prop · GB03171 · 1987-12-31 00:00:00 — Först från barnets födelsebör det alltså komma i fråga att likställa ogifta samboende med gifta när detgäller beräkningen av ålders- och förtidspension liksom vid tillämpningen avreglerna för KBT och - övergångsvis utgivet - hustrufillägg. Vidare anser jag att det i likhet med vad som förnärvarande föreskrivs inte bör krävas att parterna är ogifta. Åven om någon avdem är gift med annan, bör de alltså i nu aktuella hänseenden betraktas sommakar. Detta innebär en utvidgning! förhållande till vad som avses gälla förrätten till efterlevandeförmåner, men jag anser den vara motiverad eftersomreglerna i princip tar sikte enbart på storleken av en utgående förmån och intepå rätten till förmån som sådan. Enligt de nämnda bestämmelserna likställs i nu berördaavseenden gift pensionsberättigad, som stadigvarande lever åtskild från sinmake, med ogift pensionstagare om särskilda skäl inte föranleder annat. Vidberäkning av ålders- och förtidspension m.m. kan sålunda den som lever åtskildfrån sin make anses inte såsom gift utan såsom likställd med ogift. Motsvarandebestämmelser saknas när det gäller rätten till änkepension. Genom mittförslag på efterlevandepensioneringens område kommer dock överensstämmelse attuppnås. De nuvarande reglerna för ålders-och förtidspension m.m. bör därföräven i detta hänseende kvarstå oförändrade. 4.3Omställningspension 4.3.1 Allmänna synpunkter Mittförslag: Till efterlevande män och kvinnor i yrkesaktiv ålder skall under vissaförutsättningar kunna utbetalas omställningspension från folk- ochtilläggspensioneringen efter avliden make (eller därmed likställd).Omställningspensionen utges av efter dödsfallet eller underden då den efterlevande tar vård om barn som inte har uppnått tolvårs ålder. Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet s. 162-164 och 215-218). Remissinslanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utanerinran av de allra flesta remissinstanserna. Bland dem som uttryckligttillstyrker förslaget finns försäkringsöverdomstolen, försäkringsrätten förSödra , , statskontoret, LO, SAF, PRO och KommunernasPensionsanstah. HCK framhåller särskilt det positiva i förslaget omomställningspension för föriängd tid. Emellertid anser TCO att tiden för dengenerella omställningspensionen bör förlängas till och Konsumentkooperationenspensionskassa att tiden härför bör utgöra . Skälen för mitt förslag: En utgångspunkt för övervägandenaom ett reformerat system för efterlevandepensionering har, som jag redovisat iavsnitt 2.2, varit att ekonomiska förmåner till vuxna efterlevande i främstarummet bör ta sikte på att lämna ett tillfälligt bistånd för att denefterlevande mannen eller kvinnan skall kunna komma över de särskildaekonomiska svårigheter som till följd av den förändrade familjesituationen iregel uppkommer närmast efter dödsfallet. Behov härav tordeföreligga för i huvudsak alla efterlevande i yrkesaktiv ålder. Jag föreslårdärför att ekonomiskt stöd skall utges till sådana efterlevande i form av enperiodiskt utgående pensionsförmån, benämnd omställningspension. Denna omställningspension bör kunna utbetalas både eftertidigare förvärvsarbetande och efter personer som ägnat sig åt arbete enbart ihemmet eller som av annan orsak inte kunnat förvärvsarbeta. Pensionen är alltsåavsedd att för ekonomiskt kompensera en förlust för denefterlevande vare sig den gäller förvärvsinkomster som den avlidne haft sombidrag till det gemensamma hushållet eller dennes arbetsinsatser i hemmet.Omställningspensionen bör med hänsyn bl.a. härtill utbetalas från både folk-ochtilläggspensioneringen. Pensionen bör utges enligt tämligen generella regler tillefterlevande män och kvinnor i yrkesaktiv ålder. Jag finner det därför intepåkallat atl t.ex. uppställa någon nedre åldersgräns för rätt därtill. Den böralltså kunna utbetalas också till mycket unga efterlevande. Jag anser nämligenatt man inte med fog kan hävda att efterlevande i viss högre ålder generelltsett skulle drabbas