prop · GB03101 · 1987-12-31 00:00:00 — De skiljer sig ifrån varandra i fråga omuppläggning, terminologi och innehåll. Förordningarna innehåller dels allmännabestämmelser som lägger fast den skyddsnivå som skall gälla vid hanteringen avde farliga varorna, dels föreskrifter som är i hög grad detaljerade och rörförhållanden av utpräglat teknisk natur. Innehållet i dessa förordningar blirredan av detta skäl svårtillgängligt. Som tidigare angivits tillkom lagen, somträdde i kraft , efter de båda förordningarna i samband medatt regeringsformen trädde i kraft. har utfärdats,förutom av SÄI, av andra myndigheter, som har varit föreskrivandemyndigheter, såsom kommerskollegium och statens industriverk. har därför publicerats i ett flertal författningssamlingar.Resultatet av det nu redovisade regelsystemet har blivit ett detaljrikt,otidsenligt och inte alltid sammanhängande regelsystem, som med tiden harblivit allt svårare att överblicka både för statliga och kommunala myndigheteroch för näringslivet. Utredaren har haft i uppdrag att lämna förslag till ettmodernt och lättillgängligt regelsystem, med bibehållande av skyddsnivåerna. Genomett regeringsbeslut fick SÄI i uppdrag att kartlägga förekomsten av sådana varor som utvecklar brandfarlig gas vid kontakt med vatten och sådana oxiderande och/eller självantändande ämnen som kan medföra brand- eller explosionsrisk men som enligt nuva- 11 randeregler inte utgör brandfariiga eller explosiva varor. Prop.1987/88:101 överlämnade SÄI rapporten , som innehöll ettförslag till en fristående reglering av sådana varor. Remissbehandlingen avrapporten tillstyrkte en reglering men avvisade förslaget om ett friståenderegelsystem. Utredaren fick därför i uppdrag att med utgångspunkt i SÄI:s rapportoch de avlämnade remissvaren utarbeta regler för hanteringen av dessa varor. Utredarenavlämnade sitt betänkande (Ds I 1987:4) Ny lagstiftning ombrandfarliga och explosiva varor, som har remissbehand-lats under hösten 1987.1betänkandet föreslås att en ny lag om brandfarliga och explosiva varor ersätterden nuvarande lagen. Den föreslagna lagen innehåller huvudsakligen bestämmelserav översiktlig karaktär. Den inleds med bestämmelser om lagens syfte ochtillämpningsområde. Vidare innehåller den bestämmelser om skyddsprinciper förhanteringen av varorna, regler om tillstånd och tillsyn av lagens efterlevnadsamt bémyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmeratt meddela närmare föreskrifter för tillämpningen av lagen. Slutligen finnsbestämmelser om avgifter, ansvar, överklagande och sekretess. Syftet med dennya lagen skall vara att förhindra att brandfarliga och explosiva varor vållar brandeller explosion samt att förebygga och begränsa skador på liv, hälsa elleregendom genom brand eller explosion vid hantering av sådana varor. Denföreslagna regleringen omfattar således enbart brand- och explosionsrisken medvarorna till skillnad från nuvarande lag som även innefattar vissa miljörisker.Lagen avses bli tillämplig på hantering och import av brandfarliga ochexplosiva varor. I jämförelse med den nuvarande ordningen utvidgas varuområdetbrandfarliga varor. Utredaren föreslår därvid att vissa varor, som hittillsvarit oreglerade, skall räknas som brandfarliga varor. Samma bestämmelserföreslås alltså gälla för dessa varor som för de varor som räknatstill de brandfarliga varorna. Som en sammanfattande benämning på allaförfaranden med brandfarliga och explosiva varor som kan komma i fråga införutredaren begreppet hantering. Utredarensförslag tillstyrks i sina huvuddrag av de flesta remissinstanserna. Någraremissinstanser har invändningar mot tekniska detaljer i de framlagda förslagenoch har också i flera fall lämnat alternativa förslag till lösningar. a. SÄI, , arbetarskyddsstyrelsen, rikspolisstyrelsensamt polismyndigheten i . 