligt med en stabil marknadsutveckling. Jag fäster stort avseende viddessa uttalanden och förutsätter all fondstyrelserna hanterar denna nyaplaceringsmöjlighel på elt varsamt sätt. Emellertid föreslår jag all kvoten förfondstyrelsernas placeringar i fast egendom bestäms till . Påmotsvarande sätt som jag föreslagit beträffande direktlånen bör denna kvotberäknas på del totala värdet av fondstyrelsernas tillgångar. Mitt förslagavser placeringar i fast egendom över huvud laget. Detta innebär atlfondstyrelserna - fömtom placeringar i bostads-, kontors- och hyresfasfigheler- också har möjlighet atl placera medel i större objekt som hamnanläggningar,kraftverk m. m. Fråganom faslighetsleasing som riksbanksfullmäktige har berört i sill remissvar -är av sådan art att den måste bedömas i ett vidare sammanhang. När det sedan gällerfrågan om styrelsernas fastighetsinnehav skall få vara direkl eller indirekt genom fasfighelsbolag, harjag följande synpunk ter. direktinnehav är normall all föredra. medför emellertid, exempelvis i fråga om hyresfastigheter, löpande förvaltningsuppgifter som styrelserna normall inte bör handlägga inom ramarna för den egna organi sationen. I stället kan de lämpligen genom avlal uppdra ål etablerade bolag pä marknaden all sköta sådana uppgifter. I vissa situationer kan emeller tid ell indirekt innehav vara att föredra framför det direkta. kan exempelvis vara fallet om två eller samtliga tre fondstyrelser vill gå sam man om ell faslighelsförvärv. Riksbanksfullmäktige har i samband med alt man avstyrkt förslaget om ell indirekt innehav för fondstyrelserna pekat på atl del skulle kunna uppslå konflikter i förhållande fill reglerna i APR, om fastighetsbolagen också innehade andra tillgångar än fasligheter. Jag är medveten om att det finns en viss risk för sådana konflikter. För alt skapa en ordning där fondstyrelserna ensamma kan bestämma inriktningen på ell fastighetsbolags verksamhel föreslär jag därför all del - med ell undanlag inte skall fä bli fråga om annal än förvärv av samtliga aktier i ell fastighetsbolag. En annan ordning, där en fondstyrelse alltså skulle ha möjlighet alt förvärva en begränsad post av aktier i ell fastighetsbolag, skulle kunna medföra atl aktieinnehavet stred mol vissa regler i APR. undanlagjag antydde avser aktier i elt fastighetsbolag, där de tre fondstyrelsernatillsammans innehar samtliga akfier. I styrelsernas förslaglill lagtext anges all de bolag man vill få möjlighet att förvärva skall vara"bolag med huvudsakligt ändamål" atl förvalla fast egendom m.m. Imitt förslag harjag emellertid skärpt ändamålsbestämmelsen för sådana bolaglill all avse bolag atl förvalta fast egendomm. Vidare inrymmer milt lagförslag - i motsats till fondstyrelsernas förslag- inle någon möjlighet för styrelserna atl köpa aktier i börsnoteradefastighetsbolag. Enligl min mening ligger nämligen en sådan typ av placeringarinte i linje med ell renodlat faslighelsinnehav. Vid tillämpningen avbegränsningsregeln bör - som fondstyrelserna har föreslagit - värdet på defastigheter som styrelserna förvärvat eller avser atl förvärva genom direktaförvärv beräknas lill anskaffningskostnaden enligl den redovisningsprincip somnu gäller för AP-fonden. I motsats till förslaget i framställningen anscrjagatl denna princip också bör tillämpas belräffande fasligheter som en styrelseförvärvat indirekt. För del fall alt flera fondstyrelser gemensamt inneharakfier i elt fastighetsbolag bör värdet pä varje fondstyrelses andel beräknasefter den andel av anskaffningskostnaderna för fastigheterna i bolaget somvarje fondstyrelse kan anses ha förvärvat genom sin andel av aktiekapitalet. När det slutligen gällerfrägan om belåning av fondstyrelsernas fastigheter bör del enligt min meninglill att börja med vara möjligt för en styrelse all la över lån som redan finnsi de fastigheter som styrelsen förvärvar. Härutöver bör en styrelse också - därdel kan anses rationellt - få möjlighet atl la upp lån för normall underhåll avde fastigheter som styrelsen innehar. Någon ytterligare belåning av fastegendom bör däremot inle få förekomma. 