prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Jag berörde i totalförsvarspropositionen förhållandelatt ett stort antal värnpliktiga får vänta upp till efter inskrivningeninnan grundutbildningen kan påbörjas, vilket ger upphov till det s. k. kvarståendeläget. Som jagtidigare har angett (avsnitt 7.3.1) bör strävan vara atl så snart som möjligtminska det nu besvärande kvarståendeläget. Vidare skallutbildningsorganisationens totala kapacitet anpassas lill den framlida tillgången pä värnpliktiga. De senasteprognoserna som redovisats av värnpliktsverket tyder pä att de framtidavärnpliktslillgångarna ökar. På lång sikl är givelvis planeringen förgrundulbildningskonlingenten beroende av de frågor som utreds avöverbefälhavaren. På kort sikt är det nödvändigt att beakta bristen påutbildningsbefäl. Jag godtar därför en i huvudsak oförändrad grundulbildningskontingentför /89 jämfört med /88. Avdepartementspromemorian (Ds Fö 1987:3) Grundutbildningsvärnpliktigasekonomiska och sociala villkor m. m.framgår att /82 har de olika kontantförmånerna till grundutbildningsvärn-plikliga höjts ien takt som avsevärt överstiger konsumentprisindex. Enligt min mening bördetta förhållande ha bidragit lillatt öka de värnpliktigas intresse för och engagemang i utbildningen. Trotsovan nämnda förbättringar av förmånerna kan det fortfarande 48 vara förenat med vissa ekonomiska uppoffringar för den tjänslepliktige och dennes familj att fullgöra grundutbildning. Jag anserdärför att det är Prop. 1987/88:100 viktigt atl dessa grupper även fortsättningsvisfår följa den allmänna standardutvecklingen. Del motsatta förhållandet skulleenligt min mening riskera att sänka motivationen och därmed motverka ett gottutbildningsresultat och i ett mer långsikfigt perspekfiv verka hämmande påförsvarsviljan i samhäMet. Jag villemellertid framhålla, alt min målsättning är att beakta såväl de värnpliktigasbehov av ett-tillfredsställande förmånssystem som nödvändigheten av eneffektiv kontroll över kostnadsutvecklingen avseende de olika förmånsslagen.Jag näiriner detta rnot bakgrund av atl kostnaderna för bostadsbidrag tillgrundutbildningsvärnplikliga stigit kraftigt . Kostnadsökningen kan sannolikt delvis ses som en följd avden slopade s. k. sex-månadersregeln. En ytterligare orsak kanvara del tillägg till bostadsbidragetsom infördes . Enligt min mening bör en närmare granskning ochanalys av kostnadsökningen för bostadsstödet göras av berördamyndigheter, huvudsakligen överbefälhavaren och försvarels civilförvaltning. Ensådan granskning får visa om en ornprövningav tillämpningen av nuvarande regler är motiverad. Genom försvarsbeslutet (prop. 1986/87:95, FöU l.l,rskr. 310) har dessutom beslutat aU kontantförmånerna realtskall förbättras med sammanlagt 100 milj.kr. , räknat i del prisläge som låg tillgrund för försvarsbeslutet. Jag beräknar det totala, dvs. summan av det realaoch indexmässiga, utrymmet för höjning av kontantförmåner tjll värnpliktiga ochvapenfria under grundutbildning lill totalt ca 62 milj- kr. Jag villi detta sammanhang erinra om alt regeringen uppdrog åtöverbefälhavaren alt i samarbete med undersöka devärnpliktigas ekonomiska förhållanden under grundutbildningen- Resultatet avundersökningen skulle ha redovisats för regeringen senast i slutet avseptember 1987. Utredningsarbetet har av olika anledningar försenats.Undersökningen har därför inte kunnatbeaktas i detta sammanhang. Utryckningsbidragel bör enligt min mening höjasmed . till 3 000 kr.Jag räknar vidare med alt den maximala beklädnadsersältningen skall kunna höjasfrän . Det ekonomiskautrymmet rnedger vidare att dagersättningen höjs med . Efter 230, 300 och 360 dagars tjänstgöring utgår som tidigaretillägg med 15, 30 resp. . Vidare bör denbehovsprövade familjepenningens maximibelopp höjas med . förhustru och med . för barn till 2 450 resp. . I tillämpligadelar bör förbättringarna också gälla andra som uppbär ersättning enligt sammagrunder som värnpliktiga t. ex. vapenfria tjänstepliktiga. Ovan redovisade höjningar beräknas kosta ca 52milj. Det resterande utryrnmel bör avsättas för att finansieraökade kostnader för bostadsbidrag till följd av hyreshöjningar m. m. 4 1987/88. Dé förbäUringar av värnpliktsförmånerna som jagförordar bör ge- Prop. 1987/88:100 nomföras . Beträffande utryckningsbidragetförordar jag dock att det högre beloppet skall tillämpas fr. o. m. . Höjningen av familjepenningen kräver ändring avfamiljebidragslagen (1978:520) medan det ankommer på regeringen alt besluta omövriga ändringar av förmånerna. Förslag tilllag om ändring i familjebidragslagen har upprättats inom försvarsdepartementetoch bör fogas lill protokollet i detta ärende som bilaga 6.1. Frågan är avsådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. 1984/85:100 bil. 6 redogjorde min företrädare utförligt för förslagen ivärnpliktsinflytandekommilléns betänkanden (Ds Fö 1979:2, 1981:3) och denutveckling som dessa förslag hade lett fram tilli form av försöksverksamhet. Han konstaterade därvid atl eftersom erfarenheternaav försöksverksamheten hade varit goda var tiden nu mogen alt avslutaförsöksverksamheten och låta värnpliktsinflytandet ingå som en naturlig del i värnpliktsutbildningen. Frågan har reglerats i förordning den 26 november1987 om medinflytande för värnpliktiga. Förordningen lägger i stort sett fastden ordning som har gällt sedan ovan nämnda försöksverksamhet avslutades.Vissa förändringar har dock gjorts. a. har en obligatorisk samrådsskyldigheti frågor som är av vikt för de värnpliktiga införts även för centralamyndigheter. Vidare ger förordningen möjlighet till en utökad representation på förmötena från förbandelsplutonsnivå enligt överbefälhavarens närmare bestämmande. Regeringen hardessutom gett överbefälhavaren i uppdrag atl vid minst fem förband genomföraförsök med en obligatorisk närvarorätt vid förmötena för de förtroendevalda.Försökserfarenheterna skall redovisas tillregeringen . Enligt min mening vilar de värnpliktigas medinflytandenu på en fast grund. Detta får dock inte hindra atl verksamheten utvecklas inedhänsyn till förändrade förutsättningar. En sådan utveckling bör kunnaåstadkommas i sainråd mellan överbefälhavaren och centralavärnpliklsråd inom ramen för nu gällande förordning. 7.3.10.4 Behovetav en .större översyn om grundulhildningsvärnpliktigas ekonomiska och sociala villkor m. m. Motbakgrund av behandling av ett motionsförslag om en störrevärnpliktssocial utredning (FöU 1985/86:5, rskr. 117) uppdrog jag i inars 1986ålen sakkunnig att fram tillvåren 1987 förbereda ett eventuelll sådant kommittéarbete. Den sakkunnigeöverlämnade rapporten (Ds Fö 1987:3) Grundutbildningsvärnpliktigasekonomiska och sociala villkor m. m. I rapporten har utredaren belyst ett flertal områdenoch övervägt be hovet av en större kommittéöversyn för vart och ett av dessa. Det hargällt , kontantersättningar, familjebidrag, försäkringsskydd, hälso- och sjuk- 50 vård, resor, kultur- och fritidsutbud, soldathemsverksamhet,arbetsmil- Prop. 1987/88:100 jö, militära regler, arbetsförmedling införutryckningen samt medinflytande. Mot bakgrund av flera relalivt nyligengenomförda reformer, det begränsade utrymmet för höjda värnpliktsförmåner samlregeringens restriktiva syn på tillkallandet av nya kommittéer har densakkunnige ansett all en övergripande kommittéulredning inte är motiverad. Inom tvåavgränsade områden har den sakkunnige dock föreslagit särskildakommittéutredningar. Den ena skulle gälla familjebidragens administration ochden andra relationerna mellan försvarel och soldat-hemsrörelsen. Flertalet av remissinstanserna har anslutit sig tillutredarens förslag. Nägra remissinstanser anser att ställning lillfrågan om särskilda kom-mitléulredningar bör las först efter atl resultatetföreligger av nu pågående utredningar om bl. a. arméns utbildning.Försvarets personalvårdsnämnd, , centralavärnpliktsråd, och anser i motsats till utredaren alt en övergripande utredning bör göras. För min del anser jag att en större utredning avde värnpliktigas ekonomiska,sociala och andra villkor inte bör göras . Om de pågående utredningarnaskulle leda till genomgripande förändringar för de värnpliktiga bör dock frågan ånyo aktualiseras. Detta bör i så fall ske somett led i förberedelserna för nästa försvarsbeslut. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen dels föreslår att antaga förslaget till lag omändring i familjebidragslagen(1978:520), dels bereder tillfälle att ta del av vad jag i övrigthar anfört om vissa frågor rörandevärnpliktiga. 7.3.11 Vissa frågor om fredsorganisationen Förändringar avfredsorganisationen kan komma atl föreslås av överbefälhavaren som följd avregeringens uppdrag att granska arméns framlida utveckling m. m. Sädanaförändringar torde komma att föreslås . Jag villemellertid nu ta upp vissa frågor rörande fredsorganisationen, nämligen lekmannainflytande iförsvarsmaktens regionala och lokala myndigheter. I försvarsbeslutsproposilionen 1987redovisade jag överbefälhavarens viktigaste slutsatser av en fördjupadredovisning av hur det efter budget- /86 bedömdes gå attgenomföra besparingsprogrammet för pe- Prop. 1987/88:100 rioden /83 1987/88. Tre av dessa slutsatser var följande. Besparingsmålet intill bedömdes kunna nås. Till del skedde dettagenom ambitionssänkningar. De ekonomiska ramarna hade bl. a. innehållils genom förtidsavgångar av militärpersonal, uppskjutna investeringar inom byggnadsverksamheten ochsenarelagt underhåll. Det kunde inte uteslutas atl det hårt drivna besparingsarbetet var en bidragandeorsak till de stora förtidsavgångarna. Innan besparingsmål fastställs måstedenna fråga noggrant analyseras. Besparingar måste motsvaras avuppgiftsförändringar eller bestå av väl förankrade rationaliseringsprojekt; Införförsvarsbeslulsperioden /88 1991/92 borde styrning och uppföljning avrationaliseringsverksamheten bedrivas pä annorlunda sätt. Jag redovisadeockså innebörden av överbefälhavarens dåvarande , planering för perioden1987/88 1996/97. 1 förhållande till /87 och i prisläge februari1986 planerades besparingsåtgärder om ca under perioden1987/88 - 1991/92. Vidareredovisade jag regeringens uppfattning att omfattningen av de planeradebesparingsåtgärderna var lämplig, och atl det är angeläget alt varje myndighetinom det militära försvarel är föremål för ett fortsatt rationaliseringstryckmotsvarande det som gäller för myndigheterna i den civila delen av statsförvaltningen. Slutligen anmälde jag att överbefälhavaren skullefå i uppdrag att lämna förslag rörande mål för, samt styrning av,rationaliseringsverksamheten för perioden /88 1991/92, baserat påerfarenheterna /83 - 1986/87. 1anslutning till den nu aktuella planeringen för perioden . 1992 har påregeringens uppdrag överbefälhavaren isamråd med redovisat en realiserbarhetsbedömningav de planerade rationalise-ringsålgärderna /88 1991/92, försvaretsrationaliseringsinstitut redovisat försvarets rationalise-ringsplan 1987, överbefälhavaren isamråd med försvarels rationaliseringsinstitut redovisat förslag rörande målför saml styrning och uppföljning av rationaliseringsverksainhelen underperioden /88 1991/92. Enligtöverbefälhavarens realiserbarhetsbedömning finns i den nu aktuella planeringen besparingar om totalt 2 240 milj. kr.i prisläge . Häravavser 820 milj. kr. senareläggningar inom byggnadsområdet och 1 420milj. ralionaliseringsåtgärder inom den fredslida driften. Av de senaresvarar ca 650 milj. kr. mot rationaliseringsåtgärder som är genomarbetade ochförankrade i organisationen. Enligtförsvarets rationaliseringsplan är planeringen för perioden /88 1991/92inle tillfyllest för att uppnå inriktningen i försvarsbeslutet. fackmyndigheterna gören förnyad redovisning av rationaliserings- Prop. 1987/88:100möjligheterna, produktions- ochfackmyndigheterna gemensamt prövar förutsätlningarna för att genomförarationaliseringar utöver de nu planerade, . ralionaliseringsverksamhelen tas upp vidplanerings- och budgeldia-logen på allanivåer inom produktionsledningen på ett mera genomarbetat sätt än . Överbefälhavarensförslag rörande mål, styrning och uppföljning innebär att ett ralionaliseringsmål om 1 700 milj. kr. läggsfast, varvid senarelagda byggnadsinvesteringar inle räknas somrationaliseringsåtgärder, uppföljning avratiohaliseringsverksamhelen görs genom myndigheternas årsredovisningar ochden årliga försvarels rationaliserings-plan, ingen styrning avralionaliseringsverksamhelen från statsmakternas sida sker, så länge inteuppföljningen ger särskild anledning till det. De preliminäramål för rationaliseringsverksamhélen som överbefälhavaren har salt upp innebärenligt min mening ett rationaliseringstryck på administration, stödproduktionm. m. motsvarande det som gäller för de civilastatsmyndigheternas förvaltningsanslag. Vissa skillnader finns emellertidmellan de olika huvudprogrammen. De preliminära målen bör därför överarbetas. Vad gällerrationaliseringsmöjligheterna i primärproduktionen /88 1991/92, dvs. a.utbildningsverksamheten, bör de inventeras särskilt. Den hittillsvaranderationaliseringsplaneringen har inle i tillräcklig grad beaktat dessa. Däremottorde rationaliseringsmöjligheterna i primärproduklionen förtiden efterperioden / 88 1991/92 komma attbelysas i överbefälhavarens redovisning av regeringens uppdrag atlgranska arméns fortsätta utveckling m. m. har ett instruktionsmässigt ansvar för att följa ochmedverka i rationaliseringsverksamheten. Resultatet härav redovisas regelmässigt i försvarets rationaliseringsplan. Jagförutsätter att institutet i fortsättningen även redovisar omfattningenav de rationaliseringar inom primärproduktionen som myndigheterna har genomförtresp. Jag anser delinle jämpligt att med nuvarande underlag föreslå några beslut angående rationaliseringsvei-ksamhelen under perioden1987/88 1991/92. Jag förutsätter emellertid att överbefälhavaren i anslutningtill nästa programplan kan redovisagenomarbetade och i organisationen förankrade ralionaliseringsmål ochralionaliseringsplaner. Därmed skulle underlag finnas för konkreta förslag iproposition . Jag villi detta sammanhang nämna ett projekt som har drivits på regeringens uppdrag, det s. k.SAMBRUK-projektet. Inom projektet har ett antal militära fredsförband,kommuner och landsting på frivillighelens grund bedrivit försöksverksamhet medlokall samordnatulnyttjande av produktionsresurser av olika slag, bl: a. förförplägnad och transporter. De kanske mest intressanta resultaten har nåtts iÖrebro. Det har i dessaförsök visat sig mindre naturligt att avgränsa den stalli- Prop. 1987/88:100 ga medverkan till just försvarsmyndigheterna. Många olika statliga myndigheterhar i sådan lokal samverkan enligt min mening vinster att göra och atl bidra till. Jag vill efter samråd medchefen för anmäla atl regeringen har uppdragitål statskontoret atf lämna förslag om hur detta arbete bör drivas vidare. 7.3.11.2 Informationssystem för försvaret budgetproposition (prop. 1985/86:100 bil. 6) angav jag atl den fortsattautvecklingen av den administrativa dalabehandlingen i såväl krig som fred skall inriktas mot standardiseradelokala datorer och till-lämpningsprogram där de enskilda myndigheternainom ramen för av överbefälhavaren fastställd standard får ett ökat ansvar förutvecklingen av egna tillämpningssystem samt för driften av den egnadatorutrustningen. Jag angav vidare atl överbefälhavaren i april1985 lämnat förslag till organisation av ADB-verksamhetens ledning ochstöd inom det militära försvaret samt att en särskild informationssystemseklionskulle inrättas inom försvarsstaben för att säkerställa en effektiv ledning ochstyrning inom informationsteknologiområdel. Jag anförde all jag fann den avöverbefälhavaren föreslagna uppgiftsfördelningen lämplig. Överbefälhavarenhar redovisat uppläggningen av den nya informationssystem- ochdatakraftplan (IDP) som kommer att lämnas till regeringen den och som avses bliöverbefälhavarens samlade dokument för att leda ADB-verksamheten inomförsvarsmakten. Jag utgår frånatt IDP kommer att innehålla en samlad redovisning och inriktning av försvaretsolika systemprojekt med angivande av de prioriteringar som görs och hur olikadelar inom ADB-området skall samordnas. För viktiga syslemulvecklingsprojekt skallredovisningen innefatta utveckling,investering i utrustning m. m., behov av utbildning samt beräknadedrift- och underhållskostnader. anmäler i Försvarets rationaliseringsplan 1987 (FRP1987) atl verksamheten inom informationshantering och ADB-verksamhet i storthar den inriktning som regeringen har fastlagt. a. domineras utvecklingeninom försvarsmakten av satsning på den lokala nivån. Institutet pekar på attden nuvarande uppbyggnaden i stort sker försvarsgrensvis men att den bör skeinom en gemensam ram som även innefattar de operativa och taktiska systemen. Jag konstaterar är mycket omfattande. De samlade kostnaderna för utveckling och drift av försvarsmaktens större ADB-system beräknas sålunda enligt överbefälhavaren uppgå lill drygt 350 milj. kr. under /89. Jag anser alt arbetet med utvecklingen av försvarsmaktens administrativa databehandling nu har en lämplig inriktning och sker planmässigt under överbefälhavarens led ning. Liksom försvarels rationaliseringsinstitut vill jag framhålla alt det är Prop.1987/88:100 viktigt aU gemensamma grunder skapas och au erforderlig överblickav helheten erhålls som tyngdpunkten i utvecklingsarbetet inriktasmot den lokala nivån. Överbefälhavarenhar regeringens uppdrag alt redovisa förutsättningarna för mililärmusiken.Redovisningen skulle ha gjorts . Överbefälhavaren haremellertid anmält atl en samlad redovisning kan göras först ,mot bakgrund av dels alt tjänste-, ceremoni-och högvaklsmusiken för närvarandeorganiseras om, dels överväganden inom ramen för regeringens uppdrag om avarméns fortsatta utveckling m. m. vilken kan påverka utbildningen avmusikplutoner för krigsorganisationen. 7.3.11.4 Lekmannainflytandei försvarsmaktens regionala och lokala myndigheter 1propositionen om ledning av den statliga förvaltningen (prop. 1986/ 87:99 bil.1, sid 101) redovisade civilministern, efter samråd med mig, regeringens övervägandenrörande lekmannainflytande i försvarsmaktens centrala myndigheter. (KU 1986/87:29, rskr. 226) hade inget alt erinra. Iförsvarsbeslutspropositionen (prop. 1986/87:95, bil. 1, s. 86) anmälde jag attjag avsåg att ta upp frågan om lekmannainfiylande i försvarsmaktens regionalaoch lokala myndigheter, efter det att hade behandlatledningsproposilionen. Överbefälhavaren har pä regeringens uppdrag genomförtförsök med rådgivande lekmannaorgan vid lägre regionala och lokala myndigheter.Försöken har bedrivits och vid fyra förband/garnisoner. Överbefälhavaren har redovisat erfarenheterav försöksverksamheten saml lämnat förslag om atl rådgivande lekmannaorganinförs vid samtliga myndigheter på lägre regional och lokal nivå, i förekommandefall garnisonsvis. Enligt förslaget bör verksamheten bedrivas med beaktande avde erfarenheter som framkommit under försöken och i huvudsakligöverensstämmelse med de order som överbefälhavaren har gett för försöksverksamheten.Vidare skall enligt förslaget totalt 258 lek-mannaledamöler föreslås av berördalandsting och förordnas av regeringen. Kostnaderna för försvarsmakten blir enligt förslaget mindre än I milj. kr.per år. Mol bakgrund av nämnda ställningstagandentill lek mannainfiylande i försvarsmaktens centrala myndigheter anser jag atl lekmannaorgan med beslutanderätt inte bör införas i försvarsmaktens regionala och lokala myndigheter. Däremot bedömer jag att rådgivande lekmannaorgan har ett värde som stöd för myndighetschefernas besluts fattande och som kontaktyta med kommuner och landsting. Initiativ till att skapa sådana organ bör enligt min mening tas av resp. myndighel, med beaktande av de för myndigheten specifika förutsättningarna. Jag avserattåterkomma till regeringen med förslag om hur ett sådant Prop. 1987/88:100lekmannainfiylande bör komma tillstånd. De kostnader som följer härav bör finansieras inom den militärautgiftsramen. Jag hemställer alt regeringenbereder tillfälle attta del av vad jag har anförtom fredsorganisationen. 8Totalförsvarets civila del Prop. Medtotalförsvaret avses alla deåtgärder som är nödvändiga för atl förberedalandet inför yttre hot och för att ställa om samhället till krigsförhållanden.I krig omfattar totalförsvaret hela samhällets verksamhet. Beredskapsförberedelserna i fred inomtotalförsvarels civila del syftar till all göra denna beredd alt under kriser och i krig medverka i de samladeförsvarsansträngningarna och alt säkerställa individens och samhälletsöverlevnad. 8.2 Den fortsatta utvecklingen av totalförsvarets civiladel 8.2.1 Grunder och inriktning Totalförsvaretscivila del har viktiga uppgifter i alla skeden av en krisut- yeckling. Uppgifterna är mer beroende av arten och omfattningen av de störningar och skador som uppslår påsamhället än av vilken typ av yttre omständigheter som har orsakat dessa. . . Totalförsvarets civila del har till uppgift dels att i krig stödja försvarsmaktenskrigsorganisering och stridsförmåga, upprätthålla de viktigastesamhällsfunktionerna, samt värna civilbefolkningen mot verkningarna avkrigshandlingar genom att bereda skydd, rädda nödlidande och ombesörja vård,dels att under kriser och krig trygga en livsnödvändig försörjning. Möjligheterna för den civiladelen av totalförsvaret atl fullgöra dessa uppgifter har stor betydelseför vår förmåga att avhålla från angrepp samt att motstå hot och ekonomiskapåtryckningar. Således bidrar t. ex. vår försörjningsberedskap till denkrigsavhållande förmågan genom att göra del troligt atl vi kan motståekonomiska påtryckningar och upprätthålla vår försvarsförmåga även vidkraftiga störningar i utrikeshandeln. Vår förmåga ihär nämnda avseenden grundas främst på det fredstida samhällets resurser, dessförmåga all möta störningar och dess förmåga . till omställning.Grundprincipen är att ansvar för viss verksamhet ifred också innebär ettmotsvarande ansvar i krig. Jag villbetona vikten av att det i fredstida planering och samhällsut veckling las särskild hänsyn till beredskapen för kriser och krig. Sådana åtgärder kan i sin tur varabetydelsefulla även för fredssamhällei t. ex. vid olyckor och katastrofer av olika slag. En samhällsplanering som sker i fred under beaktande av tolalförvarsintressena minskar behovet av be- , redskapsplanering och särskildaberedskapsålgärder. Jag har i det föregående redogjortför innehållet i stort för- ' Jag har därvidnärmare utvecklat synen på krisers och krigs varaktig het och karaktär som.grund för planeringen. Jag bedömer atl en tillräck ligt hög uthållighet i försörjningen uppnås om man i planeringen räknar 57 med en gradvis minskande handelunder förkrigsskedel, utgående från Prop. 1987/88:100 fredsmässigaförhållanden vid dess inledning. Överstyrelsenför civil beredskap (ÖCB) har i enlighet med regeringens anvisningar lämnat "Programplan för det civilaförsvaret 88 93". Programplanen har utarbetats i samråd medövriga funktionsansvariga myndigheter. ÖCB har i sinprogramplan gjort en gruppering av importvaror som grund för antaganden omgenomsnittlig import under förkrigsskedel. Beräknad imporlnivå för resp. gruppvisar atl grupp A kan väntas vidkännas de största störningarna och grupp O deminsta. A. Strategiskavaror där endera blocket har en stark direkt kontrollmöj lighet, t. ex. elektronik och vissa läkemedel. B. Strategiskavaror där endera blocket på grund av produktions- och handelsförhållanden t. ex. produktion på ett eller ett fåtal ställen har eller i ett krisläge kan få en stark indirekt kontrollmöjlighet, t. ex. vissa legeringsmetaller och läkemedel. Övriga strategiska varor, t. ex. olja,petrokemikalier, legeringsmetal ler, vissa läkemedel och ammoniak. D. Övrigaförsörjningsviktiga varor. Jag anser attÖCB:s gruppering är ändamålsenlig som grund för prioritering avberedskapsåtgärder. Planeringenskall utgå från atl förkrigsskedel kan komma att följas av en period med krig i vår omvärld. Under ettsådant kan stå neutralt,alternativt dras in redan inledningsvis eller .