2.1.3Allmänt om mitt förslag Pågrund av de risker som är förenade med hanteringen av brandfarliga och explosiva varor måste sådan hantering kringgärdas med stränga skydds bestämmelser. Såväl utredningens som remissinstansernas inställning vi sar att en reglering är nödvändig och att det materiella innehållet i och tillämpningen av den gällande regleringen väl har svarat mot kontrollbe hovet. De gällande bestämmelserna har dock varit onödigt svåröverskådli ga och otillgängliga av de skäl som jag har angivit. Krångliga regler av äldre modell förenat med varornas farlighet har också medfört att nya regler kunnat tillkomma utan att man upphävt äldre, eventuellt föråldrade, 12 bestämmelser, eftersom maninte har haft någon säker uppfattning om de äldre bestämmelsernas räckvidd. Detnuvarande regelsystemet är inte bara detaljrikt utan brister också isammanhang. 1 utredarens uppdragingick också att särskilt uppmärksamma möjligheter till förenklingar och avregleringar.En viss detaljeringsgrad har varit nödvändig för att bibehålla de nuvarandeskyddsnivåerna. Jag har dock med tillfredsställelse konstaterat att utredarensförslag innehåller ett regelsystem som i jämförelse med det nuvarande har enförenklad och mer systematisk uppläggning samt ett enklare språk. Att lagen harett allmänt innehåll och de tekniska detaljbestämmelserna återfinns på sammanivå innebär, att det blir lättare att få en överblick över de gällandebestämmelserna. De blir därmed också lättare att återfinna. Gränsdragningengentemot andra lagstiftningsområden blir också klarare genom att syftet med denföreslagna lagen uttryckligen finns angivet. Jag har således funnit att utredarensförslag är väl ägnat att läggas till grund för ny lagstiftning. I vissahänseenden har jag dock tagit intryck av remissinstansernas invändningar ochsynpunkter. Utöverden nya lagen om brandfarliga och explosiva varor föreslår jag, efter samrådmed chefen för , en ändring i sekretesslagen (1980:100).Syftet är att åstadkomma sekretess hos i vissatillståndsärenden. Idet följande kommer jag att närmare gå in på de olika förslagen och därvidbehandla frågorna om - den nya lagens syfte ochuppbyggnad (avsnitt 2.2), - den nya lagens förhållande tillannan lagstiftning (avsnitt 2.3), - den nya lagens tillämpningsområde(avsnitt 2.4), - de grundläggandeskyddsprinciperna (avsnitt 2.5), - den centrala myndighetens namn(avsnitt 2.6). Vidareavser jag behandla vissa anslagsfrågor (avsnitt 2.7). 2.2 Den nya lagens syfte och uppbyggnad Mittförslag: Lagens syfte är att förhindra att de brandfarliga och explosivavarorna vållar brand eller explosion samt att förebygga och begränsa skadorgenom brand eller explosion vid hanteringen av sådana varor. Den nya lagensinnehåll begränsas till generellt utformade bestämmelser som innehållergrundläggande skyddsprinciper, de erforderliga bemyndigandena samt vissaadministrativa bestämmelser. Utredarensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Deflesta remissinstanser tillstyrker utredarens förslag. Skälen för mitt förslag:Enligt utredarens förslag skall syftet med regleringen framgå av den nyalagen. I nuvarande lag och förordningar om explosiva och brandfarliga varor ärsyftet med regleringen inte klart angi- vetutan framgår i stället indirekt av innehållet i bestämmelserna. Sålunda Prop.1987/88:101 framgår det av 1 § första stycket lagen att regleringen sker frånsäkerhetssynpunkt samt av de olika bestämmelserna i förordningarna att syftetär att förebygga skador genom brand eller explosion. I FBV nämns också skador annorledesän genom brand (4 §). Med detta avses enligt förarbetena till förordningen (prop.1961:173, s.31) skador på vattentäkter till följd av utflöde av brandfarligavätskor, dvs. andra skaderisker i miljön än de som kan orsakas genom brandeller explosion. Attsyftet med nuvarande regler inte är tydligt angivet, har medfört vissa svårighetervad gäller avgränsningen till annan lagstiftning med delvis sammanfallandesyfte. Det gäller t. ex. förhållandet till räddningstjänstlagen (1986:1102) ifråga om förebyggande åtgärder mot brand samt i förhållande till lagen(1985:426) om kemiska produkter i fråga