prop · GB0332 · 1987-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till att utredningenföreslagit ett obligatoriskt kungörande av beslut om förvaltarskap kan behovetav integritetsskydd inte ha sådan tyngd att den bör ges företräde framförtredje mans intresse av information. 7.3.3Förhållandet liU tredje man Frågorom central registrering av personuppgifter är till sin allmänna karaktär avömtålig natur. Vilken lösning som än väljs kommer någon att drabbas. Det ärmöjligt att man i förevarande fall måste välja en lösning som drabbar den ajlmännasamfärdseln. Det är då nödvändigt att i vart fall skärpa kraven påöverförmyndarna så att dessa kraftfullt verkar för att inskrivna förvaltarskapöverflyttas till behörig tingsrätt så snart vederbörande fiyttar. Tingsrättenförutser vissa problem i detta hänseende. Förslaget till registrering iinskrivningsmyndigheternas register tillstyrks bestämt. Alldelesoavsett om den behövs för att röstlängder skall kunna upprättas bör enligt tingsrättens mening en central registrering övervägas ytterligare. Det måste vara betydligt enklare för den som har att göra med en person som kan tänkas ha en förvaltare att kontrollera detta i folkbokföringen än hos en tingsrätt eller överförmyndare. En central registrering i förening med skyldighet att förete personbevis skulle också, om man ser till integri tetsaspekten, medföra att man kunde undvika alt ta in uppgifter om förval tarförordnanden i elt som det förefaller ganska stort antal speciella register (jfr betänkandet s. I83n-I84x, 226n). Utredingen åberopar som ett argu ment mot en central registrering att ett förvaltarskap i motsats fill en omyndigförklaring inte så mycket gäller den enskildes person som hans eller hennes egendom e.d. Enligt vad tingsrätten kan förstå, måste väl förvaltarskapet i praktiken komma att avse personliga förhällanden i sam ma utsträckning som omyndigförklaringen. Det skulle vara fillräckligt att i folkbokföringsregistret ange att förvaltare 96 För information om förordnandets omfattning skulle man Prop.1987/88:32 vara hänvisad till tingsrätten eller överförmyndaren. Central registrering av förvaltarförordnanden Utredningen diskuterar med hänsyn fill tredje man fråganom central registrering av förvaltarförordnandet (s. 183-184) men stannar föratt ej föreslå sådan registrering. Tingsrätten delar utredningens uppfattning.I praktiken kan dock möjligheterna vara begränsade för tredje man attkontrollera om en avtalspart har god man eller slår under förvaltare.Utredningen har för att underlätta detta föreslagit en regel i FB 12 kap. 3 § 3st. att förvaltarskap och godmanskap enligl 11 kap. 4 § FB skall överflyttasom huvudmannen fått sitt hemvist på ort som hör under en annan fingsrätt. Föratt denna bestämmelse skall bli effektiv bör den kompletteras med ettstadgande om skyldighet för god man, förvaltare och överförmyndare att hostingsrätt genast anmäla ändrat hemvist för huvudman. För att det ekonomiska livet skall fungeratillfredsställande är det lika betydelsefullt att förvaltarförordnandenbekantgörs som omyndigförklaringar. Datainspekfionen instämmer ibedömningen att en central registrering inte bör anordnas och att registreringinte heller bör ske inom folkbokföringen. Inspektionen tillstyrker attannonsering sker i Post- och Inrikes fidningar och att registrering sker hosinskrivningsmyndighet. Inspektionen anser att uppgift om förvaltarförordnandenbör få införas i kreditupplysningsföretagens register. Företagen har en väl fungerande rapportering fråntingsrätterna som gör det möjligt för dem att få reda på beslut om att förordnandenmeddelats. Från kreditupplysningssynpunkt är det emellertid angeläget att påett enkelt sätt kunna få vetskap även om omfattningen av rådighetsinskränk-ningen.Från den synpunkten är det olyckligt att inskränkningens omfattning intealltid kommer att framgå av rättens beslut. Dalainspektionen anser emellertidsamtidigt att den flexibilitet hos institutet som en delegation tillöverförmyndare innebär har betydande fördelar. En lösning kan vara att åläggaöverförmyndarna att i sådana fall då rätten har överlämnal till dem att närmarebestämma rädighetsinskränkningens omfattning underrätta tingsrätten om sinabeslut. 