prop · GB0365 · 1987-12-31 00:00:00 — Om det för ettpersonregister enligt datalagen (1973:289) har meddelats sådana föreskriftersom avses i 6 § första stycket 5 eller 7 datalagen, skall föreskrifterna följasockså när registret granskas vid en taxeringsrevision. Den somverkställer revisionen får ta prov pä varor som används, säljs eller tillhandahållspå annat sätt i verksamheten. Vidare fär han granska varulager, inventarier,fordon, särskild räknarapparatur, mätapparatur och tillverkningsprocesser. Hanfår också prova särskild räknarapparatur och mätapparatur. får besluta att kassainventeringfår göras vid revisionen. Den hosvilken revisionen sker är skyldig att utan dröjsmål tillhandahälla dehandlingar som skall granskas och lämna tillträde till de loka- Den hosvilken revisionen sker är skyldig att utan dröjsmål tillhandahälla dehandlingar som skall granskas och lämna tillträde till sådana ler, upplagsplatser och andra utrymmen som används i hansverksamhet. Han skall också lämna upplysningar och på annat sätt lämna detbiträde som krävs för att kontrollåtgärder enligt 11 § skall kunna vidtas. lokaler, upplagsplatser och andra utrymmen somhuvudsakligen används i hans verksamhet. Han skall också lämna upplysningaroch pä annat sätt lämna det biträde som krävs för att kontrollåtgärder enligt11 § skall kunna vidtas. Den somverkställer skatterevision skall på begäran beredas tillfälle att självanvända terminal eller annat tekniskt hjälpmedel för att ta de! av upptagningför automatisk databehandling eller annan handling, som kan uppfattas medsådant hjälpmedel. Prop,1987/88: 65 Denna lagträder i kraft , Lag omändring i bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- Härigenomföreskrivs i fråga om bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- ochavgiftsprocessen dels att 1, 6, 18 och 19 §§ skall ha följande lydelse, delsatt det i lagen skall införas en ny paragraf, 6a §, av följande lydelse. Prop, 1987/88:65 Dennalag är tillämplig vid revi sion eller annan granskning för fastställande av skatt, tull eller av gift enligt lagen (1908: 128 s, 1) om bevillningsavgifter för särskilda för måner och rättigheter, uppbörds lagen (1953:272), taxeringslagen (1956:623), lagen (1958:295) om sjömansskatt, stämpelskattelagen (1964:308), lagen (1968:430) om mervärdeskatt, kupongskattelagen (1970:624), vägtrafikskaUelagen (1973: 601), förordningen (1973:602)om särskild vägtrafikskatt, tullagen (1973:670), lagen (1984:151) ompunktskatter och prisregleringsavgifter och lagen (1984:668) om uppbörd avsocialavgifter frän arbetsgivare. Dennalag är tillämplig vid revi sion eller annan granskning för fastställande av skatt, tull eller av- ' gift enligt lagen (1908: 128 s, 1) om bevillningsavgifter för särskilda för måner och rättigheter, uppbörds lagen (1953:272), taxeringslagen (1956:623), lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1968:430) om mervärdeskatt, kupongskattelagen (1970:624), vägtrafikskattelagen (1973:601), tullagen (1973:670), lagen (1984: 151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid in skrivningsmyndigheter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på ak tier, och lagen (1984:668) om upp börd av socialavgifter frän arbetsgi vare. Beslut om eftersökning iutrymme får fattas, om det finns grundad anledning antaga, att den granskadeej endast tillfälhgt använder utrymmet för sin verksamhet eller att utrymmetyrkesmässigt användes av annan, som har uppdrag för den granskade i dennesverksamhet, samt risk föreligger att bevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas,Samma villkor gäller för beslut om eftersökning i förvar som påträffas i sådantutrymme, i myndighets lokal eller på allmän plats. Beslut om eftersökning iutrymme får fattas, om det finns grundad anledning antaga, att den granskade använderutrymmet huvudsakligen för sin verksamhet eller att utrymmet yrkesmässigtanvändes av annan, som har uppdrag för den granskade i dennes verksamhet, samtrisk föreligger att bevismedel kommer att undanhållas