prop · GB0392 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens proposition 1987/88:92 om ändring i brottsskadelagen (1978:413) Regeringen föreslår atl anta det förslag som hartagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokoliet . Som etfled i strävandena att förbättra brottsoffrens situaUonföreslås i propositionen all brottsskadelagen ändras så att möjligheterna attfå ersättning av statsmedel för skada till följd av brott förbättras i olikaavseenden. Enligt ett förslag skall brotlsskadeersätlning kunna utgåför lidande som någon har tillfogats genom brott mot den personliga friheteneller genom annat ofredande som innefattar brott. Ett annat förslag innebär atl möjligheterna alt få brotlsskadeersätlningför sakskada och ren förmögenhetsskada som inte har orsakats av vissa slagsrymlingar utvidgas. Enligt propositionen bör vidare reglerna om ersättning ochbelöning till den som ingriper för alt avvärja broll förbättras och förenklas. Slutligen föreslås atl möjligheterna all få ersättning avallmänna medel för kostnader i ärenden hos brottsskadenämnden utvidgas. Lagändringarna avses träda i kraft . 1 1987/88. Lag omändring i brottsskadelagen (1978:413) Härigenom föreskrivs alt 2, 4 och 15 §§ brottsskadelagen(1978:413) skall ha följande lydelse. 2§ Brotlsskadeersätlning utgår för personskada. Sompersonskada ersätts även skada på kläder, glasögon och liknande föremål som denskadade bar på sig vid skadelillfällel. Bestämmelserna i denna lag om ersättning för personskadatillämpas också i fråga om lidande som någon tillfogar annan genom brott motden personliga friheten eller genom annat ofredande som innefattar brott. Brotlsskadeersätlningutgår för sakskada och ren förmögenhetsskada även i annat fall än som avses i3 § i den mån den skadelidandes möjligheter alt försörja sig allvarligt haräventyrats genom skadan eller ersättningsbehovet annars, med hänsyn till hansekonomiska villkor och omständigheterna i övrigt, framstår som särskiltangeläget. Brotlsskadeersätlningutgår för sakskada och ren förmögenhelsska-da även i annat fall än som avses i3 § i den mån den skadelidandes möjligheter att försörja sig allvarligt haräventyrats genom skadan eller ersättningen annars framstår som särskiltangelägen. Kostnadför biträde eller utredning i ärende om brottsskadeersättning kan ersättas avallmänna medel, om synnerliga skäl föreligger med hänsyn till sökandens ekonomiskaförhållanden och övriga omständigheter. Kostnadför biträde eller utredning i ärende om brotlsskadeersätlning kan ersättas avallmänna medel, om särskilda skäl föreligger med hänsyn till sökandens ekonomiskaförhållanden och övriga omständigheter. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21januari 1988 Närvarande: statsråden , ordförande, , ,, , , , , , ,, , , och . Lagrådsremiss om ändring i brottsskadelagen (1978:413) Den som tillfogas skada genom brott har haftvissa möjligheter alt få ersättning för skadan av allmänna medel. Före den 1oktober lämnades sådan ersättning från särskilda anslag på jusUtiedepartementelsoch huvudtitlar. Nämnda dag trädde brottsskadelagen(1978:413) i kraft. Enligt denna lag prövas ansökningar om ersättning avstatliga medel för brottsskador (brotlsskadeersätlning) av en särskild myndighel,brottsskadenämnden. Reglerna om broltsskadeersättningens omfattning anknytertill dem som gäller enligt skadeståndslagen (1972:207). Brottsskadelagen kompletteras av föreskrifter i brottsskadeförordningen(1978:653) och förordningen (1978:655) med instruktion för brottsskadenämnden. uppdrog regeringen åt brottsförebyggande rådetatt överväga olika åtgärder för alt stödja och hjälpa dem som har drabbats avbrott. Uppdraget redovisades genom att en promemoria - Stöd ochhjälp åt brottsoffer. En probleminventering (Kansli PM 1986:1) -gavs in tillregeringen. En av de åtgärder som föreslogs i promemorian var att möjligheternatill ersättning enligt brottsskadelagen skulle förbättras. Med anledning av detta förslag förordnade min företrädare,, rikspolischefen att se över brottsskadelageni syfte atl förbättra möjligheterna för brottsoffer alt få brottsskadeersättning.Sedan hade utfört sitt uppdrag överlämnade han promemorian (Ds Ju1987:1) Översyn av brottsskadelagen. I promemorian föreslås atl brottsskadelagenoch instruktionen för brottsskadenämnden ändras i vissa hänseenden. Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning avremissyttrandena har gjorts i och finns tillgänglig ilagstiftningsärendet (dnr 87-186). Till protokollet i detta ärende bör fogas delspromemorians författningsförslag som bilaga 1, dels .en förteckning överremissinstanserna som bilaga 2. 2 Allmänmotivering Prop. Iårets budgetproposition har jag presenterat regeringens program för atl förbättrasituationen för dem som utsätts för brott (prop. 1987/88:100 bil. 4 s. 34-39).Det är ett brett program med många olika beståndsdelar. Jag skall nu ta upp enav dessa, nämligen hur brottsskadelagens ersättnings-syslem skall kunnaförbättras. Jag vill också fömlskicka atl jag kommer att föreslåförbättringar i målsägandens rätt till juridiskt biträde. Brottsskadelagensersättningssystem bygger i huvudsak på den allmänna skadeståndsrällens regler.Vissa begränsningar gäller dock. En sådan begränsning är att brotlsskadeersätlninginte omfattar ersättning för lidande följd av sådana inlegritetskränkningarsom nämns i 1 kap. 3 § skadeståndslagen. En annan begränsning består i attsakskada och ren förmögenhelsskada som inte har orsakats av vissa rymlingarersätts endast i särskilt ömmande fall. Deförslag som läggs fram i den i avsnitt 1 nämnda promemorian innebär attmöjligheten brotlsskadeersätlning utvidgas på vissa punkter. I promemorianbehandlas vidare frågor om ersättning för kostnader i ärenden hos brottsskadenämnden,administrationen av brollsskadeanslaget och information angående möjlighetentill brottsskadeersätlning. Dessaförslag har fått ett gynnsamt mottagande vid remissbehandlingen. Remissinstansernahar över lag tiUstyrkt förslagen eller lämnat dem utan erinran, även om vissa inslanserhar anlagt kritiska synpunkter på de föreslagna reglernas närmare utformning. Fråganom förbättrade ersättningsmöjligheter för brottsoffer har ocksådiskuterats i olika motioner till (se JuU 1985/86:3 s. 19, 1985/86:27s. 1, 1985/86:37 s. 4-7, 1986/87:22 s. 2-3 och 1987/88:14 s. 6-7). Jaglar nu upp de lagstiftningsfrågor som har aktualiserats genom promemorian ochde nämnda riksdagsmotionerna. Min avsikt är att senare för regeringen anmälafrågan om åtgärder beträffande brottsskadenämndens organisation m. m. Jag kanemellertid fömlskicka att mina förslag i den delen kommer att ligga i linje medvad som har föreslagits i promemorian. Fleraremissinstanser har i sina yttranden diskuterat frågor av allmän skadeståndsrältslignatur, t. ex. ersättningsnivåerna vid olika skadetyper och frågan omförhållandel mellan 1 kap. 3 § och 5 kap. 1 § skadeståndslagen såvitt avserersättning för lidande. Detta lagstiftningsärende är emellertid enligt minmening inte rätta tillfället att behandla sådana ämnen. förberedsen allmän översyn av reglerna om ersättning för ideell skada (se prop.1986/87:100 bil. 4 s. 11 saml prop, 1987/88:100 bil, 4 s, 15 och 39; jfr LU1986/87:3, rskr. I samband med denna översyn blir det anledning att ta uppde skadeståndsrättsliga frågor som har nämnts. Enannan fråga som har visst samband med den allmänna skadestånds-rätlen år vilkaförmåner från annat håll som bör avräknas när brottsskadeersätlning bestäms.Under remissbehandlingen har framhållits att avräkning inte bör ske förinvaliditetskapital som utgår från en olycksfallsförsäk- Denfrågan behandlades ingående vid brottsskadelagens tillkomst (se Prop.1987/88:92 prop.1977/78:126 s, 20 ff). Det finns inte anledning att i detta sammanhang omprövadet ställnjngstagande som gjordes då. Den allmänna frågan om samordningav skadestånd med andra förmåner utreds av en nordiskarbetsgmpp (se prop. 1987/88:100 bil. 4 s. 15). utredningsarbeteär slutfört kan det bli aktuellt att