1987/88: 11 3.5.1Redovisning efter reala principer Mitt förslag: Tillfondstyrelsernas förvaltningsberättelser skall ocksä fogas resultat- och balansräkningarsom är uppställda efter reala principer. Skälen för mitt förslag:Enligl 16 § APR skall samtliga fondstyrelser upprätta sina årsredovisningar inominella termer med tillgångarna värderade fill anskaffningskostnaden. I 28 §APR anges atl Qärde fondstyrelsen och löntagarfondstyrelsema före utgången avmaj månad varje är lill första - tredje fondstyrelserna skall överföra enavkastning för närmast föregäende räkenskapsår beräknad till avnuvärdet av förvaltade medel. I bestämmelsen regleras närmare hur delta nuvärdeskall beräknas. I sina utlåtanden överQärde fondstyrelsens och löntagarfondslyrelsernas verksamhel under är 1984framhöll både och riksrevisionsverkel att en avfömtsättningarna för utvärderingsarbetet var allfondstyrelserna lämnade redovisningsrapporter Man gav samlidigl vissa riktlinjer för vilka princi- Prop. 1987/88: 11 peroch redovisningsformer som borde användas. I ell beslut den 30 med anledningav verkens utlåtanden anförde regeringen "För att underlätta den framtida utvärderingen av styrelsernasmedelsförvaltning och för alt kunna göra jämförelser dem emellanär del av intresse all styrelserna använder sig av samma redovis- ningsmeloder.Det är i första hand en angelägenhet för fondernas revisorer allverka för all så sker". ufiålanden avseende fondstyrelsernas verksamhel konstateraderiksförsäkringsverket och atl löntagarfondstyrelsema hadeinfört eller påbörjat arbete med all införa real redovisning efter en modellsom Qärde fondstyrelsen börjat tillämpa . Man framhöll attfondstyrelserna borde gå vidare och införa också en balansräkning efter realaprinciper, eftersom en sådan balansräkning enligt verkens mening gav etl bättreuttryck för det långsiktiga avkastningskravet. Äveni sina utlåtanden över fondstyrelsernas verksamhel återkom verkenlill frågan om real redovisning. Båda framförde därvid önskemål om att 16 § APRkompletteras med bestämmelser som innebär all fondstyrelsernasförvaltningsberättelser också skall innehålla resullal-och balansräkningarefter reala principer. Fondstyrelsernahar beretts tillfälle all yttra sig över ochriksrevisionsverkets utlåtanden avseende verksamhetsåret 1986.1 fråga om realredovisning har första löntagarfondslyrdsen därvid uttryckt viss tveksamhetbeträffande nyttan av en sådan redovisningsform. Tredje löntagarfondslyrdsenhar påpekat alt begreppet är företagsekonomiskt oklart. Fjärdelöntagarfondslyrdsen har förklarat atl man inte anser all real redovisning böranvändas eftersom den inte ger svar på någon relevant fråga. Femtelöntagarfondslyrdsen har lillslyrkl ochriksförsäkringsverkels förslag. Redani propositionen om löntagarfonderna (prop. 1983/84:50 s. 116) framhöll departementschefen att del i Qärde fondstyrelsens och löntagar fondslyrelsernas förvallningsberälldser borde förutom en marknadsvär dering av de tillgångar som styrelserna förvallar - redovisas en reall beräknad ulddningslillväxt. Han anförde vidare all regeln i 16§ tredje stycket APR om all en fondstyrelses tillgängar skall las upp till anskaff ningsvärdet i balansräkningen var mindre väl anpassad lill del avkastnings krav som föreslogs i propositionen, och som senare beslutades av riksda gen. Enligt hans mening borde därför pä sikl en redovisningsleknik utveck las som var bättre anpassad till avkastningskravet. Jag delar denna uppfatt ning helt. I ell av remissvaren avseende riksförsäkringsverkels och riks revisionsverkets utlåtanden har visserligen anförts all en ärlig real redovis ning skulle kurna innebära risk för alt en fondstyrelses verksamhet drivs med mer kortsiktiga och spekulativa överväganden. Jag menar att sådana farhågor är omotiverade. Del totala avkastningskravet för fonderna är långsiktigt, och en bedömning av medelsförvaltningen mäste därför ske i ett längre perspektiv. Detta innebär atl man inle bör fästa alltför stort avseende vid del reala resultatet för ett enskilt år. Däremot ger den reala 36 balansräkningen över tidenen god bild av värdeutvecklingen i fonderna i förhållande till det långsiktigaresultatkravet. Den reala redovisningen skall således ses mol bakgrund avintresset av en trygg avkastning på de ATP-medel fondstyrelserna förvaltar ochetl allmänl intresse av all löpande kunna följa resultat- ochvärdeuivecklingen i förhållande till avkastningskravet. Såvitt framgår av sävälriksrevisionsverkels och riksförsäkringsverkels utlåtanden som vissa av deremissvar som avgivits över utlåtandena förefaller del vara lämpligt attfrågan om real redovisning nu löses genom alt del införs en komplellerandebestämmelse om sädan redovisning i APR. Efter vad jag vet är man blandflertalet löntagarfondstyrelser numera ocksä överens om atl sä bör ske. Vadgäller den närmare utformningen av den redovisningsleknik som bör användas kanden modell som Qärde fondstyrelsen fillämpar Qäna som god vägledning.