prop · GB03146 · 1987-12-31 00:00:00 — Som fidigare närtmts har lokalhyresgästen, omhyresförhållandet upphör fill följd av oljefogad förlängningsvägran, inte någongenerell rätt till ersättning för det återstående värdet av ändringsarbetensom han låtit utföra i lokalen. Nuvarande bestämmelser (57 § Uedje styckethyreslagen) innebär alt ersättning endast utgår, om ändringsarbetena allmäntsett ökat lokalens hyres-värde och därmed kan antas komma hyresvärden tillgodo. Kommittén har föreslagit att denna begränsning skall tas bort, eftersomden negativt påverkar hyresgästens ställning vid hyresförhandlingar. Omhyresgästen inte har rätt till ersättning för kvarvarande värde av sädanaändringsarbeten, kan det för honom te sig som ett bättre alternativ altacceptera även oskäliga hyresvillkor hellre än att flytta frän lokalen. Det torde enligt kommittén vara vanligt attlokalhyresgäster på egen be-kostoad ändrar de förhyrda lokalema. För många kandet vara nödvändigt all vidta ändringar och förse lokalen med speciellaanordningar för alt verksamheten skall kunna bedrivas pä ett framgångsriktsätt. Hyresgästerna utformar lokalen speciellt för sin verksamhet, vilket mängagånger kan innebära all lokalens allmänna hyresvärds inte ökar i motsvarandegrad. Ändringsarbetena kan medföra mycket stora kostnader för hyresgästen ochkan därför inte avskrivas på ett rimligt sätt under en kortare hyrestid. Under remissbehandlingen har kritik mot kommitténs förslagi denna del framförts av några remissinstanser. Vad dessa instanser främstvänder sig mot är att förslaget skulle komma att innebära en kraftig ökning avhyresvärdarnas ersättningsskyldighet, t. ex. då hyresgästen låter inreda enhelt oinredd lokal. Detta kan i sin tur medföra att hyresvärdarna i större utsUäckningkommer att vägra samtycke till ändringsarbeten eller att de själva utför ochbekostar överenskomna ändringar mot en högre hyra. För egen del ansluter jag mig till kommitténs uppfattningatt hyresgästen, om hyresförhållandet upphör till följd av obefogad förlängningsvägran, bör ha full ersättning för kvarvarande värde av de ändringsarbeten som han låtit utföra i lokalen. En sådan ordning ligger i linje med huvudprincipen att hy resgästen skall fä ersättning för all den förlust som han åsamkas på gmnd av hyresförhällandets upplösning. Liksom bör dock för ersättning krävas att hyresvärden samtyckt fill ändringen eller hyresgästen hyresavtalet under fömtsättning att han skulle få utföra ändringen. Förslaget kan ligen fä till följd att hyresvärdarna blir mer resuikfiva med samtycke fill ändringsätgärder och att sädana i vart fall blir föremål för överläggningar mellan partema. Vidare torde frägor om ändringsarbeten i större utsUäckning komma att regleras i hyreskonUakten, varvid hyrestid och hyra kan anpassas till de ätgärder som vidtas i lokalen och till vilken av partema som bekostar ' - Ensådan ordning medför dock en bätUe fömlsebarhet för båda parter. Eftersom hyresvärdamanormalt har ett inUesse av atl hyresgästemas verksamhet kan drivasframgångsrikt, finns det enligt min mening inte skäl att befara att hyresvärdamakommer att förhindra att befogade ändringar vidtas i lokalema. Jag förordardärför att bestämmelsema om ersättning för ändringsarbeten ändras i enlighetmed kommitténs förslag. 2.6 Indexklausuler m. m. Mittförslag: Nägon ändring av gällande rätt görs inte. Liksom nu bör förbehåll ihyresavtal om annan beräkningsgrund för bestämmandet av hyran, t. ex.indexklausul, gälla om avtalet är Uäffat för en bestämd fid som är längre än ellär. Kommitténs förslag: Överenskommelser om indexreglering avhyran skall gälla endast om hyresavtalet är Uäffat för av minst Ue är(se betänkandet s. 112-119). En sakkunnig har i särskilt ylUande föreslagitatt nuvarande förbud mot indexklausuler i ettärsavtal tas bort (se betänkandet s.156 och 157). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är krifiskatill kommitténs förslag. Åtskilliga av dem anser att långtidskonUakten skullekomma att öka, vilket kan vara till nackdel för bl. a. hyresgäster mednystartade rörelser vars framtid är osäker. Några andra instanser anser altförslaget i stället kan leda till kortare avtalslider och en suävan frän fastighetsägamaatt ofta reglera hyran. Några instanser, bl. a. , och , menar att det nuvarandeförbudet mot indexklausuler i etiårsavtal i stället bör tas bort. Skälen för mitt förslag: Enligt 19 § tredje styckethyreslagen gäller att hyran för lokaler, ulom såvitt avser ersättning föruppvärmning, dekuisk ström o. d., skall vara till beloppet bestämd i avtalet.Från huvudregeln medges dock undantag för förbehåll i avtal om s. k. omsättoingshyra,s. k. förhandlingsklausul och annan beräkningsgmnd. En fömtsättoing för att ettförbehåll om annan beräkningsgmnd skall gälla är att avtalet är Uäffat för enbestämd tid och att hyrestiden är längre än ett är. Annan beräkningsgmndomfattar - fömtom indexförbehåll - även förbehåll avseende andra tillräckligtpreciserade beräkningsgmnder för hyra (jfr NJA 1986 s. 503). Det vanliga ärdock att ingångshyran är till beloppet bestämd och att denna - helt ellerdelvis - ändras i enlighet med utvecklingen av konsumentprisindex. Bestämmelsen om att indexklausuler endast är gällande iavtal med en t)e-stämd hyrestid pä infördes är 1979 pä förslag av hyresrättsuUed-ningen(SOU 1978:8, prop. 1978/79:89, CU 32, rskr. Utredningen ansåg attkonsumentprisindex inte kunde anses tjänligt som mätare av en lokalsmarknadsvärde. Önskemål om långa avtalstider på lokalhyresomrädet ansågs dockinte kunna bli tillgodosedda utan överenskommelser om hy-resändringar underavtalstiden. Enligt uUedningen fanns inget bätue sätt att vid långtidsavtal ästadkommaen önskvärd anpassning av hyroma till den allmännahyresutvecklingen än att indexreglera viss del av bashyran. UUedningen fanndock att de negativa effektema av att reglera hyran med konsumentprisindexinte borde accepteras i korttidsavtal. Av den undersökning som SPKpä lokalhyreskommitténs uppdrag gjort av lokalhyresmarknaden i fem kommuner framgäratt flertalet lokalhyresavtal innehåller en indexklausul med kopplingtill konsumentprisindex. I sin uUedningsrapport ställer sig SPK kritisk tillden omfattande användningen av indexklausuler, bl. a. för att de utlöser icke kostoadsmofiveradeprisökningar i ekonomin och att hyresnivån - oberoende av efterfrägeutvecklingen- pressas upp i takt med inflationen. Denna uppfattning delas av kommittén. Ilikhet med kommittén anser jag att det finns skäl att rikta principiell kritikmot användningen av konsumentprisindex för reglering av lokalhyror. Jag noterardock all kommittén, liksom tidigare hyresrättsuUedningen, inte funnit nägotrealistiskt alternativ fill en sådan reglering för justering av hyran . Kommittén har funnit att nackdelama med en indexreglering avhyran endast uppvägs av att hyresgästen får tryggheten av ett läng-tidsavtaloch har därför föreslagit att indexreglering bara skall tillåtas i avtal med enhyrestid av minst Ue är. Ilikhet med flertalet remissinstanser är jag tveksam om kommitténs förslagskulle medföra några entydiga fördelar för hyresgästema. Enligt min mening kanman på goda gmnder anta att förslaget kan medföra att vissa hyresgäster kantvingas att acceptera hyrestider som de egenfiigen inte önskar. Det har inteheller framkommit att den nuvarande gränsen i hyrestid för giltighet av enindexklausul innebär några större olägenheter i praktiken. Jag är därför inteberedd att förorda några nya bestämmelser i detta avseende. skall kunna ge tillstånd till ändrad användning av en lokal.Sådant fillstånd skall lämnas, om hyresgästen innehaft lokalen längre än Ue åroch har beaktansvärda skäl för en ändrad användning samt hyresvärden inle harbefogad anledning att motsätta sig den. Kommitténs förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Kommitténs förslag innehåller dock inlenågon motsvarighet till den av mig föreslagna begränsningen alt hyresgästenskall ha innehaft lägenheten längre än Ue år. (Se betänkandet