prop · GB0381 · 1987-12-31 00:00:00 — Viktigafunktioner som bland andra räddningstjänsten, hälso- och sjukvärden ochomsorgen om handikappade, barn och äldre måste fortsätta att fungera på en rimligkvalitativ nivå. Det blir då mer angeläget än någonsin att resursernatillvaratas sä väl som möjligt. Devapenfria tjänstepliktiga är under dessa förhållanden en viktig resurs. För attde under beredskap eller i krig skall kunna göra fullvärdiga och effektivahumanitära insatser finns två huvudförutsättningar: Den första är att det ärklarlagt vilka uppgifter de vapenfria skall Prop. 1987/88:81 kunna lösa ochvar detta skall ske en förberedd inplacering i vårt Bilaga 1 krigsorganiseradetotalförsvar. Närdet gäller formerna för de vapenfrias inplacering i krigsorganisationen anservi att de skall krigsplaceras inom civilförsvarsorganisationen, vid vissastatliga myndigheter, hos sjukvårdshuvudmännen eller i sina hemkommuner. Begreppetkrigsplacering har ibland ifrågasatts. Vi har övervägt att använda ett annatord, "Krig"i ordet "krigsplacering" uttrycker, som vi serdet, ett tillstånd när vissa uppgifter i samhället skall utföras inte ettengagemang i eller ställningstagande till krigshandlingar. Begreppet används imånga sammanhang. Vi ser därför ingen anledning att använda ett annat ord justnär det gäller de vapenfria. Medhänsyn till de stora behoven under beredskap eller i krig menar vi att denutbildning som i fred kan ges vapenfria tjänstepliktiga skall leda tillkrigsplacering. Utbildningen bör vara målinriktad mot denna krigsplacering. Denandra förutsättningen är att de vapenfria fått en målinriktad utbildning för sinauppgifter. Vapenfriutbildning anordnas av statliga,landstingskommunala och kommunala myndigheter samt vissa organisationer. Förutbildningen av de vapenfria tjänstepliktiga ansvarar nämnden förvapenfriutbildning. Vihar funnit att utbildning av vapenfria tjänstepliktiga börprioriteras inom följande områden: civilförsvarsverksamhet, sjukvård jämtesocialt och fysiskt omhändertagande av nödställda samt av barn och åldringar,transporter till lands och i luften, elkraftsförsörjning, telesamband samt dedelar av verksamhet som är en förutsättning för tidigare nämndaverksamheters genomförande. Dentjänstgöring, som har huvudsaklig inriktning pä fredstjänst, börsåledes enligt vår mening i princip inte äga rum . Viföreslår att utbildningen av vapenfria tjänstepliktiga skall organiserasmed grundutbildning och repetitionsutbildning. introduktion, lika för allavapenfria tjänstepliktiga (), allmän grundutbildning, ihuvudsak lika för alla vapenfria tjänstepliktiga (tre eller ), grundläggandebefattningsutbildning, med teoretisk och praktisk utbildning (för de flestavapenfria ), praktisk befattningsutbildning,under handledning syftande till lämpliga erfarenheter i befattningen (underresten av tjänstgöringstiden). attintroduktionen och den allmänna grundutbildningen för de flesta vapenfria skallbedrivas centraliserat vid tre vapenfriskolor placerade med en vardera isödra, mellersta och norra , 3 1987/88. att den grundläggande befattningsutbildningen, utifrån vadsom är lämpligast för respektive befattningsgrupp, skall genomföras vid vapenfriskolornaeller hos vissa myndigheters utbildningsorganisationer, all den praktiska befattningsutbildningen skall genomförasdecentraliserat hos vissa statliga myndigheter, vissa landsting och kommuner. Efter grundutbildningen skall krigsplacering ske av devapenfria tjänstepliktiga inom endera den statliga myndighet där de grundutbildats,inom civilförsvarsorganisationen, hos sjukvårdshuvudmännen eller i denvapenfries hemkommun. Vid den krigsplacerande myndigheten skallrepetitionsutbildningen genomföras. Utbildningstiden bör inom de ramar som jämförelser medvärnpliktsutbildningens längd ställer upp bestämmas av hur somkrävs för att nå utbildningsmålen. Detta kan variera beroende på utbildningensinnehåll och avsedd krigsplacering. Vi föreslår att den totala tjänstgciringsskyldigheten(grund- och repetitionsutbildning) i