prop · GB0336 · 1987-12-31 00:00:00 — Arbetslöshetens omfattning varierar ocksä mellan olikaregioner. Efter devalveringen 1982 gjordes belydande arbetsmarknadspoliliskainsatser för att förhindra en fortsatt ökning av arbetslösheten. I takt med atlefterfrågan på arbetsmarknaden har stärkts har antalet sysselsatta i arbetsmarknadspoliliskaåtgärder kunnat reduceras. Arbetsmarknadspolitiken har de senaste årenförskjutits från sysselsättningsskapande åtgärder lill större insatser för atlförbättra arbetsmarknadens funktionssätt och för atl höja kunskapsnivån hosmänniskor i arbetslivet. Denna förändrade inriktning bör bli än mer markeradunder kommande år. har effektiviserat arbetsförmedlingen.Samtidigt har arbetsmarknadsutbildningens organisation och inriktningförändrats. Ulöver utbildning för dem som är eller riskerar att bli arbetslösahar den s. k. flaskhalsulbildningen för anställda inom industrin fält ökadomfattning. Särskilda insatser för de grupper som visat sig ha problempå arbetsmarknaden har också gjorts. Både nya ulbildningsformer och mera resurserhar tillförts arbetsmarknadsutbildningen för ungdomar. Arbetsförmedlingen harockså fåll resurser för alt göra extra insatser för de långtidsarbetslösa. Effektiviteten i den offentliga sektorn I långtidsutredningen refereras resultaten av ell anlalstudier huvudsakligen genomförda på initiativ av Expertgruppen för studier ioffentlig ekonomi (), som belyser produktivitetsutvecklingen i denoffentliga sektorn. Slutsatsen av studierna är att produktivitetsutvecklingen varillåg och t. o. m. negativ i stora delar av den offentliga verksamheten. Flera remissinstanser riktar kritik mot de genomförda produktivitelsslu-diernabl. a. för atl de inte i tillräcklig utsträckning har beaktat kvalitetsutvecklingeni den offentliga sektorn. Jag kan delvis instämma i dessa synpunkter, i såmåtto atl de mätningar som genomfört självfallet inle säger hela sanningenom hur produktiviteten i den offenthga sektorn har utvecklats. I själva verkel mäter de huvudsakligen kostnaderna förproduktionen. För atl få rättvisande produktivilelsmåll är det nödvändigt atldessa kost-nadsmålt så långl som möjligt kompletteras med mätningar av hurkvaliteten utvecklats . Det samlade intrycket av ESO-studiernaär ändå atl kostnaderna på en rad områden stigit oroväckande mycket.Undersökningarna tyder därför på att det finns ett produktivitetsproblem inomden offentliga sektorn i . Under allaomständigheter är del väsentligt alt arbeta för en mer effektiv resurshushållning inom den offentliga sektorn. Om resurserna kan ulnylt- 35 jasmer effektivt blir det lättare atl nå centrala välfärdsmål utan ell ökal Prop.1987/88: 36 skattetryck; ökar också möjligheterna alt sänkaskattetrycket utan att försämra den offentliga verksamhetens kvalitet eller minskadess volym. Enhög effektivitet förulsäller en hög produktivitet. För alla som vill värna ochbygga ut den offentliga verksamheten är en god produktivitetsutveckling i denoffentliga sektorn en uppgift av första rang. Föratt förbättra produktiviteten i den offentliga verksamhelen krävs åtgärder inomell brett fäll. I del arbetet kan de genomförda kostnadsslu-dierna ulgöra enväsentlig utgångspunkt, i synnerhet om de kompletteras med studier av hurverksamhetens kvalitet utvecklats. Inomregeringskansliel pågår etl arbete med all ulveckla och förnya den offentligasektorn. I della sammanhang behandlas bl. a. frågan om medborgarnas ochfolkrörelsernas möjligheter lill aktiv medverkan, delaktighet och ansvar i denkommunala verksamheten. Vidare behandlas frågor som decentralisering,förenkling av det statliga regelsystemet, begränsning av normgivning etc. Genomdetla arbete möjliggörs en prövning av existerande offentliga verksamheler, såatt de bättre svarar mol medborgarnas behov och önskemål ulan alt åtgärdernagår ut över de svagaste grupperna i samhället. Ikommunerna har prövats en rad nya organisationsformer. Del ärviktigt atl delta arbete i kommunerna drivs vidare. I några bilagor lill