eller förvanskas, Sammavillkor gäller för beslut om eftersökning i förvar som påträffas i sådantutrymme, i myndighets lokal eller pä allmän plats. Beslut om eftersökningi annat utrymme eller förvar än som avses i första stycket får fattas om detfinns grundad anledning antaga att bevismedel finns där, samt risk föreliggeratt det kommer att undanhållas eller förvanskas. Senaste lydelse 1984:869, Beslut om säkringsåtgärd får fattas endast om vikten avatt säkringsåtgärden vidtas är tUlräckligt stor för att uppväga det intrång ellerannat men som säkringsåtgärden innebär för den enskilde. Prop,1987/88:65 Anser dengranskade eller annan hos vilken verkställighet sker, att bevismedel som äreller har varit under beslag skall helt eller till viss del undantagas frångranskningen därför att han har att iakttaga tystnad om dess innehåll ellerinnehållet på grund av särskilda omständigheter ej bör komma till annanskännedom, skall han göra skriftlig framställning ull länsrätten om undantagande. Länsrättenskall underrätta granskningsledaren när framställning enligt första styckethar kommit in. Anser dengranskade eller annan hos vilken verkställighet sker, att bevismedel som äreller har varit under beslag skall helt eller till viss del undantagas frängranskningen därför att han har att iakttaga tystnad om dess innehåll ellerinnehållet på grund av särskilda omständigheter ej bör komma till annanskännedom, skall han göra skriftlig framställning om undantagande vidförrättningen eUer till länsrätten. Länsrättenskall underrätta granskningsledaren när framställning enligt första styckethar kommit in. Görs en sådan framställning till den som verkställer förrättrdng-enskall denne genast lämna över framställningen till länsrätten samt underrättagranskningsledaren om framställningen. Sedangranskningsledaren har erhåUit underrättelse enligt 18 § andra stycket, skalldet bevismedel som framställningen avser ställas till rättensförfogande. Har någongjort en framställning enligt 18 § skall det bevismedel som framställningenavser, om framställningen inte är uppenbart ogrundad, förseglas ochställas till rättens förfogande. Dennalag träder i kraft , ' Senastelydelse 1979: 184, Bilagas Prop, 1987/88:65 Utdragur protokoll vid sammanträde Närvarande:fid, regeringsrådet , justitierådet Sterzel, regeringsrådet , Enligtprotokoll vid regeringssammanträde har regeringen pähemställan av statsrådet beslutat inhämta lagrådets yUrande över förslag tilllag om ändring / taxeringslagen (1956:623), m. m. Förslagenhar inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn , Förslagenföranleder följande yttrande av lagrådet: Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen 56 §1 mom, första och andra styckena Somframhålls i remissen kan enligt den nuvarande lydelsen av första stycket taxeringsrevision verkställas för tre särskilt angivna ändamål. Av dessa avser de två första alltså kontroll av att deklarations- respektive uppgiftsskyldighet enligt taxeringslagen riktigt och fullständigt fullgjorts - primärt den reviderades egna förhållanden men kan givetvis som biprodukt avkasta uppgifter av betydelse för annan persons taxering eller eftertaxe ring. Detta är närmast en självklarhet såvitt avser kontrollen av hur den obligatoriska uppgiftsskyldigheten har fullgjorts, eftersom denna ju som sådan direkt tar sikte på förhållanden som rör en annan än uppgiftslämna- ren själv. Därutöver ger taxeringslagen myndigheterna vissa möjligheter att infordra uppgifter om annan persons förhållanden efter särskild anma ning. Sädana uppgifter kan i viss omfattning avse ej namngivna personer. Det tredje i första stycket angivna ändamålet vilket i förevarande sammanhang tilldrar sig det största intresset - avser att "eljest bereda beskattningsmyndighet upplysning till ledning vid beslut om taxering eller eftertaxering". Med detta har avsikten varit att ge myndigheterna en möjlighet till kontroll av annan person än den som revisionen avser i sådana fall där uppgiftsskyldigheten inte bedöms vara