prop · GB03156 · 1987-12-31 00:00:00 — En överskådligoch homogen prisslruktur bildas för värdepapper med olika löplid ochkreditrisk. För penningpolitiken innebär märket maker systemet attriksbankens marknadsoperationer får elt så gott som genomslag påhela penningmarknaden. Den inbördes handeln mellan aktörerna med öppenprissättning skapar en överskådlig struktur av representativa räntor för olikaslags värdepapper. men också för andra låntagare, innebår systemetatt lånekostnaderna tenderar atl pressas ned av konkurrenstrycket. Incitamentoch förutsättningar saknas därmed för uppkomsten av en icke organiserad kreditmarknad där låntagarna saknar möjlighetalt bedöma Prop. 1987/88:156 erbjudna villkor. Liknande synpunkter har lämnats av fullmäktige iriksbanken, allmänna pensionsfondens andra och tredje fondstyrelse. FöreningenSvenska Penningmarknadsmäklarna, , och den avföreningen åberopade expertgruppen samt ochSvenska sparbanksföreningen. Fullmäktige i riksgäldskonloret anför: På inlerbankmarknaden handlar främst märket makers i syfteall erbjuda priser utifrån tillgång och efterfrågan på värdepapper.Omsättningen mellan interbankhandlarna kan vara mycket stor. av den totala omsättningen på värdepappersmarknaden handlas på inlerbankmarknaden.Denna handel fyller funktionen alt etablera priser på marknaden. Därmed kanlångivare, låntagare och de penningpoliliska myndigheterna alllid få godinformation om var marknadsräntorna ligger. Transaktioner underlättas ochprisbildningen effektiviseras av denna handel. Någon ersättning i form av courtage utgår ej på dennamarknad. Intäkterna för en märket maker består ej enbart i'att tjäna pengar påskillnaden mellan köp- och säljkurs då dessa inkomster är mycket osäkra.Räntorna fluktuerar kontinuerligt och märket makern garanteras därför inléinkomster som överstiger utgifterna. Däremot är märket maker funktionen förenadmed vissa förmåner. Till dessa kan räknas affärskontakten med slutinvesterarnasamt i viss utsträckning att vara återförsäljare för ochdärmed alt få deltaga i marknadsoperationer. Den av åberopade expertgruppenanför: Tydligast kan kanske den förbättrade effekliviten belysasgenom de avsevärt lägre "spreadar" - dvs. skillnaden mellan köp- och säljränta- som är för handen. var spreaden för en stals- eller bosladsinstiluts-obligation>0,för del fall det överhuvudtaget var möjligl altverkställa affären vid ett visst givet tillfälle. är motsvarande spread0,. Den drastiska sänkningen av transaktionskostnaderna harskapat grogrunden för en marknad vars främsta kännetecken är atl den är likvid.Detta har fått till följd atl sökprocessen mellan låntagare och slutliglångivare kunnat underlättas. Den angivna spreaden om ger inte enrättvis bild av den marginal som en "rriarket maker" kan tillgodogörasig. Detta beror på atl market-makern är trängd från både köp- och säljsidan,varför den faktiskt erhållna genomsnittliga spreaden klart understiger 0,01procentenhet. Det är just mot denna bakgrund den föreslgna omsältningsskallenskall betraktas. De föreslagna skattesatserna kan vid etl första påseendeförefalla relativt låga. I själva verkel är de av sådan karaktär ochstorleksordning atl elt införande med allra största sannolikhet skulle få lillföljd all flertalet märket makers skulle upphöra med sin marknadsfunklion ochistället ikläda sig en kundroll ulan ansvar för tvåvägspriser. Genom en väl fungerande handel mellan "märketmakers" slussas ett kunduppdrag genom penningmarknaden och finner successivt slutkunder. I praktiken genererar varje kunduppdrag flera transaktioner mellan "märket makers". Denna "internomsättning" är i själva verkel ca tregånger så stor '' som kundhandeln i volym/kronor, d.v.s. varje miljon i kundhandelmotsva- Prop. 1987/88:156 ras av minst tre miljoner i handel mellan"märket makers". Och varje Bdaga 2 transaktion i kundledetmotsvaras normalt av betydligt mer än tre transaktioner i handlarledet. Det skall i detta sammanhang understrykas all även om deräntor som noteras på dataskärmarna