prop · GB03116 · 1987-12-31 00:00:00 — Istället bör dessaresurser användas för att möjliggöra acceptabla ekonomiska förhållanden fördem som inte kan täcka sina kostnader . Mångaremissinstanser är tveksamma till att nuvarande barntill-lägg slopas. CSN ochSvenska sparbanksföreningen tillstyrker förslaget, men CSN framhåller attvissa övergångsbestämmelser kan bli nödvändiga, () och tillstyrker i princip förslaget, men anser att detförst måste skapas bättre garantier för att barnfamiljernas ekonomiskasituation är tryggad. framhåller att förslaget inte tagittillräcklig stor hänsyn till att kostnaderna för barn stiger med stigande ålderoch att många studerande har flera barn. RFV anför att förslaget kan påverkaunderhållsbidraget från föräldrar och öka statens kostnader för bidragsförskott. Universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) m.fl. anser att en möjlighet bör finnas att tillgodsesärskilda behov och pekar t.ex. på utbildningsarvodena till studerande pålärarhögskoleutbildningarnas industri- och hantverkslinjér. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Jag anser att studiemedelssystemet på samma grundersom andra socialpolitiska förmånssystem bör vara så generellt som möjligt.Härigenom kan man undvika integritetskränkande och administrativt tungroddakontrollsystem och får också ett studiestöd som är neutralt i förhållande tillutbildningsvalet. Stödet bör inte heller differentieras med hänsyn till denstuderandes familjesituation. Frågan om bidrag till barns försörjning börlösas inom familjepolitikens ram. Skälenför mitt förslag: har sammanställt ett omfattandematerial sora belyser de studerandes ekonomiska situation. Kommitténkonstaterar att det finns betydande skillnader i de studerandes levnadsstandardberoende på familjesituation, boende-förhållande, bostadsort, studieval,tillgång till indirekta studiesociala förmåner etc. Enviss differentiering av de studiesociala förmånerna sker genom att enstuderande kan få extra studiemedel för att täcka särskilda kostnader t.ex.dyrare läromedel, dubbel bosättning etc. Studiemedlen reduceras för studerandei gymnasiala utbildningar, som har tillgång till fria läromedel och friaskolmåltider. lägg kan också ses som endifferentiering som tar hänsyn till den stu- Prop, 1987/88: 116 derandesfamiljesituation. Enarbetsgrupp inom har i en promemoria om differentieradestudiemedel (DsU 1984:13), pekat på möjligheterna att omfördela statens bidragtill studiemedel mellan olika studerandekategorier och därigenom skapa störrerättvisa. Gruppen föreslog en differentiering med hänsyn till boendekostnaderoch ålder. I remissynpunkterna på promemorian restes emellertid en rad invändningarmot ett differentierat system, framförallt administrativa, men också mer principiella, Idet svenska välfårdssamhället finns en rad förmåner av generell karaktär. Detfinns också en medveten politisk strävan mot generella förmånssystem, där maninte behöver integritetskränkande och administrativt tungrodda prövnings- ochkontrollförfaranden. Ett förmånssystem som utgår till alla berörda på likavillkor har också större förutsättningar att vinna allmän uppslutning och fåen djupare förankring i samhället. Jag delar kommitténs uppfattning att ettnytt studiemedelssystem i största möjliga utsträckning bör göras generellt ochatt differentieringar bör undvikas. Närdet gäller det nuvarande barntillägget anser jag i likhet med kommittén att detbör avskaffas. Barnfamiljernas situation är annorlunda än närbarntilläggen infördes , De studerandes bam har i flertalet falltillgång till barnomsorg till låga taxor. De familjeekonomiskaförmånerna i form av t.ex. barnbidrag och bostadsbidrag har byggts ut kraftigt.I den mån det ändå uppstår ekonomiska problem i en barnfamilj, bör dessa lösasinom ramen för samhällets allmänna stöd till barnfamiljer. Jag kommer ocksåsenare att föreslå en kraftig höjning av totalbeloppet. Härigenom kommer dendisponibla inkomsten i nivå med vad många förvärvsarbetande har att röra sigmed och