s. Remissinstanserna:Kommitténs förslag har i alhnänhet tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstansema.SABO och HSB anser att stort avseende bör tillmätas hyresvärdamas ansvar för enfungerande boendeservice. anför alt den som lokalförvaltare haratt ta hänsyn även icke-kommersiella inUessen, t. ex. kultur- ochföreningsliv, och att detta inte bör försvåras. För att inte reglema omöverlåtelse av hyresrätt skall kringgås menar hyresnämndema i ochGävle samt fastig- hetsägareförbundatl som fömtsättning för fillstånd bör gälla alt hyresförhål- Prop. l987/ö8:l46landet varat i minst Ue år. Skälen för mitt förslag: Enligt 23 § hyreslagen färhyresgästen inte använda lägenheten för något annat ändamål än det avsedda.Hyresvärden får dock inte åberopa avvikelser som är utan l)etydelse för honom.Paragrafen gäller för både bostadslägenheter och lokaler. Om hyresgästenanvänder lägenheten för annat ändamål än det avsedda, riskerar han atthyresrätten förverkas och att avtalet sägs upp enligt 42 § förstastycket 3 hyreslagen. Hyresrätten är dock inte förverkad, om hyresgästen utandröjsmål vidtagit rättelse efter tillsägelse eller om det som liggerhyresgästen till last är av ringa l)etydelse. Hyresvärden kan också säga uppavtalet fill hyrestidens utgång och därvid göra gällande att hyresgästenåsidosatt sina förpliktelser. Enligt kommittén bör hyresgästemas behov av att kunnaändra användningen av en lokal bedömas mot bakgrand av den snabba utvecklingeni näringsliv och andra delar av samhället. Genom ändrad efterfrågan ändrasmarknader snabbt, och uaditionella gränser mellan branscher suddas ut. Även fömtsättningamaför offentlig verksamhet och för ideella och kulturella föreningars verksamhetändras. Denna utveckling i samhället ökar enligt kommittén hyresgästemas behovav att kunna ändra sin verksamhet även under löpande avtalsperiod. Vidare kanden allmänna hyresutvecklingen innebära att hyresgästen har l)ehov av att ändrasin verksamhet för att förbätua det ekonomiska utbytet. Kommittén menar därförall hyresgäster som har beaktansvärda skäl för en ändrad användning av enlokal bör ges möjlighet till detta utan den osäkerhet för hyresgästen somföljer av nuvarande regler i fall då hyresvärden motsätter sig förändringen.Tillstånd till sädan ändrad användning skall enligt kommilléns förslag kunnalämnas av hyresnämnden, om hyresvärden inle har befogad anledning att motsättasig den. skall således göra en avvägning mellan partemas inUessen. Kommitténs förslag har fått ett i allmänhet positivtmottagande under remissbehandlingen. Även jag ansluter mig i huvudsak tillförslaget. En viss justering bör dock göras för att en ny ordning inle skall fäoönskade effekter. Kommillén menar att hyresnämnden inte bör ge tillståndtill en ändrad an vändning, om ändringen på goda grunder kan antas ske i syfte att kringgå be stämmelserna om överlåtelse av hyresrätt i 32 och 36 §§ hyreslagen. Skälet härtill är att det inte kan uteslutas alt hyresgäster i vissa fall skulle kunnaha inUesse av att ändra användning av lokalen enbart i syfte att möjliggöra en rörelseöverlåtelse som i realiteten endast avser hyresrätten till lokalen. Jag delar kommitténs uppfatming. I likhet med några remissinstanser anser jag dock att möjlighetema atl få sädana farhågor bestyrkta är mycket små. För att möjlighetema alt kringgå syftet med bestämmelsema i 32 och 36 §§ hyres lagen skall försvåras har dessa instanser föreslagit all en ansökan om tillstånd till ändrad användning inte skall bifallas om inte Ue år förflutit från hyres förhållandets uppkomst. Även enligt min mening finns det bärande skäl för en sådan karenstid. Man får rimligen fömtsälla att en hyresgäst som Uäffar hyresavtal för en lokal som upplåts för viss användning eller som i samband med rördseövcrlälelse förvärvar hyresrätten från en tidigare hyresgäst, avser att under överblickbar framtid använda lokalen för det avsedda ändamålet. Vid längre hyresförhållanden kan dock självfallet utvecklingen av näringsliv och ' hyrormedföra behov av en förändring av verksamheten. Jag föreslär därför att tillståndfill ändrad användning inte skall lämnas mot hyresvärdens besuidande, omhyresgästen inte innehaft lokalen i minst Ue är. Som tidigare nämnts skall fillståndtill ändrad användning inte lämnas om hyresvärden har befogad anledning attmotsätta sig den. anser att man därvid bör fästa mycket stort avseende vidhyresvärdens inUesse av en fungerande boendeservice och av all verksamheten i lokalemainte är störande eller pä annat sätt olämplig för de boende i området. Liknandesynpunkter har framförts av HSB. Jag delar remissinstansemas synpunkter atttillämpningen inle bör bli sädan alt inUessen av denna art äventyras. Dettagäller även sädana inuessen som fört fram. Jag återkommer ispecialmotiveringen till frägan om i vilka fall hyresvärden skall anses habefogad anledning alt motsätta sig ändrad användning. Mitt förslag: Enlokalhyresgäst, som inte har tillfälle att använda sin lokal,skall kunna få hyresnämndens tillstånd att upplåta den i dess helhet i andrahand. Sådant tillstånd skall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl förupplåtelsen och hyresvärden inte har befogad anledning alt vägra samtycke. Kommitténsförslag: Överensstämmer med mitt förslag (se betänkandet s. 120, 121, 125 och126). Remissinstanserna:Kommitténs förslag har i allmänhet fillsiyrkls eller lämnats utan eriman av remissinstansema.Några instanser, bl. , samtGöteborgs, och kommuner, avstyrker förslaget. De menar att andrahandsupplåld-serskapar problem för hyresvärden, bl. a. genom att man kan lappa konUol-len övervilka som blir hyresgäster och över verksamhetens inriktning. , hjTesnämndeni och anser alt det bör krävas att andrahandshyresgästenskall använda lokalen för samma ändamål som förstahandshyresgästen. Skälen för mitt förslag:Enligt 39 § första stycket hyreslagen gäller som huvudregel att hyresgästen inteutan hyresvärdens samtycke fär upplåta hela lägenheten i andra hand. Förbostadslägenheter fmns ett undantag i 40 §. Enligt denna paragraf kanhyresnämnden lämna en bostadshyresgäst, som inte är i tillfälleatt använda sin lägenhet, tillstånd till andrahandsupplätdse. Sådant tillständskall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för upplåtelsen ochhyresvärden inte har befogad anledning att vägra samtycke. Något motsvarandeundantag för lokaler finns inte. Enligt kommittén bör ävenen lokalhyresgäst i vissa fall kunna ges tillstånd att hyra ut hela sinlägenhet i andra hand, om inte hyresvärden har befogad anledning att vägrasamtycke. Hyresgästen kan fill följd av sjukdom, olycksfall, uppdrag på annanort eller annan ofömtsedd händelse vara förhindrad att bedrivaverksamhet i lokalen. Hyresgästens möjligheter att betala hyran och därmed bchåUahyresrätten kan i sädana fall vara beroende av att hanfår hyra ut lokalen i andra hand till dess att han kan ätemppta sin Prop.1987/88:146 verksamhet där. Kommitténs förslag har fält ett i allmänhet positivtmottagande av remissinstansema och även jag förordar att det genomförs. Det ärdock inte önskvärt med en stor och oöverskådlig andrahandsmarknad för lokaler.En sädan kan vara negativ för såväl hyresvärdar som hyresgäster. Tillstånd bördärför mot hyresvärdens bestridande lämnas endast om en andrahandsuthyrning avlokalen framstår som hyresgästens enda realistiska möjlighet att behållahyresrätten fill lokalen. Kan hyresgästens verksamhet i lokalen drivas vidare,t. ex. av nägon anställd, bör tillstånd inle lämnas. Det ligger också i sakensnatur att tillstånd inte bör lämnas om hyresgästens bortovaro endast avserkortare tid. För tillstånd bör vidare krävas alt hyresgästen vidtar sädanaåtgärder alt hyresvärdens olägenhet av andrahandsuihymingen så längt möjligtbegränsas. Tillståndet bör också normalt begränsas till viss lid. Förstahandshyresgästenansvarar gentemot fastighetsägaren för att hyran betalas och är givetvis ocksäansvarig för att verksamheten i lokalen inte avviker frän det ändamål för vilketden upplåtits