bara är indikativa så är ändå deauktoriserade återförsäljarna skyldiga att ställa både köp- och säljräntor påförfrågan. Erbjuder en mäklare räntor som avviker från marknaden i övrigt -fullt synliga via dataskärmar - riskerar denne att antingen inte få genomföraaffären eller att tvingas köpa i slället för att sälja (eller tvärtom), ijppenbarlär att den handlare som upprepade gånger ställer "fel" ränta inte fårnågra uppdrag. Avsaknaden av allvarligare regleringar avseende kommissionärernaslagerstorlek och omsättningsskatt har utvecklat marknaden till en av världensmest effektiva. En marknad där skillnaden mellan köp - och säljkurser harblivit så låg att kommissionärerna inte längre gör några förtjänster påhandeln. Eventuella förtjänster görs genom kombinationen av korrektamarknadsförutsägelser och handelslagrets storlek. 4 Effekter av den föreslagna omsättningsskatten 4.1 Marknadseffekter Fullmäktige i riksgäldskonloret redovisar följandeeffekter på marknadens omsätlningsvolym och räntevolatilitet (ränlerörlighel) samlpå låntagarnas upplåningskostnader och långivarnas avkastning: Man kan konstatera att den nuvarande marknaden är effektivi den bemärkelsen att den värderar olika finansiella tillgångar på etleffektivt sätt. Vad gäller effektiviteten i bemärkelsen att priserna skallåterspegla fundamentala förändringar i ekonomin har konstaterats attanpassningsprocessen kan bli onödigt lång och volaliliteten i priser ochvolymer kan vara onödigt slor till följd av att aktörerna anpassar sittagerande efter förväntningar om andra aktörers förväntningar. Ur della perspektivbör man studera i vad mån en omsättningsskatt på räntebärande finansiellatillgångar leder till en mer effektiv marknad. Vad gäller prisernas anpassning till realekonomiskaförändringar kan följande anföras. En omsättningsskatt på såväl avista somterminshandel leder dels lill all de handelslager märket makers håller blirmindre, dels atl omsättningen på terminsmarknaden minskar till följd av atttransaktionskostnaderna ökar. Därmed kommer en del av den frekventaomsättningen som görs i syfte att cleara priser och sprida risker attbortfalla. Detta kan uttryckas som alt beslut om köp/försäljning i högreutsträckning kommer att baseras på investerares långsikliga förväntningar.Samtidigt kommer en ökad aversion mot atl köpa vårdepapper att uppstå lillföljd av den ökade likviditetsrisken i placeringarna. Införandet av en omsättningsskatt leder inle till mindreprisfluktuationer till följd av att anlalet transaktioner minskas. Snarare kan följande hävdas. De handelslager märket makers håller fyllerfunktionen av Prop. 1987/88:156 buffert vid ränlesvängningar. Om dessa Bilaga-7 handelslager skulle minska ochterminshandeln skulle minska, kommer sannolikt räntevolatiliteten att öka.Kraven på alt stabilisera ränteutvecklingen kommer då att öka. Slutsatserna av ovanslående resonemang är dels alt en omsåttningsskallsannolikl ökar räntevolatiliteten och dels att omsättningsvolymerna totalt settkommer att sjunka men att fluktuationerna i volymer mycket väl kan öka. Behovetav ränleslabiliserande åtgärder från kan därmed komma att öka. Atl förutsäga hur en omsättningsskatt påverkar handlarna,låntagarna och placerarna låter sig svårligen göras. Effekten beror i hög gradpå hur pass ränlekänsliga de är. Handlarna drabbas vad gäller handeln medplacerarna initialt ej alls av skatten då de tar ut skatten av placerare resp.låntagare. Vad gäller interbankhandeln så påverkas den direkt. drabbasdock även handeln med placerarna av en minskad omsättningsvolym. Då värdepappershandelni hög grad karaktäriseras av stordriftsfördelar kommer lönsamheten altpåverkas på ett entydigt sätt om inga alternativa affärsmöjligheter uppkommer. Vad gäller lånlagarna så omfattar den föreslagna skattenej den s.k. primärmarknaden. Detta är av mindre betydelse eftersomprisbildningen sker på den s.k. sekundärmarknaden. det väsentligai hur hög grad låntagaren år räntekänslig. Ju råntekänsligare låntagaren ärdesto mindre