prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — - ge förberedelseutbildning för fredskårsdeltagare, - anordna språkutbildning som förberedelse föruppdrag i , - anordna speciella kurser i u-landsfrågor ochspråk, samt - i samarbete med SIDA bistå myndigheter och andramed information och rådgivning om lämplig förberedelse- och språkutbildninginför uppdrag i . Till enterminskursen antas sådana sökande, inklusivevapenfria tjänste- Prop. 1987/88: 100 pliktiga, som bedöms lämpliga förutbildningen. All övrig utbildning vid Bil. 5 Sandöskolan är avgiftsbelagd. Styrelsen utses av regeringen och har sitt kansli vid i . Vidskolan som leds av en rektor, finns ett 60-tal anställda. Styrelsen för u-landsforskning (SAREC) Beredningenför u-landsforskning inrättades 1975 och ombildades lill en självständigmyndighel under ulrikesdeparlemenlel - styrelsen för u-landsforskning (SAREC). SAREC har till uppgift all främja forskning som kanunderlätta för atl utvecklas mot ökat självbestämmande och motekonomisk och social rättvisa. En huvudinriktning för SAREC:s verksamhet är alt gestöd till strävan att bygga upp och stärka en egen kapacitet inomforskning, vetenskap och teknik. Verksamheten är uppdelad enligt följande: - direkt stöd, lill enskilda u-ländermed tonvikt på samt till regionalt forskningssamarbete. - slöd till internationellaforskningsprogram, bl.a. inomvärldshälsoorganisationen (WHO), konsultativa gruppen för jordbruksforskning(CGIAR) och lill internationella (). - slöd lill svensk u-landsforskning. SAREC har vidare del administrativa ansvaret för denu-landsinriklade delen av ett femårigt särskilt forskningsprogram om avskogningoch ökenutbredning. SAREC leds av en styrelse som utses av regeringen. Istyrelsen ingår representanter för olika forskningsområden,biståndsadministrationen och . SIDA svarar för vissa administrativatjänster. Vid finns ett 30-lal anställda. Nordiskaafrikainslitutet tillkom 1962 på initiativ av . Institutet har till uppgift att i främja studierav afrikanska förhållanden genom att: - främja och driva vetenskapligforskning och undervisning om , - utgöra ett dokumentalionscentmm förafrikaforskningen, - genom kurser, föreläsningar,seminarier och eljest sprida information om och aktuella afrikanskaförhållanden, saml - stödjautbildningen av personal för u-landsuppdrag i . Verksamheten leds av en styrelse, som utses av regeringen. a. rektorn vid i , som också är styrelsens ordförande,samt överbibliotekarien vid universitetsbiblioteket i . I styrelseningår även representanter för de övriga nordiska länderna. Vid institutet finnsungefär 20 anställda, varav 12 tjänster finansieras över bislåndsanslagen. Importkontoretför u-landsprodukter (IMPOD) Prop. 1987/88: 100 Ril 5 Importkontoret för u-landsprodukler(IMPOD) började sin verksamhet Kontoret har till uppgift att ge exportörer i hjälp med atl avsälla sina varor i . Det sker genom informafionoch handledning om avsättningsmöjligheter och marknadsförhållanden i Sverige.Importkontoret förmedlar även kontakter mellan u-landsexportörer och företag iSverige och deltar också i konkretamarknadsföringsprojekt. IMPOD har med enbegränsad krets ett samarbete som omfattar mer fördjupade insatser. IMPOD har dessutom till uppgift alt vara svensk kontaktpunkt för /internationella handelscenlmm (ITC)i konkreta frågor, som rör avsättning av u-landsprodukler på den svenskamarknaden. Importkontoret leds av en styrelse och chef förIMPOD är en direktör. Kontoret har drygt ett tiotal anställda. 