prop · GB0333 · 1987-12-31 00:00:00 — Då det gäller egna barn samt störrebarn - oavsett om de är egna barn eller inte - torde det inte föreligga någrapåtagliga problem för föraren att se till alt de sitter fastsatta pä avsettsätt. Vid transport av andra barn än förarens egna skall om inte särskildskyddsanordning finns tillgänglig även barn använda delordinarie bilbältet. Då barn färdas pä nämnt sätt - olikt del de troligtvis ärvana vid från resor med sina vårdsnadshavare där barnen har tillgäng tillsärskild skyddsanordning - kan de uppleva användningen av bilbältet som obekvämeller på annat sätt negativ och pä olika sätt motsätta sig användning ellerförsvåra för föraren att se till att de sitter fastsatta. 1 båda fallen bör man kunna kräva att föraren gör vad somär möjligt för att se till att barnen färdas fastsatta. Kravet på vad som i deolika fallen skall anses åligga föraren i detta hänseende mäste emellertidanpassas till omständigheterna i det särskilda fallet. 1 likhet med vad som gäller enligt 164 Svägtrafikkungörelsen bör straffet vara böter, högst . Förseelsenkan därmed beivras genom ordningsbot (jfr SFS 1986: 613). För yrkesmässig persontrafik finns skäl atl inte åläggaföraren samma ansvar som vid privattransporter för att personer under 15 åranvänder bilbälte. Del stiaffrätlsliga ansvar för föraren som föreslås gällavid privattransporter bör således inte gälla vid yrkesmässig personbefordran. Mitt förslag: Nya bestämmelser om barns användning avsärskilda skyddsanordningar och bilbälte vid privata transporter bör träda ikraft den . Arbetsgruppen har föreslagit all bestämmelserna får trädai kraft . Remissinstanserna: Frågan om ikraftträdande har berörts avnågra instanser. Behovet av etl snabbt ikraftträdande har påtalats av flerainstanser. däremot anser alt ikraftträdandet bör skjutasnågot framåt. Föreningen och Föreningen härjämte Kungl. förordat elt gemensamt ikrafllrädandeför regler gällande privata transporter och skolskjutsning. Skälen för mitt förslag: Etl stort antal babyslolar, barnslolar,bältesstolar och bälteskuddar används . De av trafiksäkerhelsverketgjorda enkätundersökningarna visar att endast av barnenunder sjuärsäldern inte har tillgäng till lämplig skyddsutrustning. Jag delardärför arbetsgruppens uppfattning att genomförandet kan ske snabbi. Jag har erfarit all både trafiksäkerhelsverket och NTF harberedskap att informera om de nya reglerna. De svårigheter som kan uppkomma vidpolisens övervakning anser jag inle motivera ell senare ikraftträdande. Detlabör lämpligen förläggas lill . 3.3.1 Vilka skall omfattas av kravet? Mitt förslag: Vid skolskjutsning med personbilar, inklusiveperson-bilsregislrerade småhussar, skall såväl förare som passagerare användabilbälte pä plats där sådant finns. Fordonetsordinarie bältesulmstning fär kompletteras med en särskild anordning så atlantalet platser med bälte utökas. Arbetsgruppensförslag: Arbetsgruppens förslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:Arbetsgruppens förslag tillstyrks av flertalet instanser. Socialstyrelsenefterlyser regler för skolskjulsverksamheten inom förskolans ram och förtransporter av barn på daghem och familjedaghem. Skälen förmitt förslag: Den särskill anordnade skolskjutsningen är i allmänhet ett mycketsäkert färdsätt. Säkerheten kan dock bli ännu bättre genom etl krav pä bilbällesanvändning. Som arbetsgruppenhar påpekat har en ökad användning av bilbälte vid skolskjutsning stort värdeför trafiksäkerheten genom den pedagogiska effekt den har. Det ärviktigt att barnen lär sig att om det finns bilbälte skall Prop. 1987/88: 33del alltid användas. Trafiksäkerhetsfostran på delta område genom föräldrar,skola och organisationer kan annars lätt förfela sin verkan om barnen undersina dagliga skolresor vänjer sig vid att låta bilbälten hänga obrukade. Föratl uppnå detta pedagojiska resultat har arbetsgruppen funnit del önskvärt attäven föraren av skolskjulsfordonet använder bilbälte och atl del nuvarandeundantaget för dessa yrkesförare