andel av kostnaden för skatten kommer låntagaren att behöva bära. Av låntagarna på den svenska kreditmarknaden år riksgåldskontoretden mest ränleokänsliga låntagaren. Orsaken till detta är alt upplåningen ärhelt bestämd av nyupplåningsbehovet saml behovet av refinansiering. Det äruteslutet alt riksgäldskonloret skulle kunna dra ner på upplåningsverksam-hetentill följd av att räntorna ändrats. Detta kan kontrasteras mot l.ex. mellanhandsinstilutensom har en i hög grad ränlekånslig utlåning som skall finansieras. Där ärmöjligheterna till anpassning betydligt större. Slutsatsen av detta är attstaten som låntagare kommer att drabbas i högre grad av skallen än andralåntagare. På samma sätt kan man resonera när det gäller placerare.De som är räntekänsliga i högre grad övervältrar kostnaderna på andra. Sålundadrabbar skatten i högre grad l.ex. Allmänna Pensionsfonden än industriföretagensom dels har etl större urval av placeringsformer, dels själva kan välja vilkavolymer finansiella placeringar de önskar ha. Då inga ekonomiska modeller finns i vilka en skattesatskan simuleras kan inga exakta svar ges hur låntagare, långivare och handlarefår bära skatten. Det kan därför i det för slalen mest gynnsamma alternativet anlasatt dessa får bära kostnaderna i lika utsträckning dvs. med 1/3 var. Skulle den föreslagna lagstiftningen genomföras med enomsättningsminskning som följd, befarar på goda grunderalt marknadens effektivitet försämras. Det är genom mängden av transaktionersom effektiviteten skapas. Genom många iransaklioner uppkommer en jämvikt, somleder fram till den mesl ändamålsenliga räntenivån. 4 1987/88.1 saml. 1987/88:156 Minskas transaklionsvolymen kommer prisbildningenall bli sämre. tesvängningarna blir större, eftersom det kommer attkrävas större utslag för att en handel skall åstadkommas. Den process som idagkännetecknas av hög omsättning skulle genom den föreslagna lagstiftningen ersättas av en administrativ lypav förmedling med avsevärt sämre insyn såvitt avser pris/volym, vilkelsammantaget leder till sämrekonkurrens och högre räntor. Liknande synpunkter framför bl.a. Föreningen , , och den av föreningenåberopade expertgruppen. Allmänna pensionsfondens första fondstyrelse anför: I princip kan en omsättningsskatt på värdepapper motverka kravelpå en hög kvalitet i marknaden. Med hänsyn tagen till dels den myckel lågaskattesal-sen, dels erfarenheterna från effekterna av införandel avomsättningsskatt på aktier synes del dock sannolikt att den föreslagna skallenseffekt härvidlag blir mycket liten. 4.2 Särskilt om effekterna på märket makerfunktionen Effekterna av en beskattning på märket markerfunktionenhar av flertalet remissinstanser bedömts som allvarliga. Allmännapensionsfondens andra och tredje fondstyrelse anför: Etl införande av en omsättningsskatt på penningmarknadsinstrumenloch obligationer startar en kedjeprocess. För det första ökar skillnaden mellanköp- och säljräntor som en följd av skatten. Delta skapar i sin lur en sämrelikviditet dvs färre aktörer är beredda att göra transaktioner i värdepappereftersom deras kalkyl efter skattebelastning ser ogynnsam ul. I och med att likviditeten försämras minskar markei-makersbenägenhet atl till oförändrad ersättning hålla marknad i värdepapperet. Markei-makersrisk har helt enkelt ökat som en följd av den sämre marknaden. Market-makernkommer därför atl begära en ökad ersättning, ulöver den ökning som självaskatten givit upphov till, för atl fortsätta alt för egen räkning köpa ochsälja värdepapperen. Likviditeten i marknaden kan därmed försämras ytterligareoch en kedjeprocess startas. Denna kedjeprocess kan leda väsentligt längre änvad man allmänl föreställer sig även vid införande av en blygsamskattebelastning på marknaden. En omsättningsskatt på penning- och obligationsmarknadenkan även vid en låg skattesats leda lill atl vissa markei-makers tvingasupphöra med denna typ av verksamhet. Risken är stor alt detta i så fall främstskulle drabba mindre, fristående fondkommissionärer. Delta