7.2.2 Den gode mannens behörighet ochförhållande tid tredje man 7.3.2 Förhållandet till tredje man Enligt utredningens åsikt talar övervägande skäl motinförandet av en central registrering av förordnanden av såväl förvaltare som god man. Huvudskälet till detta anses vara hänsynen till den enskildes integritet. 7 1987/88. Iställetnämns möjligheter att föra in uppgifter om förvaltarskap i något Prop.1987/88:32 register av mer speciell karaklär. I övrigt hänvisas till attförordnanden om både god man och förvaltare skrivs in hos den tingsrätt inomvars område huvudmannen är bosatt samt finns förtecknade hos överförmyndaren. Beträffande godmansförordnande gäller att huvudmannen harkvar sin rättshandlingsförmåga och att rättshandlingar som han ingår blir bindandemot tredje man även om en god man förordnats för honom. En central registreringav godmansförordnanden kan därför anses onödig utan inskrivning vid dentingsrätt där huvudmannen är bosatt bör vara tillräcklig. Däremot anserriksförsäkringsverket att det är nödvändigt att uppgifter om förvaltarskap tasin i folkbokföringsregistret i likhet med vad som sker med förmynderskap.Intresset av att skydda såväl tredje man som huvudmannen mot otillbörligarättshandlingar måste i det här fallet klart överväga hänsynen till denenskildes integritet. Genom en registrering i folkbokföringsregistret kantredje man enkelt kontrollera om en person står under förvaltarskap och i såfall vilken egendom eller rättsangelägenhel som omfattas av förvaltarskapet.För försäkringskassornas del skulle en registrering i folkbokföringsregistretinnebära att de automatiskt får fillgång fill uppgifter om förvaltarskap påsamma sätt som sker vid omyndigförklaring. I betänkandet (sid. 183) har anförts att förvaltare elleröverförmyndare bör vara skyldig att anmäla hos bank vilka räkningar som berörsav förvaltarskapet. Självfallet bör motsvarande också gälla beträffandeanmälan till försäkringsbolag när förvaltarskapet berör huvudmannens rätt tillförsäkringsbelopp eller försäkringsersättning. Kollegiet har inte nägot att erinra mot förslaget underförutsättning att rätten blir skyldig att lämna uppgift tillinskrivningsmyndigheten i fall då en fastighet omfattas av etl förvaltarförordnande. Bestämmelser som begränsar en omyndigs rätlshandlingsförmåga(under årigs eller omyndigförklarads) finns i ett antal författningar. För tredje man, bl.a. bankerna, är härvid bestämmelserna på förmögenhetsrättens område främsl av intresse. Med hänsyn fill de ogiltighetsregler som inträ der på grund av omyndigs bristande rättshandlingsförmåga är det av störs ta betydelse för tredje man att information om bristande rättskapacitet kan nås pä ett så säkert och lättillgängligt sätt som möjligt. Detta är nödvändigt för att tredje man skall undgå rättsföriuster. En sådan information finns 98 atl tillgå genom dencentrala registrering av omyndigförklaringar som Prop. 1987/88:32 sker iden allmänna folkbokföringen. Vid misstanke om omyndighet kan tredje man göraen kontroll i folkbokföringsregistret. Närdet gäller förvaltarskap talar enligt utredningen flera skäl mot någon form avcentral registrering, bl.a. inlegritetsskäl. Trots att utredningen menar aftett centralt register borde ligga i kreditupplysningsföretagens intresse harutredningen, bl. a. med hänsyn till att kreditupplysningsföretagen redan i dagär nödsakade att inhämta uppgifter om en person från olika håll, t.ex. när detgäller betalningsanmärkningar, inle lagt fram nägot förslag härom. är den avvägning som utredningen gjort i denna fråga intesjälvklar. Ett viktigt intresse i detta sammanhang är skyddet för den enskildehuvudmannen själv, vilken genom att ingå för honom otillåtna rättshandlingarkan åsamka sig själv