prop · GB03114 · 1987-12-31 00:00:00 — Kommitténhar haft i uppdrag atl pröva om del går all införa etl system med enhetligareavgifter för alla medlemmar i arbetslöshetskassorna. Kommittén har redovisatett förslag till utjämning av avgifterna, vilket bygger på att fonderingskraveti arbetslöshetskassorna skall avskaffas men också på ändradestatsbidragsregler. Fömtom atl fullt statsbidrag skall utges oberoende avarbetslöshetens omfattning skall ett förvaltningsbidrag lämnas. Ilikhet med kommittén anser jag atl fonderingskravet skall avskaffas. Till dennafråga återkommer jag strax (avsnitt 2.5). Jag har alldeles föreslagit attstatsbidrag skall utgå för hela den utbetalade ersättningen. Med dessa tvåändringar återstår del bara ersättningens nivå och förvaltningskostnaderna somkan påverka medlemsavgiftemas storlek. Genom att knyta medlemsavgiften tillendast dessa två faktorer uppnår man en bättre koppling till den ersättning somkan förväntas vid arbetslöshet men också att avgiften kan hållas nere genomrationaliseringar och effektivise-ringar av den egna förvaltningen. Detsistnämnda, som jag bedömer som utomordenfiigl angeläget, skulle kunnamotverkas om man som kommittén föreslår lämnar ett förvaltningsbidrag med etlbestämt belopp per utbetalad ersältningsdag. Somjag har nämnt när jag redovisade mitt förslag att statsbidraget skallmotsvara hela den utbetalade ersättningen skall de ökade kostnaderna som dettaföranleder för staten kompenseras genom all en viss del av medlemsavgifternabetalas in till staten. Dennadel bör per medlem och år uppgå tiU etl belopp motsvarande av den genomsnittligt utbetalade dagpenningen under det år avgiften avser i den kassa medlemmen tillhör. Detta innebär att en arbetslöshetskassa innan den fastställer medlemsavgiften för det kommande verksamhetsåret måste göra etl antagande om löneutvecklingen inom det område kassan verkar. Med hänsyn till kassans nära samband med den eller de närstående intresseorganisationer, som förhandlar om lönerna för medlemmarna i kassan, bör ett sådant antagande kunna göras ulan alltför stora svårighe ter. Själva inbetalningen till staten bör ske på så sätt att kassan efter varje kalendermånad betalar in etl belopp per medlem som motsvarar av den under den gångna månaden genomsnittligt utbetalade ersättningen 41 Det totala beloppet för vaije kassa skall beräknas på antalet Prop.1987/88:114 medlemmar vid utgången av det senaste förflutna verksamhetsåret.Det sammanlagda beloppet som härigenom betalas till staten för samtliga kassamedlemmarkommer att i stort sett motsvara statens ökade kostnader för statsbidraget.Denna del av medlemsavgiften bör föras till det konto hos riksgäldskontorettill vilket medel från arbetsmarknadsavgiften skall föras och få utnyttjas församma ändamål. av skillnaderna i medlemsavgifterna föranleds av att förvaltningskostnadernavarierar i de olika kassorna. Del är enligt min mening angeläget att nu sökautjämna även dessa skillnader för att få mer rättvisa medlemsavgifter. En vägatt åstadkomma detta är atl ålägga kassorna alt ta ut en särskild avgift avalla kassamedlemmar för detta ändamål (utjämningsavgift). De medel somhärigenom flyter in skall sedan kunna fördelas till kassor med särskilt högarbetslöshet eller med lågt antal medlemmar och hög avgift enligt följandemodell. Utjämningsavgiftenbör ulgöra ett belopp per medlem och år motsvarande av den för samfiigakassor gällande högsta dagpenningen. Varje kassa skall betala inutjämningsavgiften till staten beräknad på antalet medlemmar vid utgången avåret innan. Bidragfrån utjämningsavgiften skall lämnas till arbetslöshetskassor med enarbetslöshet räknad i utbetalade ersättningsdagar per medlem och år som med 10%överstiger genomsnittet för samtliga arbetslöshetskassor. Bidraget skall lämnasmed ett visst belopp för varje medlem i kassan vid utgången av del senasteförflutna verksamhetsåret. Beloppet skall motsvara av den gällande högstadagpenningen multiplicerat med den del av antalet ersältningsdagar per medlemoch