prop · GB0335 · 1987-12-31 00:00:00 — Undantag kan dock göras för bostäder som upplåtstill personer som sparat till bostad eller om något annat särskilt skälföreligger. Vissa övriga villkor gäller också, bl. a. att bostadsförmedlingenbedrivs så atl inte bara den som bor i kommunen skall har rätt att bli anvisadbostad och att endast den som har fyllt får registreras sombostadssökande. I promemorian föreslås altreglerna om att länsbostadsnämnden skall besluta om förmedlingsrätt slopas ochatt i stället vae enskild kommun skall få avgöra om och i vilken utsträckningen lånesökande skall fillförsäkra kommunen anvisningsrätt. Även föreskrifternaom att förmedlingsverk- samheten skall omfattasamtliga hus saml villkoren om åldersgräns m. m. Prop. 1987/88: 35 föreslås slopade.Kommunerna skall alltså även i dessa frågor få besluta Ansvaretför bostadspolitiken delas av staten och kommunen. Staten svarar bl. a. förlångivningen och för nödvändig lagstiftning. Förmedlingsverksamheten är enkommunal uppgift. Under senare är har det skett en förskjutning iansvarsfördelningen i riktning mot ett ökat kommunalt inflytande påbostadsförsöriningens område. Milt förslag om en ny lag om kommunalanvisningsräit innebär att kommunernas ställning ytterligare stärks. Somhar framgått i det föregående, innebär mitt förslag att kommunen utifrånbostadsförsöriningsbehovet kan bestämma i vilken omfattning och med vilkeninriktning ett anvisningssystem skall finnas inom kommunen. a. på förutsättningen alt husägare - på samma sätt som det för närvarandesker i samband med statlig långivning - genom särskilda utfästelser kantillförsäkra kommunen anvisningsrätt. Med denna lösning finns det enligt minmening inte längre någon anledning att behålla systemet med ett beslut avlänsbostadsnämnden som fömtsättning för förmedlingsrätt. I överensstämmelsemed förslaget i departementspromemorian föreslår jag därför alt systemetslopas. Enansökan om statligt bostadslän skall ges in till kommunen, som med egetyttrande skall vidarebefordra ansökan till länsbostadsnämnden. I samband därmedbör kommunen kunna ta ställning till om och i vilken omfattning husägaren skalltillförsäkra kommunen anvisningsrätt genom en skriftlig utfästelse om delta.Något hinder mot alt kräva att utfästelsen skall gälla under lånets hela löptidbör, som jag redan fidigare framhållit (avsnitt 2.1.3), inte finnas. Vägrarhusägaren att lämna en utfästelse om anvisningsrätt i enlighet med kommunensbegäran, bör kommunen kunna avstyrka lånet. Normalt skall då ocksålänsbostadsnämnden avslå låneansökningen. Dettainnebär att kommunens ställning vad gäller möjligheterna att tillförsäkra siganvisningsrätt i samband med långivning blir särskilt stark. Denna starkaställning motiveras av att det är ett samhällsintresse att via de förmånligastafiiga bostadslånen kunna styra anvisningsrätten på sådant sätt att debostadspolitiska målen kan uppnås. Närdet gäller långivningen bör emellertid enligt min mening en särskild möjlighetöppnas för länsbostadsnämnden alt - om särskilda skäl föreligger - bevilja lånäven om kommunen avstyrker detla. Jag tänker då framför allt på sådana fall däranvisningsrätten på ett uppenbart sätt skulle mbba fömtsättningarna förhusägarens verksamhet. Det gäller t.ex. bostadsrättsföreningarna, där detkooperafiva intresset inte får åsidosättas genom en alltför omfattandeanvisningsräit. Det gäller också andra sådana fall som jag tagit upp i detföregående (avsnitt 2.1.5) och där en anvisningsrätt kan vara oskälig. bevilja lån i strid mot kommunens yttrande, kan kommunen enligt de tidigare föreslagna beslämmelserna vända sig lill fä ett beslut om anvisningsrätt. Som en omständighet vid den skälighetsbedömning som hyresnämnden då skall göra, bör nämn- 45 denbeakta vad jag nu anfört om intresset av atl upprätthålla den kommunalaanvisningsrätlen i samband med stafiig långivning. Det bör t. ex. betyda atlsådana generella överenskommelser med organisationer av husägare som annarsfår betydelse vid