tillräcklig. Hur långt denna möjlighet sträcker sig har först pä senare tid prövats av högsta instans. Regeringsrätten har i en dom, sedan den konstaterat att lagtexen inte är entydig och resonemangen i förarbetena knapphändiga, pä anförda skäl slagit fast att revisionen, om den inte är inriktad på näringsidkarens egen deklaration eller på hans uppgiftsskyldighet, måste ha till syfte att ge upplysningar om en bestämd persons deklaration eller bestämda personers deklarationer sedan taxeringsarbetet inletts. Att revisionen skulle kunna ha ett vidare syfte och t. ex, innefatta en generell granskning saknar enligt domstolen stöd i förarbetena (RÅ 1986 ref, 69, se även RÅ 85 2:29), 119 Detremitterade förslaget avser att möjliggöra också det slag av generella Prop,1987/88: 65 kontroller som regeringsrätten funnit sakna stöd i taxeringslagen.Att fräga således är om en saklig utvidgning av bestämmelserna kommer emellerridendast i begränsad omfattning till synes i remissen, I stället sägs bl. a, att regeringsrättensavgörande lett till att "situationen förändrats", att bestämmelsernaom taxeringsrevision "getts en snävare tolkning än den som under lång tidlegat rill grund för skattemyndigheternas kontrollverksamhet" samt attdet nu är fråga om att ge skattemyndigheterna "samma befogenheter som deallmänt ansågs ha före regeringsrättens ställningstagande". När detdessutom sägs att domen - som dock innebar endast att förutsättningarna för enviss de! av revisionsverksamheten närmare preciserades - fått en tolkning"som verkat starkt hämmande på kontrollverksamheten över huvudtaget", förstärks intrycket av att det nu blott är fräga om ett närmastsjälvklart och nödvändigt tillrättaläggande av lagtexten. Somföljd av detta synsätt har i remissen inte på ett fullt tillfredsställande sättbeaktats att det nu ändock är fräga om att utvidga tillämpningsområdet förbestämmelser som inkräktar pä det i 2 kap, 6§ regeringsformen stadgade skyddetför varje medborgare mot husrannsakan och liknande inträng (SOU 1975:75 s, 146 fsamt prop 1975/76:209 s, 122 och 147), Lagrådet är givetvis medvetet om behovetav en effektiv kontroll i taxeringsarbetet men anser att det hade varitvärdefullt om de föreslagna åtgärderna och behovet av dem belysts närmare,exempelvis genom att de praktiska erfarenheter pä vilka de citeradeuttalandena mäste förutsättas bygga hade blivit redovisade och bedömda motbakgrund av de möjligheter som gällande rätt ändock erbjuder. Lagrådet harunder föredragningen erhållit vissa kompletterande uppgifter härom och vill medhänsyn till vad som sålunda kommit fram i ärendet inte bestrida att detföreligger ett behov av en vidgad kontrollmöjlighet. Detbör vidare anmärkas att det var på den äldre regeringsformens tid som de nu gällande reglerna om taxeringsrevision kom till, varför dessa inte har granskats med hänsyn till det angivna skyddet för medborgeriiga fri- och rättigheter. Detta skydd diskuterades inte heller i samband med antagandet av lagen (1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter, då departementschefen konstaterade att lagens bestämmelser om skatte revision i huvudsak följde taxeringslagens motsvarande regler men över huvud taget inte berörde frågan om skatterevision i syfte att kontrollera annan än den reviderade själv (prop, 1983/84:71 s, 107 fO- Enligt 2 kap, 12 § regeringsformen får skyddet mot husrannsakan och liknande inträng be gränsas endast för att tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokra tiskt samhälle och en begränsning får aldrig gä utöver vad som är nödvän digt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Lagrådet vill därför starkt understryka vikten av att revisionsinstitutet ges en klar och tydlig utformning och att tillämpningen av reglerna kommer att präglas av re striktivitet och urskillning. Det är vidare mycket väsentligt att vid en taxe ringsrevision endast sädana handlingar blir genomgångna och granskade som har ett typiskt samband med den verksamhet som den skattskyldige bedriver. Om vad lagrådet nu har anfört blir beaktat, kan några invänd ningar frän grundlagssynpunkt inte resas mot förslaget. Såvitt avser de 120 särskildafrågor som uppstår vid revision av databaserat material återkom- Prop.1987/88: 65 mer lagrådet i det följande, föreslagna lagtexten ges bestämmelserna om den generella kontrollen iandra stycket. Därav följer att föreskrifter om kontroll av annan person än denrevisionen riktar sig mot tas upp i både första och andra styckena,dvs, i första stycket såvitt avser revision hos andra än näringsidkare ochdärmed i förslaget jämställda. Den avfattning som getts åt första stycketutvisar emellertid inte klart under vilka förutsättningar revision i dessa fallfår företas för kontroll av annan än den deklarations-ellerupplysningsskyldige. Av motiveringen framgår att upplysning skall kunnaerhållas inte bara till ledning för namngiven persons taxering utan också närkontrollfrågan har anknytning till en bestämd person men namnet på denne ärokänt; kännedom kan exempelvis ha vunnits om en transakrion eller verksamhet,som bör granskas närmare, och om vem som kan identifiera den skattskyldige.Avsikten sägs vara att uppgifter pä detta sätt skall kunna inhämtas om namn pä"en eller ett fåtal personer". Attgränsen mellan en generell kontroll och en sådan kontroll av andra som kanföretas även vid revision hos annan än näringsidkare och därmed jämställdaskall bedömas med ledning av huruvida uppgifterna avser "ett fätal"personer eller ett större antal skattskyldiga är - bortsett frän att det intekommer till uttryck i förslagets lagtext - ett alltför obestämt och vagt rekvisitför att alls komma till användning när det gäller att i en ny avfattning avparagrafen precisera förutsättningarna för taxeringsrevision. Enligt lagrådetsmening skulle förslaget vinna på att första stycket fär behandla enbartrevision hos den som själv skall kontrolleras och att bestämmelserna omrevision för kontroll av annan än den reviderade samlas i andra stycket. Medvissa ytterligare jämkningar skulle 56 § 1 mom, kunna ges följande lydelsesåvitt avser de två första styckena: För kontroll av att deklarations- och uppgiftsskyldighet enligt denna lagfullgjorts riktigt och fullständigt får taxeringsrevision äga rum hos den somär bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1976:125) eller skyldig att föraräkenskaper enligt jordbruksbokföringslagen (1979:141) samt även hos den som ärannan juridisk person än dödsbo. Taxeringsrevision hos annan deklarations-eller uppgiftsskyldig får ske när särskilda skäl föranleder det.Taxeringsrevision fär inte verkställas hos myndighet. Taxeringsrevisionenfär även avse att inhämta uppgifter av betydelse för kontroll av attdeklarations- och uppgiftsskyldigheten fullgjorts av andra, namngivna personereller av någon, som ingått viss bestämd rättshandling med den hos vilkenrevisionen skall äga rum. Hos den som avses i första stycket första meningen färtaxeringsrevision dessutom avse att insamla uppgifter som en förberedandeåtgärd för kontroll av andra än den hos vilken revisionen sker," 56§ 1 mom, tredje stycket och 2 mom. Dessabestämmelser avser skattemyndigheternas tillgång till ADB-materi al vid taxeringsrevision. Detta ämne har aktualiserats i flera sammanhang 121 undersenare år, lade fram en rapport , 1987/88:65 (1984:10) om ADB och företagsgranskning. Denna remissbehandlades och togsdärefter upp i den lagrädsremiss om förenklad självdeklaration, som beslöts ifebruari 1985, Remissen återkallades emellertid i vad den avsägtaxeringsrevision och ADB-frägor, Ämnet har därefter behandlats av USS i dessslutbetänkande (SOU 1986:39), Efter remissbehandlingen av detta har frågornatagits upp i denna lagrådsremiss, som både sakligt och formellt ligger mycketnära den förra, återkallade. De synpunkter, närmast beträffande personregister,som har tillkommit har endast beaktats i begränsadomfattning. Särskilt med hänsyn till att det gäller både invecklade ochkänsliga frågor har detta varit en kännbar brist vid lagrådets granskning. Denförsta fräga som aktualiseras i detta sammanhang gäller vilket material somskall vara tillgängligt vid taxeringsrevision. Förslaget innebär atttaxeringslagen skall ha samma handlingsbegrepp som tryckfrihetsförordningen.Det överensstämmer med vad som föreslogs i RSV:s rapport och i USS:sbetänkande. Departementschefens avsnitt i den allmänna motiveringen (4,4) ärockså detsamma som i 1985 ärs lagrädsremiss. Någon kritik mot själva principensynes inte ha framförts av remissinstanserna. godtar den nämnda principen. Det måste sålunda vara riktigt, attskattemyndigheternas tillgång till information inte skall vara beroende av detsätt på vilket den har blivit lagrad. Vissaav de frågor som gäller granskningen av ADB-upptagningar är emellertidsvårbedömda. Det gäller framför allt förhällandet mellan taxeringslagen ochdatalagen samt i vad mån granskaren skall ha rätt att själv använda terminaloch andra tekniska hjälpmedel hos den granskade och även applicera andraprogram än dem som den granskade har tagit fram. Det är främst här som debrister i remissen blir kännbara som påtalats i det föregående. Även i dessafrågor innehåller departementschefens avsnitt i den allmänna motiveringen (4,5)endast detsamma som togs in i den förra remissen. Sålunda berörs inte alls varesig USS:s betänkande eller datainspektionens remissyttrande över detta. Lagrådettar först upp frågan om terminalåtkomst m. m. USS har förklarat sig anse attdet frän integritetssynpunkt inte är lämpligt att ge skattemyndigheterna enrätt att själva ta fram datalagrade uppgifter genom att använda den enskildestekniska hjälpmedel. En sådan ordning skulle enligt utredningen innebära en alltförstor risk för att den handläggande tjänstemannen får del av uppgifter omömtåliga personliga eller ekonomiska förhållanden, som inte har med utredningenatt göra eller som den enskilde önskar att genom domstolsprövning få undantagnafrån utredningen. Datainspektionenhar i sitt remissyttrande över USS:s betänkande till en början anfört i huvudsak följande i denna del. Det är uppenbart att skatte myndigheternas möjligheter att få tillgäng till ADB-lagrad information inte i varje läge kan fä vara beroende av medverkan från den registeransvarige eller medgivande av de registrerade. Lika uppenbart är emellertid att man med ett sådant konstaterande ställs inför flera avvägningsproblem. Vad det handlar om är att avgöra vilka intrång i enskildas personliga integritet som mäste accepteras för att det fiskala intresset skall kunna tillgodoses, 122 Fortsättningsvissägs i remissyttrandet bl, a, att det i vart fall framstår Prop, 1987/88: 65 somuppenbart att frågan under vilka förutsättningar skattemyndigheterna skall harätt att ta del av ADB-lagrad information och vilka befogenheter som de iövrigt skall ha med avseende på sådan information mäste bli föremål förnoggranna överväganden. Datainspektionen säger sig vara medveten om att sammakrav kan ställas även beträffande handlingar i vanlig läsbar form men vill medskärpa framhålla, att ADB-tekniken har skapat en helt ny situation. Att geskattemyndigheterna obegränsade befogenheter i fräga om ADB-lagrad informationmedför enligt datainspektionen att skyddet för enskildas personliga integritetblir illusoriskt. Sammanfattningsvis avstyrks betänkandet i dess helhet ochframhålls, att det inte bör komma i fråga att lagstifta om utredning förbeskattning utan att ägna en ingående uppmärksamhet åt de problem som ADB-teknikenhar förorsakat. Påden punkt som är i fråga är alltså läget, att departementschefen går längreän USS förordat och utan att ta upp vare sig USS:s ståndpunkt ellerdatainspektionens remissyttrande till bemötande. Lagrådet finner sig underdessa omständigheter inte kunna tillstyrka förslaget i denna del, således ifråga om tillgång till den granskades terminaler och övriga tekniska hjälpmedel.Intill dess ett säkrare underlag föreligger för lagstiftningsåtgärder börenligt lagrådets mening skattemyndigheterna liksom i första hand sökasamförstånd med dem