avsevärd skada. En sådan skada kan i praktiken varaomöjlig att reparera. Också tredje mans intresse av att inte ingårättshandlingar som senare visar sig ogiltiga mäste beaktas.. Det finns därförett klart intresse av någon form av central registrering. En sådan skulle hastor betydelse på t. ex. kredifiivets område. För kreditgivarna är detnaturligtvis av största betydelse att pä ett så lättillgängligt sätt sommöjligt kunna få information om en persons rättshandlingsförmåga. utgår från att det genom förordningsbestämmelser bör kunna åläggasrätten att lämna uppgift om förvaltarförordnanden till olika speciellacentrala register (jfr s. 226) visar att utredningen inte är främmande för attintegritetshänsynen måste stå tillbaka för andra intressen. Om ett centraltregister av den typ som finns inte kan accepteras i det framtida systemetbör en annan likvärdig lösning väljas. En lösning som bankerna härvid förordarär att uppgift om förvaltarskap tillåts ingå i kreditupplysning. För bankernaär det nämligen viktigt aft inte komma i den situationen att kreditavtal ingåsmed en person som är ställd under förvaltarskap med påföljd att avtalet senarevisar sig ogiltigt enligt 11 kap. 9 §, jfr med 9 kap. 6 och7 §§ föräldrabalken.Om det tillåts att uppgift om förvaltarskap får ingå i kreditupplysning kankreditupplysningsföretag, ulan att något centralt register byggs upp, hämtauppgifter härom direkt från domstol. Kreditupplysningslagens bestämmelser omkreditupplysningsregister och om rätt att fä kreditupplysning samt desekretessbestämmelser som finns för banker och andra kreditinstitut ger ettintegritetsskydd för den enskilde som vid avvägning mellan de olika intressenafår anses väl tillgodose de krav som kan ställas. Uppgiftom omyndighet som beslutals av rätten finns f. n. i kreditupplysningar. Dethar inte minst av hänsyn till den omyndige ansetts angeläget att åstadkommaviss publicitet rörande omyndigheten. En uppgift om förvaltarskapeti kreditupplysning kan säsom redan an getts ligga också i den enskilde huvudmannens intresse. Härigenom skapas t. ex. förutsättningar för att undvika det ansvar som kan åläggas honom när situationen varit sädan som anges i 9 kap. 7 § andra stycket föräldrabal ken. För det fall förvaltare getthuvudmannen samtycke att ingå rättshandling Prop. 1987/88:32 bör motpartenkunna kräva ett företeende av ett sådant samtycke i skriftlig form. Detta skallgivetvis i praktiken inte krävas i fråga om rent triviala rättshandlingar. Förvaltarskapetskall enligt förslaget på olika sätt kunna begränsas eller vidgas utövertidigare angivna begränsningar. Detta skall kunna ske förutom i samband medrättens ursprungliga beslut också efter hänvisning frän rätten avöverförmyndaren. För en fungerande ekonomisk verksamhet är det av största viktatt sådana beslut blir klart och entydigt preciserade och blir åtkomliga förtredje man som har att förlita sig på beslutets innehåll. Förutsättningar fördetta måste skapas. Utredningenföreslår att förvaltarskap skall antecknas i ett särskilt fall vid sidan avfolkbokföringen. Utredningen föreslår nämligen att anteckning om förvaltarskap,som omfattar fast egendom, skall antecknas i fastighetsboken. Härigenombeaktas såväl dennes skyddsintresse, vars egendom slår under förvaltarskap, somtredje mans skyddsintresse. Föreningen anser emellertid att angivnaskyddsintressen inte bara när det gäller fast egendom utan även / övrigt har ensådan tyngd att förvaltarskap i allmänhet bör registreras centralt. Det börnämnas att registrering av omyndigförklaring faktiskt görs hosUpplysningscentralen . har inga invändningar rests mot dettaförfarande. Föreningen anser alltså att förvaltarskap och upphävande därav m. m.bör registreras centralt. 7.3.3Förhållandet tdl tredje man Föreningenhar inget att erinra mot utredningens förslag om skadeståndsskyldighel förförvaltare. Utredningens förslag om att man skall avstå från centralregistrering av förvaltarförordnanden ställer sig dock föreningen tveksam till.Det synes inte tillfredsställande, att det inte skall finnas möjlighet förtredje man, att via en central registrering få kännedom om att det harförordnats en förvaltare, som helt eller delvis har full rådighet över huvudmannenstillgångar. 