återkomma till den motsvarandefrågan när del gäller brotlsskadeersätlning. Jag vill här beröra ytteriigare ett ämrie som haraktualiserats under remissbehandlingen och även diskuterats i en motion tillriksdagen (mot. 1986/87:Ju 810), nämligen brottsskadelagens regler omsjälvrisk. Det har föreslagits att dessa regler skulle avskaffas ellerinskränkas sådana fall då ersättningsbeloppet inte överstiger självriskensbelopp. Som framhölls vid brottsskadelagens Ullkomst (se prop.1977/78:126 s. 27) är del angelägel att brottsskadenämnden inte belastas medett stort antal ärenden som rör endast låga belopp. Framför allt bör man sälångt möjligt undvika att den som har fått ut försäkringsersättning minskad medett självriskbelopp kan vända sig till nämnden och begära brottsskadeersättningför detta belopp. En utgångspunkt bör därför vara att en viss självrisk,motsvarande de lägsta självriskbelopp som tillämpas vid hemförsäkringarnas s.k. överfallsskydd, skall gälla i fråga pm broltsskadeersätt-ning. Den nuvarande huvudregeln i 10 § första stycket brottsskadelageninnebär atl ett självriskbelopp allUd räknas av från den ersättning som denskadelidande i övrigt är berättigad till. Regeln.har utformats så därför har velat undvika olämpliga iröskeleffekter (se prop. 1977/78:126 s. 27).År 1984 ändrades paragrafens andra stycke så att något självriskbelopp inte skaUavräknas - förutom vid rymlingsskador - om det finns särskilda skäl atl underiåtasådant avdrag. är det alltså möjligt att . betala ut brotlsskadeersätlningutan självriskavdrag i de fall där del är. Sedan denna lagändring gjordes har enligt min mening ingetinträffat som . gör det befogal alt överväga en annan utformning av detsjälvrisksystem som gäller enligt brottsskadelagen. I det följande avser jag alt närmare behandla frågorna om ersättning för lidande i avsnitt 2.2, ersättning för sakskada och ren förmögenhelsskada iallmänhet i avsnitt 2.3, ersättning för ren förmögenhetsskada som har orsakats avrymlingar i avsnitt 2.4, ersättning för kostnader i ärenden ombrottsskadeersättning i avsnitt 2.5, ersättning den som ingriper för atl avvärja brott iavsnitt 2.6, ikraftträdande i avsnitt 2.7, information i avsnitt 2.8, och kostnader och resursbehov i avsnitt 2.9. Mina kommentarer till de enskilda lagbestämmelserna finnsi specialmotiveringen (avsnitt 4). 11 1987/88. Mittförslag: Ersättningsmöjligheterna enligt brottsskadelagen utvidgas så attbrottsskadeersättning kan utgå för lidande som har Ullfo-gals någon genom brottmot den personliga friheten eller genom annat ofredande som innefattar brott. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag utom så' till vida att det enligt promemorieförslagelkrävs alt det föreligger särskilda skäl för att ersättning skall kunna utgå idessa fall (se promemorian s. 26-29). Remissinstanserna:I stort sett tillstyrker remissinstanserna promemorieförslaget eller lämnardet ulan erinran. Skälenför mitt förslag: Brottsskadeersättning utgår för personskada och i vissa faUför sakskada och ren förmögenhelsskada (2-4 §§ brottsskadelagen). Sompersonskada ersätts även skada på kläder, glasögon och liknande föremål som denskadade bar på sig vid skadeUllfället, Förskada som inte är av ekonomisk art, s, k, ideell skada, kan brottsskadeersättningerhållas i samband med personskada. Enligt 5 kap, 1 § första stycket 3skadeståndslagen - som är tillämplig även beträffande brottsskadeersättning kan den som har drabbats av en personskada få ersättning för sveda och värk,lyte eller annat stadigvarande men samt olägenheter i övrigt till följd avskadan. Någon möjlighet alt få brotlsskade-ersåttning för lidande som inte harsamband med personskada finns emellertid inte. Inomden allmänna skadeståndsrätten finns det däremot en sådan ersättningsmöjlighet.Enligt 1 kap. 3 § skadeståndslagen skall nämligen bestämmelserna i den lagenom skyldighet atl ersätta personskada tillämpas också i fråga om lidande somnågon tillfogar annan genom brott mot den personliga friheten, genom