prop · GB0323 · 1987-12-31 00:00:00 — om ändring i (resning i brottmål vid jäv) 1987/88:23 Regeringenföreslår atl anla det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag urregeringsprotokollet . Ipropositionen föreslås en utvidgning av möjligheterna lill resning lill den tilltaladesförmån i brottmål där en åklagare dier lagfaren domare varit jävig. Dennya regeln föreslås träda i kraft . 1 1987/88. Lag om ändring i Härigenom föreskrivs alt 58 kap. 2 och 3 §§rättegångsbalken skall ha följande lyddse Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må till förmån förden lilllala-;de resning beviljas: 1. om ledamot av rätten, där anställd Qänslemän elleråklagaren med avseende å målet gjort sig skyldig till brottsligt förfarande ellerQänsleförsedse eller om brott som har avseende å målet ligger ombud, ställföreträdareeller försvarare lill last, samt brottet eller Qänsteförsedsen kan antagashava inverkat på målets utgång; 2. om skriftlighandling, som åberopats lill bevis, varil falsk eller om vittne, sakkunnigeller tolk avgivit falsk utsaga samt handlingen eller utsagan kan antagas havainverkat på utgången; 3. om omständigheteller bevis, som ej tidigare förebragts, åberopas och dess förebringande sannoliklskulle hava lett till all den tilltalade frikänts eller brottet hänförts undermildare straffbestämmelse än den som tillämpats eller ock med hänsyn lill vadsålunda åberopas och i övrigt förekommer synnerliga skäl äro, all frågan,huruvida den tilltalade förövat det brott, för vilket han dömts, prövas ånyo;eller 4. omrättstillämpning, som ligger fill grund för domen, uppenbart strider mot lag. Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resningbeviljas till förmån för den tilltalade, 1. om någonledamot av rätten, där anställd Qänslemän eller åklagaren med avseende påmålet har gjort sig skyldig till brottsligt förfarande eller Qänsleförsedseeller om något brott som har avseende på målet ligger ombud, ställföreträdareeller försvarare till last, saml brottet eller Qänsteförsedsen kan antas hainverkat på målets utgång, Om någonlagfaren domare eller åklagaren har varil jävig och det inte är uppenbart attjävet har saknat betydelse för målets utgång, 3. om någonskriftlig handling, som åberopats till bevis, har varil falsk eller om ettvittne, en sakkunnig eller en tolk har avgett falsk utsaga saml handlingeneller utsagan kan antas ha inverkat på utgången, 4. om någonomständighet eller något bevis, som inte har förebringats, åberopasoch dess förebringande sannolikt skulle ha lett till all den tilltaladefrikänts eller till att brottet hänförts under en mildare straffbestämmelse änden som tillämpats eller om del, med hänsyn lill vad sålunda åberopas och i övrigtförekommer, finns synnerliga skäl alt på nytt pröva frågan om den tilltaladehar förövat del brott, för vilkel han dömts, eller 5. om denrättstillämpning, som ligger till grund för domen, uppenbart strider mol lag. Senaste lydelse 1975:670. Sedan dom i brottmål vunnit laga kraft, må lill men för den tilltalade resning beviljas: 1. om sådant förhällande, som avses i 2 § 1 eller 2, förelegat och detta kan antagas hava medverkat lill alt den tilltalade frikänts eller brottet hänförts under väsenlligl mildare straffbestämmelse än den som bort tillämpas; eller 2. om för brottet är stadgat fäng else i mer än ett är saml omständig het eller bevis, som ej tidigare fö rebragts, åberopas och dess före bringande sannolikt skulle hava lett lill all den tilltalade dömts för brot tet eller delta hänförts under vä senlligl strängare straffbestämmel se än den som tillämpats. Sedan en dom i brottmål vunnit laga kraft, får resningbeviljas lill men för den tilltalade, 1. om något sådantförhällande, som avses i 2 § 1 eller 3, förelegal och della kan antas hamedverkat till all den tilltalade frikänts eller tdl att brottet hänförts underen väsentligt mildare straffbestämmelse än den som borde ha tdlämpats, eller 2. om det förbrottet är föreskrivet fängelse i mer än elt är samt någon omständighet ellerbevis, som inte har förebringats, åberopas och dess förebringande sannoliklskulle ha lell lill alt den tilltalade dömts för brottet eller //// att dettahänförts under en väsentligt strängare straffbestämmelse än den somtillämpats. Ej mä på grund av förhållande, som avses i 2, resningbeviljas, med mindre parten gör sannolikt, atl han icke vid den räll, sommeddelat domen, eller genom fullföljd från denna kunnat åberopa omständigheteneller beviset eller han eljest haft giltig ursäkt atl ej göra del. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 1964:166. 11 1987/88. Utdragur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande:statsministern , ordförande, och statsråden , ,, , , , S. , , ,, R. , , , , , , G.Andersson, Lönnqvist Lagrådsremiss om ändring i (resning ibrottmål vid jäv) Bestämmelsernaom jäv i (RB) syftar till all garantera atl rättskipningenutövas objektivt och opartiskt och omfattas av allmänhetens förtroende.Jävsreglerna i RB lar sikte bl. a. på atl hindra alt en jävig domare elleråklagare lar befattning med etl mål. Om så ändå varil fallet kan man komma lillrätta med felet med hjälp av olika slags rättsmedel. I fråga om domar somvunnit laga kraft kan ell jäv ulgöra grund för resning eller domvillobesvär enligl58 resp. 59 kap. RB. Fråganom gällande lagstiftning lämnar tillräckligt utrymme för resning lill dentilltalades förmån i brottmål där åklagaren varil jävig under målets handläggninghar på senare lid diskuterats såväl i som i massmedia. Etluppmärksammat fall, där jäv för åklagaren förelegal, har också prövats avhögsta domstolen (ärende Ö 1684/85). Ipromemorian (Ds Ju 1986:12) Resning i brottmål vid jäv, som upprättades inomjustitiedepartementet , föreslås utökade möjligheter till resning lillden tilltalades förmån i brottmål där en åklagare eller lagfaren domare varitjävig. Där föreslås en ny resningsgmnd, enligt vilken resning kan beviljas omnågon lagfaren domare eller åklagaren varil jävig och del inle är uppenbart atljävet har saknat belydelse för målets utgång. Jagavser nu all ta upp de frågor som aktualiserats i promemorian. Lagförslaget ipromemorian överensstämmer i allt väsenlligl med milt förslag. omfallardock även en följdändring i ell annal lagrum i RB. En förteckning över remissinstanserna bör fogas lillprotokollet i della ärende som bilaga 1 . En sammanställning avremissyttrandena har upprättats inom jusliliedepartemenlel och finnstillgänglig i lagsfiflningsärendel (dnr 87-45). 2Nuvarande ordning Prop. 2.1 Jävsbestämmelsernas syfte m. m. Förall tillgodose intresset av objektivitet i rättskipningen krävs bl. a. attdomaren intar en fullt opartisk ställning i rättegången; han fär inle pä grundav sitt förhållande till nägon part eller del som räliegången avser ha eltintresse i målets utgång som medvetet eller omedvetet kan påverka hans omdömevid handläggningen eller avgörandet. För atl upprätthälla allmänhetensförtroende för rättskipningen får det inte ens uppstå misstankar om attdomaren kan vara partisk. En domare som kan ha personligt intresse av ell målsutgång skall således inle befatta sig med målet, oavsett om han verkligenskulle låta sig påverkas eller inle. Jävsreglerna för domare i 4 kap. 13 § RBsyftar lill atl uppnå del som sagts. Föråklagare gäller enligl RB i princip samma jäv som för domare. Som bakgrund lilldenna regel uttalas i förarbetena till RB all del för atl åklagaren rätt skallkunna fullgöra sin uppgift fordras all han intar en fullt oparfisk ställning (SOU1938:44 s. 127). Ävenför åklagarnas del finns alltså etl principiellt krav på opartiskhet i verksamhelen.Detta kommer i lagstiftningen lill ullryck på olika sätl, och inle enbart genombestämmelserna om åklagaijäv. Atl åklagarna är underkastade objeklivitetsprincipenframgår således av 23 kap. 4 § RB. Enligt denna bestämmelse skall inle baraomständigheter som talar emot den misstänkte ulan även sådana som talar förhans oskuld beaktas under förundersökningen. Vidare skall bevis som talar lillden