år i kassan som med överstiger genomsnittet för samtligaarbetslöshetskassor. Bidraget skall betalas ut när kassan har ansökt om det hosAMS, dock tidigast . Utjämningsbidragskall dämlöver lämnas till kassor med ett medlemsantal som understiger 10000och som har en medlemsavgift som är högre än av den gällande högstadagpenningen. Bidraget skall vara av del belopp som överstiger av dengällande högsta dagpenningen och kassans verkliga kostnad per medlem. Bidragetskall betalas ut när verksamhetsåret är avslutat. Omutjämningsavgiften ger överskott skall delta återbetalas lill kassorna närutjämningsbidraget har betalats ut i sin helhet. Om däremot avgiftsmedlen intetäcker uibetalningsbehovet, bör utjämningsbidraget få sättas ned med en likastor procentandel för samtliga bidragsberättigade kassor. Utjämningsavgiftenoch utjämningsbidragel bör handhas av AMS.' Iövrigt skall varje medlem i avgift till kassan betala ett belopp som behövs föratt betala den del av kassans förvaltningskostnader som inte läcks aveventuellt utjämningsbidrag. Ilagen bör kassorna åläggas dels att ta ut medlemsavgifter som täcker de belopp som skall betalas in till staten och andra kassan åliggande utgifter, dels att därefter betala in medlen till staten. De närmare regler som jag har föreslagit för fördelning av medel till kassoma i uljämningssyfte bör där emot kunna meddelas av regeringen i förordning. Ilikhet med vad som gäller nu skall medlemsavgiften registreras hos Prop.1987/88:114 AMS för att bli gällande. Storleken av en kassas medlemsavgiftskall enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring anges i stadgarna. Dessa ochändringar i dem skall registreras hos AMS för att få fillämpas. Medmitt förslag till ändrade statsbidragsregler och nya medlemsavgifter kommer enordentlig utjämning av avgifterna till stånd. Som jag har nämntvarierar medlemsavgifterna nu . Med mina förslag kommeravgifterna att variera mellan ca 120 och ca . erkända arbetslöshetskassorna fmns ca 55000 medlemmar som har anslutit sigenskilt, dvs. utan att tillhöra en facklig organisation. För dessamedlemmar har kassorna ofta särskilda kostnader genom att man inte kan drafördel av den för övriga medlemmar i viss mån gemensamma administrationenmellan arbetslöshetskassa och resp. facklig organisation. Efter beslut avregeringen och får arbetslöshetskassorna avenskilt anslutna medlemmar ta ut särskilda administrafions-, aviserings-,påminnelse- och uppläggningsavgifter med belopp och enligt gmnder som närmareanges i besluten. Dessaavgifter bör nu ersättas med en möjlighet för kassorna att i den fasta avgiftenför enskilt anslutna medlemmar inkludera ett belopp som täcker merkostnader förmedlemsadminislrationen. Jag vill betona att del endast skall gällamerkostnader och inte samtliga administrationskostnader som man har förenskilt anslutna medlemmar. Det får självklart inte vara fråga om enservicenivå eller omkostnader av större omfattning än vad som erfordras för attge de enskilt anslutna en med övriga medlemmar likvärdig service. Beloppetmåste därför stå i rimlig proportion till kassornas utgifter föradministrationen av de kollektivt anslutna medlemmarna. Rätten att ta ut dettabelopp bör i fortsättningen framgå av lag och uttryckas så alt kassorna fårsom fast medlemsavgift ta ut också ett belopp för atl täcka skäliga extraadministrationskostnader för medlemskapet. Som skälig kostnad får då anses t.ex. kostnaden för den särskilda avisering om betalningsskyldighet som krävs fördessa medlemmar. Genom att beloppet kommer att utgöra en del av medlemsavgiftenföljer alt avgiften även i denna del skall registreras hos AMS för att bligällande. Minaförslag till ändrade regler för medlemsavgifter föranleder följande ändringar i lagen om arbetslöshetsförsäkring. I 54 § regleras nu skyldighe ten för kassorna att ta ul erforderliga fasta avgifter. Dessa skall vara så bestämda att de i förening med andra för verksamheten avsedda inkomster får antas förslå till betalning av utfästa