om åtgärder mot vattenförorening. Jagdelar därför utredarens uppfattning att syftet med regleringen måste klargöras.Syftet med lagen bör därvid preciseras till att förhindra att brandfarliga ochexplosiva varor vållar brand eller explosion samt att förebygga och begränsaskador på liv, hälsa eller egendom genom brand eller explosion vid hantering avsådana varor. Genom tillkomsten av lagen om kemiska prpdukter finns modernaregler för hantering av varorna från hälso- och miljöskyddssynpunkt. Därför börregleringen av de miljörisker från brandfarliga och explosiva varor som gällervattenförorening,t. ex. genom utflöde av petroleumprodukter, inte omfattas avlagen. I fortsättningen bör sådana regler meddelas med stöd av lagen omkemiska produkter. Den nya lagens syfte bör begränsas till de brand- ochexplosionsrisker som kan finnas för berörda personer eller berörd omgivning. Vadgäller regelsystemets uppbyggnad är det enligt min mening nödvändigt atthanteringen av de brandfarliga och explosiva varorna kringgärdas av strängaskyddsbestämmelser med hänsyn till de risker för såväl de personer som denomgivning som är berörda av en sådan hantering. För en effektiv och smidigtillämpning hos berörda statliga och kommunala myndigheter måste regelsystemetutformas på ett sätt som uppfyller dagens krav. Detaljutformningen kommerliksom att vara en uppgift för SÄI. Det är av vikt att nödvändighetenav bestämmelserna prövas och att utfärdade regler är tekniskt korrekta ochbygger på en kompetent riskvärdering. En omfattande hantering av brandfarligaoch explosiva varor äger rum inom näringslivet. Inte minst för företagens skullbör regelsystemet vara överskådligt och lätt att tillämpa. Det betyder bl. a.att kostnadseffekterna av reglerna skall vara förutsägbara. Somjag tidigare redovisat har utformningen av de gällande bestämmelsernauppenbara brister. Till svårtillgängligheten hör att detaljregler finns iförfattningar både på regerings- och myndighetsnivå. Att även regeringsförordningarnainnehåller föreskrifter som är i hög grad detaljerade och rör förhållanden avutpräglat teknisk natur har framhållits som otidsenligt. Jagdelar utredarens uppfattning att lagen enbart skall innehålla grund läggande bestämmelser av generell karaktär. Lagen föreslås således inne hålla allmänna skyddsprinciper, bestämmelser om tillstånd och tillsyn av lagens efterlevnad, bestämmelser om avgifter och ansvar m.m. samt be- 14 myndigandenför regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- Prop. 1987/88:101mer att utfärda ytterligare bestämmelser. Detaljbestämmelser av utpräglat tekniskkaraktär bör utfärdas på myndighetsnivå där den tekniska kompetensen finns föratt utfärda sådana bestämmelser. Deflesta remissinstanserna, t. ex. SÄI, , statens provningsanstalt,, har funnit utredarens utformning av lagförslaget varatillfredsställande och har också instämt i utredarens slutsats att det ärlämpligt att de tekniska detaljbestämmelserna till stor del skall meddelas påmyndighetsnivå. Två av remissinstanserna, ochSmåföretagens har avstyrkt det avgivna förslaget till uppbyggnadav lagen med hänvisning till att denna inte ger tillräckligt klara besked omvilka krav som kan komma att gälla i fråga om en viss hantering av debrandfarliga och explosiva varorna. Detär enligt min mening angeläget att bestämmelser som ställer krav på enskilda ärutformade så att det enkelt kan utläsas vad den enskilde har att iaktta. Iflera sammanhang har det framförts kritik mot att ha en låg detaljeringsgrad ilagstiftningen, s. k. ramlagstiftning. Kritiken har pekat på att det blir svårtatt överblicka regelbeståndet och dess effekter samt att alltförmycket avhänder sig sin normgivningsmakt till förmån för regeringen och dessmyndigheter. Fråganom lagstiftningens detaljeringsgrad har vid ett flertal tillfällen varitföremål för behandling (KU 1983/84:24 s. 13 ff. och 1986/87:13 s. 4 ff).I regeringens proposition Vissa grundlagsfrågor m. m. 1987/88:22 s.37)framhålls det att