långtidsutredningenpresenteras elt anlal olika förslag lill förändrade organisationsformer.Vederhäftiga empiriska undersökningar om olika styr- och beslutsformerseffekter på produklivileten finns inte. torde del enda sättet atl fäkunskap om huruvida de kan leda till ökad produkfivitet eller ej vara atl prövaoch utvärdera dem. Ärligaöversyner av verksamheter och transfereringssystem genomförs också iregeringskansliet för att ge ett genomarbetat underiag för beslul om omprövningaroch omprioriteringar i del ärliga budgetarbetet. Åtgärder har också vidtagitsför all få de statliga myndigheterna atl höja effektiviteten i den egna verksamhelen.En viktig del i detta arbete är försöksverksamheten med treåriga budgetramar.I årets komplelteringsproposilion gav regeringen uttryck för uppfattningen atldel s. k. huvudförslaget är produk-tiviletsbefrämjande. Riksrevisionsve:rketoch statskontoret arbetar också med all ulveckla metoder för atlkunna mäta och rapportera resultaten av myndigheternas verksamhet. Jag villslutligen också nämna all delegationen för forskning om den offentliga sektorn(C 1984: A) bland sina uppgifter har alt ekonomiskt stödja forskning omaktuella frågeställningar i förnyelsearbetet. Sverigehar i etl internationellt perspektiv en mycket jämn inkomst- och förmögenhetsfördelning. Det finns emellertid tecken på att vissa grupper, främst personer med en svag och osäker ställning på arbetsmarknaden, har halkat efter i inkomstulvecklingen. kan också förmögenhetsskillnaderna ha ökal. Två förhällanden som verkat i 36 denriktningen är dels uppgången i priserna på fastighetsmarknaden under Prop.1987/88: 36 senare delen av 1970-lalel i hägnet av stigande inflalion, växandebudgetunderskott och då rådande skattesystem, dels ulvecklingen på aktiemarknadenunder 1980-lalel. För regeringen är del en huvuduppgift att åsladkommarättvisa och likvärdiga levnadsvillkor för människorna i alla delar av vårtland. Grundläggande ekonomiska förhållanden har slor och påmånga vis avgörande belydelse för inkomst- och förmögenhetsfördelningen. Dellagäller i synnerhet arbetslösheten, som inle bara spelar en viktig roll förinkomstfördelningen, ulan också på ett helt avgörande sätt beslämmer andrasociala och välfärdsmässiga skillnader i samhället. Om det skall vara möjligt alt bekämpa slora inkomstklyftorkrävs alltså en politik som bringar ned arbetslösheten, särskilt för de långlidsarbetslösa.En annan central faktor är inflationen, som tenderar all leda lill stora ochgodtyckliga omfördelningar av förmögenhelerna. All bekämpa infialionen ärdärför viktigt, inte bara därför all en lägre inflalionslakt är enförutsättning för en god allmänekonomisk ulveckling, utan i lika hög graddärför atl en hög inflalion tenderar all drabba dem i samhället som har minslresurser. är det uppenbart alt vägen lill en merbalanserad ekonomisk ulveckling kan innebära vissa fördelningspolitiskapåfrestningar. De devalveringar som genomfördes och 1982 innebar l.ex. ett- bl.a. från sysselsättningssynpunkt - nödvändigt återställande avnäringslivels konkurrenskraft och lönsamhet. De innebar emellertid också enförskjutning av fördelningen mellan löner och vinster till vinsternas förmån. Dellabidrog i sin tur lill den starka kursuppgången på aktiemarknaden, medåtföljande effekter på förmögenhetsfördelningen. Om man med hänvisning lilldessa effekter skulle ha avstått från att rätta till de makroekonomiskaobalanserna skulle emellertid de fördelningspolitiska konsekvenserna ha blivitmyckel kännbara och tagit sig ullryck i hög och varaktig arbetslöshet, sjunkandereallöner, stagnerande skattebaser och en urholkning av det socialavälfärdssystemet. Det hävdas ofta i den ekonomiska och allmänpolitiskadebatten alt ambitionen om en jämn fördelning av levnadsstandarden direktmotverkar strävandena all nå en god ekonomisk tillväxt. Jag delar inte dennauppfattning. En viktig fräga är vad del är för lyp av ätgärder somanvänds för all utjämna levnadsstandarden. En del åtgärder som leder till enutjämnad standard har i sig själva en tillväxtbefrämjande effekt. uppenbartexempel på detla är insatserna för all göra en god utbildning tillgänglig föralla. Till della kommer atl en jämn fördelning av välfärden kan vara produktivi den meningen all den skapar trygghet för alla, vilket befrämjar rörlighet ochvilja till anpassning. är det därför nödvändigt all drivapolitiken för en rättvis fördelning vidare. Del innebär alt kampen mol arbetslösheten och inflationen även framgent måsle sällas främsl. Den offentliga sektorns service måsle på centrala områden - som vård av gamla och sjuka, barnomsorg och skola - förbättras ytterligare. Denregionala utvecklingen Prop. Sambandet mellan den nationella ekonomiska ulvecklingenoch vad som händer i landels olika delar är mycket tydligt. Under de senasleåren, när arbetslösheten har sjunkil i riket som helhet, har en minskning avarbetslösheten skell i samtliga län. Under 1980-lalet har man kunnal skönja tendenser till enny regional problembild. Dessa tendenser bekräftas i huvudsak av den studielångtidsutredningen låtit göra av den framtida regionala utvecklingen. Det finns anledning att förvänta sig en snabb tillväxt iflera delar av den privala tjänstesektorn, framför allt uppdrags- ochkonsultverksamhet av olika slag, liksom inom de "kunskapsintensiva"delarna av tillverkningsindustrin. Dessa växande delarav näringslivet ärmyckel starkt koncentrerade i första hand till , i andra handlill övriga utbildnings- och kommunikationscentra. Den snabba expansionen inom de "högleknologiska"delarna av industrin och tjänstesektorn riskerar atl gå delar av landet förbi.Del kan drabba inte bara de traditionella problem- och stödområdena, ulan ocksäflera medelstora industriorter i mellan- och . Det är väsentligt att förhindra denna ulveckling.Regionalpolitiken har därför givils en annan inriktning än vad somvaril traditionellt och på 1980-lalet. Istället för omfallande stöd till befintliga, mer eller mindre krisdrabbadeföretag har politiken inriktats på långsiktiga ätgärder för all bygga uppmiljöer där nya verksamheler och nya företag kan skapas och växa.Regionalpolitiken måsle även framgent vara offensiv och förebyggande. 1 budgetproposition presenterades insatser meddenna inriktning på en rad områden. Vidare innebar den forskningspoliliskaproposition som regeringen presenterade satsningar på de mindrehögskolorna. Under de senasle åren har belydande insatser också gjorts påkommunikationsområdet. Som jag tidigare framhållit förstärks dessa i dentrafikpolitiska proposition som regeringen ämnar lägga fram. Skatleuljämningsbidragenoch de arbelsmarknadspolitiska åtgärderna spelar en viktig roll för att utjämnade regionala spänningarna. arbete pågår i regeringskansliel med syfte allfå fram etl förslag till nyll skalleutjämningssystem. Regeringen har vidareför avsikt alt redan under denna höst lägga förslag om särskilda regionalpoliliskaåtgärder för alt förbättra förutsättningarna för produktion och sysselsättningi delar av Bergslagen och norra . Jag har tidigare framhållit värdet av ekonomisk tillväxt. betonat att ekonomisk tillväxt inte är etl överordnat mål.Tillväxten får inte innebära rovdrift på vår nalur. Motsatsställningen mellan den ekonomiska tillväxten ochmålet om en god miljö bör emellertid inle överdrivas. Den ekonomiskatillväxten - som den nu mäts kan ha myckel olika verkningar på miljön,beroende på bl.a. vilken produktionsteknik som används. Ekonomisktillväxt kan ock- Prop. 1987/88: 36 så innebära ökade resurer för allskydda miljön. Miljöproblemen är i många fall en följd av dålighushållning. Produktions- och konsumtionsbeslut har ofta vägletts av felaktiginformation om kostnader och resursåtgång. Om detta förändras - l.ex genom allekonomiska styrmedel används mera systematiskt inom miljöpolitiken - kan detfå en slor och positiv betydelse för miljön . Regeringen avser att under det kommande årel lägga framflera åtgärds-förslag på miljöområdet. kommer étt miljöpolitisktprogram atl läggas fram, som ocksä kommer all innefatta ekonomiska styrmedel.Målet är att förena en bättre miljö med en god ekonomisk lillväxl. En politik för framtiden Under de senasle fem åren har den svenska ekonominförstärkts i snabb takt. Den är nu ute ur den akuta krisen. Alla problem ärdock inte lösta. Flera uppgifter återstår. Inle minsl viktigt är alt slå vaktom det vi uppnått och se till att de goda resultaten blir beslående. Vi vet avegen erfarenhet hur snabbt elt litet och ulrikeshandelsberoende land somSverige kan hamna i ekonomiska svårigheter om vi tillåter en för snabb pris-och koslnadsstegring eller om vi börjar förbruka mer än vi producerar. Denuppgift vi nu står inför i del korta perspektivet är att pressa tillbaka tendensernalill överhettning för atl kunna bevara den uppnådda ekonomiska förbättringen.I det längre perspektivet är uppgiften all slå in på en väg som leder till enstabil och långsiktigt hållbar samhällsekonomisk jämvikt med god tillväxt, fullsysselsättning, prisstabilitet och överskoll i bytesbalansen. För detla krävs lägre pris- och koslnadsstegringar, slramfinanspolitik, begränsad offentlig konsumtionstillväxl och en mer flexibelekonomi. Uppgiften kommer alt i hög grad handla om allförbättra den svenska ekonomins funktionssätt. De stabiliseringspoliliskauppgifterna har således ändrat karaklär från atl lyfta landet ur stagnationoch arbetslöshet till att angripa inflalion och begynnande överhettning.Samtidigt måsle ökad uppmärksamhet ägnas den långsiktiga politiken för enslagkraftig ekonomisk struktur och en väl fungerande ekonomi. Huvuduppgiften för en sådan politik är atl bidraga tillatt upptäcka och ulveckla nya verksamheler med framliden för sig och atlsmidigt och flexibelt föra över resurser lill dessa nya verksamheter. Del kräver en politik som stimulerar arbete, sparande ochinnovationer; en politik för att vidga flaskhalsar i ekonomin; en politik förutbildning och forskning med inriktning på framlida expansionsområden; enpolitik för all stimulera nyföretagande; kort sagt en politik som stimulerarskaparkraft, arbetsglädje och ökad effektivitet i alla sektorer i ekonomin.Lyckas vi med delta, har vi goda möjligheter att lägga grunden lill en ny epokav industriell expansion, full sysselsättning och välfärd för hela folket. 4 Hemställan Prop. Medhänvisning lill vad jag nu har anfört hemställer jag alt regeringen föreslärriksdagen alt godkännade riktlinjer för den ekonomiska politiken på medellång siktsom jag har förordat i del föregående. Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslular alt genomproposition föreslå att antaga de förslag som föredraganden laglfram. (LU 87) publicerades i mars 1987.Utredningen beslår av en huvudrapport (SOU 1987: 3) och 27 bilagor.Huvudrapporten har utarbetats inom finansdeparlemenlels långsiktsenhet, medanbilagorna genomgående har publicerats i namn av respektive myndighel ellerförfattare som också ansvarar för de bedömningar som görs. Därmed har bilagornaen självständig ställning i förhållande till huvudrapporten. Utredningens huvudrapport har sedan remissbehandlats. Enförteckning över de myndigheter och organisationer m. m. som inkommit medyttranden återfinns i ett appendix till denna sammanställning. I det följande presenteras en sammanfattning avremissyttrandena. Med hänsyn lill att utredningen täcker ell så vidsträcktområde och all remissinslanserna lämnat en mångfald synpunkter har del inlevarit möjligl alt ge en fullständig översikt av remissinstansernas åsikter.Avsikten har i slället varit att lämna en redogörelse för de centrala tankarnai remissvaren. Dessa kommenteras inle i denna sammanslällning. I några fall har remissinslanserna också behandlat de specialsludiersom publicerats i bilagor. Dessa synpunkter redovisas i en kort sammanfattningi slutet av föreliggande sammanslällning. Utredningens uppläggning och metod Enligl fullmäktige i fyller långtidsutredningenen viktig funktion genom att studera och fästa uppmärksamheten på delångsikliga möjligheterna lill och begränsningarna för ekonomisk tillväxt.Enligt fullmäktige visar LU 87 dessulom på ett pedagogiskt sätl hur detkortsiktiga konjunkturella förloppet hänger samman med den långsiktigastrukturella ulvecklingen. Det är vidare förtjänstfullt alt utredningen tagitupp skattesystemets effekter på arbetsutbudet och resursfördelningen liksomandra viktiga problem som regleringar på olika marknader och den offentligasektorns organisation och effektivitet. Fullmäktige vill understryka betydelsenav dessa analyser och framhälla viklen av all de fördjupas och integreras ikalkylerna. Svenska kommunförbundels styrelse anser att den förändradetonvikten i LU 87 från detaljerade sektoranalyser lill mer översiktligaanalyser av de ekonomiska förutsättningarna är positiv. Utredningen ger på detlasäll etl bidrag lill en intellektuellt öppnare diskussion av den svenskaekonomins problem på någol längre sikl. Också betraktar LU 87 som eltutomordentligt intressant och viktigt dokument som ger en väl genomarbetad ochpå många områden nyanserad genomgång av problem och möjligheter i svenskekonomi . Statskontoret anför alt en arbetsmetod liknande den i LU87 med pro- bleminriklade och delvis fristående analyser som redovisas i bilagorna bör 41 lillämpasäven i fortsättningen. Om della inte visar sig möjligt, bör t.ex. Prop.1987/88: 36 ges ökade möjligheter att med ulgångspunkl i finansplanensårliga bedömningar beställa och finansiera motsvarande lyper av sektoranalyser. Även anser alt analysen blir mer allsidiggenom all delstudierna, som genomförts frislående från , ivissa fall kan peka på en annan utveckling än den som förespråkas i huvudtänkandet.Tjänstemännens () nolerar alt huvudbelänkandet i LU 87är mindre omfallande och mer problemorienteral saml att behandlingen avbilagorna är mer självständig än vad som gällt för tidigare LU. TCO ser dessaförändringar som i huvudsak positiva. Man finner del dock otillfredsställande atlflertalet av bilagorna presenterats mycket senl i relation lill huvudbeläinkandetspublicering och remisstidens utgång. I sitt remissyttrande anför Industriförbundinledningsvis atl finansdepailemcntels långtidsutredningar traditionellt spelaren central roll vid bedömningar av den långsikliga ekonomiska utvecklingen iSverige. Denna roll har inle främst försvarats med elt högt prognosvärde ulansnarare med två andra egenskaper. För det första är långtidsutredningarna unikagenom det myckel breda grepp de tar över den ekonomiska utvecklingen. För detandra har de uppfyllt högt ställda krav på konsistenla beräkningar av hur olikadelar av ekonomin kan komma att utvecklas under vissa väl preciseradeförutsättningar. Enligt har dessa positiva egenskaperemellertid inle gått alt uppnå utan att ge avkall på andra vikliga egenskaper.Det breda greppet har medförl en sä hög aggregeringsgrad all viktiga stmkturlorändringarej har kunnat analyseras. Kraven pä konsistenla beräkningar har förutsattanvändning av ekonometriska modeller som utelämnat viktiga aspekter avekonomin. nolerar atl LU 87 ger intryck av ettförsök all komma lill rätta med de nämnda nackdelarna. Vikten av den ekonometriskaanalysen har tonals ned och de bilagor som behandlar specifika problem har enlösare anknytning fill huvudrapporten än i tidigare utredningar. Denna någotförändrade uppläggning har dock inle kunnal utnyttjas till en förnyelse ävanalysen. ger LU 87 intryck av alt vara mindre genomarbetad än sinaföregångare när del gäller utformningen av de utvecklingsalternativ sompreciserats numeriskt. finner utredningens ganska ensidigakoncentration på lönekostnadsulvecklingen som något märklig. För det förstaskall LU ge underlag för den ekonomiska politiken och lönekoslnadsutvecklingenhar i slor utsträckning visat sig ligga utanför den ekonomiska politikens konlroll.För det andra finns det i LU:s bilagor underlag för en betydligt mer djupgåendediskussion och analys av andra förändringar än en ändrad lönebildning somskulle bidra till en snabb och balanserad ulveckling av den svenska ekonomin.Som exempel på detla anför bilagorna om skatternas effekteroch den offentliga sektorns produktivitet. är också kritisk mot hur industrins ulvecklinghar behandlats i LU 87. Bedömningarna ulgår ifrån vad som krävs för att uppnå full sysselsättning och extern balans. För alt de exportkrav som genereras av importen vid full sysselsättning skall vara förenliga med den 42 antagna internationella ulvecklingenanpassas relativpriserna på svensk Prop. 1987/88:36 export i förhållandetill utlandet, vilket ger vissa krav på lönekoslnadsutvecklingen. Metodeninnebär enligl atl l.ex. en bättre inlernationell utvecklingän den antagna inle skulle leda till en större industriproduktion. Paradoxaltnog skulle den i slället innebära en lägre industriproduktion eftersom kravetpä relativprisminskningen skulle bli mindre och extern balans skulle kunnauppnås vid en lägre exportvolym och lägre industriproduktion. Industrins ulvecklingbestäms alltså inte av dess egen utvecklingskraft ulan av de övergripande målenfull sysselsättning och extern balans. hade del varit naturligare all fråga vad industrin har förutvecklingsmöjligheter och vad som krävs av ekonomins funktionssätt för altdessa skall förverkligas, än alt som i LU vända på frågeställningen. Fleraremissinstanser anser alt långtidsutredningen borde ha kompletterat sinakalkyler med en analys av alternativa utvecklingsvägar. Behovet av alternativakalkyler motiveras med all den ulveckling som presenterats av LU anses - särskillvad avser de utnyttjade pris- och lönestegringslak-lerna - bygga påorealistiska bedömningar. Ett genomgående tema i remissyttranden är vidare atlman saknar en analys av medlen för all åsladkomma den i kravanalysen angivnautvecklingen. menar atl del är otillfredställande all den enda väg tillekonomisk balans som anges i LU grundas på all skall lyckas hävda sigbättre på exportmarknaden än de nationer i vår omvärld som med hög arbetslösheti utgångsläget satsar på samma strategi. Del är inle heller realistiskt atttala om relalivprissänkningar pä exporten i storleksordningen fram till1995 som man förulsälter reallöneökningar som neutraliserarproduktivitetstillväxten. Styrelsen anser därför all alternativa vägar tillekonomisk balans än den som hell grundas på exportledd expansion borde hadiskuterats i utredningen. Fullmäktigei noterar all utredningens kalkyler inle är prognoser över denframlida ekonomiska ulvecklingen, utan visar de krav som ställs pä ekonominsfunktionssätt och på den ekonomiska politiken för att balans i ekonomin skalluppnäs. Den relativt utförliga diskussion av målen för den ekonomiska politikensom förs i LU skulle enligl fullmäktige i vinna på alt kompletterasmed en mer ingående analys av medlen. Annars finns en risk all målen framslårsom orealistiska. För den kortsiktigaperioden redovisas i LU 87 två ulvecklingsföriopp; elt som är förenligt med balans i det längre perspektivet och etl där man avlägsnar sig från den långsikliga balansbanan. Elt pedagogiskt problem är enligl fullmäktige i all skillnader mellan ell balanserat och obalanseral förlopp sikl blir relativt begränsat, delvis beroende på fördröjningsmekanismer i ekonomin. Fullmäktige påpekar vidare alt analysen av utvecklingen i det två senaste långtidsutredningarna har ägnats allt större intresse. Enligt full mäktiges mening är del dock viktigt alt detla ses som ett komplement till 43 analysenav den långsiktiga potenfiella fillväxten och inte sker på bekost- Prop.1987/88: 36 nad av denna. ILU 84 analyserades också ulvecklingen . Dettalångsiktiga perspektiv las inte upp i LU 87. En diskussion av den ekonomiskautvecklingen på myckel lång sikl kunde dock enligt fullmäkliges mening varaett värdefullt komplement lill analysen av utvecklingen på medellång sikt. Detsom i första hand är intressant är inte siffersatta kalkyler ulan enidentifikation och analys av fillväxlens vikligasle bestämningsfaktorer. FuUmäktigei noterar alt LU:s kalkyler inte är prognoser ulankravkalkyler.