fred skall vara för devapenfria tjänstepliktiga. Vi föreslår att grundutbildningen för vapenfriatjänstepliktiga skall differentieras på i princip samma sätt som förvärnpliktsutbildningen. De vapenfria bör därför uttas till en av tre olikakategorier med olika lång grundutbildningstid. för vapenfriasom utbildas till ledande befattningar (kategori K) minst 390 och högst 415dagar, för vapenfriasom utbildas till arbetsledande och andra kvalificerade befattningar (kategoriL) minst 340 och , för övrigavapenfria (kategori M) minst 290 och . Vi föreslär att grundutbildningen av vapenfria skallorganiseras på olika linjer enligt följande sammanställning: Prop.1987/88:81 Bilaga 1 Vid Vid Vid statensvattenfallsverk eller kraftbolag Vapenfriskolor och vissa kommuner kristna ungdomsråd Vapenfriskolor och vissa kommuner o r ,u ,. A Hi, , Prop. Befatiningsutbildnmg Avsedd krigsplacermg , Inom kommunerna Inom kommunerna Med den utformning av vapenfriutbildningen vi föreslårblir det lättare att vid behov variera antalet vapenfria somutbildas , Alla vapenfria får vissa gemensammabaskunskaper i brand- och räddningstjänst, sjukvård samt om säkerhetspolitikoch totalförsvar. Utbildningen fåren högre och jämnare kvalitet. De vapenfriages därmed bättre förutsättningar för att kunna lösa sina uppgifter underberedskap och i krig. De vapenfria skall alltså genomföra repetitionsutbildninghos de myndigheter vid vilka de krigsplaceras. Myndigheterna inom de civiladelarna av totalförsvaret har både olika förutsättningar och former för övningsverksamhet.Repetitionsutbildningen för de vapenfria kommer därför att få många olikaformer. Vi framlägger därför inga detaljförslag om repetitionsutbildningen. Viframhåller dock betydelsen av att de vapenfrias kompetens och färdigheter isina krigsbefattningar hålls uppe genom en kontinuerlig och systematiskrepetitionsutbildning. De förslag vi framlägger angående utbildningen bedöms ledatill ett behov av en starkare styrning av verksamheten. Vi föreslår därför ändringari instruktionen för . Vi föreslår också attmyndighetens organisation skall ses över. Förslagen till inriktningen av vapenfriutbildningen syftartill att öka kvaliteten i utbildningen för att den resurs de vapenfriatjänstepliktiga utgör skall tillvaratas bättre. Förslagen innebärkostnadsökningar för utbildningen. Vi framlägger också vissa förslag tillbesparingar i nuvarande utbildningssystem. Totalt innebär dock våra förslagvissa kostnadsökningar. Nuvarande utbildning ger inte det kompetenstillskott tilltotalförsvarets krigsorganisation som är önskvärt. Kostnaderna förverksamheten är alltså höga i förhållande till resultaten. En begränsadkostnadsökning som bedöms ge en avsevärt bättre måluppfyllelse är enligt vårmening väl motiverad. 1987/88:81 Bilaga 2 Sammanställning av yttrandena 1 Allmänna synpunkter Remissinstansernaoch övriga som yttrat sig är överlag ense med kommittén om att de vapenfriatjänstepliktiga utgör en viktig resurs i totalförsvaret. Därutöver framförsföljande allmänna synpunkter. Överbefälhavarenframhåller att de vapenfria tjänstepliktiga i fred skall ges utbildning ochövning för att under beredskap och krig kunna göra fullvärdiga insatser. anför att staten måste se till att de vapenfria tjänstepliktigablir krigsplacerade pä lämpliga uppgifter och att de får en till dessauppgifter anpassad utbildning. Överstyrelsenför civil beredskap tillstyrker vad kommittén anfört om syftet medvapenfriutbildningen . Styrelsenför psykologiskt försvar anför att den utbildning i säkerhetspolitik ochtotalförsvar som ingår i läroplan och på vissa linjer i gymnasieskolani allmänhet inte ger en tillräcklig bakgrund för dem, som sedan kallas tillutbildning i totalförsvaret. Kompletterande utbUdning bör därför ges både tillden som fullgör värnplikt vid militära förband eller genomgårvapenfriutbildning. Enligt styrelsen är detta nödvändigt för att väcka denenskildes engagemang för utbildningen. Civilbefälhavareni Södra civilområdet säger att den uppstramning av