ersättningar, förvaltningskostnader och övriga kassan åliggande utgifter samt föreskriven fondbildning. En hänvisning bör här göras till 57 § i vilken bestämmelse kassans skyldighet alt betala in medel fill staten enligt vad jag strax återkommer till föreslåsbli reglerad. Bestämmelserna om att avgifterna jämte andra inkomster skall täcka utfästa ersättningar och föreskriven fondbildning bör utgå med hän syn till att statsbidraget i fortsättningen skall täcka hela den utbetalade ersättningen och till att, vilket jag också strax återkommer till, kassorna inte längre skall hålla fonder. Däremot bör som har framgått förvaltnings kostnaderna alltjämt i första hand täckas av medlemsavgifter, vilkel bör återspeglas i bestämmelsen. Rätten för en kassa att dessutom ta ut ett 43 särskilt belopp av enskiltanslutna medlemmar, dvs. medlemmar som inte är anslutna lill enkassan närstående facklig organisation, bör föreskrivas i ett nytt andra styckei .54 §. 156§finns nu regler om fondering och fondmedel. Med hänsyn fill mina förslag i detföljande i fråga om fonderna bör paragrafens nuvarande lydelse upphävas ochersättas med bestämmelser om hur en kassa skall förfara med inkomster som intehar behövt utnyttjas för löpande utgifter under verksamhetsåret och om egetfritt kapital. Jag återkommer till detta i avsnitt 2.5. Kassans skyldighet atlbetala in medel fill staten för finansiering av arbetslöshetsersättning ochutjämningsbidrag bör åläggas i 57§. första stycket och ersätta nuvarande bestämmelseri paragrafen om placering av fondmedel. I ett nytt andra stycke bör införas ettbemyndigande för regeringen att meddela närmare föreskrifter om tid och sättför inbetalningarna fill staten samt om utjämningsbidrag. Denya reglerna för medlemsavgifter bör träda i kraft . Mitt förslag:Arbetslöshetskassorna skall inte längre avsätta medel till särskilda fonder.Fonderna behöver inte längre vara en del i kassornas ekonomiska system och börlösas upp. Ett visst mindre kapital bör dock kunna finnas hos kassorna för attdessa inte helt skall sakna likvida medel för att täcka löpandeförvaltningskostnader och investeringar. Kommitténsförslag: Någon fortsatt fonduppbyggnad är inte längre erforderlig mot bakgmndav atl staten i prakfiken garanterar arbetslöshetsförsäkringensfinansiering. I övrigt redovisar kommittén inte några förslag rörande fonderna. Remissinstanserna:Samfiiga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget att fondavsättningarinte längre skall ske har tillstyrkt eller har inget att erinra mot förslaget.TCO, /SR, LO och SO anser atl om fonderna inte skall behövas iarbetslöshetsförsäkringen de bör tillfalla resp. organisation som har byggt upparbetslöshetskassan. SAF menar att befintliga fondmedel bör förbrukas föravsett ändamål innan staten träder in med bidrag. Skälen för mitt förslag:De gmndläggande villkoren för de erkända arbetslöshetskassornas verksamhet hari stort sett varit desamma allt sedan den första statsunderstöddaarbetslöshetsförsäkringen infördes . Då liksom nu krävdes att kassornavar antagna och registrerade som erkända arbetslöshetskassor för att statsbidragskulle utgå. Vidare ställdes krav på fondbildning. Kassorna fick inte träda iverksamhet förrän fonderna nått viss minsta storlek. Fondernahar huvudsakligen haft till uppgift att dels vara en reserv genom vilkenavgifterna kan utjämnas mellan år med hög och år med låg arbetslöshet,dels möjliggöra en tidsmässig utjämning av de ekonomiska Prop. 1987/88:114krav som ställs på kassan på gmnd av ändringar i arbetslösheten, dels säkerställaatt kassan har likvida medel för sina utbetalningar. Fonderna har numera bl. a.genom de successivt förbättrade statsbidragen främst den sistnämnda uppgiften. Fonderingskravethar kommit att successivt lättas upp. När de första erkändakassorna bildades krävdes en fond som motsvarade ungefär tre gångerårsinkomsten av medlemsavgifter och statsbidrag i en kassa. På mindre kassorställdes ännu högre fonderingskrav. sänktes kraven i två ohkaomgångar. Efter ytteriigare en reform motsvarar fonderingskravetnumera knappt tre månaders utgifter i en kassa. Trotsatt alltså fonderingskravet sänkts kraftigt har detsamlade fonderingskravet räknat i fasta priser ökat mellan åren 1974 och 1985.Delta beror dels på den stora medlemstillslrömningen, dels på ett ökatutnyttjande av försäkringen. De medel som måste fonderas för varje medlem ärdock i fasta priser lägre nu än . Till skillnad från tidigareär fonderingskravet nu så lågt atl kassor med svaga fonder i tider med stigandearbetslöshet kan få betalningssvårigheter. Defta löses på så sätt att dessakassor får extra förskott på statsbidraget. Likviditets-svårigheter ledde fillatt månadsvisa ä konto-utbetalningar av statsbidraget infördes fr. o. m. den Ijuli 1984. Somfidigare nämnts går fonderingskravet fillbaka till den fid då de första erkändakassorna bildades. Kravet var då naturligt med hänsyn till att statsbidragenendast täckte en mindre del av ersättningen. De arbetsmark-nadspolifiska instmmentenvar långt mindre utvecklade än och massarbetslöshet en realitet. Ommitt förslag i det föregående i fråga om statsbidrag genomförs, kommerstatsbidraget i fortsättningen att täcka hela försäkringsersättningen ochbetalas ut i omedelbar anslutning lill att ersäftningen betalas ut till medlemmen.Mot bl. a. den bakgmnden saknas det enligt min mening skäl att längreupprätthålla kravet på fondering för de erkända arbetslöshetskassorna. Kravetleder fill en kapitalbildning som egentligen inte längre har någon annan funkfionän att "förskoltera" statsbidraget, etl behov som alltså med det nyasystemet för utbetalning kommer aft falla bort. Kravet på fondbildning bidrarockså till att medlemsavgifterna hålls på en högre nivå än vad som motiveras avdagpenningens storlek och arbetslöshetens omfattning. Jagdelar alltså utredningens uppfattning att fonderingskravet skall slopas.Enligt min mening bör emellertid också de upparbetade fonderna helttas bort från arbetslöshetskassornas ekonomiska system. Till stöd för dennauppfattning vill jag anföra följande. Ifrågan om vilka åtgärder som skall vidtas med de fondmedel som finns upparbetade i de olika kassorna har under beredningen av kommit téns förslag vissa diskussioner förts mellan representanter inom regerings kansliet samt företrädare för och fackliga organisationer. Den princip lösningen har därvid diskuterats att varje erkänd arbetslöshetskassas fond bör kunna fillfalla den eller de intresseorganisationer som har tagit initiativ 45 Föratt kunna la ställning till denna principlösnings lämplighet bör enligt Prop.1987/88:114 min mening ledning kunna hämtas ur de förfaranderegler som finns ilagen om arbetslöshetsförsäkring och i kassomas stadgar när det gäller attupplösa en kassa. Jag vill dock först kortfattat redogöra för fondemashistoriska och ekonomiska bakgmnd. Deerkända arbetslöshetskassorna som handhar den frivilliga arbetslöshetsförsäkringenhar samtliga tillkommit på initiativ av någon inlresseorga-nisafion ettfackförbund eller en annan yrkesmässig sammanslutning av rikskaraktär. Likvälantyder inte lagstiftningen ens möjligheten av ett sådant samband mellanintresseorganisation och arbetslöshetskassa. Kassornas fristående ställningmarkeras i stället på olika sätt. Således får en facklig organisation interegistreras som erkänd arbetslöshetskassa även om den skulle utge understöd vidarbetslöshet. Inte heller får en erkänd arbetslöshetskassa utan särskiltmedgivande syssla med annan verksamhet än att utge ersättning till medlemmarnai samband med arbetslöshet. Någraformella samband mellan en erkänd arbetslöshetskassa och en bakomliggande organisafionfinns således inte och har aldrig funnits. De reella sambanden är emellertiduppenbara och torde kunna betraktas som fömtsättningar för kassomas existens.Bestämmelserna om fonder har ofta inneburit krav på avsevärda insatser från denorganisafion som tagit initiafiv fill kassan. Innande erkända kassoma tillskapades förekom i vissa fall ekonomisk hjälp vidarbetslöshet inom fackförbundet. När