av mer omfattande omställningsproblem i samband meddödsfallet än efterlevande som är något yngre. Inte heller kan det motsattaantagandet göras. Jag anser också att det inte är motiverat att differentieraden tidsperiodunder vilken omställningspensionen skall kunna utges med hänsyn Prop.1987/88:171 till den efterlevandes ålder för dödsfallet. Den böralltså utges under i princip lika och under samma villkor förefterlevande som är i t.ex. 30-årsåldern som för efterlevande . Pensionsrätten bör däremot inte göras vidare än vad somgenerellt är motiverat. Enligt min mening bör omställningspension utbetalasbara i situationer där makarnas (eller därmed likställdas) förhållanden varitsådana att det förelegat en personlig och ekonomisk gemenskap dem emellan ochatt den ena makens bortgång därför inneburit en väsentligt förändrad situationför den efterlevande. Denna nödvändiga avgränsning kan av naturligt skäl integöras från fall till fall utan måste bestämmas utifrån vissa generellautgångspunkter. Behovet av enkla och entydiga regler medför vidare att det intebör komma i fråga att förse omställningspensionen med särbestämmelser i eneller annan form för vissa särskilt utvalda kategorier efterlevande. Jag anser att den avgränsning som således är påkalladlämpligen bör åstadkommas pä det sättet att det som villkor för rätten tillomställningsperi-sion uppställs att makarna (eller därmed likställda) skall hasammanlevt oavbrutet viss minsta tid före dödsfallet eller vid tidpunktenhärför gemensamt ha tagit vård om minderårigt barn. Är inte något av dessavillkor uppfyllt torde kunna förutsättas att förhållandet mellan parterna intehunnit utvecklas därhän att upplösningen av äktenskapet (eller sammanboendet)genom den enes död utgör grund för samhället att träda in med ekonomiskt stöd. Avsikten med mina förslag är sålunda attomställningspensionen skall utges till den efterlevande under enomställningstid i omedelbar anslutning till dödsfallet. Pensionen bör såledesinom både folk- och tilläggspensioneringen utbetalas under endast en begränsadtidsperiod. När det gäller att avgöra hur lång bör vara finnsgivetvis olika möjligheter till lösning och olika meningar kan göras gällande.Vid mina överväganden har jag emellertid, i likhet med pensionsberedningen och remissinstanserna,funnit att starka skäl talar för att differentiera den tidsperiod varunderpension skall utges med hänsyn till om den efterlevande efter dödsfallet tarvård om minderårigt barn eller inte. Omställningspension bör därför utbetalasdels under en viss bestämd tidrymd som är densamma för alla, , berättigade,dels till sådana efterlevande som vårdar barn under vissålder. I fråga om längden av den tid varunderomställningspensionens generella del skall utbetalas gör sig olika synpunktergällande. Valet blir beroende av för hur läng tid man anser det rimligt attsamhället skall träda in och lämna ekonomiskt stöd till omställningen. För attpensionen verkligen skall utgöra ett reellt stöd för den efterlevande attanpassa ekonomin, bostads- och arbetsförhållanden m.m. till den nya situationenbör tiden inte bli alltför kort. Å andra sidan bör pensionsrätten inte hellerutsträckas alltför långt i tiden, eftersom meningen med pensionen är att denskall utgöra ett ekonomiskt tillskott . Anknytningentill dödsfallet och dess följder blir givetvis allt mindre ju somförflyter därefter. Vid en avvägning mellan dessa och andra synpunkter har jagstannat för att ansluta mig till den lösning som pensionsberedningen redovisatoch som vunnitanslutning av det absoluta flertalet av remissinstanserna. Jag finner Prop.1987/88:171 det alltså motiverat att omställningspension som huvudregel utgesunder av räknat från dödsfallet. Efter utgången av denna övergångstid torde man kunna räknamed att den efterlevande har anpassat sig till de nya förhållandena och harmöjlighet att utan sårskilt ekonomiskt stöd själv svara för sin försörjning påen tillfredsställande nivå. De särskilda svårigheter i ekonomiskt hänseendesom dödsfallet gett upphov till bör då i regel vara övervunna. Emellertid anser jag, som jag fidigare framhållit, att detfinns skål att i vissa situationer ge den efterlevande möjlighet att uppbäraomslällningspension ån den ettårsperiod som följer avhuvudregeln. Det gäller sädana fall där den efterlevande tar vård om barn somännu inte uppnått viss ålder. I dessa situationer bör den efterlevandeföräldern få tillfälle till en längre tids omställning och anpassning till denya förhållandena med ekonomiskt stöd från samhället. Enligt min bedömning fårnämligen omställningsproblemen oftast anses såväl mer omfattande som merlångvariga än eljest i fall då den efterlevande lämnas ensam med värden om etteller flera minderåriga barn. Jag vill här ocksä erinra om att tyngdpunkten i den nyaefterlevandepensioneringen föreslås ligga på att tillgodose efterlevande barnsintresse. Häri ingår att barnet ges en tryggad uppväxt och möjligheter till enmeningsfull samvaro med den kvarlevande föräldern. Det gäller alltså inte baraatt tillförsäkra barnet en viss ekonomisk standard utan även att bereda denefterlevande föräldern ekonomiska möjligheter att ge barnet samma omsorg ochomvårdnad som det erhöll före dödsfallet. En av föräldrarna kunde då ha valtatt ha deltidsarbete för att få erforderlig fid till daglig samvaro med barnet.Genom ekonomiskt stöd, till utfyllnad av den lagstadgade rätten till förkortadarbetsfid för vård av barn, får den efterlevande föräldern möjlighet attfortsätta med denna kortare arbetstid efter dödsfallet. Och i de fall dåföräldern arbetat heltid kan han eller hon genom omställningspensionenberedas möjlighet att efter dödsfallet temporärt minska sin arbetstid med tankepå barnets behov av umgänge och med syfte att kompensera den avlidnes insatserhärvidlag. Detta stödbehov skiljer sig från det som barnpensionen äravsedd att tillgodose. Stödet bör därför utges direkt till den efterlevandevårdnadshavaren och inte i form av pension till barnet. Enligt min mening böromställningspension i denna form utges fram till dess det yngsta barnet blivitså gammalt att det fått bättre förutsättningar att klara sig självt och utanmer regelbunden tillsyn av annan. Jag föreslär därför att omställningspension idessa fall skall kunna utbetalas så länge som det yngsta barnet är yngre . Avsikten med den sålunda föreslagna omställningspensionenför förlängd tid är att den skall ge ett ekonomiskt tillskott till föräldernsförvärvsinkomer för att föräldern kan behöva minska sinarbetstid eller - under fortsatt heltidsarbete - åsamkas tillkommande utgiftersom inte var nödvändiga så länge maken levde. Möjlighet uppkommer också förden som så önskar att vara helt ledig från sitt arbete för att tavård om barnet.Pensionen bör därför utbetalas på en nivå som täcker den efterlevandesförsörjning. 4.3.2 Närmare villkor för rätt till omställningspension Omslällningspension för en lid av ett år Mttt förslag: Rätt till omställningspension för avett år efter dödsfallet har, för tid före den månad då denefterlevande fyller , efterlevande make (eller därmed likställd) somstadigvarande sammanbodde med den andra maken för dennes död.Det skall dessutom krävas att den efterlevande, antingen a) vid dödsfalletstadigvarande sammanbodde med barn, som inte uppnått ålder och somstod under vårdnad av makarna eller en av dem, eller b) oavbrutet hadesammanbott med maken av minst fem är fram till tidpunkten fördödsfallet. Beredningens förslag: Överensstämmer med mitt förslag(betänkandet s. 218-221). Remissinstanserna: Förslaget har berörts särskilt av baraett fåtal remissinstanser. Dessa har inte något att invända. RFV menar dockatt man borde överväga att sänka den föreslagna kvalifikationstiden för rätttill omställningspension i fall då det inte finns barn till något eller ettpar år. Skälen för rtiitt förslag: Enligt mitt förslag i detföregående avsnittet skall omställningspensionen utbetalas generellt under entidsperiod av . Den tidrymd som på detta sätt berättigar till pension börvara den som infaller efter tidpunkten för dödsfallet. Efterlevande,som inte uppfyllt förutsättningarna för rätttill pension, skall alltså inte vid senare tillfälle kunna börja uppbäraomställningspensionen. Givetvis skall pensionen dock kunna utges under vissretroaktivtid på samma sätt som är fallet för andra förmåner från den allmännapensioneringen (16 kap. 5 § femte stycket AFL). I det föregående avsnittet har jag framhållit detangelägna i att rätten till omställningspension inte går utöver vad somgenerellt sett framstår såsom motiverat utifrån de syften som pensionen avseratt tillgodose. En allmän utgångspunkt för mina förslag angående rätten tillomställningspension är att det skall ha förelegat en personlig och ekonomiskgemenskap mellan parterna för dödsfallet. Mot bakgrund häravharjag tidigare (avsnitt 4.2.3) föreslagit att det för rätt till pension skallfordras att makarna (eller därmed likställda) stadigvarande sammanbodde medvarandra vid dödsfallet. Åven i övrigt måste avgörandet av huruvida en gemenskap avdetta slag förelegat ske med tillämpning av generella kriterier. Jag anser attdet kan hållas för sannolikt att sådan gemenskap i allmänhet funnits om makarna gemensamttagit vård om minderårigt barn. Detsamma gäller då makarna . 19ö7/öö:1/1 sammanbott oavbrutet underen fram till dödsfallet. Vad först gäller de närmare villkoren för pensionsrätt ifall då makarna gemensamt tagit vård om minderårigt barn framstår det enligtmin mening som önskvärt att reglerna är så enkla och entydiga som möjligt.Dessa villkor bör därför i stor utsträckning anknyta till de förutsättningarsom bör gälla med avseende på rätten till omställningspension för förlängd tidoch till vilka jag snart återkommer. Det måste nämligen ses som i hög gradönskvärt att regelsystemet ges stor inbördes överensstämmelse. hänsyn till den praktiska tillämpningen av reglerna och fillmöjligheterna för de försäkrade att förstå innebörden av dessa. Mot bakgrund härav föreslär jag att rätt tillomstållningspension för av skall på denna grund föreligga underförutsättning att den efterlevande vid makens (eller därmed likställds) dödstadigvarande sammanbodde - förutom med maken - med barn, som stod undervårdnad av makarna eller av endera av dem och som inte hade uppnått tolv årsälder. Skälen för de valda avgränsningarna utvecklar jag närmare i det följandevid förslaget om omställningspension för förlängd tid. Avgörande för om omställningspension skall kunna utges pånu aktuell grund är alltså förhållandena för dödsfallet. Denefterlevande skall då ha bott samman med barn som var , ochbarnet skall ha haft makarna gemensamt eller en av dem - den efterlevande ellerden sedermera avlidne - som vårdnadshavare. Och det måste ha varit fråga om denrättsliga vårdnaden om barnet. Förändringar som inträffar efter dödsfallet blirutan inverkan på den fortsatta rätten till ettårig omställningspension. Ett krav i de nu aktuella fallen är sålunda att barnetstod under - rättslig -vårdnad av den avlidne eller den efterlevande eller avdem båda gemensamt. Däremot är det inte nödvändigt att det varit ett för denavlidne och den efterlevande gemensamt barn. Förutsättningarna för rätt tillomställningspension är uppfyllda även om det rört sig om ett barn som är biologisktbarn fill endast en av dem eller som inte är besläktat med någon av parterna.Också styvbarn och andra barn - t.ex. barnbarn eller fosterbarn under bådaseller enderas vårdnad - kan alltså grunda rätt till pension för den efterlevande.Bestämmande är att barnet stadigvarande skall ha vistats hos makarna (ellerdärmed likställda) och ha haft dem båda eller endera av dem som vårdnadshavarevid tidpunkten för dödsfallet. Att det dessutom krävs att parterna skall hastadigvarande sammanbott med varandra har angetts i det föregående. Det äralltså - till skillnad från vad som är fallet enligt nuvarande regler föränkepension - inte tillräckligt för pensionsrätt att barnet före dödsfallet harbott samman med endast en av makarna. Vad härefter gäller villkoren för rätt till ettårigomstållningspension i de faU där det inte finns barn, dvs. i situationer dåmakarna inte sammanlevt med och haft vårdnad om barn , harjag - som redovisats i det föregående - funnit att dessa bör utformas på såsätt att det uppställs krav på viss minsta tids oavbrutet sammanboende. Dettavillkor blir alltså aktuellt att tillämpa då makarna inte har barn eller då detyngsta barnet vid dödsfallet är äldre än elva är. Vid bestämmande av hurlång tid det bör krävas att makarna sammanbott Prop. 1987/88:171 oavbrutet föredödsfallet anser jag - liksom pensionsberedningen, vars förslag godtagits avnästan alla remissinstanser - att vägledning bör hämtas från vad som i daggäller beträffande rätten till änkepension i fall då barn inte finns. Ettvillkor om fem års sammanlevnad framstår således enligt min uppfattning som enlämplig avvägning. Har makarna (eller därmed likställda) bott samman under sålång fid torde man i regel kunna dra den slutsatsen att det varit fråga omerforderlig stabilitet i och varaktighet av förhållandet. Detuppställda villkoret betyder att parterna måste ha bott samman . Detta krav bör gälla inte enbart beträffande personer som,enligt mina förslag i avsnitt 4.2.2, likställs med gifta utan även i fråga ommakar. Det skall alltså inte - som enligt nuvarande regler för ånkepension-vara tillräckligt att makar varit förenade i äktenskap av ,utan dessutom skall fordras att de sammanbott . Dettasammanboende skall också ha fortgått oavbrutet fram till tidpunkten fördödsfallet under en tidsrymd av . Jagär medveten om att det uppställda villkoret kan medföra vissa problem i denpraktiska tillämpningen av reglerna. Från tillämpningssynpunkt skulle ett kravpå äktenskap säkerligen vara att föredra. Emellertid kan problemet inteundvikas när det gäller personer som sammanlevt utan äktenskap och somlikställs med gifta. Att för gifta införa ett sammanboendevillkor innebärdärför inte en ny typ av problem utan enbart ett införande av samma regler förgifta som för icke gifta. Det bör också beaktas att det angivna rekvisitetgäller med avseende på rätten fill änkepension frånfolkpensioneringen för med änka likställd kvinna. Detta har tillämpats underlång fid, och en praxis för tolkning av rekvisitet har hunnit utbildas. Medhänsyn härtill och då starka sakliga skäl talar för det uppställda villkoret,anser jag att den nämnda risken för tillämpningsproblem inte bör utgöra hindermot ett genomförande av det föreslagna villkoret. Detuppställda villkoret bör enligt min mening inte ges en alltför snäv innebörd. Ispecialmotiveringen utvecklar jag närmare hur jag anser att detta villkor börtillämpas. Somangetts i det föregående anser jag att det för rätten fill omställningspensionbör gälla en övre åldersgräns vid . Skälen för detta ställningstagandehar jag redovisat i avsnitt 2. Som där framhållits medför redan gällande reglerför ålderspension och kommunalt bostadstillägg en viss förbättring av denefterlevandes pensionsförmåner efter dödsfallet. Vidare torde omställningsproblemeni regel inte vara lika påtagliga för dessa äldre efterlevande som för yngre.Något behov av att anpassa arbetsförhållandena efter den förändrade situationenfinns inte. Och man kan nog räkna med att det normalt inte heller föreliggersamma behov för äldre efterlevande att förändra bostadsförhållandena som mångagånger kan vara för handen beträffande efterlevande i yrkesaktiv ålder. Om inteannat så torde det särskilda bostadsstödet bidra till att ge efterlevande medålderspension möjlighet att bo kvar i den tidigare bostaden. Ytterligare kanantas att ett dödsfall i yngre ålder ofta är mindre förutsebart och därigenom ihögre grad leder till omställningsproblem för den efterlevande. Detföreslagna villkoret innebär således att efterlevande som fördödsfallet har uppnått inte skall kunna beviljasomställningspension. Vidare betyder det att pensionen skall upphöra att utgå omden efterlevande fyller . I sådant fall draspensionen in vid utgången av månaden före 65-årsmånaden. I övrigt finner jag detinte erforderligt med några särskilda regler om bortfall av pensionsrätt närdet gäller den ettåriga omställningspensionen. Som har framhållits börförhållandena för dödsfallet vara avgörande för rätten fillpension . Om pensionsrätten grundats på vård av barninverkar det därför inte på dennas fortbestånd om sammanlevnaden med ellervårdnaden om barnet skulle upphöra efter dödsfallet. Inte heller påverkas idessa fall den fortsatta rätten fill pension av att det yngsta barnet . 1 likhet medpensionsberedningen (betänkandet s. 243-245) anser jag vidare attomställningspension för av bör fortsätta att utges även om denefterlevande skulle gifta om sig eller börja sammanbo med en annan person underettårsperioden. Pensionen utbetalas här under bara en begränsad tid, och detbör inte komma i fråga att belasta administrationen med en bestämmelse sommedför att rätten till pension måste omprövas i fall av detta slag och därmedäven fordrar särskild utredning och kontroll för att kunna fillämpas. Mitt förslag: Rätttill omställningspension för förlängd tid tillkommer, för tid före den månad dåden efterlevande fyller , efterlevande make (eller därmed likställd) somstadigvarande sammanbodde med den andra maken och med barn, som var under tolvär, för makens bortgång. Pensionen utbetalas så länge som denefterlevande har vårdnaden om och stadigvarande sammanbor med barnet, docklängst fram till dess barnet fyller . Den börjar utges först efter detatt rätten till omställningspension för av har upphört. Rättentill omställningspension för förlängd tid bortfaller om den berättigade ingåräktenskap eller såsom ogift stadigvarande sammanbor med annan med vilken denefterlevande har varit gift eller har eller har haft barn. Beredningens förslag:Överensstämmer med mitt förslag (betänkandet s. 221-224 och 243-245). Remissinstansernahar inte kommenterat detta förslag särskilt. Skälenför mitt förslag: Som angetts i det föregående innebär mina förslag attefterlevande som tar vård om minderårigt barn under vissa förutsättningar skallkunna uppbära omställningspension än enligt huvudregeln, dvs.för av . Omställningspensionen skall i dessa fall kunna utbetalasfram till dess det yngsta barnet fyller . Avsikten med förslaget är attdenna form av omställningspension skall börjautbetalas först när rätten till den generella pensionen upphört. 1987/88:171 fill förlängd omställningspension inträder alltså först närett år har förflutit från dödsfallet. Den förlängda omställningspensionen utges sedan så långesom förutsättningarna härför är uppfyllda. Om den efterlevande har flera barn,är det avgörande givetvis det yngsta barnets ålder. Att differentieraåldersgränsen efter antalet barn, så att den är högre än eljest om denefterlevande har mer än ett minderårigt barn att ta vård om, har jag intefunnit skäl till. För att den efterlevande skall kunna beviljasomställningspension för förlängd tid bör krävas att han eller hon har uppfylltförutsättningarna för rätt till den generella - ettåriga -omställningspensionen. Detta innebär bl.a. att samma likställighetsregel gällerför omställningspension för förlängd fid som för ettårig omstållningspension.En icke gift samboende måste alltså tidigare ha varit gift med eller ha ellerha haft gemensamt barn med den avlidne för att han eller hon skall likställasmed änka resp. änkling med avseende pä rätten till förlängdomställningspension. Vidare bör som särskilt villkor för rätt tillomställningspension för förlängd tid gälla att den efterlevande vid tidpunktenför dödsfallet stadigvarande sammanbodde med just det barn som avses grundarätt till förlängd pension. Av naturliga skäl bör krävas att det är fråga omett barn som fötts före dödsfallet eller som en efterlevande då väntadegemensamt med den sedermera avlidne. Barn som den efterlevande efter dödsfalletkan ha fått med annan bör inte kunna grunda rätt fill omställningspension fören efterlevande kvinna eller man.