vapenfriverksamheten som börbli följden av kommitténs förslag synes i hög grad önskvärd. Civilbefälhavareni Östra civilområdet framhåller att vapenfriutbildningen bör resultera i enkrigsplacering för den vapenfrie. Nämndenför vapenfriutbildning anser att de vapenfria tjänstepliktiga skall beredasfredsutbildning inom prioriterade områden av totalförsvaret och attutbildningen skall målinriktas mot en förberedd inplacering i vårt krigsorganiseradesamhälle. För detta måste enligt nämnden samhället vara berett att avsättaresurser för att garantera kvaliteten i ledningen av den fredstida utbildningen. Styrelsenför internationeU utveckUng framhåller, mot bakgrund av att de vapenfria inte krigsplacerasvid myndigheten, att styrelsen inte har någon anledning att ha synpunkter påhur vapenfriutbildningen bör bedrivas . Nämndenför u-landsutbildning anser att utredningens förslag och ställningstaganden ärkonsekventa utifrån den begränsning rörande vapenfria tjäntepliktigastjänstgöringsområden som valts. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer biträder förslaget till den framtida utbildningenav vapenfria tjänstepliktiga. Arbetsmarknadsstyrelsennoterar med tillfredsställelse att de vapenfria tjänstepliktiga enligt utredningens förslag alltjämt skall utnyttjas för verk samhetsområden av betydelse för samhället vid beredskapstillstånd och 24 krigsamt att utbildningen skall göras mer effektiv och leda till krigsplace- Prop.1987/88:81 ring. har inga principiella erinringar mot de förslag som lämnas ibetänkandet. framhåller att det beträffande vapenfrias tjänstgöring börbetonas klarare att tjänstgöringen skaU vara till nytta för totalförsvaret bådepå kort och läng sikt och att avsedd utbildning sker på ett så effektivt ochekonomiskt sätt som möjligt. Strävan bör vara att krigsplacera de vapenfria istörsta möjliga utsträckning. Länsstyrelseni delar kommitténs syn på de vapenfrias roll itotalförsvaret. Den utbildning som ges de vapenfria tjänstepliktiga skallenligt leda till krigsplacering med hänsyn till de stora behovenunder beredskap och krig. Länsstyrelseni biträder utredningens förslag att omfattningen avvapenfriutbildningen bör vidgas. Härigenom möjliggörs krigsplacering avvapenfria inom flera civila funktioner än . Länsstyrelseni tillstyrker i allt väsentligt det framlagda förslaget. , frikyrkoråd, kristna ungdomsråd ochKristna fredsrörelsen ställer sig i ett gemensamt yttrande mycket positiva tillutredningens huvudintention att de vapenfria är en viktig resurs, som samhälletmåste ta bättre vara på. Organisationerna framhåller som en brist attutredningen inte förstått hur de vapenfria tänker och vilka motiv som liggerbakom vägran att göra vapentjänst. Man anser därför att utredningen brustit irespekt för den enskildes personliga övertygelse genom att föreslå en hårdare knytningav vapenfritjänsten till krigssamhällets behov, färte tjänstgöringsalternativ,längre tjänstgöring, ändrad departementstillhörighet och vissa förändringar motmilitära ideal. Organisationerna befarar att antalet totalvägrare kommer attöka om utredningens förslag genomförs. Landstingsförbundetdelar uppfattningen att vapenfriutbildningen och den därpå följandekrigsplaceringen med repetitionsövningar bör ges fastare former och en klararemålinriktning. Utredningens förslag ger de vapenfria bättre förutsättningaratt medverka till en fullgod totalförsvarsinsats. Kalmarläns landsting ansluter sig i allt väsentligt till de överväganden och förslagsom redovisas i betänkandet, förutsatt att i sina fortsattaåtaganden kompenseras för de kostnader detta kan innebära. Västerbottensläns landsting delar utredningens uppfattning att det före- .ligger brister i sambandet mellan utbildning och avsedda uppgifter i krig. Dengenomförda utredningen ger enligt mening såväl den vapenfriesjälv, utbildningsanordnaren som avnämaren till de vapenfria tjänstepliktiganya och bättre förutsättningar för framtiden. delar kommitténs mening att den utbildning som i fred kan ges vapenfria