vore olyckligt,beroende på atl----- mångfalden aktörer är viktig för marknadens integritet och Enomsättningsskatt medför sannolikl även alt antalet placerare skulle minska. Detär t.ex. risk för atl förelag, kommuner och andra mindre kapitalförvaltareskulle dra sig ur penning- och obligationsmarknaden som ett resultat av densämre likviditeten. Även detta påverkar marknadens kvalitet negativt. Även TCObefarar att ett antal märket makers kommer atl lämna marknaden: Kvartorde då bli ett mindre anlal större aktörer, vilkel kan innebära en Prop.1987/88:156 ulveckling av marknaden mot oligopol. En sådan ulveckling innebärhögre Bilaga 2 räntenivåer. Entransaktionsskatt måsle givetvis påverka både märket maker systemet ochöverhuvud taget penningmarknadens funktionssätt. Om en skatt utgår på köp- ochförsäljning av värdepapper och även på termins- och optionsaffärer, ökarkostnaderna för märket makers att upprätthålla en andrahandsmarknad.Kostnaderna ätt balansera ränterisker i värdepappersportföljerna stiger likaså. Entransaktionsskatt påverkar därmed i princip omsättningen på penningmarknadenoch likviditeten i de individuella papperen. Särskilt märket maker systemet kanpåverkas eftersom det baseras på praktiskt tagel försumbaratransaktionskostnader. Storleken av dessa effekter är självklart beroende avskattens storlek. Effekterna är också svårbedömbara. Låg omsättning och låglikviditet medför dock krav från långivarna på ökad avkastning. Införandetav en transaktionsskalt i handeln med räntebärande värdepapper ger aktörernaincitament alt välja andra, icke beskattade, transaktionsformer. En mängdsådana förändringar är tänkbara. Sålunda kan det bli lönsammare för fondkommissionärernaatt gå över från handel i värdepapper i egen portfölj till en provisionsbaseradförmedlarverksamhet mellan kunderna. Direktlån mellan långivare och låntagarekan komma att ersätta värdepappersbaserad kreditförmedling. Interbankhandeln ivärdepapper kan likaså avlösas av ett inbördes utbyte av depositioner påkonton. Omfattningen av sådana effekter blir givetvis beroende avtransaktionsskattens nivå. Blir övergången till alternativa transaktionsformeromfattande går en stor del av penningmarknadens nuvarande överskådlighetförlorad. Liknandesynpunkter har framförts av bankinspektionen, fullmäktige i ,optionsutredningen. , Föreningen , , , Näringslivels Skattedelagation,och av föreningen åberopade penningmarknadsexpertersamt . Enligtförslaget kommer omsättningsskatt att tas ut i ledet mellan fondkom-missionär/placeraremedan omsättningsskatt inte utgår i ledet emittent/ fondkommissionär. Om emittentendäremot avsätter lånet direkt till placerarna kommer enligt förslaget inteomsättningsskatt att utgå. Följden därav kan komma att bli att fondkommissionärernaavstår från att tillfälligt placera lånet i egen portfölj och i ställetuppträder som agent mellan emittenten och placerarna. Detta kan leda till attdet tar för emittenten att sälja ut hela lånet. Dessutom kan han isådant fall inte vara säker på alt det går atl avsätta hela lånet på marknaden.- Motsvarande problem kan uppstå vid statens emission av statspapper. Ävenbankinspektionen menar att förslaget om skatt på den egna handeln kan leda tillökad handel på agentbasis vilket avsevärt kan försvåra bankinspektionenstillsyn av aktiviteterna på penning- och obligationsmarknaden. Fullmäktige i riksgäldskonloret anför: Prop. Flera skäl talar för alt skatten bör modifieras så alltransaktioner mellan olika Bdaga 2 märket makers handelslager ej beskattas.Ett flertal olika tekniska lösningar kan konstrueras för atl uppnå della om manej helt vill undanta interbankhandeln. I del följande diskuteras två olikakonstruktioner. Den enklaste lösningen vore atl låta skattebelastningen påinlerbankirans-aklioner utgöra en andel av skattesatsen på övrig handel.Sålunda skulle l.ex. interbankiransaktionerna kunna beskattas lill avövriga transaktioner. Nackdelen med denna modell är att den inte skiljer på deaktörer som har små strategiska portföljer från de som har slora. En alternativ modell vore all införa etl krav på allbanker och fondkommissionsbolag skall redovisa sina räntebärande tillgångar itvå kategorier; dels handelslager, dels s.k. strategiska portföljer. Därefterskulle skallen kunna läggas enbart på transaktioner avseende den strategiskaportföljen. Enligt gällande regler är en fondkommissionärs handel påaktiemarknaden för egen räkning i syfte all hålla handelslager inleskattepliktig. Vid de kontakter RSV haft med bl a vissa aktörer påmarknaden, har framkommit atl man ser det som viktigt all etl undantag införsför motsvarande transaktioner på penning- och obligationsmarknaden. RSV lar försin del inte ställning lill behovet av ell sådant undanlag. Verkel vill dockstarkt poängera all om sådan handel undantas åven beträffande penning- ochobligationsmarknaden, måsle de olika funktionerna i fondkommissionärernasverksamhet på elt klart och entydigt sätt kunna avskiljas från varandra. Vadsom skall anses utgöra handelslager måste således tydligt anges ilagstiftningen. I annal fall blir skattekontrollen närmast omöjlig all genomföra. 4.3 Särskilt om effekterna på upplåningsinstitutensverksamhet Beskattningens effekter på upplåningsinslitulens verksamhelhar särskill behandlats av några remissinstanser. . fullmäkUgeanför: Riksgäldskonloret ställer följande villkor på sinaåterförsäljare av slalsskuldväxlar och riksobligalioner. - Älerförsäljarnaskall aktivt delta i emissionerna, vilkel i princip innebär all de bör lämnaanbud vid varje emission lill rimliga priser. - Återförsäljarnaskall aktivt della i handeln av statspapper på sekundärmarknaden. - Återförsäljarnaskall ställa officiella köpnoleringar på samtliga löptider ochkontinuerligt även ställa officiella såljnoteringar på statspapper. - Köp- och såljnoteringarskall ske via Reulersyslemet, Telerale eller liknande syslem. Villkoren för riksgäldskonlorets återförsäljare ärutformade i enlighet härmed mol bakgrund av de problem som uppstod under slutetav och i början av 1987.1 elt uppåtgående ränteläge kunde etl minskatdeltagande vid emissionerna konstateras och blev ejemissionerna fulltecknade. Därutöver kunde betydande differensermellan marknadsräntor och begärd avkastning på nyemitterade värdepappernoteras. Orsakerna var huvudsakligen följande: -Det rådde en betydande ränleoro i slulel av 1986 vilketmedförde all Prop. 1987/88:156 framför allt små märket makers blev mindrebenägna all ha statspapper i Bilaga 2 egel lager. - Elt anlalåterförsäljare började agera snarare som investerare än som märket makers.Delta yttrade sig i atl de av lönsamhelsskäl endast dellog i emissioner närränteläget var entydigt fallande. - Återförsäljarnas aktivitet på andrahandsmarknaden var ringa, vilkel medförde en mindre välfungerande prisbildning. Utgångspunkten för kraven på återförsäljarna år dels atlsöka garantera atl emissionsvolymerna fulltecknas och dels atl förbättramarknadens effektivitet. är vikliga förutsättningar för all staten skallkunna bedriva upplåning till marknadsmässiga villkor. Av avgörande betydelse för återförsäljarnas förvärv avnyemitterade värdepapper är möjligheten till s.k. hedging via terminsaffärer. Skalleförsla-gelinnebär atl kostnaderna för hedging stiger. Införandel av en omsättningsskatt på räntebärande papperkan öka sannolikheten atl liknande effekter som de som marknaden uppvisade åler gör sig gällande. Delta gäller speciellt vid ettuppåtgående ränteläge då investerarna "väntar ut räntehöjningen". De direkta effekterna för riksgäldskonlorets vidkommandeblir sannolikt att nuvarande system för emission av statspapper lill marknadenkan behöva omprövas. De krav som ställs på återförsäljarna, måsle sannoliklförändras och eventuellt måste provisioner vid emission återinföras. Därmedkommer upplåningskostnaderna alt öka direkt via provisioner/högreemissionsräntor saml indirekt genom atl ökade transaktionskostnader påmarknaden medför ell generellt högre ränteläge. Det senare gäller specielltlångfristiga värdepapper. Stadshypolek är en av de institutioner som är mestberoende av värdepappersmarknaderna. Utlåningen finansieras helt och hålletgenom emissioner på obligations- och penningmarknaden. Inlåning på konto ärförbehållen bankerna och upplåning mol enkla reverser som ej utgör masspapperär inte något praktiskt konkurrensdugligl alternativ. idel förflutna då Stadshypotekskassan och andra bosladsinstitul var hänvisade helllill den s k prioriterade upplåningen var marknadens funktionssätt enunderordnad fråga. I takt med den successiva avregleringen av kreditmarknadenhar viklen av väl fungerande marknader ökat, eftersom del får en omedelbarpåverkan på upplåningskoslnaderna. Särskill måsle sekundärmarknadens betydelseunderstrykas, eftersom en god sådan marknad med hög likviditet är enförutsättning för en breddning av primärmarknaden som i sin tur medger emissionlill lägre kostnad. Statshypotekskassan har också i enlighet med dellaresonemang varil myckel aktiv för alt åstadkomma en bättre fungerande obligationsmarknad, med låga transaktionskostnader och hög likviditet. - ---- Mot den skisserade bakgrunden år del uppenbart alt kassan måste se införandet av en skatt som försämrar förutsättningarna för en aktiv handel på penning- och obligationsmarknaderna som något negativt. Kassaslyrelsen vill bestämt framhålla alt akliviteten på marknaden, i betydelsen av en handel med både bredd och djup i så många av de ulelöpande värdepapperen som möjligl, inle är elt egenvärde utan har direkt betydelse för möjligheten atl nå låga upplåningskostnader. - Det är också existensen av en väl fungerande marknad för kortfristiga värdepapper som har möjliggjort för Stadshypolek och andra bosladsinstitul atl ta upp 53 "i /88. konkurrensen om byggnadskredilgivningen, vilket under delsenaste året har Prop. 1987/88:156 lett till en kraftig sänkning av låntagarnas kostnad. Om en skatt införs som ökar transaktionskostnaderna ochdärigenom försämrar likviditeten i upplåningsinstrumenten blir resultatetoundvikligen en dragning uppåt av placerarnas avkastningskrav för altkompensera för den sämre likviditeten. Det ökade avkastningskravet leder inästa led till alt emittenterna måsle betala en högre ränla på sin nyuppläning,och detta oberoende av hur man tror alt själva den direkta skattekostnadenbårs. Ökade uppiåningskostnader slår givetvis ytterst igenom också i höjdaräntekostnader för de slutliga låntagarna. Det är alllid svårt atl analysera incidensen av en skalt.I delta fall torde det dock stå klart att huvuddelen av slatens totala intäkterfrån skallen kommer alt få bäras av låntagarna, medan den mindre delen fallerpå placerarna. Till den del slaten subventionerar bosladsräntan blir det statensjälv som får bära kostnaden. Stadshypolek vill också peka på den snedvridning avkonkurrensförutsättningarna som skatten innebär. Försäkringsbolagensdirektutlåning lill faslig-hetssektorn kommer inte att drabbas, medan mellanhandsinstilulenslångfristiga utlåning, som baseras på obligationsulgivning, träffas avskattens negativa konsekvenser. från allmänna synpunkter om kredilmarkna-denseffektivitet ligger del ingen fördel i att internalisera den långfristiga faslighetsfinansieringeni försäkringsbolagen. Kostnaderna för att upprätthålla märket maker-funktionenökar genom omsättningsskatten. Antagligen kommer fondkommissionärerna i rollensom märket makers att vältra över skattekostnaden på kunderna, vilket kommeratt leda till alt den effektiva räntan höjs med ell visst anlal s.k.räntepunkter. Därigenom blir Hypoteksbankens upplåning dyrare och som en följddärav kommer landhypoteksorganisalionens låntagare atl påföras en högrelåneränta. Kostnadsnivån för lantbruket höjs då, vilket inverkar negativt pålantbrukels lönsamhet. Hur stor påverkan blir är svårt atl bedöma. Motsvarandenegativa effekter som uppslår för Hypoteksbanken torde rimligen också gälla förde bosladsfinansierande instituten och bostadssektorn. och Näringslivets Skaltedelegation anförliknande synpunkter.