7.3.3Förhållandet till tredje man Överförmyndarnämndenanser det viktigt att registrering av förvaltarskap äger rum. Det är inte tillräckligt med annonsering i Post- och . Det är svårt att kontrollera om förvaltarskap föreligger och dess omfattning om icke central registrering sker. Inte minst gäller detta i förhällande till banker och andra kreditinstitut. Ur rättssäkerhetssynpunkt är det inte tillfredsställande att ringa tingsrättens och överförmyndarnämn dens expeditioner för upplysningar. i Kariskrona: Prop. 7.3.3Förhållande tiU tredje man Förmyndarnaoch gode männen ställs ofta inför kinkiga och svårlösta problem. Naturligt fördem är att dä söka vägledning och hjälp hos överförmyndaren. Överförmyndarnabedriver en betydande kurativ verksamhet. Det är därför angeläget att kontaktenmellan förmyndarna, gode männen och överförmyndarna är så smidig som möjligt.En sådan kontakt skulle väsentligt underlättas om handläggningen av ärendenaöverflyttas till överförmyndaren på förvaltarens resp. gode mannens hemort.Slopandet av en central registrering av förvaltamppdragen omöjliggör etl sädantprakfiskt artangemang. Nämnden föreslår därför att en central registrering av förvaltamppdragenbibehålles. Anordnandeoch upphörande av förvaltarskap förutsatts kungöras i . Syftet är att tredje man skall få kunskap om förvallarskapen. Omhuvudmannen i princip är myndig och hans rättshandlingsförmåga enbart ärinskränkt i motsvarande mån som förvaltaren erhållit behörighet, måste del varaav stor vikl för tredje man att exakt veta vad huvudmannen själv får göra fördispositioner. Ansvaret för alt tredje man, exempelvis en bank, får denkunskapen och tillämpar de regler som en inskränkt rältshandlingsförmägainnebär, kan inte åvila förvaltaren eller överförmyndaren. Konkret kan detinnebära att en bank måste iaktta att exempelvis uttag från ell eller flerakonton ej får ske av kontohavaren. Även rättssäkerheten i denna del talar fören tolal förlust av rättshandlingsförmågan vid inrättande av förvaltarskap. Överförmyndarenbör inte på sätt föreslagits ges möjlighet att förordna om ändringar i förvaltarskapsförordnandet.Detta särskilt som tredje man skulle fä svårt alt hålla sig undertättad om degenom överförmyndaren beslutade begränsningarna för huvudmännen. Förmöjligheten till lätfill-gänglig information för tredje man om viss personsrättshandlingsförmåga, erfordras att uppgift om förvaltarskap kan erhållas pätillförlitligt sätt. Att såsom föreslagits endast tingsrätter skulle registreraförvallarskapen är otillfredsställande, då förvallarskapen även enligtförslaget kommer att vara inskrivna med anknytning till förvaltaren och intevid huvudmannens mantalsskrivningsort. Överförmyndarenbör inte på sätt föreslagits ges möjlighet att förordna om ändringar i förvaltarskapsförordnandet.Detta särskilt som tredje man skulle få svårt att hålla sig undertättad om degenom överförmyndaren beslutade begränsningarna för huvudmännen. Enligtföräldrabalken gäller att omyndig ej längre får råda över sin Prop. 1987/88:32 egendomeller åtaga sig förbindelse. Det saknas i reglerna om förvaltarskapet dettidigare använda uttrycket "ingå förbindelser". Då det i vissa fall kanvara synnerligen viktigt att hindra huvudmannen frän att skaffa kontokort ochingå kreditköp, bör i lagtexten (11 kap. 7 §) tilläggas att vid fullständigt(dvs. utan begränsning) förvaltarskap huvudmannen inte äger ingå förbindelser. SPAR-nämndenfår härmed framföra synpunkter i fräga om registeruppgifter avseendeomyndigförklarade personer for vilka kan komma att förordnas godman eller förvaltare. Nämnden,inrättad fr.o.m. , ser som en av sina huvuduppgifter attbehandla sådana ärenden kring SPAR som hänger samman med den personligaintegriteten. Ensådan