prop · GB03144 · 1987-12-31 00:00:00 — En delremissinstanser har varnat för ell slags "minimilänkande".Kyrkomusikernas riksförbund har ansett att avskaffande av den statligaregleringen medför starkt försämrade anställningsvillkor och såsom negativakonsekvenser framhållit avskaffat ordinarieskap, sämre semesterförmåner, sämresjukförmåner, avskaffat arbetsgivarihlräde och en friare meritvärdering. Skälenför mitt förslag: fick i det väsentliga sin nuvarande utformning genom lagen om kyrkomusiker ochden därtill Prop. 1987/88:144 anslutande regleringen. Lagen om kyrkomusikerträdde i kraft den , men reformen genomfördes först , då dennuvarande kyrkomusikerförordningen tillkom. Reformen var resultatet av en långtids utredningsarbete och fick sin prägel av dåtida förhållanden. I ställetför de tidigare klockar-, organist- och kyrkosångarbefattningarna kom de nyakyrkomusikertjänslerna. Kyrkomusikerna förblev som fidigare kommunallanställda och avlönade. Sådana anställnings- och arbetsvillkor som fårbestämmas genom avtal skulle emellertid fastställas under medverkan avregeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Kyrkomusikertjänslernablev alltså - och är alltjämt - s. k. statligt reglerade tjänster. Som jag har redovisat tidigare (avsnitt 2.1) år denkyrkomusikaliska verksamheten och kyrkomusikerljänsterna kringgärdade av etlstort antal detaljerade författningsbestämmelser. Kyrkomusikerförordningens myckel detaljerade och delviskomplicerade föreskrifter har av utredningen på goda grunder betecknats somotidsenliga. De har också blivit föremål för åtskilligkritik. Detta avspeglas i elt stort antal framställningar till regeringen frånskilda häll om olika ändringar i förordningen. Utredningen har konstaterat atl regleringens bristandeflexibilitet medför svårigheter alt tillgodose olika församlingars behov avsäsongmässigl ökade insatser, t. ex. i den s. k. frilidskyrkan, och all den ärett hinder för all utveckla möjligheterna att kombinera kyrkomusikalisktjänstgöring med annat arbete. Dessa är tämligen begränsade ochsvårigheterna framstår som särskilt påtagliga i fräga om skolkantorerna. I det föregående harjag förordat att den nuvarandeorganisationen med församlingen som kyrkomusikerdislrikt ersätts av en meraflexibel organisation pä pastoratsnivä. Jag har därvid föst särskild vikt vidatt organisationen skall kunna anpassas till behoven och de särskildaförhållandena i varje enskilt pastorat. Det ligger i sakens natur atl enförfattningsreglering som detaljerat lägger fast vad som skall ankomma på olikakyrkomusiker såsom innehavare av vissa typer av tjänster utgör elt hinder fören sådan anpassning. Som jag har konstaterat i föregående avsnitt ger enövergång till pastoratet som den organisatoriska basen för den kyrkomusikaliskaverksamheten goda möjligheter atl höja kvaliteten på många av kyrkomusikertjänslerna.Detta kan ske genom alt föra samman dem till tjänster med störtekyrkomusikaliskl innehåll och besätta dem med utbildade kyrkomusiker. För altdessa möjligheter skall kunna utnyttjas fullt ut är det angeläget all la bortden nuvarande statliga regleringen och skapa största möjliga utrymme försmidiga lösningar och en ändamålsenlig fördelning av arbetsuppgifterna på detlokala planet. Även ur de anställda kyrkomusikernas synvinkel får dennuvarande ordningen anses vara otidsenlig. , Kyrkomusikerförordningens detaljerade regler lämnar ellmycket litet utrymme för ell sådant medinflytande som den arbelsrältsligalagstiftningen i princip medger.Detta gäller l. ex. något så viktigt somtjänsteåliggandena och omfattningen av tjänstgöringsskyldigheten. Mot bakgrund av vad jag nu har anfört och strävan atlåstadkomma en så 12 flexibelkyrkomusikerorganisation som möjligt framstår det som naturligt all staten i framlideninte reglerar kyrkomusikertjänslerna mer ån som behövs för att säkerställaverksamheten och dess kvalitet. Slopar man den statligadetaljregleringen av kyrkomusikerorganisationen