annatofredande som innefattar brott, genom brytande av post- eller lelehemlighet,intrång i förvar, olovlig avlyssning eller olaga diskriminering eUer genom,ärekränkning eller dylik brottslig gärning. I lagens förarbeten (prop. 1972:5 s.569 ff) anges ett flertal exempel på brotf som kan medföra all regeln blirtillämplig. Hit hör broll enligt 4, 5 och 6 kap, men också vissabrott som las upp i balkens 15, 16 och 17 kap. Regeln ger rätt till ersättningför lidande som orsakas av atl brottsoffrets personliga integritet kränks. Vidbrottsskadelagens tillkomst antogs att - i de fall där humanitära eller kriminalpoliUskaskäl motiverade ersättning - det angrepp på den personliga integriteten som étlbrott kan innebära normalt var av den art att det utgjorde personskada och atlersättning för lidande i samband med ett sådant brott därför kunde utgå enligtde regler som gäller för ideell skada i samband med personskada (jfr SOU1977:36 s. 124), I brottsskadenämndens praxis har emellertid förekommit fallav våldtäkt där det inte har förelegat någon personskada. Redan på gmnd häravbör nämnden ges möjlighet att besluta om ersättning för sådant lidande somavses i 1 kap, 3 § skadeståndslagen. Detfinns dock knappast skäl all införa en allmän rätt brottsskadeer- sättning för lidande vidbrott mot den personliga integriteten. Ersättnings-möjligheten framstår intesom lika angelägen i alla situationer. Av de brott som avses i 1 kap, 3 §skadeståndslagen bör endast brott mot den personliga friheten och brott sominnebär ofredande komma i fråga för sådan ersättning. Vid lidande som tillfogasnågon genom brott av detta slag bör brottsskadeersättning å andra sidan kunnautgå även om det inte föreligger några särskilda skäl. Den begränsning av dettainnehåll som har uppställts i promemorian för rätten till ersättning i dessafall bör alltså inte genomföras. Även utan denna begränsning kan detförutsättas att brotlsskadeersätlning kommer att lämnas bara vid allvarligarekränkningar av den personliga integriteten; annars kan något lidande knappastsägas ha uppkommit. Jag förordarsammanfattningsvis en ny regel av innebörd alt bestämmelserna i brottsskadelagenom ersättning för personskada skall tillämpas också i fråga om lidande somnågon tillfogar annan genom brott mot den personliga friheten eller genom annatofredande som innefattar brott. 2.3 Ersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada iallmänhet Mittförslag: Möjligheten alt utge brotlsskadeersätlning för sakskada och renförmögenhetsskada som inte har orsakals av en rymling utvidgas så allersättning kan utgå ulan ekonomisk behovsprövning i den mån ersättningen medhänsyn till omständigheterna framstår som särskilt angelägen. Promemoriansförslag: Överensstämmer i sak med mitt förslag (se promemorian s. 3033). Remissinstanserna:Promemorieförslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran. Några instanseranlägger synpunkter på lagtextens utformning. Skälenför mitt förslag: Enligt min mening är det uppenbart att det allmänna av bl. a.statsfinansiella skäl inte kan ta på sig ett obegränsat ansvar för allasakskador och rena förmögenhelsskador som orsakas genom brott. Här liksom påandra områden måste olika ersällningsbehov i samhället vägas mot varandra. Enstatlig skadeståndsgaranti för brottsoffer av del slag som ibland harförordats i motioner till (se t. ex. mot. 1986/87:Ju 810) skulle ävenkunna medföra atl allmänheten blev mindre benägen alt skaffa sigförsäkringsskydd mot dessa skador. Som framhölls vid tillkomsten av brottsskadelagen(se prop. 1977/78:126 s. 10) är en sådan utveckling inte önskvärd. Bortsettfrån s. k. rymlingsskador, som ersätts av brottsskadenämnden enligt särskiltförmånliga regler, får man alltså när del gäller brottsskador i form avsakskada och ren förmögenhelsskada inrikta sig på att tillgodose de mestangelägna behoven. Enligt4 § brottsskadelagen kan ersättning för sakskada och ren förmö- genhetsskada som inte harorsakats av rymlingar utgå i den mån den Prop. 1987/88:92 