hyresnämndens prövning, inte kan fä samma tyngd som annars. Enligt 34 § andra stycketförordningen (1986:694) om handläggning, förvaltning, m.m. av bostadslån ochräntebidrag (handläggningsförordningen) kan länsbostadsnämnden på ansökan aven kommun besluta att lån för egnahem kommer att beviljas endast om låntagarenmedverkar till att kommunen får rätt att förmedla upplåtelsen av den bostad somlåntagaren hyr eller innehar med bostadsrätt och som han lämnar i samband medinflyttningen i sitt egnahem. Denna bestämmelse bör ersättas med att kommunen ivarie enskilt fall får la ställning till om länesökanden skall medverka tillanvisning. På samma sätt som jag fidigare föreslagit bör kommunen härvid kunnaavstyrka eller fillstyrka lån. Avstyrks lånet, får länsbostadsnämnden beviljalån endast om särskilda skäl föreligger. Medhänvisning till vad jag har anfört, ansluter jag mig alltså inte till deremissinstanser som avstyrker promemorians förslag eller förordar förändringari delta. Författningsmässigt innebär mitt förslag till förändringar attnybyggnadslåneförordningen och ombyggnadslåneförordningen ändras och ges deninnebörden att bostadslän lämnas endast under fömtsätl-ning att kommunenerhåller anvisningsrätt, om kommunen begär det och särskilda skäl inteföreligger att ändå bevilja lånet, altbestämmelserna om förmedlingsrätt i handläggningsförordningen upphävssamt atthandläggningsförordningen i övrigt ändras sä, att därav framgår att kommunenkan överklaga ett beslut som innebär att lån beviljas trots att kommunen haravstyrkt lånet med hänvisning till att husägaren inte utfäst anvisningsrätt. Enligtmin mening krävs det härutöver vissa övergångsbestämmelser. Innebörden av dessabör i huvudsak vara att sådana utfästelser om förmedlingsrätt som lämnats medstöd av äldre bestämmelser alltjämt skall gälla samt att beslut avlänsbostadsnämnden om förmedlingsrätt såsom fömtsättning för lån som meddelatsföre ikraftträdandet bör gälla . Prop.1987/88: 35 2.3 Bostadsförsörjningslagen m. m. Mitt förslag: Denmöjlighet som en kommun har enligt bostadsförsöriningslagen att fillförsäkrasig anvisningsrätt fill s. k. successionslägenhet i samband med tilldelning avannan bostad åt den boende, behålls oförändrad. Delsamma gäller kommunenstalerätt inför hyresnämnden i dessa fall. Departementspromemorian:Överensstämmer med mift förslag. Remissinstanserna: Frånkommunalt håll, bl.a. från , föreslås att anvisningsreglernai bostadsförsöriningslagen överförs till den nya lagen. Skälen för mitt förslag:Enligt 5 § bostadsförsöriningslagen har en kommun eller ett kommunalförbundrätt att besluta att anvisning eller förmedling av bostäder genom denkommunala bostadsförmedlingen skall ske under villkor att den bostadssökandemedverkar till att den bostad som han hyr eller innehar med bostadsrätt och somhan lämnar i samband med inflyttningen i den nya bostaden, överlåts på denbostadssökande som kommunen eller kommunalförbundet anvisar. Om den som lämnarbostaden innehar den med hyresrätt, kan kommunen med stöd av 35 § hyreslagenföra talan om tillstånd till lägenhelsbyte. Hyresgästens medverkanenligt 5 § bostadsförsöriningslagen bmkar i allmänhet bestå i att han berhyresvärden skriva under en s. k. värdförbindelse, dvs. en skriftligutfästelse att hyra ut den ledigblivna lägenheten till någon som anvisas avbostadsförmedlingen och som vården kan godta som hyresgäst. Om kommunen enligt detsystem som jag nu har föreslagit, erhållit anvisningsrätt genom en generellöverenskommelse med en husägarorgani-salion, genom en utfästelse av husägareneller ett beslut av hyresnämnden, kommer den angivna regeln ibostadsförsörjningslagen att minska i betydelse. Bestämmelsen kan emellertidha betydelse, om kommunen inte har erhållit anvisningsrätt pä nämnt sätt och omanvisningsrätten är begränsad. Jag anser därför i överensstämmelse medpromemorieförslaget att bestämmelsen fills vidare bör kvarstå. Någon anledning att föraöver bestämmelsen från bostadsförsöriningslagen till den nya lagen, som