och de kyrkomusikaliskatjänsterna är det inte längre motiverat att låta tjänsterna vara s. k. statligtreglerade anställningar. Jag delar alltså utredningens uppfattning alttjänsterna bör bli kyrkokommunala och alt avlöningsförmånerna inte längre börfastställas under medverkan av regeringen eller någon myndighet som regeringenbestämmer. Som utredningen också har konstaterat åstadkommer man därigenom eltökat självbestämmande för pastoraten som arbetsgivare och ger förutsättningarför etl ökat medinflytande för kyrkomusikerna som arbetstagare. De farhågor förbl. a. försämrade anställningsvillkor som har förts fram av etl antal remissinstanserframstår enligl min bedömning som överdrivna. För egen del kan jag inte senågot skäl varför anställningsvillkoren skulle försämras om statliga organ intelängre skulle medverka vid fastställande av dem. 2.4 Obligatoriska kyrkomusikaliska uppgifter Mitt förslag:Minimikraven på den kyrkomusikaliska verksamheten i församlingarna anges i lag.Förutom den verksamhet som behövs för gudstjänster och kyrkliga handlingarskall pastoralen svara för den verksamhet som församlingslivet kräver. Detgäller främjandet av kyrkosång, fri musikundervisning och orgelvård. Pastoratenfår själva bestämma vilken kyrkomusikalisk verksamhet som därutöver skallbedrivas. Utredningens förslag:Överensstämmer i huvudsak med mitt i fråga om de obligatoriska kyrkomusikaliskaåliggandena. Utredningen har emellertid föreslagit en ordning därstiftsstyrelsen skall genom särskilda beslut lägga fast elt minimum förverksamhetens omfattning i varje pastorat. Remissinstanserna: Dessahar främst uppehållit sig vid frågorna om den statliga regleringens avskaffandeoch vilkel organ som bör svara för det kvarvarande statliga inflytandet. Någrahar dock kritiskt kommenterat utredningens lös'ning med beslut pä stiftsplanetom verksamhetens omfattning i pastoraten. a. kyrkligasamfällighet har betecknat del som självklart att beslutanderätten börtillkomma kyrkokommunen, eftersom tjänsterna skall vara kyrkokommunala och delekonomiska ansvaret skall vila på kommunen. Även och länsskolnämnden i har framfört liknande synpunkter.Musikaliska har påpekat att del statliga inflytandet fäll enpåtagligt oklar beskrivning. kyrkomusik har efterlyst ennärmare författningsreglering, om den statliga regleringen avskaffas. Fleraandra har på liknande sätt påpekat atl del är oklart vad som skall inverka påminiminivån eller efterlyst en närmare reglering. Andra har påpekat att man fårräkna med skilda bedömningar i olika stift. Som en risk med utredningens förslag har också framhållits alt pastoratenkan komma atl Prop. 1987/88:144 betrakta besluten om miniminivå somnormerande och bli obenägna alt gå utöver den fasfiagda nivån. Frågan huruvidaden fria musikundervisningen bör ingå bland de obligatoriska kyrkomusikaliskauppgifterna har varil föremål för delade meningar bland dem som tagit uppsaken. Skälen för mitt förslag Sammanfattning av skälen för mitt förslag: Jag gör denbedömningen alt pastoralen bör åläggas alt svara för den kyrkomusikaliskaverksamhet som behövs för gudstjänster och kyrkliga handlingar samt för orgelvård, främjande av kyrkosången och fri musikundervisning. Detta är ocksågenomgående sådana kvalificerade uppgifter för vilka erfordrasbefattningshavare med grundlig utbildning. Jag vill kraftigt betona atl del slår pastoratenfritt all utvidga den kyrkomusikaliska verksamheten till helt andra områden ände nu nämnda. Jag vill här särskilt nämna den alltmer utbredda kvalificeradekonsertverksamhet som blivit en värdefull tillgång såväl för det kyrkliga livetsom för samhället i övrigt. Utgångspunkter: Den kyrkomusikaliska verksamheten iförsamlingarna är reglerad främst genom detaljerade föreskrifter ikyrkomusikerförordningen om kyrkomusikernas tjänsteåligganden. Föreskrifter omden kyrkomusik som skall eller får användas vid gudstjänster och kyrkligahandlingar finns i kyrkohandboken och andra kyrkliga böcker samt i de författningarsom reglerar användningen av dessa. Utredningen anser - liksom även jag - att staten inte kanfrånsäga sig elt ansvar för alt den kyrkomusikaliska verksamheten i församlingarna även framgent håller en god standard. Del är mot denna bakgrund som utredningen har föreslagit atl sliftsslyrdsen skall fastställa minimum för den kyrkomusikaliska verksamhetens omfattning i varje pastoral på för slag av pastoratet. Bedömningen skall enligt förslaget ulgå från elt flertal skilda kriterier. Det gäller antalet församlingsmedlemmar och befolkning en i pastoratet, särskilda behov med hänsyn lill förekomsten av större vårdinstitutioner, s. k. fritidskyrka m. m. Andra kriterier skulle vara den körverksamhet som bedrivs och orgelbeståndets karaktär. Enligl förslaget skall stiftsstyrelsens beslut kunna omprövas närhdsl stiftsstyrelsen eller pastoratet finner skäl till del. Utredningen har inte ansett atl kriterierna behöver anges i lag, och den har inte närmare utvecklat hur stiftsstyrelsens beslut skall utformas. Vid remissbehandlingen har åtskilliga kritiska syn punkter förts fram mot den av utredningen föreslagna lösningen. I det föregående harjag som vikliga skäl för den av mig förordade reformen av kyrkomusikerorganisationen hänvisat till dagens strävan att lägga viktiga beslutsfunktioner nära dem som berörs av besluten och lill betydelsen av att kyrkomusikerorganisationen smidigt skall kunna anpassas till del en skilda pastoratets behov och särskilda förhållanden. Utredningens förslag om att stiftsstyrelsen skall fatta beslut varigenom minimiomfaltningen av den kyrkomusikaliska verksamheten i pastorat och församlingar noga läggs fast tycks mig stå i mindre god överensstämmelse med dessa utgångs- 14 punkter.Jag befarar all en sådan ordning lätt skulle kunna innebära alt Prop.1987/88:144 dagens detaljerade författningsreglering på många håll ersattes aven nästan lika ingående styrning genom sfiflsslyrdsens beslut. Risken är dåbl. a., som nägon remissinstans varit inne på, atl det blir etl sä litetutrymme kvar för initiativ på det lokala planet alt besluten i själva verketblir helt avgörande för verksamhetens omfattning. De kan med andra ord kommaatt verka hämmande pä viljan atl ta lokala initiativ. Utgångspunkten för mina överväganden, liksom för utredningens,är synen pä som etl trossamfund där församlingen är basenheten.Del är i församlingen som evangelisation bedrivs och gudstjänstlivet får singestaltning. Del är församlingslivels behov som i första hand skallfillgodoses. Den kyrkomusikaliska verksamheten är en faktor av storbetydelse för församlingslivet och för kyrkans möjligheter att nå uloch verka bland människorna. Som jag ser det, ligger däri den bästa garantinför all verksamheten blir av tillfredsställande omfattning och kvalitet. Det ärdärför enligt min mening inte motiverat all låta en regional myndighet, statligeller , bestämma omfattningen och inriktningen av den kyrkomusikaliskaverksamheten i varje enskilt pastorat. Jag anser atl man i stället bör välja en lösning, enliglvilken i lag anger vilken kyrkomusikalisk verksamhet somobligatoriskt skall förekomma i varje pastorat. Omfattningen av dennaverksamhet bör pastoraten själva få besluta om med utgångspunkt i de behov somfinns. Pastoralen bör även själva få besluta om vilken kyrkomusikaliskverksamhet som därutöver skall bedrivas. Genom all i lag ange de obligatoriskakyrkomusikaliska uppgifterna skapas garantier för atl verksamheten i varjepastorat håller en godtagbar bredd. Som utredningen har framhållit är vissa kyrkomusikaliskauppgifter av den arten alt de genomgående skall finnas med i församlingarnasarbete. Det är lill stor del fråga om sådana uppgifter som kyrkomusikerna i dagenligl kyrkomusikerförordningen är skyldiga atl fullgöra. När man skallbestämma pastoratens ansvar bör utgångspunkten vara de obligatoriska inslag iden kyrkomusikaliska verksamheten som förekommer i församlingarna. Musik vid gudstjänster m. m: Till de nuvarandeobligatoriska uppgifterna hör först och främst alt vid gudstjänster ochkyrkliga handlingar leda församlingssången och alt ulföra orgelmusik på detsätt som förutsätts i kyrkohandboken och mässboken (lOS 2 mom.kyrkomusikerförordningen). I likhet med utredningen och de remissinstanser somhär yttrat sig i frågan anscrjag alt dessa uppgifter även i fortsättningenskall vara obligatoriska inslag i den kyrkomusikaliska verksamheten. Detförekommer dock rätt ofta atl en del av församlingssången leds av andra änkyrkomusikern. Regleringen bör därför kunna begränsas till spel på orgel vidgudstjänster och kyrkliga handlingar. Kyrkosång: I kyrkomusikernas åligganden ingår atl främjaintresset för kyrkosången, bl. a. genom all öva och leda kyrkokören. Vidareåligger del kyrkomusikerna all undervisa konfirmander i psalmsång. Utredningen har ansett alt körverksamhelen är av den artenatl den 15 genomgåendeskall finnas med i varje församlings arbete. Som en minimi- Prop.1987/88:144 standardhar angetts normalt minst en kör i varje församling. utredningenanfört all avgörande för verksamhetens omfattning bör vara enbedömning som lar hänsyn lill varje pastorats behov och resurser och Remissinstanserna har inte haft nägon erinran mot utredningensförslag i denna del. För egen del vill jag till en början framhålla alt denkörverksamhet som förekommer i församlingarna är av stor belydelse för såvälgudstjänstlivet som församlingslivet i övrigt. Därtill berikar verksamheteninte sällan del lokala musiklivet. Körverksamhelen utgör en stor folkrörelse.Etl allmänt önskemål torde vara att denna verksamhet kan garanteras iframtiden. Atl ställa upp elt krav på pastoraten atl se till atl del i varjeförsamling eller pastorat skall finnas minst en kyrkokör kan emellertid vållaproblem. Del gäller framför allt i mindre glesbygdspastorat. All samla och övaen kyrkokör kan vara en i det närmaste omöjlig uppgift i pastorat därbefolkningsunderlaget är litet och de geografiska avstånden stora. Det kanockså vara svårt atl finna en klar definition av begreppet kyrkokör. Med hänsyntill dessa förhållanden anscrjag inte alt det rimligt att ställa ett sådantuttryckligt krav på pastoralen. Enligl min mening är del emellertid angelägelatl kyrkomusiken vid gudstjänsterna inte begränsas lill församlingssång ochorgelmusik. Även annan kyrkomusik, främst körsång, bör förekomma så långt delär möjligt. En framkomlig väg atl åstadkomma en bred kyrkomusikaliskverksamhet vid gudstjänster m. m. är enligt min mening atl ålägga pastoratenatl främja intresset för kyrkosången i församlingarna. Delta knyter an lill denordning som gäller för kyrkomusikerna. Främjandet av intresset förkyrkosången sker normalt genom all församlingssången leds på elt kvalificeratsätt saml genom all en kyrkomusiker övar och leder en eller flera kyrkokörer.Del kan emellertid ske även på annat sätt. Jag föreslår därför atl pastoratenåläggs atl främja detta intresse. Som jag har sagt i del föregående åligger del också enkyrkomusiker atl undervisa konfirmander i psalmsång. Delta är en viktiguppgift. Enligl min mening får del emellertid anses ligga i kravet på altfrämja kyrkosången att konfirmanderna ges den undervisning som behövs. Någonytterligare reglering är därför enligl min mening inte nödvändig. Orgelvård: Det orgelbeslånd som finns i vårt landrepresenterar stora ekonomiska värden och utgör en betydande kulturtillgång. Enriklig vård och skötsel av orglarna är inte bara en nödvändighet förförsamlingarnas gudstjänstliv, den är också en viktig förutsättning för ellallsidigt musikliv i landet. Många av landels orglar är dessutom historisktvärdefulla kulturföremål. Enligl kyrkomusikerförordningen ligger ansvaret för vårdenav orgdver-ket obligatoriskt hos kyrkomusikerna. Som en följd av delta harockså föreskrivits atl kyrkorådet inte får medge atl någon annan använderorgeln innan rådet har låtit kyrkomusikern