tjänstepliktiga skall leda till krigsplacering med hänsyn till de stora behoven under beredskap och krig. Förbundet ställer sig ocksä bakom de mål som kommittén uppställt för vapenfriutbild ningen. anser attdet är betydelsefullt att utbildningen för Prop. 1987/88:81 vapenfriatjänstepliktiga förbättras och utökas. Först när civilförsvars- och Bilaga2 beredskapsplanläggningen är klar finns förutsättningar för en mer långsiktigbedömning av de utbildningsområden som är angelägna och kommunens behov avpersonal. Denna planläggning bör enligt kommunen avvaktas innan slutligställning tas i dessa frågor, Haningekommun föreslår att den vapenfriutbildning som bedrivs hos kommunerna undersöksytterligare med koppling till behoven enligt de beredskapsplaner som nuutarbetas. Kommunen anser vidare att avsnitten i betänkandet rörande devapenfria och kommunerna inte belysts pä ett fillfredsställande sätt, Järfällakommun är positiv till att göra vapenfriutbildningen målinriktad och anser attde vapenfria kan vara en resursförstärkning under beredskap och i krig. Förstnär kommunernas krigsplanläggning har avslutats finns det enligt kommunenförutsättningar att bättre identifiera behoven av vapenfria till olikaverksamheter, ,, , , , , , ochÖrebro kommuner delar kommitténs syn på de vapenfrias roll i totalförsvaret ochmålsättningen för vapenfriutbildning. betonar vikten av att den vapenfria utbildningen har enklar målsättning och en god kvalitet och att tjänstgöringen kan uppfattas sommeningsfull av den vapenfrie. anser att utredningens förslag är väl avvägda för attnå de mål statsmakterna satt upp för vapenfriverksamheten. Förbundetunderstryker vikten av att utplaceringen av vapenfria inom kommuner ochlandsting föregås av lokala överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. CentralorganisationenSACO/SR och har inga invändningar mothuvuddragen i kommitténs förslag, Sverigescentrala värnpliktsråd och Vapenfria arbetsgruppen gillar i allt väsentligtgrunderna pä vilka utredningen utformat sina förslag. ser positivt på utredningens ansats att höja kvaliteten påutbildningen och att ge de vapenfria klarare uppgifter inom totalförsvaret.Förbundet anser att varje medborgare skall ha skyldighet och möjlighet attutbildas för att kunna delta i försvaret av landet inom ramen för en allmän samhällsplikt.Därför ser förbundet positivt på utredningens förslag om en klarkrigsplacering i totalförsvaret för alla vapenfria. Kommunistiskungdom ser positivt på kommitténs tankar att vapenfria skall utbildas för och krigsplaceraspå befattningar av betydelse i krig och att de inte kommer att utnyttjas somgrå arbetskraft. Förbundet uttrycker dock farhågor vad gäller innehållet ivapenfriutbildningen och efterlyser ett konkret förslag om detta för sittställningstagande, Sverigeskristna socialdemokraters förbund ställer sig bakom uppfatt ningen att vapenfria är en viktig resurs, som samhället bör ta bättre vara på. Förbundet avvisar däremot den genom förslaget väsentligt hårdare knytningen av den vapenfria tjänsten till krigssamhällets behov och total försvaret. Förbundet påminner om att ambitionen vid tillkomsten av nu gällande vapenfrilag var att så långt möjligt undanröja totalvägran genom 26 en störte flexibilitet.Därför föreslår förbundet att den vapenfria tjänsten Prop. 1987/88:81 betraktassom en vikfig resurs i samhället under såväl freds- som krigstid. 2 Utbildningens framtida organisation 2.1 Tjänstgöringsområden m. m. Överbefälhavarendelar VK83:s uppfattning att uttagning och utbildning skall grundas påindividens lämplighet för en definierad krigsuppgift. Redan kända uppgifterfrån inskrivningsprövningen bör därvid bättre tas fill vara. Överbefälhavareninstämmer ocksä i förslaget till kategoriindelning. Detbör enligt överbefälhavaren övervägas om inte civilförsvaret - mot bakgrund avden minskade tillgängen pä värnpliktiga - i ökad omfattning än vad somredovisas bör tilU"öras vapenfria tjänstepliktiga. Värnpliktsverketbedömer att uttagningen till befattningstyp