någraremissinstanser förordat, anser jag inte föreligger. I förevarande falltillförsäkras inte anvisningsrätten i första hand genom en överenskommelse medhusägaren, utan med den boende. Den är alltsä utformad på ett principielltannorlunda sätt än enligt den föreslagna lagen. Jag vill inte heller sträckamig så långt som en remissinstans förordat, nämligen att kommunen skulle gesen lagstadgad rätt till anvisning i de fall kommunen bereder nägon boende ihuset annan bostad. Då jag inte heller iövrigt finner anledning till någon förändring av de regler som jag redovisat,föreslår jag atl de får kvarstå oförändrade. 1987/88: 35 2.4 Hyresgästers inflytande över reparationer i den egnalägenheten Mitt förslag: Denfill utgången av tidsbegränsade bestämmelsen i 15 § andra stycket 2hyreslagen om hyresgästernas inflytande över reparationer i den egna lägenhetenpermanentas. Skälen för mitt förslag:Om en lägenhet helt eller delvis är uthyrd till bostad skall hyresvärden ibostadsdelen med skäliga tidsmellanrum ombesöria tapetsering, målning ochandra sedvanliga reparafioner med anledning av lägenhetens försämring genomålder och bruk (12 kap. 15 § andra stycket jordabalken, hyreslagen). Enligt enlagändring, som trädde i kraft den , gäller detta dock inte omnågot annat avtalats i en förhandlingsöverenskommelse enligthyresförhandlingslagen och hyresav- taletinnehåller en s. k. förhandlingsklausul. På förslag av bostadsutskottet Prop.1987/88: 35 beslöt att tidsbegränsa lagändringen till utgången av år1986 (prop. 1982/83: 146, BoU 1983/84:5, rskr 26, SFS 1983:899). Bostadsutskottetanförde härom att det fanns skäl att göra en utvärdering av erfarenheterna avett ökat hyresgästinflytande. I en sådan utvärdering fanns enligt utskottetäven möjligheter att överväga olika alternativ och att pröva dessa mot detaktuella förslaget. Enligt utskottet borde utvärderingen anförtros en särskildarbetsgmpp. Den6 beslutade jag att inom inrätta en arbetsgmppför utvärdering av erfarenheterna av hyresgästernas inflytande överreparationer i den egna lägenheten. Arbetsgmppen har i en till mig den 13 mars1986 överlämnad promemoria redovisat resultatet av utvärderingen (se prop.1986/87:37 bilaga 9). Enligt arbetsgruppen var erfarenheterna av 1983 ärslagändring posifiva. I mitt anförande fill prop. 1986/87:37 om ändringar ihyres- och bostadsrättslagstiftningen förordade jag att resultatet av eftpåböriat forskningsprojekt, som hade inifierats av bl.a. och som syftade till att ytterligare belysa effekterna av 1983års lagändring, borde avvaktas innan slufiig ställing tas till om ändringenskall permanentas. Jag föreslog därför att gillighetsfiden för denfidsbegränsade bestämmelsen i 15 § andra stycket 2 hyreslagen skulle förlängastill utgången av . beslutade i enlighet med förslaget (BoU1986/87:6, rskr 78, SFS 1986:1240). Forskningsprojektethar enligt vad som upplysts blivit försenat och en slutrapport kan intepubliceras förtån i börian av . Jag har dock erfarit att även dennautvärdering av lagändring redovisar posifiva erfarenheter frånbostadsföretag ocfi hyresgäster. Medanledning av de farhågor sorn uttryckts om att lagändringen skulle kunnaäventyra sysselsättningen inom måleribranschen (se bl. a. BoU 1986/87:6 s. 3)vill jag anföra följande. Vilken verkan som lagändring på sikl kaninnebära för sysselsättningen för målare och andra byggnadsarbetare är detmycket svårt att sia om. Jag vill dock påpeka att den rådande högkonjunktureninom byggbranschen kan förväntas beslå . Mot denna bakgmndfinns det enligt min mening inte skäl att ytterligare uppskjuta ettpermanentande av reformen om s. k. hyresgäststyrt lägenhetsunderhåll, en reformsom har upplevts som angelägen av både bostadsföretag och hyresgäster. Pågrund av det anförda och då jag anser att det inte finns anledning alt befaraatt reformen skulle medföra några negativa konsekvenser som inte kan hanterasav parterna på hyresmarknaden, förordar jag att tidsbegränsningen avbestämmelsen i 15 § andra stycket 2 hyreslagen nu upphävs. Ienlighet med det anförda har inom upprättats förslag lill 1. lagom bostadsanvisningsrätt 2. lagom ändring i lagen (1987: 816) om ändring i jordabalken 48 3. lagom ändring i jordabalken Prop. 4. lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479) 5. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder. 6. lag om ändring i lagen (1974: 1082) om bosladsdomstol. 4.1 Förslaget till lag om bostadsanvisningsrätt Ilagförslaget finns upptaget inledande beslämmelser (1 §), bestämmelser omutfästelse om anvisningsrätt (2 §), beslut om anvisningsrätt (3-12 §§), övrigabestämmelser (13-17 §§) samt bestämmelser om ikraftträdande ochövergångsbestämmelser. Bestämmelsernai 1-5 §§ och 11 -14 §§ saknar motsvarighet i bostadsanvisningslagen. Övrigaparagrafer, dvs. 6-10 §§ och 15-17 §§ har, med vissa ändringar, förts över frånbostadsanvisningslagen. Specialmotiveringen beträffande de äldrebestämmelserna har därför delvis sin gmnd i prop. 1979/80:72 s. 23-26, 31-34,39-48, 119-126 och s. 130. Genomutfästelse av husägare eller genom beslut av hyresnämnd kan en kommun erhållarätt att anvisa bostadssökande till sådana bostadslägenheter i kommunen somhusägare upplåter med hyresrätt eller bostadsrätt för annat ändamål änfritidsändamål. Anvisningsrätt får avse bostadslågenhet i hus med minst fyra bostadslägenhetereller i enbostadshus som är avsett att upplåtas varaktigt. Somägare av hus anses, när omständigheterna föranleder det, annan som inneharhuset. Om ett hus omfattas av beslut om tvångsförvaltning enligtbostadsförvaltningslagen (1977: 792), skall vad som sägs om husägaren istället avse förvaltaren. Iförsta stycket, som i redakfionellt hänseende utformats i enlighet medlagrådets förslag, slås fast att kommunen kan erhålla anvisningsrätt lillbostadslägenheter i vissa hus. I överensstämmelse med vad som har föreslagitsi den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1.2) föreskrivs all lagen gällerbostadslägenheter i kommunen, som husägaren upplåter med hyresrätt ellerbostadsrätt. Som framgår av andra meningen får anvisningsrätt avse lägenheter ihus med minst fyra bostadslägenheter eller i enbostadshus som är avsett atlupplåtas varaktigt. Tvåbostadshus och hus med tre bostadslägenheter är däremotundantagna. Enbostadshusen kan vara fristående eller sammanbyggda i rad- ellerkedjehus. Sådana småhus som endast tillfälligt upplåts av ägaren, t. ex. pågmnd av att han vistas utomlands, omfattas inte av lagen. Med bostadslägenhet avsessådan lägenhet som upplåts för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad (se 1 § tredje stycket hyreslagen). Fritidsbostäder är undantagna. 4 1987/88. Nr 35 , ' Jag anser det intepåkallat alt göra något uttryckligt undantag för sådan Prop. 1987/88: 35lägenhet som utgör en del av husägai-ens egen bostad (jfr 1 § bostadsanvisningslagen).En sådan del utgör inte en självständig bostadslägenhet och bör därför intebeaktas vid beräkningen av antalet bostadslägenheter i huset. Enligtmin mening är det med hänsyn till hyresnämndernas möjligheter att beaktaomständigheterna i det enskilda fallet (se 3 §) inte heller påkallat att göranågon ytterligare precisering av lagens fillämpningsområde med avseende på delägenheter som skall omfattas. Ilagen används uttrycket husägare i stället för fastighetsägare. Det saknaralltså betydelse med vilken rätt, tomträtt eller annan rätt, som husägarendisponerar marken. Lagengäller endasl om lägenheterna upplåts med hyresrätt eller bostadsrätt.Anvisningsrätt kan alltså inte komma i fråga för lägenheter som upplåts medständig besittningsrätt för innehavaren. Inte heller kan anvisningsrättförekomma när ideella andelar i en fastighet kombineras med disposifionsrätttill en viss lägenhet. I andra fall, som innebär att ägaren upplåter hyresrätt,t.ex. enligt lagen (1986:1242) om försöksverksamhet med kooperativ hyresrätt,kan anvisningsrätt för kommunen komma i fråga. Det finns emellertid anledningatt iaktta försiktighet med motsvarande äldre upplåtelseformer