misstänktes förmån las tillvara. Åklagarens skyldighet att även i övrigtingripa till den misstänktes förmån följer bl.a. av bestämmelsen i 20 kap. 2 § RB,enligl vilken åklagaren i högre rätt fär fullfölja talan till den misstänktesförmån. Deomständigheter som utgör jäv för domare räknas upp i 4 kap. 13 § RB. Reglernaär tillämpliga på alla slags domare, alltså förutom lagfarna domare ochnämndemän även tekniska ledamöter och andra särskilda ledamöter. Även bilrädespersonalsom enligl särskill förordnande utför domargö-romål omfattas. Jävsgmnderna är uppdeladei nio olika punkter. Den/ör.yrfl avser fall då domaren har elt intresse i sakens utgång på grund av sin relation till själva saken medan den andra gäller domarens relation till någon av parterna, s. k. skyldskapsjäv; domaren är således jävig om han slår i en viss närmare familjerelation lill parten. Det bör i detta sammanhang uppmärksammas all domaren inle är jävig av den anledningen atl en nära anhörig till honom är ombud ål ena parlen. I denna situation blir istället ombudet jävigt (se nedan avsniU 2.4). Den tredje punkten är en kombination av de två föregå ende. I den fiärde punkten upptas de s. k. ställförelrädarjäven. Enligt denna är domaren jävig om han själv, eller någon nära anhörig till honom, är förmyndare, god man eller på annat säll ställföreträdare för en part eller, 5 då parten är en juridiskperson, ledamot av styrelsen eller motsvarande. Den/ewrejävsgrunden är en kombination av jäven i den första, andra och Enligl densjätte punkten är domaren jävig om han är "partsvederdeloman", dvs. om de är varandras motparter i en annan rättegång.Enligl punkl sju föreligger jäv om domaren har tagit befattningmed den sak som är föremål för handläggning, dels när han i annanrätl såsom domare eller befattningshavare har fattat beslut som rör saken,dels när han har tagit befallning med saken hos en annan myndighet Den åttonde punkten rör den situationen all domaren i sakenhar fört en parts talan som rättegångsombud eller biträtt parten eller viUnateller varil sakkunnig. I den sista och nionde punkten slutligen finns engeneralklausul enligt vilken domaren är jävig om det föreligger någon särskildomständighet som är ägnad all mbba förtroendet för hans opar- Bestämmelsen kan vara aktuell exempelvis när domaren genomskuldsättning eller pä annal sätl är ekonomiskt beroende av en part, närdel förehgger uppenbar ovänskap mellan domaren och ena parten eller närdomaren och ena parten har en nära vänskapsförbindelse. Såsomjag redan nämnt gäller för åklagare i princip samma jäv som för domare. 17 kap.6 § RB föreskrivs således alt en allmän åklagare inle får la befallning med fömndersökningeller åtal för ell visst brott om del för honom föreligger en omständighet belräffandebroUel som skulle utgöra jäv mot domare. Av naturliga skäl har dock undanlaguttryckligen gjorts bl.a. med avseende på vederddomannajävet. I bestämmelsenhar undantaget formulerats så alt jäv inle får gmndas på "åtgärd, somåklagaren vidtagit å Qänslens vägnar, eller gärning, som förövats mol honom ieller för hans Qänsl". 2.3 Handläggningen av jävsfrågor 2.3.1 Domarjäv Vaijedomare är skyldig all självmant ge lill känna om han anser aU hans opartiskhetkan sättas i fråga (4 kap. 14 § första stycket RB). Så snart en jävsfrågauppkommit skall han i princip avhålla sig från all handläggning av målet.Undanlag har endasl gjorts för synnerligen brådskande åtgärder. Han fär dockunder inga omständigheter avgöra målet (4 kap. 15 § första Slyckel RB). Frågorom domarjäv kan väckas även av parterna. En jävsinvändning måsle framställassenast när parten första gången för talan i målet sedan han fått kännedom omall domaren deltar i handläggningen eller om den omständighet som jävel gmndaspå (4 kap. 14 § andra stycket RB). Ipraktiken avstår en domare givelvis nästan undantagslöst ulan några formaliteterfrån alt befatta sig med etl mål där han är jävig. För de situationer dåjävsfrågan blir aktuell först sedan handläggningen av målet påböljats, finns enuttrycklig regel om att den domare som avses inte själv fårdella i prövningen av jävsfrågan. Av prakfiska skäl har undanlag gjorts Prop.1987/88:23 för del fall att rätten annars inle skulle vara domför och annandomare inle utan tidsutdräkt kan tillkallas (4 kap, 15 § tredje stycket RB). Omrättens avgörande i målet överklagas, får den högre rätten inte självmant laupp en fråga om jäv mot en domare i den lägre instansen. En part kan däremot fåen jävsinvändning prövad av högre räll dels efter överklagande av etl beslut avden lägre rätlen all ogilla jävsinvändningen och dels om han efter överklagandeav domen i målet fortfarande har rätt alt framställa jävsinvändning, dvs. omhan inle haft fillfälle atl framställa invändningen tidigare (4 kap. 14 §tredje stycket RB). Om den högre rätlen finner att jävsinvändningen är befogadska den lägre rättens dom undanröjas (50 kap. 27 §, 51 kap. 27 § och 55 kap.15 § andra slyckel RB). Belräffandeåklagarjäv föreskrivs atl sådana frågor ska prövas av åklagarens närmasteförman. Jäv mot riksåklagaren prövas av honom själv. Endast åtgärder som inteutan fara kan uppskjutas får vidlas av åklagaren om han är jävig (7 kap. 6 §andra och tredje styckena RB). Domstolenprövar inle frågor om åklagarjäv (jfr SOU 1938:44 s. 127). Domstolens prövningav frågan om den som väcker åtalet är behörig all tala å broUel (45 kap. 8 § RB)avser således inte frågan om jäv för åklagaren. Delfinns inle någon möjlighet för en högre räll all, efter överklagande i ordinärordning, undanröja den lägre rättens dom och återförvisa målet för förnyadhandläggning till den lägre rätten på gmnd av all åklagaren varil jävig. Någolbehov härav har troligen inte ansetts föreligga eftersom målet ju blir föremålför en förnyad prövning i den högre instansen. 2.4 Jäv för ombud, biträde och försvarare Densom står i en viss närmare familjerelation till domaren får enligt uttryckligaföreskrifter i 12 kap. 4 § RB inte vara ombud i målet. Familjere-lafionen ärbeskriven på samma sätl som den som gäller för domare enligl de ovan beskrivnareglerna i 4 kap. 13 § andra punkten. Inle heller får den som tagit befallningmed saken som domare eller befattningshavare vid domstol eller som varit ombudför motparten uppträda som ombud. Motsvaranderegler gäller för biträde (12 kap. 22 § RB) och för försvarare (21 kap. 3 § RB).För försvarare, såväl offentliga som privala, finns yllerligare en, på senarelid införd jävsgmnd, nämligen den omständigheten all försvararen har eller harhaft uppdrag ål den misstänkte eller ekonomiska förbindelser med denne som ärägnade all rubba förtroendet för hans förmåga all "med nit och omsorgtillvarata den misstänktes rätl och i detta syfte verka för sakens rikligabelysning". Detär i sista hand rätten som prövar frågor om jäv för ombud, biträde och försvarare. Om rätten således finner all jäv föreligger ska ombudet avvisas. Rättens beslut kan överklagas särskilt enligt bestämmelserna i 49 kap. 4 § och 54 kap. 3 §RB. 2.5 Jävsåsom grund för resning och domvillobesvär Prop.1987/88:23 2.5.1 Allmänt om de särskilda rättsmedlen Grundsatsen om domars rättskraft innebär att en ny rättegånginle kan föras beträffande det som har avgjorts genom en dom som vunnit lagakraft. Principen upprätthålls dock inle undantagslöst. Det skulle nämligen varastötande för rättskänslan och därmed ägnat att försvaga filltron lillrättskipningen om etl lagakraflvunnet avgörande skulle slå sig även omavgörandet framstår som uppenbart oriktigt eller om det tillkommit efter enprocedur där väsentliga processuella rätlsäkerhelsgarantier åsidosatts. a.av dessa skäl har lagstiftaren öppnat möjlighet all i vissa extrema fall uppnåomprövning genom anlitande av särskilda rättsmedel. Del fmns tre olika sådana särskilda rättsmedel, nämligenåterställande av försullen lid, resning och besvär över domvilla. Institutet återställande av försutten tid, vilket syftar tillatt trygga en parts rätl all utnytQa de allmänna rättsmedlen, kommer inte altnärmare beröras i del följande. Gränsen mellan resning och besvär över domvilla är inlealldeles skarp. Vissa typiska drag för vartdera rättsmedlet kan dock urskiljas.Resnings-insfilutet tar främsl sikte på fall där ett lagakraflvunnet avgörandemed viss grad av sannolikhet framstår som materiellt oriktigt i belysning avförhållanden som man först i efterhand fått kännedom om. Möjligheten tillbesvär över domvilla syftar främst på situafioner där del har förekommit fel irättens formella hantering av målet. 