regeringen givetvis fortlöpande prövar frågan om hurförfattningar lämpligen bör utformas och därvid beaktar de omständigheter somhar åberopats ovan. Föredragande statsråd konstaterar också att en ordning medhög detaljeringsnivå kan ha fördelar ur förutsebarhetssynpunkt men att denockså kan vara förenad med nackdelar, eftersom verkligheten inte alltid låtersig beskrivas och regleras i detalj och ett visst utrymme för anpassning itillämpningen ofta bör finnas. Frågan om hur detaljerat en lag bör utformasmåste därför prövas noggrant utifrån de förutsättningar som föreligger i varjesärskilt fall. Viden prövning av hur lagstiftningen om de brandfarliga och explosiva varorna börvara utformad, måste utgångspunkten vara att åstadkomma en så säker hanteringsom möjligt. Det blir därvid nödvändigt att ha detaljbestämmelser av utpräglatteknisk natur. Den riskvärdering som också behövs i samband med ettföreskriftsarbete i fråga om dessa varor kräver också speciell tekniskkompetens. Denna kompetens finns redan nu framförallt hos SÄI, som därför iprincip bör vara den myndighet som skall meddela de nödvändigadetaljbestämmelserna. Jagvill också framhålla att bestämmelser med ett utpräglat tekniskt innehåll ofta kan komma att behöva ändras med hänsyn till den tekniska utvecklingen, nya insikter och rön m. m., vilket talar för att lagformen kan bli ett otympligt och snart nog oöverskådligt instrument. Jag finner därför att det i detta sammanhang är övervägande fördelar med att lagen enbart skall innehålla de grundläggande bestämmelserna och att detaljbestämmel serna meddelas pä myndighetsnivå. Självfallet måste tidpunkten för lagens ikraftträdande bestämmas så att tidsiitrymme finns att färdigställa de kom- 15 pletterandeföreskrifter som är nödvändiga för lagens tillämpning och för företagen attvidta de åtgärder som kan komma att krävas till följd av den nya regleringen.Jag vill dock erinra om att några stora ändringar i sak inte förutsätts varanödvändiga. Jag villslutligen också framhålla att den föreslagna lagstiftningen är uppbyggd päliknande sätt som regelsystemet inom vissa närliggande områden som t. ex.lagen om kemiska produkter och det förslag till ny strålskyddslag som nyligenhar granskats av lagrådet. Prop, 1987/88:101 2.3 Den nya lagens förhållande till annan lagstiftning Mittförslag: För att uppnå en klarare gränsdragning till olika närliggandelagstiftningsområden införs hänvisningar till viss annan lagstiftning i dennya lagen. Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mittförslag. Utredaren har också föreslagit att en upplysning om bestämmelserna iden nya lagen införs i arbetsmiljölagen och att ett tillägg görs iräddningstjänstlagen. Remissinstanserna: Remissinstanserna har i allmänhet ingetatt invända mot utredarens förslag. ocharbetarskyddsstyrelsen har motsatt sig förslaget i fråga omräddningstjänstlagen resp. arbetsmiljölagen. Skälen förmitt förslag: Som jag framfört tidigare skall den föreslagna lagstiftningen endastha som syfte att förebygga skador genom brand eller explosion. Detta syfteanges uttryckligen i lagen. Åtgärder för att förebygga andra skador som kanuppkomma vid hantering av de brandfarliga och explosiva varorna skall reglerasgenom annan för ändamålet avsedd lagstiftning. Så skall t. ex. frågor om dessavarors miljöpåverkan regleras genom lagen om kemiska produkter. Gränsdragningenmellan lagen om brandfarliga och explosiva varor gentemot andralagstiftningsområden blir härigenom klarare. En sådan gränsdragning ingårenligt min mening som en väsentlig del i ett förenklat regelsystem, särskiltsom förhållandet mellan den nuvarande lagstiftningen om brandfarliga ochexplosiva varor och annan lagstiftning inte alltid är helt klart. För att göradetta förhållande tydligt bör i lagen särskilda hänvisningar till viss annanlagstiftning göras, som också kan vara tillämplig på hanteringen avbrandfarliga och explosiva varor. Hänvisning bör göras till lagen om kemiskaprodukter, lagen (1982:821) om