skadelidandesmöjligheter att försörja sig allvariigt har äventyrals genom skadan eller ersätlningsbehovetannars, med hänsyn till hans ekonomiska villkor och omständigheterna i övrigt,framstår som särskilt angeläget. I förarbetena (prop. 1977/78:126 s. 42 O sägsatt bestämmelsen genom sin utformning har en klar undantagskaraktär. Den syftarendast till att öppna en möjlighet till ersättning åt personer som lever underblygsamma ekonomiska förhållanden och som har drabbats av en kännbar skada.Som exempel nämns att någon som lever under knappa ekonomiska förhållanden harblivit av med egendom som behövs för det dagliga livet, t. ex. möbler, ochsaknar ekonomiska resurser alt inom överskådlig lid skaffa sig sådan egendom pånytt. Ett annat fall är när den som driver ett mindre företag genom brottförlorar dyrbar utrustning som är nödvändig för hans rörelse. Ersättning börenligt förarbetena också kunna utgå när den skadade egendomen utgör en viktigdel av dén skadelidandes tillvaro och han har lagt ned stora ansträngningar påatt skaffa sig den. Detta gäller särskilt när brottet riktar sig mot åldringareller handikappade, t. ex. när en pensionär får sin sommarstuga skövlad. Närdet gäller rena förmögenhetsskador bör ersättning kunna utgå framför allt isådana fall där skadan till sin typ ligger mycket nära sakskada, exempelvis därden brottsliga handlingen består i psykisk påverkan på någon som följd avhög ålder eller fysiskt eller psykiskt handikapp har starkt nedsattmotståndskraft. Enligt bestämmelsen behöver valet inte stå mellan ersättningfullt ut och ett avslag på ansökningen. kan efteromständigheterna också tillerkänna den skadelidande ett skäligt belopp för denlidna skadan i den mån denna inte täcks av annan ersättning. Ienlighet med vad som sålunda har uttalats vid lagens tillkomst var brottsskadenämndenspraxis vid tillämpningen av 4 § inledningsvis ytterst restriktiv. På senare århar nämnden dock tillämpat paragrafen mer generöst (se promemorian s. 31 f), Vadfrågan nu gäller är om ersällningsmöjligheterna enligt bestämmelsen kanutvidgas, I promemorian föreslås en sådan utvidgning. Sålunda skall brottsskadenämndenenligt förslaget få möjlighet att besluta om ersättning i vissa ömmande fallutan alt behöva la hänsyn den skadelidandes ekonomiska villkor. Förslagethar tagits emot positivt under remissbehandlingen och bör enligt min meninggenomföras. Som några remissinstanser har påpekat bör dock lagbestämmelsenutformas något annorlunda än vad som föreslås i promemorian. Jagförordar en formulering som uttrycker att ett av två olika villkor skall varauppfyllt för alt ersättning skall kunna utgå enligt bestämmelsen. Det ena börvara ekonomiskt betingat och innebära atl den skadelidandesförsörjningsmöjligheter skall ha äventyrats. Det andra villkoret bör innefattaen allmän bedömning av omständigheterna, som skall vara så ömmande attersättningen framstår som särskilt angelägen. Detbör framhållas all även den nya bestämmelsen, trots utvidgningen, är avsedd atlha undantagskaraktär. Avsikten är enbart att det skall bli möjligt alt ge ersättningäven i vissa fall där del framstår som särskilt angeläget ulan atl delberor på ekonomiska faktorer. Ett sådant fall, som nämns i promemorian, är alten kvinna i samband med all hon blir våldtagen också blir frånstulen ettsmycke. Del kan då vara viktigt att ersättning får utgå även för stölden. Denutvidgade ersätlningsmöjligheten torde aktualiseras främst vid sakskador. Delbör dock inte vara uteslutet att tillämpa regeln även vid rena förmögenhetsskador,åtminstone sådana som till sin typ ligger nära sakskada. 