till honom. Uppfyller inte förstahandshyresgästen dessaförpliktelser, riskerar han alt hyresrätten förverkas. Ett tillständ till andrahandsuthyrninginnebär således inle i sig att verksamheten i lokalen får ändras. Med en sädanrestriktiv tillämpning anscrjag inle att det finns fog för de farhågor som tmderremissförfarandet anförts frän kommunalt håll. 2.9 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Lagförslagen bör behandlas under innevarande riksmöte.Efter riksdagsbehandlingen torde det behövas för information ochförberedelser innan den nya lagstiftoingen Uäder i kraft. Med denutgångspunkten förordar jag att lagstiftningen Uäder i kraft den 1 januari1989. Som framhällits vid tidigare lagändringar pä hyresrättensområde är det en gmndläggande princip all ny civilrältslig lagstiftoing intebör tillämpas på avtal som ingåtts före ikraftuädandet (jfr prop. 1968:91 bihangA s. 245 ff, 353 f och 367 f, prop. 1973:23 s. 192 ff och prop. 1983/84:137 s.140). Vid de tidigare reformema av hyresrätten har det dock i åtskilliga fallansetts ofrånkomligt att göra undanlag från denna huvudregel. Nya bestämmelserom besittoingsskydd och prövning av hyra och andra hyresvillkor har vid 1968,1974 och lagändringar fått slå igenom också beuäffande äldre avtal, omuppsägning av avtalet skett efter ikraftuädandet. Enligt kommittén bör nya bestämmelser om rätt till ändradanvändning av lokal och rätt till andrahandsuthyrning av lokal i 23 respektive40 § hyreslagen gälla även för äldre avtal. Vidare bör enligt kommitténnya bestämmelser om en lokalhyresgäsls besittningsskydd i 57-59 §§ hyreslagengöras tillämpliga också på äldre avtal, om avtalet sägs upp efter ikraftträdandet. Flera remissinstanser har kritiserat kommitténs förslag fillövergångsbe stämmelser. , hyresnämnden i , advokat samfund och menar att de bestämmelser som är av civilrältslig karaktär bör bli tillämpliga på löpande avtal först fränden 42 tidpunkt till vilken avtalet tidigast kan sägas upp efter ikraftuädandet.Hyres- gästemas riksförbund ochSveriges köpmannaförbund anser ä andra sidan att Prop. 198 //88.146 de avkommittén föreslagna bestämmelsema om en lokalhyresgäsls besittningsskydd b)örtillämpas oavsett avtalet sagts upp. Dengmndläggande principen att ny civilrättslig lagstiftoing inte bör ges verkan päavtal som ingåtts före ikraftträdandet bör frångås endast om det finns starkaskäl för detta. Som tidigare nämnts har sädana skäl ofta ansetts föreligga vid reformemapå hjTesrättens omräde, eftersom det varit angeläget att snabbt förbätuahyresgästemas ställning i skilda hänseenden. Flertalet av de förslag som jaglagt fram i det föregäende har just till syfte att stärka lokalhyresgästensställning och att göra honom till en mer jämbördig part i avtalsförhållandetmed hyresvärden. Det är därför naturligtvis angeläget all de föreslagnabestämmelserna får tillämpning . Å andra sidan måstegivetvis även beaktas hyresvärdamas intresse av att inte fömtsättningama förupplåtelsen av en lokal ändras markant under löpande avtal. Med hänsyn härtillanser jag att de föreslagna bestämmelsema om ändrad användning och andrahandsuthyrningav en lokal (avsnitt 2.7 och 2.8) tx)r få tillämpas i fråga om äldre avtalförst frän den tidpurJct till vilken avtalet tidigast kan sägas upp avhyresvärden genom uppsägning efter ikraftuädandet. I övrigt bör enligt minmening de föreslagna bestämmelsema fä slå igenom även beuäffande äldre avtal,om uppsägning sker efter ikraftuädandet. Ienlighet med vad jag nu har anfört har det inom lx)sladsdepartementet upprättatsförslag till 1. lag om ändring i jordabalken, 2. lag om ändring i lagen(1973:188) om arrcndenärrmder och hyresnämnder, 3. lag om ändring i lagen(1974:1082) om bostadsdomstol. Förslagenunder 2 och 3 har upprättats i samråd med chefen för . 4.1 Förslaget tiU lag om ändring i jordabalken 12 kap. (hyreslagen) Paragrafeninnehåller bestämmelser om formema för uppsägning av hyresavtal. Ändringeni sjätte stycket är en följd av de formföreskrifter för hjTesgästens uppsägningsom föreslås i 58 a § första stycket. 23 § Prop. Paragrafen irmehäller bestämmelser om hyresgästensanvändning av lägenheten. Enligt gällande rätt får en bostads- ellerlokalhyresgäst inte använda sin lägenhet för något annat ändamål än detavsedda. Hyresvärden fär dock inte åberopa avvikelser som är utan betydelse förhonom. Dessa bestämmelser skall alltjämt gälla för bostadshyresgäster (förstastycket). Enligt andra stycket, som är nytt, skall hyresnämndenkunna lämna en lokalhyresgäst tillstånd att använda lokalen för ett annat ändamälän det av- - sedda. Sädant tillstånd skall lämnas, om hyresgästen innehaftlägenheten längre fid än Ue är och har l)eaktansvärda skäl för en ändradanvändning samt hyresvärden inte har befogad anledning att motsätta sig den.Tillståndet skall kunna förenas med villkor. Bestämmelsema har b)ehandlats iden allmänna motiveringen (avsnitt 2.7). Utöver vad jag därvid anförde vill jagframhålla följande. Det avsedda ändamålet med en upplåtelse av en lokalframgår normalt av hyresavtalet. Ändamålet kan dock ha förändrats underhyresförhållandet genom att hyresvärden uttryckligen eller tyst accepterat enändrad användning av lokalen. Om hyresvärden motsätter sig ändrad användning, skallhyresnämnden göra en avvägning mellan partemas inUessen. Hyresvärden får därvidanses ha befogad anledning att motsätta sig en ändrad användning, om en sådanskulle medföra krav på en större prestation av honom eller om han annars skullelida skada av ändringen. Hyresvärden bör normalt inte kunna påtvingas en ändradanvändning som medför störningar i form av buller, ventilationsutsläpp o. d.för hyresvärden eller för andra hyresgäster. Hyresvärden bör inte heller varaskyldig att acceptera högre kostnader för el, va och dylikt eller kostoader försärskilda installationer eller ombyggnadsarbeten. Vidare måste beaktas vilkeninverkan en ändrad användning av en lokal skulle få för andra hyresgästersverksamhet. Speciell betydelse har detta givetvis om hyresvärden, t. ex. i ettköpcentrum, eftersuävat en viss sammansättning av hyresgäster för att ästadkommaelt sammanhållet utbud. Hyresvärden bör i sädant fall inte vara skyldig att fmnasig i att lokalen används för ett ändamäl som innebär att detta syfteäventyras. Inte heller bör hyresvärden kunna tvingas godta en ändrad användningsom medför en direkt konkurrens med hyresvärdens eller andra hyresgästersverksamhet i fastigheten, om detta kan förväntas medföra skada för hyresvärden.Vidare Ixir b)eaktas att en lokal kan ha upplåtits för att fillgodose ett merallmänt intresse, t. ex. för att fillgodose behovet av boendeservice ochföreningsverksamhet. Ocksä dessa hyresvärdsinUes-sen Ixjr väga tungt. En ändrad verksamhet i en lokal kan kräva olikamyndigheters godkän- liande. prövning avser enbart förhållandet mellan hyresvärd och hyresgäst. I de fall dä det är uppenbart att den ändrade användningen måste godkännas av annan myndighet, t. ex. att bygglov krävs enligt 8 kap. 1 § första stycket 3 (1987:10), bxir hyresnämnden dock förena sitt tillständ med villkoret att erforderligt godkännande erhålls. För klarhetens skull bör understrykas att det aldrig kan bli fråga om att förena eU tillstånd med krav på ändrade hyresvillkor i övrigt, t. ex. högre hyra. Frägan om överklagande av hyresnämndens Ijeslut behandlasvid 70 §. 40 § Prop. Enligtparagrafens nuvarande lydelse fär en hyresgäst, som imder viss lid ej är itillfälle att använda sin bostadslägenhet, upplåta lägenheten i dess helhet iandra hand, om hyresnämnden lämnar tillstånd till upplåtelsen. Sädant tillståndskall lämnas, om hyresgästen har beaktansvärda skäl för upplåtelsen ochhyresvärden ej har befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet kan enligtandra stycket begränsas till och förenas med villkor. Lokaler omfattasinte av den nuvarande paragrafen. För en lokalhyresgäst gäller därför generelltförbudet i 39 § hyreslagen att han inte utan hyresvärdens samtycke flr upplåtalägenheten i dess helhet i andra hand.