av andelsrättmed vilken följer rätt att för begränsad tid besitta eller hyrabostadslägenhet (se punkt 16 övergångsbestämmelserna till bostadsrättslagen).Här kan det ofta vara svårt atl avgöra om upplåtelsen avser hyresrätt eller ej. Enytterligare förutsättning för att kommunen skall kunna erhålla anvisningsrättär att det är husägaren som upplåter lägenheterna. Andrahandsupplätelseromfattas alltså inte av lagstiftningen. Om däremot en husägare upplåtermöblerade lägenheter, kan kommunen erhålla anvisningsrätt till dessa. Endastsådana lägenheter som husägaren upplåter till nyttjande kan omfattas avanvisningsrätt. Om husägaren inte vill upplåta lägenheten utan låter den ståtom, t. ex. i avvaktan på en ombyggnad, kan någon anvisningsrätt alltså inteframtvingas. Överlåtelserav hyresrätt eller bostadsrätt omfattas inle av anvisningsrätt (se dockförbudet i 6 § andra stycket). Kommunenkan erhålla anvisningsrätt genom en utfästelse av husägaren eller elt beslut avhyresnämnden. Utfästelserna behandlas i 2 §. beslut ochverkningarna av delta tas upp 13-12 §§. Generellaöverenskommelser som träffas mellan kommunen och en organisation av husägareoch som har behandlats i den allmänna mofiveringen (avsnitt 2.1.3), reglerasinte i lagen. Dessa överenskommelser, som normalt innebär atthusägarorganisationen åtar sig att rekommendera sina medlemmar att lämnalägenheter för anvisning till kommunen, har inte sädan karaktär att de fallerunder begreppet utfästelse. Som jag framhållit i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.1.5) kan emellertid överenskommelserna utgöra ett viktigtbeslutsunderlag för hyresnämnderna. Av 2 §kommunalförbundslagen (1985:894) följer att lagens bestämmel ser om kommun i vissa fall kan gälla ett kommunalförbund. Iandra stycket har - i överensstämmelse med t.ex. 3 § andra stycket Prop.1987/88: 35 bostadsanvisningslagen och 1 § andra stycketbostadsförvaltningslagen -tagits in en bestämmelse som innebär bl.a. att somhusägare skall, när omständigheterna föranleder det, anses även annan sominnehar huset, t. ex. på gmnd av testamentariskt förordnande. Enutfästelse om anvisningsrätt för kommunen skall vara skriffiig och innehållauppgifter om de bostadslägenheter som utfästelsen avser, husägarensskyldigheter med anledning av anvisningsrätten och den fid under vilkenanvisningsrätten skall gälla. Utfästelsen får inte förenas med villkor omskadestånd eller vite. En utfästelse om anvisningsräit gäller även för en nyhusägare. Paragrafen,som har utformats enligt lagrådets förslag, avhandlar bl.a. formella krav påutfästelser om anvisningsräit. Hithörande frågor har behandlats i den allmännamotiveringen (avsnitt 2.1.3 och 2.1.8). Formkraveti första stycket innebär att utfästelsen skall finnas nedtecknad i en särskildhandling, som skall undertecknas av husägaren. Om ändringar eller tillägg skallgöras i en utfästelse gäller motsvarande krav. Parternahar stor frihet att komma överens om det närmare innehållet i en utfästelse.För att formkravet skall vara uppfyllt måste den dock innehålla uppgifter isamfiiga de hänseenden som anges i första stycket. Om parterna fmner detlämpligt kan de beträfTande dessa uppgifter ansluta sig fill vad som gäller fören hyresnämnds beslut om anvisningsrätt. Systemet har emellertid inte utformatsså att innehållet i en utfästelse obligatoriskt skall vara delsamma som i etlbeslut. Avtalsfriheten är alltså vid. Debostadslägenheter som skall anges i utfästelsen är sådana som omfattas avanvisningsrätten. Det kan t. ex. vara fråga om samfiiga lägenheter i huset,endast lägenheter av visst slag, t. ex. enmmslägenheter, eller samfiigalägenheter med undantag för någon eller några speciella lägenheter. Detmåste i utfästelsen också lämnas uppgifter i vilken utsträckning de iutfästelsen angivna lägenheterna skall ställas till kommunens förfogande. Idenna del kan bestämmas t. ex. att varie ledig lägenhet eller endast en vissandel av de lediga lägenheterna skall omfattas av anvisningsrätten. Det