1987/88: lOO Generalförsamlingenär FN-systemets centrala organ. Vid sidan av denna har FN:s ekonomiska ochsociala råd, ECOSOC, en samordnande funktion vad gäller bl.a. FN-systemetsbiståndsverksamhet. 1 ECÖSOC förhandlar FN:s medlemsstater framrekommendationer om biståndsverksamheten. Dessa behandlas sedan vidare avgeneralförsamlingen. Många av frågorna har behandlats av FN:Solika underorgan. De olika FN-organen (kommissioner, fonder m. ochfackorganen har också en egen normativ verksamhet liksomförhandlingsverksamhet inom sina kompetensområden. Deras rekommendationerriktar sig till FN-systemet, menockså till medlemsstaterna. FN-systemet innefattar en rik flora ay institutionermed varierande status och skilda verksamhetsområden. Inom biståndsverksarnhetenhar UNDP en central ställning som samordnare och kanal för en stor del av FN:s tekniskabistånd. På fältet genomförs biståndsprojekten dock oftast av olika fack- ellerspecialorgan, vars företrädare är underställda UNDP:s representant iverksamhetslandet. 1 samarbete med värdlandet utarbetar UNDP länderprogram somlöper på mellan tre och . Då det gäller krediter för utvecklingsprojektär världsbanksgruppen viktigast. Den internationella utvecklingsfonden, ,som lånar ut pengar på särskilt förmänliga villkor till de fattigasteu-länderna, är kanalen för stora belopp bislåndsmedel. Vidslående organogram ger en översiktlig bild avFN-systemet. De organ som i större omfattning är verksamma på biståndsområdetär markerade med asterisk. Tabell I sammanfattar FN-systemets biståndsverksamhet. Tabell1: FN-systemets och världsbanksgruppens biståndsutbetalningar (milj. USD) (256,6) (775,6) (101,6) (326,0) (451,1) (674,5) (563,9) (1 059,3) (konsulter, utbildning) (194,1) (nettoöverföringar)' (2 813,0) IFC (nettoutbetalhingar) (156,5) 20(5,3 1987/88: 100 Bil. ' UNHCR' WFP ' UNITAR UNDP' ' UNU .FN:s specialfonder * HABITAT ' UNFPA' Specialorgan och andra självständiga organisationerinom systemet -O lAEA' OILO* O FAO* OUNESCO O WHO ' O IMF ---O IFC * FN:solika organ och övriga organisationer inom FN-syslemet bedriver en Prop.1987/88: 100 omfattande biståndsverksamhet. Denna finansieras frånorganisationernas Bil. 5 reguljärabudgetar, UNDP, Väridsbanken saml medlemsländernas frivilliga direkta bidrag.För del härrör de frivilliga bidragen dels från anslagsposten Övrigamulfilaterala bidrag, dels från Styrelsen för internationell utveckling (SIDA) och Styrelsen föru-landsforskning (SAREC). I tabell 2redovisas de svenska frivilliga bidragen till FN-organ, vilka inle behandlaspå annat ställe under anslaget C I. Tabell 2: Frivilliga bidrag till vissa FN-organ (milj USD) 27', 1 FN:sutvecklingsprogram (UNDP) FN:sutvecklingsprogram (UNDP), som bildades då två mindre biståndsfonder slogs samman, har som mål att varaFN-systemets centrala fond förfinansiering av tekniskt bistånd. Projekten genomförs främst av (, WHO, FAO m fl). UNDP har också ansvar för aU FN:s samladebiståndsverksamhet samordnas i samverkan med mottagarländerna. UNDP:suppgift är att främja mottagarländernas utveckling genom olika former av kunskapsöverföring ochförinvesteringsstudier. Detta s. k. tekniska bistånd sker i huvudsak i form avexpertrådgivning, stipendier, mindre utrustningsleveranseroch konsulttjänster. Verksamheten omfattar omkring 4 500 projekt i 153 länderoch områden. UNDP:s verksamhet bygger i huvudsak pålandprogrammering. Denna innebär atl man för varje mottagarland fastställer hurmycket bistånd från UNDP landet kanräkna med . 1 samarbete mellan mottagarlandet och UNDP:s fältkontorschefutarbetas sedan ett landprogram förhur medlen skall utnyttjas. Detta program fastställs av . Storieken på vaije moltagariands program bestämsfrämst av bruttonationalinkomsten per capita och befolkningens storlek. De fattigaste - med enbruttonationalinkomst per capita pä högst750 dollar siffror kommer att få av UNDP:s länderfördelade resurser.Rikare , med en per capita-inkonjsl , bliråterbetalningsskyldiga för de tjänster de får och länder med en percapita-inkomst mellan blir del i viss utsträckning. UNDPfullföljer därmed den omfördelningtill förmån för de fattigaste som gällt under programperioden1982-86. En mindre del () av UNDP:s resurser användsför program som berör flera - regionala, interregionala ochglobala program. UNDP har ett särskilt program för deminst utvecklade länderna. uppgick bidragen till dettasärskilda program till 12 milj. dollar.Utbetalningarna från UNDP:s allmänna resurser fill de 40 minst utvecklade länderna var 1986 drygt 200milj. 1987/88: 100 Bil. 1987/88: 100 Ril 5 UNDP:s högsta beslutande organ är styrelsen (GoverningCouncil), som Av dessa representerar 27 , 17 västliga i-länder och 4socialistiska i-länder. var senast medlem 1985-87. a. fördelningen av UNDP:s resurser och fastställer landprogrammen. Sedannågot år diskuteras dessa först i en särskild plenarkom-milté beslående avstyrelsens medlemmar. Vidare beslöt styrelsen 1985 atl tillsätta en arbetsgruppför alt diskutera programfrågor mellan de årliga styrelsemötena. Båda dessaorgan är tillsatta på försök och har tillkoihmit för atl öka styrelsensinflytande över programfrågorna.' är också beslutande organ för FN-sekretariatetstekniska biståndsprogram (for Development,DTCD), , , FN:s Sahel-konlorUNSO), , FN:s fond för vetenskap och teknik, FN:snaturresursfond samt en rad andra specialfonder. UNDP:s sekretariat ligger i och har förnärvarande omkring 650 fast anställda. Det leds av administralorn WilliamDräper III från . ägde en omfattande decentralisering avUNDP:s verksamhet rum. Tyngdpunkten i arbetet med att förbereda och genomföralandprogrammen förlades till 115 fältkontor med omkring 3 300anställda. Fältkontoren leds av s. k. "resident representatives"(fältkontorschefer), som även har till uppgift alt samordna andra FN-organsbiståndsverksamhet i landet. De är oftast också FN:s fasta representant irespektive land och fungerar som FN:s "ambassadör" i landet. UNDP:sverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag. De uppgick fill , 1975 fill 419 milj. dollar och 1980 till693 milj. dollar. För var bidragsmålet totalt 3,5miljarder dollar, vilket förutsatte att bidragen ökade , vilketockså i stort sett uppnåddes. För förutsattes UNDP:sresurser också öka och sammanlagt nä upp lill . Stagnerandebidrag och stigande dollarkurs innebar emellertid att i-esurser-na minskadeunder så atl del blev nödvändigt att skära nerverksamheten till av den urspmngligen planerade. För all om möjligtundvika smärtsamma nedskärningar även under nästa programperiod 1987-91 harUNDP:s styrelse beslutat bygga sin planering på att den årliga resursökningenuppgå till . UNDP:s verksamhet försvåras äv atl programmet ipraktiken gör femåriga biståndsutfästelser gentemot mottagarländerna medangivarlähderna, med få undantag, endast lämnar ettåriga bidragsulfästelser.Sverige har därför verkat för alt alla bidragsgivare, liksomSverige, skall lämna fleråriga utfästelser, vilket dock många stora givarländermotsätter sig. Destörsta enskilda bidragsgivarna tillUNDP är , 176 blikenTyskland ger också stora bidrag. De fyra nordiska länderna svarade Prop.1987/88: 100 1987 gemensamt för av de ordinarie bidragen lill UNDP. har /88 lämnat ett ordinariebidrag på 450 milj. kr. och 40 milj. kr. Det svenska bidragetunder 1987/88 utgjorde av UNDP:s resurser. Utöver det ordinarie ochdet extra bidraget gav 1987/88 50 milj. kr. till UNDP:s särskilda program för de minst utvecklade u-länderna.Vidare har lämnat ett bidrag på 20 milj. kr. /85-1987/88tiirFN:s Sahel-konlor (UNSO)'. Frånalt ha finansierat knappt två tredjedelar av FN-systemets tekniska bistånd svarar UNDP numera endast för ca en tredjedel. Förklaringen är alt det s. k. multibi-biståndet, dvs. biståndsin satser som genomförs av fackorganen men finansieras av bilaterala bi ståndsmedel har ökat myckel snabbt, liksom fackorganens egna bistånds program. har med tilltagande oro sett dennaökade uppsplittring av FN:s biståndsverksamhet, som i viss män innebär ettunderkännande av landprogrammeringsprincipen. Styrelsen har därför vid fleratillfällen betonat att den FN-resolulion som ger UNDP den ledande ochsamordnande rollen i FN:s biståndsverksamhet skall respekteras.UNDP-sekrelariatet har också föreslagit atl UNDP skall ta över detadministrativa ansvaret för olika särfonder inom FN-systemet. Detta skulleminska de administrativa kostnaderna, som del skulle kunna ge givar-och mottagarländer en bättre överblick över FN-biståndet. stödjer dessatankar som i viss mån börjat förverkligas i och med att FN:s kvinnofondanslutits till UNDP .1985. FN:skapitalutvecklingsfond (UNCDF) FN:skapitalutvecklingsfond tillkom 1966 med uppgift att ge gåvobistånd eller lån påförmånliga villkor till småskaliga investeringsprojekt i . beslöt generalförsamlingen attkapilalulvecklingsfonden i fortsättningen endast skulle finansiera projekt i deminst utvecklade , inriktade på folkflertalets basbehov (bostad,kläder, mat, undervisning och grundläggande hälsovård). 1985 bestämdes altfonden skulle börja använda sina möjligheter atl ge lån på förmänliga villkor,en möjlighet som dittills inte utnyttjats. ' UNSO:s uppgift är att bistå länderna i Sahelomrädet iAfrika att genomföra olika projekt för attminska effekterna av ökenutbredning och förebygga riskerna för kommande torkkatastrofer. . 177 1987/88: 100 Bil 5 Fondens projekt skall enligt målsättningen nå defattigaste människorna i de minstutvecklade länderna. Projekten skall utforrhas så att befolkningen aktivtdeltar i deras genomförande. Fonden kan la hand om projekt som andragivare bedömer vara för små. Den har ett tak på 5 milj. dollar för Fonden finansierar drygt 190 projekt i 44 Fondenär underställd och arbetar i huvudsak genom . Fondenfinansieras genom frivilliga bidrag. Bidragen beräknas till ca 32milj. dollar jämfört med drygt 28 milj. dollar under är 1980. De viktigastebidragsgivarna är några mindre industriländer. bidrag under budgetåret1987/88 uppgår till 40 milj. kr. och är de störstabidragsgivarna. FN: s befolkningsfond (UNFPA) Efterbeslul av generalförsamlingen inrättades 1967 en särskild fond för FN:sinsatser på befolkningsområdet. 1969 fick fonden beteckningen FN:sbefolkningsfond. Fondenhade lill en början nästan uteslutande en finansiell och rådgivande funktion.FN:s ekonomiska och sociala råd, ECOSOC, antog 1973 nya riktlinjer för fondensverksamhet enligt vilka dess övergripande uppgift är atl leda och samordnaFN-systemets insatser på befolkningsomrädet. Fondens centrala verksamhetsområde är familjeplanering.Under 1985 avsattes över hälften av programresurserna till familjeplaneringsprojekt. Andra huvudprogram är stöd tillfolkräkningar och befolkningsslatistik, uppbyggande av folkbokföringssystem,utbildning, forskning och information. Merparten av projekten verkställs avFN-sekretariatet och . En växande andel genomförs avmottagarländerna själva saml även av fonden. Två tredjedelar av de totala programresurserna avsättsför 53 prioritera de länder med tillsammans av befolkning. Av dessa länder ligger 30 i . 1987/88: 100 Bil 5 Fonden är underställd , somgodkänner det långsiktiga arbetsprogrammet,budget och finansplan samt landprogram. UNFPA ärsedan april 1987 pakislanskan Nafis . UNFPA här inga egna fältkontor. som förnärvarande finns i ett femtiotal länder är knutna lill UNDP-konto- UNFPA:sverksamhet finansieras genom frivilliga bidrag. uppgickregeringsbidragen lill 140 milj. dollar. De största bidragsgivarna var ,, , , och . , somunder en följd av år svarat för ca en fjärdedel av UNFPA:s finansiellaresurser, har helt dragit in sitt bidrag. Anledningen är missnöjemed fondens bistånd till befolkningsprogram, som enligt amerikanskuppfattning kan ses som ett stöd för tvångsåtgärder och aborter. Trots alldelta vederiagts av fonden har de amerikanska bidragen ej återupptagits. Densjunkande dollarkursen och ökade bidrag frän andra givare har till stora delarkompenserat förlusten av det amerikanska bidraget. Fondens resurser för 1987beräknas bli minst 145 milj. dollar. prioriteras UNFPA:sverksamhet i söder om , där efterfrågan på insatser inombefolkningsområdet ökat kraftigt under senare är. Det svenska bidraget /88 uppgår lill 75 milj. kr. UNICEFupprättades av 1946. Fondens uppgift var dä att lämnakatastrofhjälp till barn och mödrar idet krigshärjade . Mandatet ändrades senare till all främst omfatta långsiktig utvecklingshjälp till barn iu-länder. arbetar i 119 länder inom ramen för flerårigalandprogram. av biståndet går till de ekonomiskt hårdast drabbadeoch minst utvecklade länderna. Urval av länder görs med hänsyn lill dödlighetbland barn , BNP/capita och antalet barn i landet. Ävenom fortfarande spelar en viktig roll som förmedlare av katastrofbistånd, ligger tyngdpunkten i fondens verksamhet numera på långsiktiga biståndsprogram. Målet är att tillgodose de grundläggande be hoven hos barn och mödrar. Både långsiktigt bistånd och katastrofbistånd 179 behövsidag i många och särskilt i de svältdrabbade länderna i Prop.1987/88: 100 . har förstärkt sin kapacitet i demest Bil. 5 behövande afrikanska länderna. programverksamhet omfattar insatser inomhälso- och sjukvård, vattenförsörjning, åtgärder för att förbättranäringsstandarden hos barn och mödrar, familjeplanering, grundläggandeutbildning, hjälp fill barn i särskilt svåra omständigheter, exempelvis barn iväpnade konflikter och gatubarn. Fonden samarbetar såväl på central som lokal nivå medandra FN-organ samt med frivilligorganisationer. Särskilt nära samarbetarUNICEF med , , för att bygga ut primärhälsovården iu-länderna. Insatserna omfattar olika förebyggande ålgärder, vaccinationer,kontroll av diarrésjukdomar, distribution av basläkemedel. Inom ramen för FN:ssamordnade katastrofinsatser i har tillsammans med WHO ansvaratför sektorerna hälsovård och vattenförsörjning-. En viktig uppgift för har under de senaste årenvarit atl söka finna nya metoder för att tillgängliga resurser skall kommanödlidande barn runt om i världen lill godo. Ett uppmärksammat initiativ harvarit att föra fram enkla och billiga metoder för atl radikalt minskaspädbarnsdödligheten. har lyckats föra ut sin strategi för barns överlevnad och utveckling (Child Survivaland Development) i vida kretsar. Därigenom har skapat ett medvetande ommöjligheten att méd relativt enkla ålgärder inom hälsovårdeh halverabarnadödlighelen och därmed också på sikl medverka till en begränsning avfödelsetalen. Behandling av diarréer med en socker-saltlösning, vaccinering, amning,viklökningskontroll är några av åtgärderna i UNlCEF:s överlevnadsstrategi somingår i en utbyggd primärhälsovård. Samarbetet med WHO äi" i detsammanhanget av stor betydelse. Med början 1985 har genom målmedvetnakampanjer sökt rikta världssamfundets uppmärksamhet på behovet av vaccineringoch på det av världshälsoförsamlingen och uppsatta måletalt till 1990 vaccinera alla barn mot sex vanliga infektionssjukdomar. Underdet har verkat för att särskild hänsyn las till de mestsårbara grupperna i samhället, när krisdrabbade länder tvingas genomföra s. k.strukturanpassningsprogram för att återvinna ekonomisk balans. () består av representanter för 41 stater med enmajoritet för . Den granskaroch drar upp riktlinjer för verksamheten och fördelar medel till fondensprogram. Exekutivdirektör för är ,. är föriagt tillNew , ett Europa-kontor till och leveranscenlral, UNIPAC,till Köpenharnn. På fältet finns sex regionalkonlor och ell åttiotalländerkonior. finansieras genom frivilliga bidrag, huvudsakligen från regeringar. De sammanlagda resurserna för1986 uppgick till 463 milj. dollar.1987 beräknas bidragen uppgå till (motsvarande omkring 3miljarder kr.). Regeringsbidragen har utgjort avfondens resurser. Nationalkommittéer, enskilda organisationer och andra privata bidragsgivare svarar föråterstoden. Bidragen från nationalkommittéer finansieras främst genomförsäljningen av . bidrog 1987 med ca 8,9 milj. kr. Utöver den reguljära landprogramverksamheten, finansierad avordinarie bidrag, genomför UNICEFsärskilda insatser, både katastrofhjälp och långsiktiga projekt, somfinansieras genom tilläggsbidrag. Det svenskaordinarie bidraget för /88 uppgår till 210 milj. kr. Därtill kommer ett exlrabidrag på 35 milj. kr. för attgöra det möjligt för att förstärka sin kapacitet att utöka verksamheteni de krisdrabbade länderna i Afrika.Via SIDA lämnas dämtöver bidrag om ca 175 milj. kr. för särskilda insatser.Vidare lämnas bidrag från katastrofanslaget,/87 sammanlagt 33,5 milj. kr. står för av budget: Andra stora givare är , och . Världsbanksgruppen och de regionala utvecklingsbankernai och ' Deinternationella utvecklingsbankerna och -fonderna lämnar finansiellt biståndfrämst i form av obundna lån. Dessutom lämnar de tekniskt bistånd. Den äldsta och största utvecklingsbankenär (), som ävenutgjort modell för uppbyggnaden av övriga utvecklingsbanker. Tabell 1: Fakta om de internationella utvecklingsbankerna och -fonderna 'Den (), behandlas inte i detta sammanhang,eftersom de svenska bidragen tillIDB inte finansieras över biståndsanslaget. IDB behandlas i propositionstextenunder littera E. Utrikeshandel och exportfrämjande. 