det fanns fondmedel reserverade för dettaändamål låg det nära till hands att föra över dessa medel till den nybildadeerkända kassan. I andra fall tillsköts medel ur förbundskassan. På liknandesätt har den bakomliggande intresseorganisationen tillträtt om fonden behövtförslärkas sedan verksamheten kommit i gång. Det har också förekommit andraformer av stöd från intresseorganisationen. Etl stöd som ofta förekommit harvarit att organisationen gett lån till kassan för att denna skulle erhållalikvida medel och inte behöva realisera bundet fondkapital. Samtligakassors fonder har alltså byggts upp med medlemmarnas medel och/eller medtillskott från den initiativtagande organisationen. Statsbidraget harvisserligen varit och är alltjämt en fömtsättning för kassansverksamhet men har använts för löpande utbetalningar av ersättningar och, föreår 1983, för viss del av förvaltningskostnaderna. Isammanhanget bör också betonas att sambandet mellan en erkänd arbetslöshetskassaoch del fackförbund eller motsvarande som har varit initiativtagare till kassanbottnar i det medlemssamband som råder. Förbundet har startat kassan för iförsta hand sina medlemmar, och medlemmarna i kassan och förbundet har varitoch är i allt väsentligt desamma. Somtidigare framgått finns i lagen om arbetslöshetsförsäkring särskilda regler om kapitalplacering för fondmedel (57 §). Reglerna ställer höga krav på att tillgångarna placeras på ett från finansiella synpunkter tillfredsstäl lande sätt. Förutom statsobligationer och vissa andra av staten garantera de eller utfärdade värdehandlingar godtas endast viss placering mot säker het i annan fastighet än industrifastighet eller i tomträtt. Högst en fiondel av fondens medel får redovisas i andra värdehandlingar, dock inte i aktier 46 eller andelar i aktiefond. Av de samlade fondmedlenvar placerade på Prop. 1987/88:114 kassa, bank ochgiro. Drygt 5,var placerade i lån garanterade av stat eller kommun och 50%utgjordes av fordringar på statsverket, andra fordringar samt uteståendeavgifter och ränta. Det bör observeras atl fordran på statsverket är som störstkring innan de slutliga statsbidragen betalats ut. Resterande ca4,var i huvudsak placerade i obligationer och övriga lån. Ilagen om arbetslöshetsförsäkring föreskrivs bl. a. atl arbetslöshetskassornasstadgar skall ange hur del vid en upplösning av kassan skall förfaras med dessbehållna tillgångar (45 § andra stycket). Vidare ger lagen föreskrifter omlikvidation och upplösning av arbetslöshetskassa samt om fusion mellan kassor.183 § tredje stycket sägs att om likvidafion sker utan överlåtelse av kassansrörelse skall stadgarnas bestämmelser om förfarandet med kassans behållnatillgångar vid dess upplösning tillämpas. Enligt kassornas stadgar som enligtlagen är utformade enligt den normalstadga som fastställs av AMS - skall, omkassan upplöses och ingen överlåtelse sker, kassans behållna tillgångartillfalla den närstående intresseorganisationen, dvs. den organisation somtagit initiativ till kassan och vars medlemmar också regelmässigt är medlemmari kassan. De kassor som har medlemmar från flera organisationer har regler i stadgamaom medlens fördelning mellan dessa organisationer. Dennu redovisade bakgrunden ger enligt min uppfattning stöd för alt fonderna börkunna lösas upp i enlighet med de riktlinjer som har dragits upp i de tidigarenämnda principdiskussionerna. Även om de förfaranderegler som finns rörande enkassas upplösning inte direkt tar sikte på den nu aktuella situationen, kan detinte råda någon tvekan om atl ett förfaringssätt i enlighet medprinciplösningen ligger väl i linje med dessa regler. Jagmenar därför att upplösningen av kassans behållna fondlillgångar i alltväsentligt bör kunna överlämnas åt kassorna alt själva genomföra i enlighet medsina stadgar. Det är enligt min åsikt angelägel att de enskilda kassornasjälvständigt får avgöra i vilken takt och pä vilket sätt fondmedlen skallavvecklas. Upplösningen bör dock självfallet göras på ett sådant sätt atteventuella