därför slopas. Jag delar i likhet med etlflertal remissinstanser den uppfattningen. Vadjag tidigare redovisat om barns möjlighel att med god effekt använda ordinariebilbälten i olika åldrar äger naturligtvis sin giltighet även vid skolskjutsning.Någol krav på särskilda skyddsanordningar behöver således inle ställas vid skolskjutsningeftersom den föreslagna åldersgränsen sammanfaller med åldern för den allmännaskolplikten. Ilikhet med vad jag tidigare uttalat rörande privata transporter skall dellakrav ses som en miniminivå för barnens skadeskydd. I de fall det gär att ordnabör komplettering med bälleskuddar göras. Jag har erfarit alt man på vissa hålli landet redan åstadkommit sådana lösningar genom frivilliga överenskommelsermellan skolmyndigheter och transportörer. Arbetsgruppenhar också gått igenom i vilka skolskjulsfordon som kravel på bältesanvändningbör gälla. Man föreslår atl kravel skall gälla i personbilar och personbilsregistreradesmåhussar med slandardinredning. Dessa småhussar, som kan la högst åttapassagerare, år enligt bl. a. vägtrafikkungörelsen atl anse som personbilar.Dessa är i allmänhet utrustade med bilbälten. Ellsärskill problem ulgör s. k. långa laxibilar, vilka är vanliga på landsbygden.Dessa har inle bälten eller fästpunkter för bälten vid mellansätena. pågår arbete med att lösa detta problem. Innan dettaarbete är klart är det inle möjligt att ställa krav på bältesanvändning för depersoner som sitter på mellansätena. Någonanledning atl införa ett bälleskrav för vanliga bussar bedöms inte föreligga.Behovet av bälten är här avsevärt mindre på grund av bl.a. fordonens storlekoch tyngd och det begränsade utrymmet mellan stolsraderna. Inomskolskjutsningen är del ganska vanligt alt mindre bussar med specialinredninganvänds. All kräva användning av bilbälten i dessa fordon anses inle vara praktisktmöjligt. Fordonen är lämplighelsbesiktigade och uppfyller i övrigt högt ställdatrafiksäkerhelskrav. Även om de inte kan jämställas med de ordinära linjetrafikbussarnaär de större och tyngre än vanliga personbilar. Arbetsgruppenhar också föreslagit all skolstyrelse och skall ges rätt att medgedispens för vissa fordon som saknar monterade bilbälten. Det gruppen här tänktpå är all man i vissa personbilsregistrerade småhussar monterar s. k.skolskjutsinredningar som möjliggör transport av ell slort antal barn. Dessainredningar saknar vanligtvis bilbälten. Enligt arbetsgruppen ärdet nödvändigt att del skapas möjlighel att medge dispens för dessa fordon sä atl inle i det korta perspektivet skol- skjulsningsmöjligheterna i kommunerna reduceras i onödan. dock ges endaslför sådana fordon som lämplighelsbesikligals före den dag Prop. 1987/88: 33då de nya bestämmelserna träder i kraft. Därmed får kommunerna möjlighet atlvid framtida upphandling av iransportljänster bevaka att lämpliga fordonanskaffas, oavsett om transporterna utförs i kommunens regi eller aventreprenör. Fordon med s. k. skolskjutsinredning bör successivtutmönstras. Några nya sådana fordon bör inte tas i bruk. Det tillvägagångssättsom gruppen angivit får anses ändamålsenligt. Del bör åvilatrafiksäkerhetsverket alt följa utvecklingen och utfärda de regler som behövs. Mot bakgrund av de argument som arbetsgruppen anfört ochsom jag nu redovisat finner jag att kravel på bilbältesanvändning för barnenvid skolskjutsning bör gälla vid färd i personbilar, inklusive personbilsregistreradesmåhussar, med angivna undanlag. En annan viktig fråga rörande bilbältesanvändningen vid skolskjutsningrör den tillgängliga transportkapaciteten. I samband med lämplighelsbesiklning av skolskjulsfordonfastställs del största antal passagerare som fordonet får transportera. Hänsyntas därvid lill elevernas utrymmesbehov vid olika åldrar. Om vissa krav påutrymmet i fordonet är uppfyllda, kan transport ske av flera elever än detantal vuxna passagerare som fordonet är byggt för och har bilbälten för. Problemet med en eventuell Iransportkapacitetsminskninghar tidigare berörts i prop. 1983/84:65 om vissa yrkeslrafikfrågor m. m. Ipropositionen avvisades tanken på ändrade bestämmelser om största anlalpassagerare vid skolskjutsning. Föredraganden framhöll därvid alt skolskjutsningensnärmare omfattning bestäms av respektive kommun och all alllför höga kostnaderför enskilda transporter kan leda lill inskränkningar i skolskjutsverksamheteni stort, dvs. alt barnen skulle fä la sig till och från skolan på annat sätt, vilkellätt skulle kunna få negativa konsekvenser för trafiksäkerheten. För egen del menar jag att utgångspunkten måsle vara atlsäkerheten vid barnens färd till och frän skolan totalt sett skall förbättras.En mycket hög säkerhetsnivå i själva skolskjutsarna medför inte en sammanlagetökad säkerhet om etl stort anlal barn av ekonomiska skäl inle längre kanerbjudas skolskjuts utan hänvisas alt själva la sig till och från skolan. Som jag tidigare redovisat har på trafiksäkerhetsverkelsinitiativ en dubbelkudde tagits fram. Genom alt utnyttja denna kudde ipersonbilar och personbilsregistrerade småhussar kan ytterligare etl barn sittamed bilbälte i baksätet. har förordningen (1970:340) om skolskjutsningändrats så atl det blivit möjligl även för barn under tioär att färdas i framsätet under förutsättning att de använder bilbälte. Detlahar ökat kapaciteten vid transport av lågstadieelever. Genom all ulnytlja framsätet på della sått och användadubbelkudde i baksätet kan således transportkapaciteten vid färd med vanligpersonbil och personbilsregislrerad småbuss i stort sett motsvara vad somgällde . Arbetsgruppenanför, med stöd av en undersökning som utförts, atl myckel tyder på att en ökad användning av bilbälten vid skolskjutsning för de flesta kommuner inle kommer alt innebära några mera avsevärda pro- 13 blem medkapaciteten och därmed med ekonomin. Ett krav på användande av bilbälten skullesåledes om det tillämpas på föreslaget sätt inte behöva betyda sådanainskränkningar i skolskjutsningsverksamheten att det bedöms fä en negativbetydelse för säkerheten i sloil. Socialstyrelsenhar i sitt remissyttiande tagit upp frägan om skolskjutsning inom förskolansram och rransporler av barn på daghem och familjedaghem. I den måndessa transporter faller under skolskjutsförordningen bör de enligt milt sättall se del regleras pä samma sätt som skolskjutsning inom den ordinarie skolansram. Behovet av komplettering till det ordinarie bilbältet med framför alU bälleskuddarbör lösas med beaktande även av praktiska skäl ulan kravbunden reglering.Självfallet gäller här liksom vid privata transporter och övrig skolskjulsverksamhetatt strävan skall vara att genom exempelvis bälteskuddar nå så hög skyddsverkansom möjligt. De regler som uppställs är att betrakta som en miniminivå. 3.3.2Vem skall ha det straffrättsliga ansvaret? Mitt förslag: Del straffrättsliga ansvaret för atl barnenär fastsatta med bilbälte läggs på föraren. Arbetsgruppens förslag: Arbetsgruppen har föreslagit attförarens ansvar får omfatta att barnen är fastsatta vid färdens start. Remissinstanserna:Etl flertal instanser instämmer i bedömningen att föraren skall ha detstraffrättsliga ansvaret och att det bör omfatta barnens faslsätlning vidfärdens start. Riksåklagaren anser det sakligt omotiverat att inskränkaansvaret till att gälla färdens start och att del ger problem vid fillämpningen.Svenska Taxiförbundet anger att det bör klarläggas hur föraransvaret praktisktskall uppfyllas. Skälen för mitt förslag: I likhet med vad jag uttalat beträifandeprivata transporter bör ansvaret för barnens bilbältesanvändning vid skolskjutsningåvila föraren. Delta är inget principiellt nytt, eftersom föraren ledan , enligt 6 och 7 §S i skolskjutsförordningen, har ett ansvar för attpassagerare i framsätet använder bilbältet eller särskild skyddsanordning. Arbetsgruppen har föreslagit alt skyldigheten begränsas lillalt omfatta tillsyn av att barnen är fastsatta vid färdens start. En sådaninskränkning innebär elt avsteg frän de regler som föreslås gälla vid privatatransporter. Riksåklagaren har också anfört att del är sakligt omotiverat attinskränka ansvaret på detta sätt och alt det ger problem vid tillämpningen. Jagdelar denna uppfattning. har anfört att förarens ansvarrimligen bör tolkas som atl barnet själv skall ta på sig bältet och atl förai-envisuellt skall kontrollera från förarplatsen att barnet satt pä sig bältet. Jag instämmer i detta med tillägget att enligl mittförslag förarnas ansvar omfattar hela färden. Förarens ansvar bör dock inteomfatta mer än vad somrimligen kan krävas av honom eller henne. Uppmärksammar föraren atl etl barn inleär fastspänl eller har knäppt upp bältet kan i allmänhet inte krävas mer än altföraren säger till barnet atl sätta pä bältet. 3.3.3 Tidpunkt för genomförandet Mitt förslag: Kravet på användning av bilbälte vid skolskjutsningbör träda i kraft . Arbetsgruppens förslag: Arbetsgruppens förslagöverensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Flertalet instanser har lämnatarbetsgruppens förslagom ikrafllrädande utan erinran. Enligl Landstingsförbundetbör ikraftträdandet skjutas något framåt så att övergångstiden blir rimligbåde för allmänheten och samhällets skollransporter. Skälen för mitt förslag: Skolskjutsning upphandlas läsärsvis.Del skulle därför innebära pålagligt merarbete om regler som kan påverkakapaciteten i det enskilda fordonet tilläts träda i kraft milt under läsåret. Ellsenare ikraftträdande än för privata transporter bör därför accepteras. Omriksdagen behandlar propositionen före ärsskiftet 1987/88 torde tillräckligtläng tid stå till buds för ingående av nya avtal mellan landsting, kommuner ochtransportörer om ikraftträdandet sker som arbetsgruppenföreslagit. Jag godtar alltså arbetsgruppens förslag. 3.3.4 Stopplikt vid stillastående skolskjuts Min bedömning: Slopplikt vid stillastående skolskjutsinförs inte. Arbetsgruppens bedömning: Arbetsgruppens bedömningöverensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna: Arbetsgruppens ställningstagande hargenomgående tillstyrkts eller lämnats ulan erinran. har anmält avvikande mening. NTF och anser atl frågan ytterligare bör utredas. Skälen för min bedömning: Arbetsgruppen har angivit att sloppliktför annan trafik vid stillastående skolskjuts bör innebära en minskning avolycksrisken för de elever som rusar ut på vägen i närheten av ett skolskjulsfordon.Det finns emellertid anledning att tro all slopplikt också skulle kunna inverkanegativt på säkerheten säväl för eleverna som för andra trafikanter. Vad gäller eleverna har hävdats att stopplikten vidstillastående skolskjuts skapar en falsk säkerhet, en säkerhet som inte finnspå samma säll då de åker med andra fordon än skolskjulsfordon. Man anser detnämligen svårt för barnen all ändra beteende med hänsyn till vilkel fordon-skolskjuts eller ej skolskjuts - de stigit ur. Barnen bör därför lära sig ettbeleende oavsett vilkel fordon de åker i. Framförallt i landsbygdskommuner förekommer också olika biandfor- Prop. 1987/88: 33mer mellan renodlad kollektivtrafik och skolskjutstrafik. I vissa fall förekommerdel således alt bussturer som används för skolskjutstrafiken också uppläts förallmänheten utan avgiit. Då fungerar dessa bussturer som ett komplement lillden vanliga kollektivtrafiken. kan göra del ännu svårare för barn altanpassa sitt beteende med hänsyn till om de åker med skolskjulsfordon eller medden vanliga kollektivtrafiken. Även för andra trafikanter kan stopplikten medförakomplikationer. Trafikrylmen störs till följd av köbildning och man kan ocksåförvänta sig ett ökal antal omkörningar av skolskjutsar i rörelse. Arbetsgruppens samlade bedömning är att stopplikt vid slillasläendeskolskjuts inte bör införas. Gruppen finner det dock viktigt att kommuner isamverkan med väghållare vid planering av turer och iordningsslällande av på-och avstigningsplatser fortsätter strävandena alt uppnå högsta säkerhet förbarnen. Jag finner arbetsgruppens bedömning riktig. 1 linje medvad som uttalats av några remissinstanser, bl. a. NTF, ämnar jag dock föreslåregeringen att uppdra ål trafiksäkerhelsverket att närmare följa frägan. Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen dels föreslår alt godkänna de riktlinjer jag angettför användning av särskilda skyddsanordningar och bilbälten och för detstraffrättsliga ansvaret, dels bereder tillfälle atl ta del av vad jag haranfört i övrigt. Regeringen ansluter sig till föredragandens övervägandenoch beslutar att genom proposition förelägga vad föredraganden anförtför de ätgärder och del ändamäl som föredraganden hemställt om. Sammanfattning av förslagen i rapporten i bil Rapportenhar utarbetats av en arbetsgrupp med representanter för kommunikalionsdeparlemenlel,trafiksäkerhelsverket. Fråndet år barn fyller sju är skall ordinarie bällesutrustning användas. Underdenna älder skall särskild skyddsanordning användas. Vid vissa transporter därsärskild skyddsanordning inle finns tillgänglig får barnet använda detordinarie bilbältet. Delgenerella undantaget för korlväxla vuxna personer (under 150cm) slopas. Förarenansvarar för atl barnet är fastsall. Straffsanktion är kopplat lill ansvaret. Bestämmelsenbör träda i kraft den . Vidskolskjutsning skall förare och passagerare använda bilbälte där sådana finns. Fordonelsordinarie bältesulmstning får kompletteras med anordning så att antalet platsermed bälte utökas. Förarenansvarar för atl barnen är fastsatta vid färdens start. Straffsanktion kopplastill ansvaret. Skolslyrelse/trafiknämndges räll atl medge dispens från användningskravet i fordon som saknarmonterade bilbälten. Dessa fordon skall dock ha godkänts vid lämplighelsbesiklningföre . Bestämmelsenbör träda i kraft . Stopplikt vid stillastående skolskjuts Sloppliktvid stillastående skolskjuts bör inle införas. Vidiordningställande av pä- och avstigningsplatser bör fortsatta strävanden görasför att uppnå högsta säkerhet för barnen. Förteckning över remissinstanserna och sammanställning avyttranden Efter remiss har yllranden avgelts av riksåklagaren (),, , trafiksäkerhelsverket, statens väg- och trafikinslitut(VTI), , (), Barnmiljörådel, AB SvenskBilprovning, , (),Föreningen . Föreningen polischefer.Handikappförbundens centralkommitté (HCK), , Kungl. AutomobilKlubben (KAK), , (), (), (),och Skola, Svensk trafikmedicinsk förening (STMF), . , kvinnliga bilkårers riksförbund (SKBR),(), () och för egen del och för och . Barnens rätt i samhället , CentralorganisationenSACO/SR, . i (LO),, Turistrådoch Transporlfackens yrkes- och arbelsmiljönämnd har avstått från att yttrasig. har hänvisat till kommunförbundets yttrande. Yllrande har dessutom kommit in från . Allmänt - Vilka ska omfattas av ett utvidgat krav Arbetsgruppens förslag har fått ett gynnsamt mottagande. Förslagen om krav på all även barn skallanvända särskild skyddsanordning eller bilbälte som passagerare i bil och attföraren straff-rättsligt skall ansvara härför har pä nägot undantag när heltaccepterats av remissinstanserna. Till de som allmänt lillslyrkl förslagen hör trafiksäkerhelsverket,. MHF, hem och skota och . , som svarar förförsäkringsbranschens samlade synpunkter, ställer sig bakom de framlagda förslagen.Branschen anser det utomordentligt positivt att man nu fullföljerlagstiftningen om bilbälten till all omfatta också barn under 15 är. motsätter sig inte - mot bakgrund av denya rön m. m. som framkommit förslaget om bilbälte och särskild skyddsutrustning.Eftersom de flesta barnen efier kraftfulla informationsinsatser sitterskyddade i bil kan nödvändigheten av tvingande regler ifrågasättas. Emellertidhar det i den allmänna debatten och i uttalanden från olika intresseorganisationer entydigt framförts krav pålagstiftningsåtgärder. 1987/88:33 Detla har haft belydelse vidstyrelsens bedömning. SÖ är positiv till arbetsgruppens förslag. Styrelsenfinner det myckel angeläget att förslaget rörande bällesanvändning vidskolskjuts genomförs. Tiden mellan ell eventuellt beslut om en lag och dessikraftträdande bör användas för atl informera skolpersonal, elever ochföräldrar om de nya bestämmelserna. STMF anser all förslagen är genomtänkta och bra och all desnarast bör genomföras. , som ullalar sig ombilbältesutrustning för barn i personbilar vid deras användning i linjetrafik,har inget att erinra mot arbetsgruppens förslag. Föreningen och FöreningenSveriges Polischefer tillstyrker arbetsgruppens förslag. Föreningarna anserdock att de nya reglerna bör träda i kraft . Landstingsförbundel, som tillstyrker arbetsgruppensförslag både för privata transporter och för skolskjutsningen, har inhämtatsynpunkter från några landsting, bl. a. angående landslingens utlåtning/uthyrningav spädbarnsstolar. Landstingen redovisar en positiv inställning lill atttills vidare tillhandahälla spädbarnsslolar till nyblivna föräldrar. På siktkan dock denna ambition komma atl sänkas, då avlalen med de nuvarande leverantörernasuccessivt löper ul. , som instämmer i huvuddragen av gruppensförslag, är tveksam till alt man helt kategoriskt kan säga att undanlag vidtransporter av eget barn i vårdnadshavarens egen bil inle bör finnas. Detta kangälla normalfallet, men även här finns undantagssiluatiöner, t. ex. när en vårdnadshavareförutom egna barn transporterar andras. Över huvud taget är del enliglstyrelsen viktigt alt utformningen av undanlagsbestämmelserna och ävenövervakningen sker med insikt och förståelse för barns behov ochförutsättningar. Styrelsen ser del som en brist att den skjutsningsverksamhetsom bedrivs inom förskolans ram behandlats endast sporadiskt och alt ingentingnämnts om den skjutsningsverksamhet som bedrivs på daghem och familjedaghem. En lagändring bör kombineras med fortsatt information och frivilligin-salseroch framför allt att landstingen inle minskar sin utlåningsverksamhet med spädbarnsslolar. VTI, som till fullo stöder arbetsgruppens förslag,kommenterar ingående frågan om särskilda skyddsutrustningar. , som i princip ansluter sig lill förslagetatt införa bälteslvång för samtliga bilresenärer, anser atl del i kommande lagtext måste ges möjlighet lill berättigade undantag. Verkel finner del anmärk ningsvärt alt arbetsgruppen inte har utrett de många praktiska problem som kommer att uppstä om arbetsgruppens förslag antas. Många transpor ter av barn sker i annan än vårdnadshavarens bil. Som exempel kan nämnas all föräldrar luras om alt köra barnen till olika fritidsaktiviteter och grupputflykter från daghem. Ett annat problem som arbetsgruppen inte har beaktat är slora familjer, med t. ex. fyra barn. saknas möjlighet att låta alla familjemedlemmar sittafastspända, i vart fall Prop. 1987/88: 33 sedan barnen blivit för stora förden s. k. dubbelkudden. Bälleskravet vid skolskjutsning bör enligt verkelkombineras med krav pä komplellerande utrustning (bälleskuddar) eftersom allforskning talar för att barn skall användakompletterande utrustning till vuxenbällel. hälsar med tillfredsställelse atl arbetsgmppenvalt att förorda alternalivel atl alla åldrar skall omfattas av bilbälleslagen.Rådet ifrågasätter gränsdragningen vid sju ärs älder för att använda enbartordinarie bällesutrustning. Skall gränsdragningen göras utifrån barnels ålderförordas tioårsäldern. Den intensiva informationsverksamheten måsle fortsätta ochulvecklingen av bekvämare och mindre utrymmeskrävande skyddssyslem för barnpåskyndas. Rådet understryker vidare viklen av alt arbetsgruppensförslag tas upp i en särskild proposition med tanke pä den genomslagskraft ochdet ökade informationsvärde som detla innebär. instämmer iBarnmiljörådets synpunkter. DHR instämmer i huvudsak med arbetsgruppens förslagavseende privata transporter. DHR anser att fordon använda som skolskjuts endaslundantagsvis ska kunna få dispens från bilbälte eller annan skyddsanordningoch att dispensmöjlighelen ska upphöra . DHR anser vidare atlförslaget ska kompletteras beträffande bilbälte eller annan skyddsutrustningför barn med funktionshinder, även när dessa transporteras i specialfordon.Utgångsläget måste vara atl alla barn måsle ha samma säkerhet i skolskjuts.