13 1987/88. Tillkon, Antal Antal ~ POP-1987/88: 100 år medlems- an- . . , Bil. Afrikanska ut- 1963 75 vecklingsbanken (AfDB) 1 073 Afrikanska ut- 1972 75 vecklingsfonden (AfDF) : Asiatiska ut- 1966 47 1 553 Asiatiskaut- 1974 47 vecklingsfonden (AsDF) Utvecklingsbankernafungerar som ett mellanled mellan den internationella kapitalmarknaden ochu-länderna. Bankerna kan genom sin goda kreditvärdighet låna upp och vidareförmedia lån på villkor, som ärförmånligare än vad de allra flestau-länder själva skulle kunna få. Delta beror på att i-länderna fungerar som garanter förutvecklingsbankernas eget kapital. Många av de fattigare saknar emellertidden nödvändiga äterbetalningsförmågan även när det gäller utvecklingsbankernasrelativt förmånliga lån. För attkunna bistå också dessa länder har som ett komplement till banklånen krediter frånutvecklingsfonderna tillkommit. Fonderna lämnar lån på mycketförmånliga villkor. Krediterna löper utan ränta och har en lång löptid med en avsevärd amorteringsfri period. Gåvoelementet blir härigenom . Bidragen till de itabell 1 redovisade utvecklingsfonderna belastar biståndsbudgeten. Bankernas/fondernas högstabeslutande organ är guvernörsstyrelsen (Boardof Governors). Den är sammansatt av regeringsrepresentanter för samUiga medlemsländer. Styrelsen möts en gång perår. Däremellan handhas det löpande arbetet av en direktörsstyrelse(). Eftersom antaletmedlemsländer överstiger antalet platser i direktörsstyrelsen har defått gå samman i röstgrupper. En direktör representerar således i regel fleraländer. De nordiska länderna ingår i samma röstgmpp(är inte medlem i AfDB/AfDFeller i AsDB/AsDF). De bildar i världsbanksgruppen en egen röstgmpp men är iAfDB/AfDF sammanförda med och och i AsDB/AsDF med Canadaoch . I världsbanksgmppen är en dansknordisk direktör. Vid hans kontor tjänstgör en svensk som teknisk assistent. I AfDB/AfDF företräds röstgruppen också av . AsDB/AsDF företräds av enkanadensisk direktör och av Prop. 1987/88: 100 en svensk biträdande direktör. Rösträtten är i princip vägd i förhållande tillandel tecknat kapital resp. lämnadebidrag. För att ge de många små och faltiga länderna ett större inflytande tilldelas varje medlemsland också ettvisst antal röster, oberoende avlandets kapital- och bidragsandelar. De svenska andelarna framgår avtabellerna 3 och 4. har störst röststyrka i Afrikanbankenoch -fonden - tvä tredjedelar resp.halva röststyrkan. I /och /AsDF ligger motsvarande siffra föru-länderna i intervallet . Enligt en mer eller mindre uttalad regel harchefskapet i alllidtillfallit en amerikan, i AsDB alltid en japan och i AfDB naturligen en . Barber Conable är chef för juli 1986, Babacar N'Diayefrän är AfDB:s president och tillträdde chefsposten i AsDB i november1981. Utvecklingsbankernasutlåningsverksamhet sker till helt övervägande del med medel upplånade på den internationellakapitalmarknaden. Av medlemsländernas kapitalinsatser inbetalas endast enmindre del medan resterande andelutställs som garanti för utvecklingsbankernas upplåning. Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor bestäms ihuvudsak av de upplåningsvillkor de kan uppnå. Tabell 2: Utvecklingsbankernas utlåningsvillkor Spännvidden i löptiderna beror påskillnader i lånlagarländernas utvecklingsnivå och/eller i projektetskaraktär. Tabell 3: Utvecklingsbankernas tecknade kapital och utestående upplåningper Tecknat kapital (milj. dollar) 85 231 6 503 19 476 (procent) 8,5 25 12