skälen för att behålla ett särskilt stöd till barnfamiljer bortfaller. Studerandefår söka återbetalningspliktiga barntillägg för att klara sinunderhållsplikt gentemot barn, som de inte har vårdnaden om. RFV påpekar att ombarntilläggen tas bort kan samhället istället få ökade kostnader förbidragsförskott. Jag anser dock inte att kostnader för barns försörjning skallmedföra extra skuldsättning inom studiemedelssystemet. Däremot kommer säkertmånga studerande i det nya systemet att få en så god ekonomi att ett utrymmeför underhållsbidrag ändå kommer att finnas. Jagär emellertid medveten om att det övergångsvis kan uppstå problem förstuderande med flera barn, som uppbär barntillägg och som har anpassatsin ekonomi med hänsyn härtill. Dessa studerande bör kunna ges en visskompensation för bortfallet av barntilläggen. Detta kan ske genom att storförsörjningsbörda får utgöra ett särskilt skäl för att erhålla extrastudiemedel. Jag återkommer till denna fråga när jag behandlar rätten tillextra studiemedel. 1987/88: 116 Mittförslag: Totalbeloppet för studiemedel fastställs till av basbeloppet.Totalbeloppet för deltidsstudier utgör hälften av beloppet för heltidsstudier.Extra studiemedel kan utgå efter särskild prövning. En reduktion avstudiemedlen sker för studerande som har tillgång till fria läromedel och friaskolmåltider. Kommitténsförslag: Kommittén föreslår att totalbeloppet höjs till av basbeloppetoch hai- därvid utgått från att ett ungdomsbostadsbidrag skall finnas. Iövrigt överensstämmer förslagen med mitt förslag. Remissinstanserna:En övervägande majoritet av remissinstanserna uttalar sig för en höjning avstudiemedlens totalbelopp, BI.a. UHÄ, CSN och LO tillstyrker kommitténsförslag. anser att någon höjning av totalbeloppet förstuderande som bor i föräldrahemmet inte är motiverad, utan menar att resursernaistället bör läggas på dem som har egen lägenhet. TCO, och studerandeorganisationerna förordar ett totalbelopp påmellan 185 och av basbeloppet. Fleraremissinstanser, bl.a. () och CSN, förordar attreduktionen på grund av fria läromedel och fria skolmåltider slopas. Sammanfattningav skälen för mitt förslag: Totalbeloppets storlek bör avvägas så att dettäcker normala levnadsomkostnader, inkl. bostadskostnader och kostnader förstudiematerial. Det bör däremot inte ge högre disponibel inkomst än en måttligförvärvsinkomst eller den inkomst som man kan förväntas få efter avslutadestudier. Slutligen bör totalbeloppet inte få vara större än att den framtidaåterbetalningen blir rimlig. Extra studiemedel bör kunna utgå för fördyradelevnadsomkostnader, dyrare studiematerial etc., dvs. för samma typ av extrautgifter som . Härutöver bör de studerande som tidigare uppburitbarntillägg för flera barn kunna kompenseras för bortfallet av dessa tilläggefter ekonomisk prövning. Skälenför mitt förslag: Studiemedel bör utgå med ett sådant belopp att de kan täckanormala levnadsomkostnader inkl. kostnader som sammanhänger med studierna t.ex.studentkårsavgifter, läromedel etc. För att få en utgångspunktför att fastställa totalbeloppets storlek, har kommittén utgått ifrån delsandra samhälleliga förmåner som pensioner, arbetslöshetsersättningar ochsocialbidrag, dels de inkomster som förvärvsarbetande ungdomar har.Studiemedelskommittén presenterar en rad exempel på olika gruppers disponiblainkomster. I en bilaga till kommitténs betänkande finns också exempel påstudentbudgetar, framtagna av . Jag anser att det, när detgäller att fastställa en lämplig nivå för Prop. 1987/88: 116 studiemedlen, iförsta hand är relevant att utgå från vad yngre förvärvsarbetande med måttligainkomster har att röra sig med i disponibel inkomst. De studerande bör kunnaleva på en standard som år vanlig bland andra grupper i samhället. Däremot kanden som studerar inte rimligen göra anspråk på att, med hjälp av det statligastudiestödet, nå en högre standard än den som förvärvsarbetar på heltid. Detär inte heller rimligt att man som studerande har en större disponibel summaatt leva på , än