enligt den modell som användsför värnpliktiga är lämplig och stöder förslaget om olika kategorier förvapenfria. har ingen erinran mot förslagen rörande prioritering avtjänstgöringsområden, indelning i grund- och repetitionsutbildning samtinnehållet och målet för grundutbildningen. Beträffande introduktion, allmängrundutbildning och grundläggande befattningsutbildning måste dock olikaalternativ övervägas, bl, a, på grund av osäkerhet om utbildningsbehoven ochtillgången pä vapenfria. Överstyrelsenför civd beredskap anser att förslaget till utbildningssystem är välgrundat.Verksamhetsområdena för de vapenfria liksom kvoteringen till olika områden börenligt styrelsen revideras fortlöpande. Styrelsen föreslår att kvoteringenmellan olika civila myndigheter prövas i totalförsvarets chefsnämnd. Kommuneroch landsfing bör samråda om kvoteringen inom sitt verksamhetsområde ochanmäla resuUatet till chefsnämnden. Civilbefälhavareni Södra civUområdet anför att uttagningen av vapenfria tjänstepliktiga iförsta hand bör inriktas mot krigsuppgifterna och grundas påbefattningsanalyser, befattningsbeskrivningar och kravspecifikationer. Civilbefälhavareni Östra civilområdet framhåller att en utbildning som syftar tillkrigsplacering i civilförsvarsorganisationen även i fortsättningen bör varahuvudalternativet. Tjänstgöringen inom brandförsvaret skulle därvid gevärdefull prakfik. Nämndenför vapenfriutbildning anser aU utbildningen skall syfta till användbarhet fören viss krigsuppgift och att uttagningen skall grunda sig på den enskildeslämplighet för uppgiften. Nämnden delar utredningens synpunkter vad gällerframtida tjänstgöringsomräden. Styrelsenför internationeU utveckling har, mot bakgrund av de synpunk ter utredningen framför om syftet med vapenfriutbildningen, inte något att erinra mot att styrelsen upphör att utbilda vapenfria men välkomnar samti digt möjligheten att planera enstaka eller grupper av vapenfria vid myndig heten. Nämndenför u-landsutbildning finner det beklagUgt att alternafivet Prop. 1987/88:81 u-landsutbildningsom vapenfri tjänsi: föresläs försvinna. Innan beslut tas i Bilaga 2 en sådanriktning, bör den aviserade utvärderingen av u-landsutbildningenför vapenfria avvaktas. Enligt nämnden kan en hög effektivitet i utredningensmening nås om den vapenfrie garanteras u-landstjänstgöring efter avslutadutbildning. Ett sådant system finns redan som bör vara möjligt att utvecklagenom samarbete mellan organisationer och myndigheter, framhåller nämnden. Socialstyrelsenser det som angeläget att vapenfria inom styrelsens ansvarsområde utbildas förkrigsplacering inom den civila hälso- och sjukvårdens, hälsoskyddets ochsocialtjänstens krigsorganisation. Enligt styrelsen bör utbildningen ochtjänstgöringen ske dels inom sjukvården, i omsorgsvård av psykisktutvecklingsstörda, inom teknisk försörjning, ambulanstransporter, i saneringav ABC-stridsmedel samt inom administration vid vårdinstitutioner, dels inomomsorgen om barn, äldre och handikappade. Styrelsen pekar särskilt på att detär av stor betydelse att vapenfria utbildas inom det medicintekniska området.Beträffande hälso- och sjukvårdsverksamheten förordar styrelsen att antaletvapenfria som uttas fill vårdbiträdesutbildning minskar och i stället gesutbildning till undersköterska. Styrelsen anser att även den grundläggandebefattningsutbildningen vad gäller undersköterskeutbildningen bör ske inomlandstingens utbildningsorganisation. Postverkethar inget att erinra mot att vapenfriutbildningen inom verket upphör. Televerkettillstyrker i princip förslagen om den framtida vaperifriutbild-ningen men.anser att den föreslagna tiden för introduktion och aUmän grundutbildning börminskas . Statensjärnvägar framhåller betydelsen av att utbildningsanordnaren även ifortsättningen får möjlighet att delta i den slutliga uttagningen. Sjöfartsverketanser att sjöräddningsutbildningen för vapenfria väl svarar mot samhälletsbehov av räddningstjänst inom denna sektor under beredskap och krig samt attuppgifterna