2.4 Ersättning för ren förmögenhetsskada som har orsakatsav rymlingar Minbedömning: Ersättning för ren förmögenhetsskada som har orsakats av rymlingarbör även i fortsättningen utgå bara om del finns särskilda skäl. Promemoriansbedömning: Överensstämmer med min bedömning (se promemorian s. 2930). Remissinstanserna:De flesta-remissinstanserna har lämnat ställningstagandet i promemorian utanerinran. , liksom en ledamot av brottsskadenämnden,framför dock invändningar. Förbundet menar all man bör söka klargöra i vad månskada genom bedrägeri och närliggande brottstyper skall betraktas som renförmögenhetsskada och under vilka förutsättningar skadan i så fall skallersättas av staten genom brottsskadenämnden. Skälenför min bedömning: Enligt 3 § första stycket brottsskadelagen utgårbrottsskadeersättning för sakskada som har orsakals av vissa angivnarymlingar. I paragrafens andra stycke sägs att första stycket tillämpas även påren förmögenhetsskada, om särskilda skäl föreligger. Avparagrafens förarbeten (prop. 1977/78:126 s. 41 f) framgår att begreppensakskada och ren förmögenhelsskada i brottsskadelagen har samma innebörd som iskadeståndsrätten i allmänhet. Där sägs vidare alt ersättning för renförmögenhetsskada vid rymlingsskador skall utgå endast undantagsvis. Särskildaskäl alt ersätta sådan skada kan föreligga när brottet har begåtts motarbetsgivare; fosterföräldrar, övervakare eller andra som står i liknandeförhållande till gärningsmannen. Ersättning kan också komma i fråga vid skadorsom formellt utgör ren förmögenhetsskada men som till sin typ ligger myckelnära sakskada. Som exempel nämns fall där någon rånas på tillhörigheter genomhot eller där en åldring luras att lämna ifrån sig värdeföremål. Ienlighet med direktiven för översynen av brottsskadelagen diskuteras i promemorianom det finns skäl att behandla sakskada och ren förmögenhetsskada på olikasätt. Denna skillnad kan nämligen te sig omotiverad, framför alltvid vissa slag av bedrägeribrott. I promemorian (s. 29) sägs emellertid attproblemet nUmera är av försumbar natur. praxis har när detär fråga om föriust av lösa saker förskjutits mot en mer generös tolkning avuttrycket "särskilda skäl" på sådant sätt att den tidigaregränslinjen mellan de två skadetyperna i många sammanhang har kommit attsuddas ut. Enligt min mening är detofrånkomligt all brotlsskadeersätlning för ren förmögenhetsskada inte kan utgåmer än i ett begränsat antal fall då det är särskilt motiverat. Denbegränsningsregel som gäller synes fungera tillfredsställande i praktiken.Jag finner då inte skäl att föreslå någon ändring av denna regel, även om vissateoretiska problem därmed lämnas olösta. Den under remissbehandlingendiskuterade frågan om var gränsen bör dras mellan sakskada och renförmögenhetsskada har en räckvidd som sträcker sig långt utöver brottsskadelagen.Enligt min mening är del därför inte lämpligt alt försöka besvara frågan idetta lagstiftningsärende. 2.5 Ersättning för kostnader i ärenden ombrottsskadeersättning Mitt förslag: Ensökandes möjlighet atl få ersättning av allmänna medel för kostnader i ettärende om brottsskadeersättning utvidgas. För att ersättning skall kunna utgåskall det inte som krävas synnerliga skäl utan vara tillräckligt att delfinns särskilda skäl. Promemoriansförslag: Överensstämmer med milt förslag (se promemorian s. 33). Remissinstanserna:Promemorieförslaget lämnas i stort sett utan erinran. advokatsamfundföreslår dock en längre gående ersätlningsmöj-lighet. Skälenför mitt förslag: Enligt 15 § brottsskadelagen kan kostnader för biträde ellerutredning i ärenden om brottsskadeersättning ersättas av allmänna medel, omsynnerliga skäl föreligger med hänsyn till sökandens ekonomiska förhållandenoch övriga omständigheter. I förarbetena bestämmelsen (prop. 1977/78:126 s.36 f och 54) hänvisas i första hand till rällshjälpslagen (1972:429) för defall då en sökande behöver rättslig hjälp i ett ärende hos brottsskadenämnden.Endast i vissa undantagsfall bör man enligt förarbetena använda brottsskadelagensregel om kostnadsersättning. Numeraär emellertid rättshjälpsnämnderna relaUvt återhållsamma med att beviljarättshjälp för angelägenheter av sådant slag som det här är fråga om. Brottsskadenämndenspraxis vid tillämpningen av 15 § brottsskadelagen har däremot kommit all blimindre restriktiv än som förutsattes vid lagens tillkomst (se härom promemorians. 23 och 33).