transport av fariigt gods, arbetsmiljölagen(1977:1160), räddningstjänstlagen och allmänna ordningsstadgan (1956:617). Lagen om kemiska produkter är tillämplig på hantering ochimport av kemiska ämnen och beredningar, vilket i princip omfattar även debrandfarliga och explosiva varorna. Denna lag är emellertid inte avsedd attreglera brand- och explosionsriskerna med de kemiska produkterna. Dettauttrycks i lagens 3 § där det föreskrivs att lagen om kemiska produkter enbartskall reglera de brandfarliga och explosiva varorna från hälso- och miljöskyddssynpunkt.I den nya lagen bör anges att i lagen om kemiska Prop. 1987/88:101produkter finns särskilda bestämmelser till skydd mot andra skador vid hanteringav de brandfarliga och explosiva varorna än sådana som kan uppkomma genom brandeller explosion. Lagen om transport av farligt gods innehåller bestämmelsertill skydd mot skador vid transport av farligt gods. Härigenom innefattasenligt 2 § även brandfarliga och explosiva varor. I den nya lagen bör anges attden inte skall gälla i fråga om sådana transporter av brandfarliga ochexplosiva varor, som omfattas av lagen om transport av farligt gods. Arbetsmiljölagen och gällande lag om explosiva ochbrandfarliga varor har utformats så att lagarna lappar över varandra.Arbetsmiljölagen tillämpas på hela arbetsmiljöområdet parallellt medförekommande speciallagstiftning. En upplysning bör införas i den nya lagen omde skyldigheter som enligt arbetsmiljölagen finns för arbetsgivare resp.arbetstagare att vidta skyddsåtgärder i samband med hanteringen av debrandfarliga och explosiva varorna. Utredaren har föreslagit att motsvarandeupplysning om lagen om brandfarliga och explosiva varor införs iarbetsmiljölagen. Arbetarskyddsstyrelsen har i sitt yttrande avstyrkt dettaförslag och anfört att en sådan hänvisning endast är ändamålsenlig om liknandehänvisningar sker till alla lagar som täcks av arbetsmiljölagens tillämpningsområde.En sådan uppräkning skulle enligt arbetarskyddsstyrelsen bli alltför omfattandeför att vara praktisk, och det skulle dessutom vara svårt att dra gränsen förvad som skulle behöva tas med i en sådan uppräkning. Jag delararbetarskyddsstyrelsens uppfattning i denna del och har därför inte föreslagitnågon ändring i arbetsmiljölagen. I allmänna ordningsstadgan finns bestämmelser i fråga omanvändningen av fyrverkerier och andra explosiva varor inom vissa områden,varför en upplysning om detta bör införas i den nya lagen. I detta sammanhangskall också nämnas att ordningsstadgeutredningen i sitt betänkande (SOU1985:24) Ordningslag har föreslagit att dessa bestämmelser skall utvidgas tillatt i princip omfatta alla pyrotekniska varor och att de bör gälla inom allaområden med en sammanhängande bebyggelse. Syftet med räddningstjänstlagen är att reglera hursamhällets räddnings tjänst skall organiseras och bedrivas. Lagen innehåller också bestämmel ser om olycks- och skadeförebyggande åtgärder, (41-43 §§). Enligt dessa bestämmelser skall vissa bestämda åtgärder samt i övrigt nödvändiga åtgärder vidtas för att förebygga brand och för att hindra eller begränsa skador till följd av brand. Enligt bestämmelserna är ägaren eller innehava ren till en anläggning, där verksamheten innebär fara för att en olyckshän delse skall orsaka allvarliga skador på människor eller i miljön skyldig att i skälig omfattning hålla eller bekosta beredskap med personal och egendom och i övrigt vidta erforderiiga åtgärder för att hindra eller begränsa sådana skador. Med egendom avses t. ex. räddningstjänstutrustning eller annan skadebegränsande materiel. Den omedelbara tillsynen över efterlevnaden av lagen utövas inom varje kommun av räddningsnämnden. Tillsynsansvar har också , m.fl. Enligt 56 § får en tillsynsmyndighet meddela behövliga förelägganden och förbud i enskilda fall. 2 1987/88. Räddningstjänstlagenhar allmän karaktär och påverkar i vissa avseen- Prop. 1987/88:101 denverksamheten, vari ingår hantering av brandfarliga och explosiva