som granskas. Som framhålls i remissen är omständigheternaofta sådana att ett samförstånd kan nås, och de praktiska erfarenheterna talarinte heller, såvitt upplysts för lagrådet, för att det föreligger nägra storaproblem. Detsammasom nu anförts gäller ocksä förslaget i remissen, att skattemyndigheternaskall få rätt att applicera egna program. Någon ändring av gällande rättslägebör sålunda inte ske . Det kan förutses att samförstånd ofta kan nås vid entaxeringsrevision, t, ex, i sådana fall som nämns i remissen där det främstgäller att företa begränsade urval. Frågan om skattemyndigheternas befogenheteri denna del bör bli föremål för ytterligare beredning. Förhållandetmellan taxeringslagen och datalagen reser ytterligare frågor av vansklignatur. De gäller sådana ADB-upptagningar som har karaktär av personregister;andra upptagningar berörs inte i detta sammanhang. Den förra lagrådsremissen,som anslöt nära till RSV:s rapport i denna del, innehöll en bestämmelse om attgranskningen inte skulle få avse sådana upptagningar som enligt särskilt beslutmed stöd av lag inte får göras tillgängliga i sådan form att de kan uppfattas.Den föreliggande remissen innehåller i stället en bestämmelse, enligt vilkenföreskrifter som meddelats enligt 6§ första stycket 5 eller 7 datalagen skallföljas också när granskning sker vid taxeringsrevision. Departementschefens skäli den allmänna motiveringen är som nämnts desamma och innehåller bl, a, ett bemötandeav datainspektionens utförliga kritik av RSV:s rapport. Lagrådet noterardepartementschefens nu upprepade uttalanden, att det inte är fråga om att medge att ett granskat personregister samkörs med något annat register eller att uppgifter ur det används för att tillsammans . med andra uppgifter skapa ett nytt register. Departementschefen framhål- '23 leratt han inte avser att föreslå nägra lindringar i datalagens restrikrioner, Prop.1987/88: 65 Dethar just pä denna punkt varit förenat med särskilda svårigheter att överblickadet remitterade förslagets innebörd och möjliga konsekvenser. En väsentligfråga gäller huruvida 7§ datalagen skall iakttas eller inte. Departementschefenanför att han inte anser att granskarens användning av ett register skall varaberoende av hur den skattskyldige får hantera registret rned hänsyn till degenerella bestämmelserna i 7 § om att personuppgifterna fär användas endast iöverensstämmelse med registrets ändamål. Ändamålet är ju sällan eller aldrigatt registret skall användas för taxeringskontroll. Departementschefen pekarockså pä att tredje punkten i 7 § innebär att en bestämmelse i lag ellerförordning, som i något avseende reglerar användningen av uppgifterna iregistret, tar över det ändamål som gäller för detta. Lagrådethar noterat att USS föreslagit en särskild föreskrift om att den skattskyldigeskall vara skyldig att "utan hinder av 7§ datalagen" tillhandahållade uppgifter som begärs av honom i läsbar form. Mot detta förslag hardatainspektionen framfört allvarlig kritik i sitt remissyttrande över USS:sbetänkande. Datainspektionenuttalar först att det är ett rimligt krav att skattemyndigheterna skall kunnafä ut uppgifter i läsbar form. De skall inte heller behöva finna sig i"att dränkas i pappershögar" ur vilka de skulle tvingas att manuelltsöka fram de uppgifter som behövs. För att uppnå detta behöver emellertidenligt datainspektionen något avsteg inte göras från datalagen. Motförslaget att utlämnande skall ske "utan hinder av 7§ datalagen" invändsi remissyttrandet, att därigenom den paragraf, som enligt förarbetena till datalagenanger "en minimistandard för persondataskyddet", sätts ur spel.Datainspektionen anser att ett förslag av så vittgående innebörd kräver eningående analys av konsekvenserna och en väl underbyggd motivering, Ibetänkandet finns emellertid enligt datainspektionen "inte entillstymmelse rill analys eller motivering". Det upprepas att"myndigheternas behov av att få ut uppgifter i läsbar och struktureradform kan tillgodoses utan att 7 § datalagen sätts ur spel".