2.5.2 Jäv såsom grund för resning Jäv utgör ingen omedelbar resningsgrund. Enligt 58 kap. 2§ första punkten RB kan däremot resning beviljas i brottmål lill förmän för dentilltalade om ledamot av rätten, där anställd Qänslemän eller åklagaren hargjort sig skyldig fill brottsligt förfarande eller Qänsleförsedse som haravseende på målet. En förutsättning är dock all brottet eller Qänsteförsedsenkan antas ha inverkat på målets utgång. Om ombud, ställföreträdare eller försvarare har gjort sigskyldig till brott som har avseende på målet kan detta också ulgöra grund förresning i brottmål till den tilltalades förmån, även här förutsatt att brottetkan antas ha inverkat på målets utgång. Bestämmelserna om resning lill förmån för någon avparterna i tvistemål, liksom reglerna i brottmål om resning till dentilltalades nackdel, är utformade på liknande sätt (58 kap. 1 § första punkten öch58 kap. 3 § första punkten RB). För atl resning i brottmål skall kunna beviljastill den tilltalades nackdel är del dock inle tillräckligt atl brottet eller Qänsteförsedsenkan antas ha inverkat på målets utgäng! Det krävs all detta förhållande kan anlasha medverkat lill att den tilltalade frikänts eller atl brottet hänförts underen väsentligt mildare straffbestämmelse än den som bort tillämpas. Om en åklagare eller domare har varit jävig underhandläggningen av ett brottmål utgör della således ingen självständig grund för resning. kan emellertid beviljas omåklagaren eller domaren genom att trots jävel Prop. 1987/88:23 della imålet gjort sig skyldig till Qänsleförsedse, förutsatt atl Qänsteförsedsen kanantas ha inverkat på målets utgång. Vad som ska förstås med del sistnämnda rekvisitetkommer all utvecklas senare (avsnitt 3). Tjänsteförseelsesom gmnd för resning infördes i och med ämbelsansva-rets avskaffande år 1975.En Qänsleförsedse föreligger om en arbetstagare i offentlig Qänsl uppsåtligeneller av oaktsamhet sätter åsido vad som åligger honom i hans anställning, 10kap. 1 § lagen (1976:600) om offentlig anställning (). Delär inte bara uppsåtliga Qänsleförsedser som kan föranleda resning. Inle hellerär resningsmöjlighelerna begränsade lill alt avse förseelser av allvarligare beskaffenhei.Även en ringa förseelse kan alltså medföra resning. När RB:sresningsbestämmelser kompletterades med grunden Qänsleförsedse vidsidan om brottsligt förfarande sades detta ske för att interesningsmöjligheterna skulle inskränkas genom avkriminalisering-en av devanliga Qänstefden (prop. 1975:78 s. 208). Tjänstefel enligt 20 kap. 4 §brottsbalken i paragrafens då gällande lydelse omfattade även de minsla felenoch någon ändring i det hänseendet åsyftades således inte såvitt gällde resningsmöjlighelerna.En annan sak är all förutsättningarna för att älägga disciplinansvar enligt 10kap. 1 § begränsades lill fel som inle är ringa Qfr. 159och 192 f. saml prop. 1975/76:105,bil. 2, s. 258). Nämndemänär uppdragstagare, se bl.a. förordningen (1982:814) om ersättning till nämndemänoch vissa andra uppdragstagare inom domstolsväsendet m.m. (jfr. prop.1975/76:105, bil. 2, s. 235 m). är därför inle tillämpligapå nämndemän. Delsamma gäller tekniska ledamöter och andra särskilda ledamöter.Jäv hos denna typ av domare är följaktligen inle resningsgmndande. Ifräga om domarjäv kan resningsinstilulel således endast tillämpas när delgäller jäv hos de lagfarna domarna. Såsom närmare kommer alt utvecklas i delföljande (avsnitt 2.5.3) utgör jäv hos domare, såväl lagfarna som ickelagfarna, även en gmnd för domvillobesvär. Resningsbestämmelserna utgör därför eltkomplement till domvillobesvärsinslilulel vilka kan komma till användning vidjäv hos lagfarna domare om fömlsällningarna för bifall till domvillobesvär inteär uppfyllda. Inteheller jäv hos ombud, biträde eller försvarare utgör grund för resning.Indirekt kan dock en jävssiluation föranleda resning, nämligen om ombudet,biträdel eller försvararen gör sig skyldig till brott som har avseende på målet,exempelvis trolöshet mot huvudman, och delta brott har sin grund just i en jävssiluation. 