varor.Eftersom det inte funnits någon skarp gräns mellan räckvidden av å ena sidanspeciallagstiftningen om brandfarliga och explosiva varor och å andra sidanräddningstjänstlagen, kan skyldigheter med åtföljande tillsyn uppkomma enligtbåda lagstiftningarna. Konkurrens eller osäkerhet kan finnas vid tillämpning ienskilda fall, eftersom det kan vara svårt att avgöra vilka åtgärder som har ettdirekt samband med hanteringen av brandfarliga eller explosiva varor. Utredarenhar försökt lösa detta problem genom att i ett tillägg till räddningstjänstlagenange att denna inte skall gälla i fråga om sådana olycks- och skadeförebyggandeåtgärder som avses i lagen om brandfarliga och explosiva varor. a. att föreskrifter om förebyggande åtgärder mot brand vidhantering av dessa varor enbart skall kunna meddelas med stöd av den nya lagenom brandfarliga och explosiva varor. , i , samt kommunhar avstyrkt förslaget. framhåller i sitt yttrande, att detingår i ett etablerat och väl fungerande system, att deföreläggande och förbud som är nödvändiga från brandskyddssynpunkt meddelasmed stöd av räddningstjänstlagen som olika speciallagstiftningar,t.ex. bygglagstiftningen innehåller preciserade krav som också har sin grund iintresset att förebygga brand. Enligt bryter utredarens förslagmot detta system och medför i stället risk för onödiga problem med attanalysera vilken av de berörda lagarna som ett föreläggande eller förbud skallgrundas på. Jagdelar utredarens uppfattning, att det är angeläget med en gränsdrag ning mellan de båda lagarna. Reglernas karaktär och innehåll gör det dock omöjligt att dra en rak linje mellan dem, eftersom syftet med dem, i likhet med vad som t. ex. gäller inom bygglagstiftningen har sin grund i ett gemensamt intresse, nämligen att förebygga brand. Något tillägg i rädd ningstjänstlagen bör därför inte göras. Den åsyftade gränsdragningen kan enligt min mening bäst åstadkommas genom nära samråd och samarbete mellan de berörda myndigheterna, både på central och lokal nivå. I sam manhanget vill jag peka på att huvudsakligen SÄI, som central förvalt ningsmyndighet enligt lagen om brandfariiga och explosiva varor i likhet med vad som gäller, skall utfärda föreskrifter om hantering av brandfarliga och explosiva varor i syfte att förhindra att brand eller explosion uppkommer och också för att begränsa eventuella skador i samband med sådan brand eller explosion. Tillsynen av varornas hantering skall utövas av SÄI och räddningsnämnden i enlighet med bestämmelserna i lagen om brandfarliga och explosiva varor. Det betyder att räddnings nämnden också kommer att kunna meddela förelägganden m. m. med stöd av den nya lagen. När det gäller skadebegränsande åtgärder med stöd av räddningstjänstlagen är utgångspunkten att människor så riskfritt som möjligt skall kunna vistas i och utanför en anläggning där en olyckshändel se kan orsaka allvarliga skador. Krav kan ställas på beredskap med perso nal och egendom liksom andra beredskapsåtgärder. Vilken lagstiftning som skall ligga till grund för åtgärder får vid tveksamhet avgöras från fall 18 Som jag tidigare framfört bör det ankomma på deansvariga myndigheterna att utforma ett praktiskt samarbete på området. 2.4 Den nya lagens tillämplighet Mitt förslag: I lagen ges ett bemyndigande för regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att bestämma vilka varor som pågrund av sina egenskaper eller sin sammansättning eller i annat fall skallomfattas av lagen. Lagen skall vara tillämplig på hantering och import av deangivna varorna, vilket inbegriper alla förfaranden med dessa varor. Bestämmelserna i lagen skall tillämpas inomförsvarsmakten. De särskilda förordningarna för explosiva och brandfarligavaror inom försvarsmakten upphävs. För information lämnas en redogörelse förhuvuddragen av vad jag ämnar föreslå regeringen i fråga om vilka varor somskall omfattas av lagen. Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker utredarens förslag. Skälenför mitt förslag: