prop · GB0353 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringens skrivelse 1987/88:53 med redogörelse för telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål 1987/88-53 Regeringenbereder tillfälle att ta del av vad som har tagits upp i bifogadeutdrag ur regeringsprotokollet . Iskrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i rättegångsbalkenom telefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. 1987/88. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29oktober 1987 Närvarande: statsministern , ordförande, ochstatsråden , , , , , , , , , R. , , ,, , , G. , , Skrivelse med redogörelse för telefonavlyssning vid förundersökningi brottmål Bestämmelser om bl. a. telefonavlyssning som tvångsmedelvid beivrande av brott finns - vid sidan av de grundläggande reglerna i 27 kap.rättegångsbalken (RB) - i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i vissa brottmål och i lagen (1957:132) med särskilda bestämmelserangående domstolarna och rättegången vid krig eller krigsfara m.m. Särskildabestämmelser om telefonavlyssning finns också i lagen (1975:1360) omtvångsåtgärder i spaningssyfte i vissa fall (spaningslagen). lag ochspaningslagen är tidsbegränsade och gäller efter den senast beslutadeförlängningen av giltighetstiden till utgången av (prop. 1986/87:22, JuU10, rskr. 45, SFS 1986:1043; prop. 1986/87:32, JuU ll,rskr. 53, SFS 1986:1136). Enligt vad har uttalat (JuU 1981/82:54, rskr.298) bör en åriig redovisning av tillämpningen av reglerna om telefonavlyssningske till . Redogörelsen bör avse telefonavlyssning enligtspaningslagen eller motsvarande lagstiftning och vid förundersökning angåendegrovt narkotikabrott och grov varusmuggling av narkotika och därjämte övrigtelefonavlyssning enligt de grundläggande reglerna i RB. Utskottet uttalade idet sammanhanget att det är angeläget att möjligheter till insyn ifråga om telefonavlyssning vidmakthålls och, om möjligt, byggs ut (se även JuU1983/84:30, rskr. 343, JuU 1984/85:17, rskr. 163 och JuU 1986/87:12, rskr. I skrivelse 1986/87:162 till redogjorderegeringen för telefonavlyssningen under är 1985 enligt bestämmelserna i har också i skrivelse 1987/88:16 till riksdagenredovisat tillämpningen -av bl. a.bestämmelserna om telefonavlyssning enligt spaningslagen. har i en skrivelse till regeringen den18 redogjort för telefonavlyssningen enligt bestämmelserna i är 1986. Telefonavlyssning vid förundersökning har enligtrikspolisstyrelsens skrivelse skett med stöd av bestämmelserna i och harhuvudsakligen förekommiti förundersökningar där starka misstankar om organiserad Skr. 1987/88:53eller annars omfattande handel med narkotika har förelegat och dä andraspaningsmetoder prövats utan resultat eller redan från början visat sig varaotillräckliga. Huvudsyftet har liksom varit att avslöja den mera omfattandesmugglingen rill och försäljningen inom landet. Närdet gäller förundersökningar avseende grovt narkotikabrott visarrikspolisstyrelsens redogörelse att domstol meddelat tillståndatt avlyssna samtal till eller från telefonapparat som innehafts ellerbegagnats av sammanlagt 213 misstänkta personer. Antalet sädana fall under åren1969'-1986 är följande. har vidare anfört bl. a. följande.Antalet telefonavlyssningar med anledning av grova narkotikabrott ökadekontinuerligt fram . Under är 1984 skedde en stabilisering ochunder har i förhållande och 1984 en avsevärdminskning skett. Preliminära beräkningar för tyder på att antaletbegärda tillstånd beträffande grova narkotikabrott kommer att hålla sig pä istort sett samma nivå som . Av de regionalapolismyndigheternas redo-. visning till styrelsen framgår att det fortfarandeföreligger betydande svårigheter att uppdaga och utreda den allvarligarenarkotikabrottsligheten. Kraven är därför större än tidigare på att polisenarbetar effektivt. Det legala instrumentet telefonavlyssning är särskiltbetydelsefullt i förundersökningar avseende grova narkotikabrott. I många fallär telefonavlyssning ett avgörande spaningsmedel för att man skall kunnaingripa mot de grova narkotikabrottslingarna och hindra narkotikapartiernasfortsatta spridning i landet. När det gäller andra grova brott som enligt 27 kap. 16 § RBgrundar rätt till telefonavlyssning har enligt vad upplysertelefonavlyssning använts i 15 fall. Det har gällt mord ochgrovt rån. Jag har dä, av skäl som jag strax kommer till, uteslutit dentelefonavlyssning som ägt rum i utredningen av mordet på statsminister . Motsvarande siffror för de närmast föregående åren var 17 (1983), 13(1984) och 6 (1985). redogörelse omfattar samtliga fall avtelefonavlyssning enligt RB . Redogörelsen har fr. o. m. 1985 årsredovisningsperiod byggts ut i förhållande till tidigare redovisningar för attbättre kunna tillgodose de anspråk har ställt. ' Möjligheten att tillgripa telefonavlyssning vidmisstanke om grova narkotikabrott tillkom . För egendel vill jag till en början konstatera att vid redovisningen till Skr.1987/88:53 av telefonavlyssningsverksamheten för hänsyn till de särskilda förhållanden som mordet pä medfört. Omfattningenav telefonavlyssningen har självfallet påverkats avförundersökningen rörande denna exceptionella händelse. För att en rättvisandejämförelse skall kunna göras, bör 1986 ärs telefonavlyssningsverksamhetredovisas med bortseende frän just denna förundersökning. En särredovisning avden förundersökningen skulle visserligen kunna ske, men framstår som mindrelämplig bl. a. med hänsyn till att förundersökningen fortfarande pågår och Ullatt redovisningen till inte skall avse enskilda fall (JuU1981/82:54). Det bör vidare uppmärksammas att just denna förundersökninggranskas i särskild ordning. Mot denna bakgrund bör förundersökningen rörandemordet pä inte omfattas av den nu aktuella redovisningen Ullriksdagen av telefonavlyssningsverksamhet. Enligt den av utbyggda redogörelsen varden genomsnittliga avlyssningstiden 60 resp. . Engranskning av handlingarna visar att avlyssningstiderna varierar mycket. Detfinns ärenden där avlyssningen pågått bara under någon dag men också nägraenstaka fall där avlyssningen pågätt . När det gällerfrågan i vilken män telefonavlyssningen fyllt avsett ändamål framgår attavlyssningen har haft betydelse för förundersökningen i fråga om den misstänktei ca 77 resp. av fallen. Det framgår vidare att det intehar förekommit något fall där domstol lämnat en ansökan om telefonavlyssningutan bifall. Däremot har vid förhandsprövning avärenden om telefonavlyssning med anledning av grova narkotikabrott lämnat negativtbesked i fyra fall och begärt kompletteringar i ett tiotal ärenden. Utfallet avdenna prövning ligger på samma nivå som och belyservärdet av gällande praxis att anmäla dessa ärenden för riksspolischefen (jfr prop.1980/81:76 s. 277 och 278). När det gäller redovisning beträffandeantalet telefonavlyssningar pä grund av misstanke om grovnarkotikabrottslighet vill jag peka på att den tidigare ökningen av antalettelefonavlyssningar för detta ändamål har bytts till en betydande minskningunder . Siffran för är den lägsta sedan år 1980.Samtidigt kan noteras att en stark minskning skedde av antalet registreradebrott mot narkotikastrafflagen (1968:64) samt att antaletregistrerade brott inte visat några störreförändringar i förhällande . Antalet för grova narkotikabrottlagförda personer, vilket är av större intresse i detta sammanhang, ökade år1985 men minskade kraftigt . Att antalet fall av telefonavlyssning har minskat kantroligen åtminstone delvis förklaras av att narkoUkaspaningen har blivitalltmer resurskrävan-de och svär att genomföra och att spaningsresursernadärför har fått koncentreras till färre fall. Även med denna inriktning är detgivetvis väsentligt att ett så ingripande tvångsmedel som telefonavlyssninganvänds restriktivt. Som framhållits i redogörelser till kansådan avlyssning uppenbarligeninte avvaras i kampen mot narkotikabrottslighe- Skr. ten och annan särskiltgrov brottslighet, men det är angeläget att åtgärden så långt det är möjligtbegränsas både när det gäller antalet avlyssnade telefonapparater och den tidsom avlyssning pågår. Det är min förhoppning att den redogörelse jag nulämnat är ägnad att ge ett bättre underlag än tidigare föratt bedöma bl. a. verksamhetens omfattning, tvångsmedlets effektivitetoch tillämpningen av bestämmelserna. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som idet föregående har anförts om tillämpningen av bestämmelserna i omtelefonavlyssning vid förundersökning i brottmål. Regeringenbeslutar i enlighet med föredragandens hemställan.