kanockså bli aktuellt att göra uttryckliga undantag för vissa upplåtelseändamål,t. ex. upplåtelse för fastighetsskötare eller för att fillgodose av husägarentillämpat system med s. k. interna bytesköer (se även avsnitt 2.1.5). Uppgifternaom husägarens skyldigheter med anledning av anvisningsrätten avser främstskyldighet att undertätta kommunen när lägenheter blir lediga, att upplåtalägenhet till den som kommunen anvisar eller till kommunen och att iaktta ettvisst anvisningsförfarande. Beträffande dessa uppgifter kan bestämmelserna i68 §§ vara en förebild, men partema kan allt efter omständighetema avtala omvad som är lämpligast. Även om en utfästelse om anvisningsrätt är ensidig,finns det inget som hindrar att parterna kommer överens om att kommunen skallsvara för vissa hyresför- luster,ställa borgen för vissa hyresgäster m. m. Särskilda anvisningstider Prop.1987/88: 35 som kommunen måste iaktta kan också ställas upp. Väsentligt förkommunen kan vidare vara atl husägaren åtar sig att lämna sådana uppgifter sombehövs för kontrollen av att utfästelsen följs. Iutfästelsen skall också anges den tid under vilken anvisningsrätten skallgälla. Denna tid kan vara bestämd, t.ex. till ett visst antal år, ellerrelativt bestämd så atl den t. ex. gäller av ett statligt bostadslån.Man kan också länka sig att utfästelsen gäller lill dess parterna kommeröverens om annat eller att den upphör efter anmälan av endera parten.I sammanhanget bör nämnas att utfästelsen inle utgör någol hinder för kommunenatt vid behov göra en ansökan lill hyresnämnden om ett beslut omanvisningsräit. etl sådant beslut gäller beslutet i slälletför utfästelsen (se vidare under 3 §). Enutfästelse om anvisningsrätt fär inte förenas med villkor om skadestånd ellervite. Frågan har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1.3).Bryter husägaren mot utfästelsen innebär det att kommunen gär miste om altanvisa en bostadssökande till en lägenhet i huset. Det påtryckningsmedel somkommunen har för att utfästelsen skall uppfyllas är alt kommunen kan vända sigtill få ett beslut om anvisningsrätt. Endast hyresnämndensbeslut kan sanktioneras med vite. Skulle det i en utfästelse trots allt finnasen klausul om skadestånd eller vite, blir klausulen utan verkan. Skadeståndeteller vitet kan alltså inte utkrävas. Iöverensstämmelse med vad jag iiar föreslagit i den allmänna motiveringen(avsnitt 2,1.8) föreskrivs i andra stycket att en utfästelse om anvisningsrättockså gäller för en ny ägare av huset. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 8 §hyresförhandlingslagen (1978:304). Bestämmelsensyftar i första hand till att kommunen skall slippa ta upp förhandlingar medvarie ny husägare om anvisningsrätten. Att även ett beslul om anvisningsräitsom meddelats av hyresnämnden gäller mot en ny ägare framgår av 12 §. Verkningarnaav en utfästelse är så till vida begränsade att nägon omedelbar sankfion intedrabbar den husägare som bryter mot utfästelsen. På grund härav har någonskadeståndsregel motsvarande den som finns i 8 § hyresförhandlingslagen inte tagitsin i förevarande paragraf. Som jag har framhållit i den allmänna motiveringenkan det inte heller anses påkallat med nägot krav pä anteckning ifastighetsboken av utfästelserna. Beslutom anvisningsrätt skall avse ett visst hus och skall meddelas i den utsträckning det behövs för bostadsförsöriningen. Anvisningsrätt får dock inte beslutas i den mån det är oskäligt med hänsyn till de särskilda villkor som gäller för upplåtelse av lägenheterna i huset, husägarens särskilda behov av att förfoga över lägenheterna eller övriga omständigheter. Fråga om anvisningsrätt tas upp pä ansökan av kommunen. seom anvisningsrätt hindrar inte att kommmunen ansöker hos hyresnämn- Prop.1987/88: 35 den om sådan rätt. Hyresnämndenfår i beslut om anvisningsrätt sätta ut vite för överträdelse av förbuden i 6§. Lagmmmet,som har utformats i enlighet med lagrådets förslag, har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.1.4 och 2.1.5).