fråga gäller utlämnande ur SPAR av uppgifter om omyndigförklarade. Nämndenanser att sekretessprövning bör ske innan beslut fattas om att lämna utuppgifter rörande omyndigförklarade enligt offentlighetsprincipen. En mtin hardärför införts avseende SPAR för att möjliggöra en prövning av varje sådantenskilt ärende. Det kan ocksä nämnas att SPAR/ DAFA - som handhar drift m. m.av SPAR - tillämpar principen att inte ta med omyndigförklarade vid försäljningav adressuppgifter för direktreklamändamål. Omriksdagen beslutar att avskaffa omyndighetsinstitutet finns någongrund för nuvarande omyndighetskod i folkbokföringsregislren, ej heller iregister som aviseras härifrån exempelvis SPAR. Fråga kan då uppkomma om att istället införa markering av något slag för person som har god man ellerförvaltare. SPAR-nämndenanser att nägon sädan markering inte bör ingå i folkbokföringsregislren. Vissaintressenter kommer sannohkt att hävda behovet av att i affärssammanhang kunnaskydda berörda parter så att i möjligaste mån ekonomisk skada inte uppstår.Möjligheter att exempelvis fillgodose kreditupplysningsföretag med informationför detta ändamäl bör enligt nämndens mening prövas i särskild ordning och dåmed beaktande av den personliga integriteten. Vadsom är viktigt är att förvaltaren har ensam rådighet över den egendom och deangelägenheter som omfattas av förvaltaruppdraget. I den delen är det heltriktigt att huvudmannen förlorar sin egen rättshandlingsförmåga. 4 Processuella frågor vid förordnande av god man Prop.1987/88:32 Deprocessuella reglerna om förvaltarförordnande har i förslaget utformats ihuvudsaklig överensstämmelse med motsvarande regler om omyndigförklaring.Hovrätten tillstyrker utredningens förslag i denna del. Lagenom handläggning av domstolsärenden förslag skall rätten när fräga är om anordnande eller upphörandeav förvaltarskap bestå av lagfaren domare och nämndemän medan omprövning av förvaltarskapsomfattning däremot kan handläggas av ensamdomare. Att märka är emellertid atlrätten vid omprövning avses skola beakta de utredningskrav som gäller vidanordnande och upphörande av förvaltarskap och ocksä i övrigt har att göra deöverväganden som aktualiseras när etl förvaltarskap anordnas första gången. Motden bakgrunden saknas enligt kammarrättens mening skäl för att låta omprövningsärendenaavgöras i annan sammansättning än den som föreskrivs för anordnande ochupphörande av förvaltarskap. 7.3.4Processuella frågor m. m. Medden principiella uppfattning som tingsrätten givit uttryck åt i det föregåendeär det naturligt att söka förebilder för utformningen av processuella regler inuvarande regler om omyndigförklaring. Fråga är om ett så allvarligt ingrepp iden enskildes handlingsfrihet att handläggningen vid räften rimligen bör ske ide former som gäller för tvistemål. Därmed saknas anledning att närmare gå inpå frågan i vad mån den berörda personen skall höras muntligen; den frägan fårliksom prövas med utgängpunkt från de överväganden som i dagslägetgörs i mål om omyndigförklaring. 1 § FB och 6 § lagen om handläggning av domstolsärenden Förslagetavstyrks på följande skäl. Frågor om anordnandeeller upphörande av förvaltarskap bör hand läggas som tvistemål, jfr vad som anförts i anslutning fill avsnitt 7.3.4 ovan. Förslaget till ändring av 20 kap. 1 § FB bör därför ges följande lydelse: 103 Imål om faderskap, vårdnad, umgängesrätt och underhåll samt anord- Prop.1987/88:32 nande eller upphörande av förvaltarskap tillämpas... etc. 2.Även om man väljer att handlägga frågorna som domstolsärenden finns inteanledning att driva kravet pä förhandling längre än som f. n. görs i mål om omyndigförklaring,jfr 7.3.4 ovan. Inte heller finns anledning att obligatoriskt föreskriva tredomarsammansättning.Om mål om omyndigförklaring f. n. kan i icke tvistiga fall handläggas av enmansdomare,så mäste detta i motsvarande fall kunna ske även i fråga om förvaltarskaps-ärenden.Skulle ett sådant fall bli tvisfigt, räcker den nuvarande regeln om handläggningav tvistiga ärenden fullständigt. Det är angeläget att man i en situtafion, därdomstolarnas resurser krymper mer och mer och kraven på effektivitet ständigtökar, inte onödigtvis ålägger domstolarna krav pä förhandling eller meromfattande sammansättning än sakens beskaffenhet oundgängligen påkallar. Utformningenav de processuella reglerna överensstämmer i allt väsentligt med reglerna omomyndigförklaringar, dock att frägor om förvaltarskap skall handläggas somdomstolsärenden. DV har ingen erinran häremot även om utredningen inte anfört någolmofiv härför. 4.2 Rätt att göra ansökan Utredningenanser det icke påkallat att göra paragrafen tillämplig på godmanskap och förvaltarskap.Denna uppfattning kan tingsrätten inte dela: - Rätlen har redan tillagts viss inifiativrältenligt förslaget till 11:3 2 st. FB. - Rätten får inte sällan kännedomom personers frånfälle före överförmyndarna till följd av den rapportering somregelbundet förekommer från pastorsämbetena till tingsrätternasbouppteckningsavdelningar. Detta möjliggör ingripanden på ett tidigt stadium. - Rent allmänt är förmynderskapsärendenaav sådan beskaffenhet att man inte utan mycket goda skäl bör betaga rättenmöjligheten att ta egna inititativ. Det är hindersamt att vara beroendeav överförmyndarens initiativ, särskilt när denne saknar juridisk skolning.Tingsrättens funktioner med avseende på tillsynen över förmynderskapsärendenaär ändå så pass omfattande att en långtgående inifiativrält framstår som berättigad. Motdenna bakgrund föreslås att paragrafen förses med ett andra stycke, enligt vilket tingsrätten medges rätt alt på eget initiativ se till attförvaltare och gode män blir förordnade, när behov därav uppkommer. -- - Tingsrätten ifrågasätter vidare om inte 12 kap. 5 §, bl.a. med hänsyn tillkapitelrubriken, även bör omfatta skyldighet att tillse att godmanskap och förvaltarskapinskrivs att god man eller förvaltare förordnas. Ilikhet med vad ovan under godmansinstitulet anförts om begreppet närmastesläktingar, bör detla pä något sätl preciseras även vad gäller talerätten vidansökan om förordnande av förvaltare. Behörigaatt ansöka om förvaltarskap är bl. a. den enskilde själv, hans eller hennesmake och släktingar samt överförmyndaren. Angåendesista punkten är LO tveksam till om behörigheten att ansöka om förvaltarskapför närmaste släkfingar skall skrivas in. Vi anser alt de kan vända sig fillöverförmyndaren eller överförmyndarnämnd med en sädan ansökan, för att detillsammans med huvudmannen fär avgöra vad som är bästa lösningen. Minuppfattning är att det finns många godmanskap som inte är fillräckligtutan del bör ersättas av ett förvaltarskap för att effektivt skyddahuvudmannens behov. Därför bör lagsfiftningen innebära att överförmyndaren harrätt att begära ändring av godmanskapet till att gälla förvaltarskap. 4.3Yttranden m. m. Deprocessuella reglerna om förvaltarförordnande har i förslaget utformats ihuvudsaklig överensstämmelse med motsvarande regler om omyndigförklaring.Hovrätten tillstyrker utredningens förslag i denna del. Belräffandede processuella regler som föresläs för godemansfrägor ifråga sätter hovrätten om inte dessa kommer att föra med sig etl - särskilt med hänsyn till det förhållandevis stora antalet ärenden - betungande merarbe te för tingsrätterna. Hovrätten avser här den föreslagna bestämmelsen i 11 kap. 17 § 2 st. FB. Kretsen av de personer som skall yttra sig i ärendet har enligl hovrättens mening här gjorts störte än vad som kan anses påkallat. Det kan ocksä bli svårtoch tidsödande att inom rimliga gränser klarlägga Prop. 1987/88:32 vilkapersoner som skall beredas tillfälle att yttra sig. Vidareanser hovrätten att det inle är alldeles självklart att man som en huvudregelbör föreskriva att den som avses med förordnande av god man skall höras muntligen.Det är visserligen betydelsefullt att domstolen noggrant utreder att behov avgod man föreligger innan ett sådant förordnande kommer till stånd.