man kan förväntas få efter studierna, då man intelängre är berättigad till bostadsbidrag, låga barnomsorgstaxor etc., samtidigtsom man skall börja återbetala sin studieskuld. Studiemedlens totalbelopp måstesåledes också ställas i relation till den framtida återbetalningen. Studerandekan utöver normala levnadsomkostnader ha betydande utgifter för studiematerial.Samtidigt kan man hävda att förvärvsarbetande ofta har skaffat sig fastautgifter för t.ex. eget hus eller fritidshus, dyrare kapitalvaror etc., dvs.den typ av konsumtion, som den som lever på studiemedel måste förväntasuppskjuta till efter avslutade studier. Jag anser således inte att självastudiekostnaderna är ett motiv för att studiemedlens totalbelopp bör liggahögre än normala förvärvsinkomster. Beträffandekostnaderna för särskilt dyra studiematerial återkommer jag . Ungdomsstuderandebör normalt inte ha några svårigheter att an passa sig till den levnadsstandardsom studiemedel medger. För den ganska stora grupp äldre studerande, som efteren tids förvärvsarbete återupptar studier, kan det finnas särskilda problem. Dehar ofta försörjningsansvar och har hunnit skaffa sig fasta utgifter. Jaganser trots detta att studiemedelsbeloppen som regel inte bör påverkas avsådana faktorer som ålder och familjesituation. Jag har tidigare argumenteratför ett generellt studiemedelssystem. Jag har också när det gäller försörjaransvaretframhållit, att det är en fråga som bör lösas inom ramen för familjejjolitiken.Bostadsbidrag utgår till alla barnfamiljer med låga inkomster. 1 många fallfinns också två vuxna medlemmar i familjen, vilket bör göra det lättare attklara en period med lägre inkomster för den ena parten. Imina överväganden om totalbeloppets storlek har jag också beaktat destuderandes möjligheter att erhålla bostadsbidrag och därvid gjort en någotannorlunda bedömning än studiemedelskommittén. Bostadsbidragenhar genom beslut av förändrats. Från den 1 januari 1988omvandlades bostadsbidragen i sin helhet till kommunala bidrag. Statsbidragtill kommunerna utgår för de bostadsbidrag som lämnas enligt gällanderegler. Bostadsbidragtill barnfamiljer utgår - i vissa kostnads lägen - av bostadskostnaderna mellan . och en övre hyresgräns, som är anpassad till bostadsbehovet hos olika stora hushåll. Bostadsbidraget är inkomstprövat. Härutöver lämnas obero ende av bostadskostnaden . per barn och månad. De studerande, som har barn, kommer i mycket hög utsträckning i åtnjutande av bo stadsbidrag. Frånden återinfördes också ett särskilt bostadsbidrag förensamboende och makar/sammanboende utan barn. ges t.o.m. det år då bidragstagarenfyller . Det s.k. ungdomsbo- Prop. 1987/88: 116 stadsbidraget betalasut efter kommunala beslut. I flera kommuner med många studerande har dockungdomsbostadsbidraget ännu inte införts. Kommitténhar i sitt förslag till totalbelopp utgått från att ungdomsbostadsbidragetfinns och betalas ut i alla kommuner. Många remissinstanser, t,ex.statskontoret, RRV, och de fackligaorganisationerna har principiella invändningar mot att man låter det statligastudiestödets nivå bli avhängigt av ett bostadsbidrag, som är beroende avkommunala beslut. Jagdelar i denna fråga remissopinionens bedömning. Jag vill också peka på attungdomsbostadsbidragen inte är avpassade efter de studerandes särskildaförhållanden. Bostadsbidraget är i första hand ett bostadspolitisktinstrument, som har till huvudsaklig uppgift att ge människor möjlighet attefterfråga en god bostadsstandard. Det utgår således till dem som har en egen lostad,dvs, en bostad som man äger eller innehar med bostads- eller hyresrätt. Mångastuderande, som bor tillfålligt på en ort för att studera, har inte möjlighetatt få en egen lägenhet eller ett studentrum. De bor istället i hyresrum och itillfälliga bostäder, men kan ändå på grund av bostadsbristen ha höga kostnaderför sin bostad. Dessa studerande kan inte få bostadsbidrag. Kommitténhar, med hänsynstagande till ungdomsbostadsbidraget, föreslagit etttotalbelopp om av basbeloppet. Jagföreslår ett generellt totalbelopp som är högre än kommitténs förslag, och somskall kunna täcka också normala hyreskostnader. Jag har i denna fråga samråttmed stitsrådet Lönnqvist och chefen för , som senarekommer att lägga fram de förslag om förändringar i bestämmelserna omungdomsbostadsbidrag som föranleds av mina förslag. Motbakgrund av dessa överväganden förordar jag således att studiemedlenstotalbelopp fastställs till av basbeloppet för samtligastuderandegrupper. Detta belopp ger en studerande en disponibel summa på 4 870kr. räknat basbelopp (25 800). Ilikhet med nuvarande förhållanden bör studiemedel för deltidsstudier utgå medhälften av det belopp, som utgår för heltidsstudier. Detbör liksom ankomma på de studiesociala myndigheterna att närmarefastställa vilken omlfattning studierna bör ha för att berättiga tillstudiemedel på heltid resp, deltid. Idagens studiemedelssystem finns möjlighet att ansöka om extra stu diemedel för t.ex, inköp av dyrare studiematerial, såsom musikinstru ment, för särskilda kostnader vid studier utomlands, för dubbel bo sättning och för obligatoriska studieresor etc. Jag anser i likhet med kommittén att en sådan möjlighet att få extra studiekostnader täckta bör finnas även i fortsättningen. Jag har tidigare nämnt att det över gångsvis kan vara motiverat att bevilja extra studiemedel till stude rande, som redan uppbär barntillägg. Den som har flera barn och som 32 har påbörjat sina studier med förutsättningen att bamtilllägg skulle utgå, bör således kunna anses ha särskilda skäl för att beviljas extra Behovet avextra studiemedel bör som prövas i varje enskilt fall och hänsyn bör tasbåde till ändamålet och till den studerandes ekonomiska situation. Äldrestuderande i gymnasiala utbildningar har i många fall tillgång till friaskolmåltider och i vissa fall även till fria läromedel. sker enschablonmässig reduktion av studiemedlen med hänsyn till sådana förmåner. Jagföreslår att motsvarande reduktionsregler införs i det nyastudiemedelssystemet. Jag kommer senare att förorda, att när studiemedelreduceras på grund av egen inkomst, skall bidraget reduceras i första hand.Samma reduktionsmetod bör för enhetlighetens skull tillämpas också i dessafall. Mitt förslag: Ett basbeloppsanknutetstudiebidrag utgår som en del av studiemedlen. Studiebidraget fastställs till50 % av basbeloppet per läsår. Kommitténs förslag:Kommittén har föreslagit ett studiebidrag om av basbeloppet. Remissinstansernassynpunkten En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker en omfördelningav subventionerna i studiemedelssystemet från återbetalningssidan till beviljningssidan.Remissinstanserna tillstyrker också en höjning och en indexreglering av studiebidraget.Bl.a. CSN, UHÄ och flera studerandeorganisationer förordar att studiebidragetskall utgöra av totalbeloppet. Sammanfattning av skälenför mitt förslag: Jag föreslår ett högre bidrag än kommittén. Det starkasteskälet för ett högre bidrag är att det minskar behovet av lån och håller nereskuldbördan. Detta kan i sin tur påverka rekryteringen till högre studier ochge den enskilde större möjligheter att satsa på heltidsstudier. Skälen för mitt förslag:Studiemedelskommittén har, med stöd av långtidsutredningens huvudalternativ,beräknat nuvärdet av statens kostnad 1986 till 52 %av utbetalade studiemedel, varav faller på återbetalningsdelen och sexprocent på bidragsdelen. När det nuvarandestudiemedelssystemet infördes uppgick bidragsdelen till av det totalabeloppet. Bidraget har höjts vid ett par tillfållen, men inte tillräckligt föratt förhindra en kraftig urholkning under de år systemet har varit i kraft. Huvuddelen avsubventionerna i studiemedelssystemet finns på återbetalningssidan.Subventioneringen sker på olika sätt. Det regleringstal, med vilket skuldenskrivs upp , understiger de kostnader staten har för upplåningen avåterbetalningsmedel. Återbetalningarna börjar först efter två återbetalningsfriaår och de upphör vid pensioneringen. Vid ett avgiftsunderlag som understiger enavgifts-gräns på 3,5 gånger basbeloppet beviljas uppskov med återbetalningenefter särskild ansökan. I vissa fall avskrivs skulden helt eller delvis. 3 1987/88. Nuvarande subventioneringssystemär svårt att överblicka både Prop. 1987/88: 116 för staten och för denenskilde. Systemets verkningar har varit svåra att förutse och statenskostnader har varit oklara och i hög grad påverkade av den samhällsekonomiskautvecklingen. konstaterar också, att trots attsubventionerna i systemet har varit betydande, har detta i den allmännadebatten framställts som ogynnsamt för den enskilde. Svårigheten att överblickasystemets effekter har enligt kommitténs mening bidragit till att skapa dettaintryck. Jagdelar kommitténs uppfattning att subventioneringen i studiemedelssystemet börgöras tydligare och lättare att överblicka. En möjlighet att åstadkomma dettaär att lägga en större del av subventionen Som ett direkt bidrag, som utgårredan i samband med att studiestödet lyfts. Enstörre bidragsandel i studiemedelssystemet har också den fördelen attskuldsättningen kan bringas ned. Detta är speciellt angeläget, eftersomkommittén visar att det. finns ett förhållandevis starkt samband mellanskuldsättning för studier på både gymnasial nivå och högskolenivå med yrken somhar låg lön och låg status. Kominitténvisar vidare att räidslan för skuldsättning är ett rekryteringshinder, som ärstarkare lÖr ungdomar som har gått tvååriga gymnasielinjer än för dem som hargått treåriga linjer. Elever från socialgrupp två och tre anger också oftareoro för skuldsättningen som ett hinder för högskolestudier än elever frånsocialgrupp ett. Den sociala snedrekryteringen till speciellt de längre, mertraditionella högskoleutbildningarna visar en tendens attsnarare öka än minska. andel studerande förvärvsarbetar vid sidan av studierna, vilket påverkarexaminationsfrekvensen och genomströmningen vid universitet och högskolor. Etthögre studiemedelsbelopp med ett större inslag av bidrag bör vara ett Icraftigtincitament för de studerande att satsa på heltidsstudier och att i mindreutsträckning än kombinera studierna med förvärvsarbete.Härigenom bör studieresultaten kunna förbättras och studietiderna bringas ned,vilket innebär betydande vinster både för individen och för samhället. Kommitténhar föreslagit att studiebidraget skall utgå, inte som med ett fastkrontal, utan i pi'ocent av basbeloppet. En basbeloppsanknytning garanterarsamma följsamhet till kostnadsutvecklingen som totalbeloppet redan har. Jagdelar kommitténs uppfattning att det är viktigt att kunna värdesäkra ocksåbidragsdelen. Jag förordar härutöver en högre bidragsdel än kommittén ochföreslår att studiemedlens bidragsdel utgår av basbelopp>et. Idagens basbelopp innebär detta ett bidrag på . Ett såkraftigt inslag av bidrag överensstämmer med den strävan jag har gettuttryck för, nämligen att flytta över en stor del av subventionerna istudiemedelssystemet till beviljningssidan och synliggöra dem. Dethögre bidraget minskar behovet av lån och den enskildes skuld börda kan därigenom hållas nere. Detta senare är inte minst viktigt med tanke på det jag inledningsvis har anfört om de växande studie skulderna som ett uppenbart problem för många högskolestuderande -,. och rädslan för studieskulder som ett rekryteringshinder till högre ut bildning. Även med det betydligtförmånligare studiemedelssystem, som jag nu föreslår, kan skuldsättningen bliett problem för de studerande, som behöver låna redan till grundläggandestudier. Skulden kan bli orimligt stor för dem som efter gynmasiala studier,finansierade med studiemedel, fortsätter i högskolan. Jag kommer senare attföreslå särskilda åtgärder för att förbättra situationen för dem som ådragitsig en dubbel skuldsättning. En hög bidragsandel inuvarande studiemedelssystem och förbättrade avskrivningsmöjligheter ärviktiga steg på vägen mot en minskad skuldsättning på grundskole- ochgymnasienivå. Många remissinstanser, bl.a. LO och TCO, har framhållit viktenav att förbättra