är lämpliga för vapenfria. Verket avstyrker därför utredningensförslag att slopa detta tjänstgöringsalternativ. Luftfartsverkethar inget att erinra mot förslaget angående utökning av antalet grundutbildadevapenfria vid verket. Riksantikvarieämbetetoch statens historiska museer instämmer i förslaget att den tjänstgöring som harhuvudsaklig inriktning mot fredstjänst bör utgå och att den som av tjänstbarhetsskälinte kan krigsplaceras hellre bör frikallas än genomgå vapenfriutbildning. framhåller att välutbildade vapenfria behövs vid domänverket ochskogsvårdsstyrelserna under beredskap och krig för att förse landet medbränsle. Verket finner det anmärkningsvärt att det inte gjorts någonutvärdering av behovet innan man föreslår att verksamheten skall upphöra. Domänverketser det som en angelägen uppgift inom totalförsvaret att under beredskap och krig få fram fasta bränslen. De vapenfria utgör enligt verket en lämplig förstärkning för verkets uppgifter i en krigsorganisation, 28 Domänverketär därför berett att ge vapenfria befattningsutbildning inom Prop.1987/88:81 bränsleförsörjningen. i anser attvedförsörjningen är mycket betydelsefull för samhället vid ett avspärringslägeoch att de vapenfria är viktiga för verksamheten. Naturvårdstjänsten bördärför behållas som ett alternativ i vapenfriutbildningen. betonar att utbildning förcivilförsvaret även i fortsättningen bör vara huvudalternativet för denvapenfria tjänsten och anser att utredningen underskattat civilförsvarets behovoch möjlighet att utnyttja vapenfria. Inom den tillgängliga utbildningstidenborde enligt styrelsen flertalet vapenfria som saknar önskvärda yrkeskunskaperkunna ges speciell utbildning som möjliggör placering i civilförsvaret.Utredningens förslag beträffande övriga tjänstgöringsområden tillstyrks.Styrelsen anser dock att den expeditionstjänst för vapenfria som myndighetensjälv svarar för även i fortsättningen bör få vara kvar som ett utbildningsalternativ. i lån anser att vapenfria börkunna utbildas för att ingå som ersättningspersonal i lantbruketsblockorganisation. pekar på att utbildningstiden för vapenfriaär så pass läng att det bör vara möjligt att ge den utbildning som behövs. Svenska röda korset avstyrker förslaget att slopatjänstgöringsalternativet för vapenfria inom organisationen. Enligt rödakorset kan de vapenfria fullgöra viktiga uppgifter dels för utbildning avallmänheten i första hjälpen, dels som arbetsledare inom socialomsorgsverksamhet för att komplettera kommunernas resurser och dels genommedverkan vid blod-givarrekrytering. , frikyrkoråd, Sverigeskristna ungdomsråd och vänder sig mot, som organisationernaser det, inslagen av "militarisering" i kommitténs förslag om vapenfriutbildningen.Man anser bl,a, att det är olämpligt att den militära bedömningen för befälsuttagningläggs till grund för en differentiering av vapenfriutbildningen.Organisationerna är ocksä kritiska till begränsningen av antalettjänstgöringsalternativ och till att u-landsutbildningen och utbildninganordnad av styrelsen för internationell utveckling föreslås utgå. Manframhåller att dessa tjänstgöringsalternativ bör kunna ges ett meningsfulltinnehåll och att de är fredsbevarande. Förslagen rörande kristnaungdomsråd som utbildningsanordnare tillstyrks. biträder utredningens förslag tillprioriterade utbildningsområden för vapenfria. Därutöver pekar förbundet påbehovet av utbildade med medicin- resp, driftteknisk inriktning, avvärdpersonal till omsorgsverksamheten och av skötare inom akut psykiatriskvård, framhåller vikten avatt vapenfria utbildas och krigsplaceras i omsorgsförvaltningarnasorganisation, tillstyrker förslagen inomvilka områden vapenfriutbildningen skall genomföras, målen för utbildningen och inne hållet i den föreslagna utbildningen för sjukvårdspersonal. anser att övningsverksamheten och andra praktiska frågor rörande utbild ningsinnehållet ytterligare behöver belysas. Vidare föreslår att vapenfria med gymnasiekompetens inom ramen för tjänstgöringstiden bör 29