borgenärsintressen inte träds för när. Det kan också på goda gmnder fömtsättasatt kassorna, med hänsyn lill vad som enligt 39 § lagen omarbetslöshetsförsäkring är tillåten verksamhet för dem, inte har någraväsentliga borgenärsinlressen att fillgodose vid sidan av de ersätl-ningsutbelalningarsom kassorna har åtagit sig att svara för och som i sin helhet skall varatäckta av statsbidrag och löpande medlemsavgifter. Detförhållandet att kassorna själva skall fatta beslut i fråga om upplösningen avfonderna kan naturligtvis innebära att upplösningen i vissa fall kan komma attdra ut . Jag vill emellertid inte ange inom vilken upplösningenav fonderna skall ha genomförts. Beslutet bör föregås av ett nära samråd med fillsynsmyndighetenAMS. Skulle del visa sig att komplikationer uppkommer ändå får överiäggningartas upp med berörda kassor och organisationer. Mittförslag är således sammanfattningsvis följande. Kassorna skall inte vara skyldiga atl göra avsättningar fill fonder efter . bör också en avveckling av de befintliga fonderna påbörjas. Någonny fondbildning skall inte tillåtas. Något direkt hinder att kassorna har kvarett visst rörelsekapital för att klara utbetalningar och investeringar för denegna förvaltningen bör dock inte ställas upp. Detta kapital skall enligt minbedömning inte behöva överstiga elt belopp motsvarande . Någrasärskilda placeringsregler för dessa kassornas egna fria medel behövs inte. Behållningeni arbetslöshetskassornas fonder uppgick till ca 2100milj. Min uppfattning om behovet av ett rörelsekapital om högst . permedlem skulle innebära att som mest 180 milj. kr. kommer att ligga kvar hoskassorna. Förslagetatt slopa fonderingskravet innebär lagtekniskt att de nuvarande bestämmelsernaom fondbildning och kapitalplacering i 56 och 57 §§ lagen om arbetslöshelförsäkringbör utgå. Härvid måste också vissa följdändringar vidtas (45, 54 och 61 §§).En bestämmelse om kassornas rätt att ha ett eget fritt kapital motsvarandehögst . per medlem bör, som jag antytt i avsnitt 2.4.3, föras in i 56 somett nytt andra stycke. De överväganden ochförslag som jag har redovisat i fråga om upplösning av befintliga fonderinnebär enligt min mening att det är tillräckligt att i lag ange att kassornaskall lösa upp sina fonder och atl de därvid, i tillämpliga delar, skall följade föreskrifter i kassans stadgar som skall finnas enligt 45 § andra stycket13. lagen om arbetslöshetsförsäkring. Dessa stadgeföreskrifter anger alltså vadsom skall hända med kassans behållna tillgångar, om hela kassan löses upp. Avlagen bör då också framgå att kassorna medges rätt att av fondmedlen behållaett belopp motsvarande högst . per medlem atl användas som eget frittkapital i enlighet med vad jag har föreslagit härom. Bestämmelserna bör ges i övergångsbestämmelsertill den lag genom vilken de nuvarande fondreglerna upphävs (lagförslag 4). I45 § gärde stycket hänvisas fill andra stycket 10. i samma paragraf. Som enföljd av mina förslag i fråga om fondbildning och fondmedel bör hänvisningenändras till andra stycket 8. 3 Administrationen av KAS Mitt förslag: KASskall även i fortsättningen handhas av AMS och länsarbetsnämnderna.Utbetalningen av stödet skall likaså även fortsättningsvis ombesörjas avriksförsäkringsverket och de allmänna försäkringskassorna. Kommitténs förslag:Administrationen av KAS skall även fortsättningsvis ske i länsarbetsnämndernasoch /försäkringskassornas regi. En centralisering avutbetalningen av stödet bör kunna ske. Kostnaderna för utbetalningarna kan dåsänkas kraftigt. Möjligheterna att föra över utbetalningarna frånförsäkringskassorna fill ADB-central bör därför prövas. Remissinstanserna:Av de remissinstanser som har yttrat sig i denna fråga anser TCO, LO och SOatt frågan bör utredas vidare. LO hänvisar i Prop. 1987/88:114 sitt yttrandetill ett remissvar i denna fråga till LO från pekar på utredningen om den framtida ADB-verksamheten hosförsäkringskassorna, "FAS 90", som förordar ett alternativ medtyngdpunkten på lokal datorkraft som bl.