studiesituationen för vuxenstuderande och förordar en kraftigutökning av antalet vuxenstudiestöd. Jag bedömer det dock som ogörligt att nuhöja vuxenutbildningsavgiften och därmed skapa utrymme för flervuxenstudiestöd. Ett förbättrat studiemedelssystem, med en kraftigt förstärktbidragsdel, innebär dock en avlastning för vuxenstudiestöden, som då kanreserveras för studerande på grundskolenivå och för de studerande på gymnasialanivåer, som har särskilt stort behov av stöd. 1987/88: 116 Mittförslag: En inkomstprövning skall göras i förhållande till den studerandes egeninkomst. Med inkomst avses den sammanräknade inkomsten vid taxering tillstatlig inkomstskatt. Studiemedlenminskas för en heltidsstuderande av den del av inkomsten underkalenderhalvåret som överstiger vissa s.k. fribelopp. För deltidsstuderandesker en motsvarande minskning. Nuvarandeprövning i förhållande till förmögenhet avskaifas. Reduktionenav studiemedel med hänsyn till egen ekonomi skall först avse bidraget ochdärefter lånemedlen. Regeringenbemyndigas utfärda de närmare bestämmelser som I krävs förinkomstprövningen. Kommitténs förslag:Överensstämmer med mitt förslag med två undantag. Kommittén föreslår enreduktion av den del av den studerandes inkomst som överstigerfribeloppen vid heltidsstudier samt förordar ett annat inkomstbegrepp, nämligentaxerad inkomst med tillägg för underskottsavdrag. Remissinstanserna: Deremissinstanser som har yttrat sig i frågan är med undantag av /SRpositiva till en inkomstprövning, TCO och SSU vill ha högre fribeloppsgränseroch SFS vill att ferieinkomster inte skall räknas alls. anseratt fribelopps-gränserna är för högt satta och menar att reduktionsfaktom börbibehållas vid även för heltidsstuderande. anser vidareatt även förmögenhet bör påverka rätten till studiestöd. Liknande synpunkterframförs av bl,a. för vuxenstuderande (), Skälenför mitt förslag: Jag förordar i likhet med kommittén, att det nyastudiemedelssystemets förmåner endast ska avvägas mot den studerandes egnaekonomiska förhållanden. Jag anser det självklart att studiemedel inte skallutgå om den studerande har en egen in- Prop. 1987/88: 116 komst, som är så hög,att den täcker nödvändiga kostnader . Den högre bidragsandeljag har förordat, understryker behovet av en inkomstprövning avstudiemedlen. CSN har i sitt remissyttrande framhållit, att en försiktigberäkning pekar på ett årligt merutflöde av studiebidrag på minst 450 milj.kr.om inkomstprövningen avskaffas helt. Däremotdelar jag kommitténs uppfattning att det finns skäl att av-sksiffa dennuvarande prövningen mot förmögenhet. prövas behovet av studie:medel mot den studerandes inkomst under ettkalenderhalvår. Som inkomst räknas i stort sett alla former av inkomster,oavsett om de är skattepliktiga eller ej. Studiemedel, allmänt barnbidrag,handikappersättning, bostadsbidrag, underhållsbidrag för barn ochbidragsförskott räknas dock ej. Med inkomst avses alltid bruttoinkomst. Naturaförmånerräknas också som inkomst. Iåterbetalningssystemet tmvänds ett annat inkomstbegrepp, taxerad inkomst medtillägg för underskott i förvärvskälla. Jaganser att samma inkomstbegrepp bör användas på såväl bevilj-nings- som pååterbetalningssidan. Jag förordar att sammanräknad inkomst vid taxering tillstatlig inkomstskatt i fortsättningen används vid all inkomstprövning inomstudiemedelssystemet. Jag återkommer, när jag tar upp beräkningen av årsbeloppför återbetalningen, till inkomstbegreppet och till skälen för val avinkomstbegrepp. Detnya inkomstbegreppet innebär en höjning av fribeloppsgrän-sema med 3 000 kr.per år i förhållande till gällande regler. Höjningen beror på effekten avschablonavdraget på . vid inkomst av tjänst. Jagförordar att nuvarande reduktionsregler bibehålls. Kommittén har föreslagit attreduktionstakten skulle sänkas till för heltidsstuderande. Kommitténmenar att en bibehållen reduktionstakt skulle kunna få mycket kraftiga marginaleffekterpå grund av de samlade effekterna av skatt, reducerat bofitadsbidrag ochreducerade studiemedel.