2.5.3Jäv såsom grund för domvillobesvär Enligl59 kap. 1 § andra punkten RB skall en dom som vunnit laga kraft undanröjas om rätten inle varit domför. Enligt uttalanden i förarbetena avses härmed ell åsidosättande av de i RB och andra författningar givna reglerna om rätlens domförhel. Brist i domförhelen bör enligt förarbetena också anses föreligga om någon som deltagit i målels avgörande inle varil 9 Den omständigheten att en domare som deltagit i avgörandet variljävig bör enligl förarbetena anses såsom brisl i rättens domförhel. I del sislnämndahänseendet anmärks emellertid alt, "därest part enligt gällandebestämmelser försuttit sin rätl all framställa jävsinvändning mol domare iunderrätt, han icke kan göra jävel gällande i extra ordinär väg" (NJA II 1940s. 189, jämför NJA II 1943 s. 740 f)- Förutsättningarna för all domvillobesvärsvägenangripa en lagakraftvunnen dom på grund av domarjäv sammanfaller med andra ordmed dem som gäller för all med hjälp av de ordinära rättsmedlen angripa en dompå grund av domarjäv (se avsnitt 2.3.1). Om parten haft kännedom om jävel såtidigt atl han kunde ha framställt jävsinvändningen redan vid den lägre rätteneller vid fullföljd av talan i vanlig ordning, kan han alltså inle göragällande jävet i extraordinär ordning. 3 Föredragandens överväganden och förslag Mitt förslag: resningsgmnd införs. Enligt denna skall jäv hos en lagfaren domare elleråklagare möjliggöra resning i brottmål till förmän för den tilltalade, om detinte är uppenbart all jävel har saknat betydelse för målets utgång. Den nyaregeln innebär all del i dessa fall i fortsättningen föreligger en stark presumtionför resning vid jäv. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna:De flesta remissinslanserna tillstyrker förslaget eller lämnar del ulanerinran. Justifiekanslern, riksåklagaren, hovrätten över och ochhögsta domstolens ledamöter anser all det finns skäl alt se över möjligheterna atlangripa ell avgörande i ell mål där jäv förelegal men anser att en sådanöversyn bör göras i etl bredare perspektiv och avstyrker bl.a. därför promemorieförslaget.Jusfitieombudsmannen har inget atl erinra mol all möjligheterna atlangripa lagakraftvunna domar med särskilda rättsmedel utvidgas belräffande jävsfallenmen anser atl frågan bör analyseras djupare och avstyrker förslaget. Skälen för mittförslag: Som framgått av vad jag anfört i det föregående finns del inom ramenför gällande ordning flera möjligheter all komma till rätta med fel som kan hauppstått genom att jävsbeslämmdserna har åsidosatts. För avgöranden som intevunnit laga kraft kan de ordinära rättsmedlen anlitas, och i fråga om lagakraftvunnaavgöranden kan två s. k. särskilda rättsmedel bli aktuella, nämligen resningoch besvär över domvilla. Besvär över domvilla kan användas om någon ledamotav domstolen har varit jävig. Resning lill förmån för den tilltalade kan kommai fråga vid jäv hos någon lagfaren domare eller åklagaren under vissa fömlsällningar,bl.a. om Qänslemännen genom alt trots jävet delta i målets handläggning gjortsig skyldig fill Qänsleförsedse och del kan anlas alt målets utgång påverkatsdärav. Sonrijag nämnde inledningsvis har högsta domstolen i etl uppmärksam- Prop.1987/88:23 mat avgörande avslagit en ansökan om resning i eltbrottmål där åklagarjäv förekommit. I resningsärendel fastslogs alt åklagaren variljävig och att han gjort sig skyldig lill Qänsleförsedse genom att inle avträdafrän målets handläggning på grund av jävel.