yttra sig. Utredningens förslag utgår från all sliftsslyrdsen skallbestämma etl minimum för den kyrkomusikaliska verksamhetens omfattning. Del går därför inte i alla delar atl jämföra med mitt förslag. emellertid anfört är attvid bedömningen av omfattningen skall beaktas om Prop. 1987/88:144 detfinns ett orgelbestånd av speciell karaktär. Orgelverkenoch orgelmusik vid gudstjänster och andra förrättningar är av grundläggandebetydelse för gudstjänst- och församlingsliv. Med hänsyn härtill anser jag attpastoraten uttryckligen bör åläggas att svara för vården av de orglar som finnshos församlingarna i pastoratet. Det är därvid viktigt att orgelvårdenanförtros kyrkomusiker med en kvalificerad utbildning. Till denna frågaåterkommer jag emellertid i det följande när jag behandlarbehörighetsvillkoren. Frimusikundervisning: ingår också s. k. fri musikundervisningbland kyrkomusikernas åligganden. Under remissbehandlingen har röster höjts föratt denna verksamhet inte skall höra till det som pastoraten obligatoriskt börsvara för. I denna fråga vill jag säga följande. Ibörjan av var möjligheterna till utbildning i musik begränsade.Behovet kunde inte täckas. Även om etl betydelsefullt frivilligt arbeteutfördes bl. a. inom ABF och lOGT fanns det stora grupper, främst pålandsbygden, som inte kunde få någon musikutbildning. Underdel arbete som ledde års reform av kyrkomusi-kerverksamhelentogs tanken upp att kyrkomusikerna skulle kunna även mer allmänt utveckla sång-och musiklivet i församlingarna. Kyrkomusikernas kompetens togs därförtillvara så, att de blev skyldiga atl meddela en allmän och kostnadsfrimusikundervisning. Kyrkomusikerna fanns ju tillgängliga som kvalificerademusikaliska krafter. På många häll skulle kyrkomusikern kunna bli encentralgestalt i bygdens musikaliska liv. De som engagerades som elever skulle fåmöjligheter atl delta i och tillgodogöra sig även den rent kyrkomusikaliskaverksamheten, t. ex. genom alt delta i kyrkokörer. Avsiktenmed undervisningen var all - med utgångspunkt i undervisning geeleverna en elementär musikteorelisk allmänbildning samt att ge dem som hadeförutsättningar för del undervisning i instrumentalmusik och sång. Genomkyrkomusikerförordningen infördes alltså fri musikundervisning som entjänsleuppgift för organisterna. När sedan kyrkokantorerna tillkom i slutet av1950-lalet, bestämdes det att även de skulle meddela fri musikundervisning,varigenom musikundervisningen utsträcktes till betydligt flerkyrkomusikerdislrikt. Fri musikundervisning har däremot inte ålegatskolkantorerna med hänsyn till deras arbetsbörda. Utredningenhar funnit atl den fria musikundervisningen i stort sett har fungerat på detsätt som varit avsett från början. Inget annat har framkommit än atlundervisningen har varit av stor betydelse för det musikaliska livetsutveckling i församlingarna. Den har i hög grad bidragit till alt underlättarekryteringen av medlemmar till kyrkokörer av olika slag. Även undervisningenpä instrument har bidragit till alt skapa och vidmakthålla en godkyrkomusikalisk standard. Sedanden fria musikundervisningen infördes har den kommunala mu sikundervisningen vuxit fram som elt alternativ. Kyrkomusikerna har inte för den skull förlorat i betydelse för landels musikliv. Däremot har utrym met på många håll ökat för en mera markerad kyrklig prägel i den fria 17 musikundervisningen.Samfidigt har åtskilliga kyrkomusiker med delfids-tjänster kunnat öka sinarbetstid med tjänstgöring i den kommunala och därigenom blivit itillfälle atl la vara på många unga människors intresse för denkyrkomusikaliska verksamheten och engagera dem för ideell verksamhet inomkyrkan. Den friamusikundervisningen är sålunda enligt min bedömning fortfarande en värdefulltillgång i landets musikliv som den behövs för kyrkans egenverksamhet. Därför bör den, som utredningen också har föreslagit, finnas kvar iframtidens kyrkomusikaliska verksamhet. Liksom nu bör den friamusikundervisningen skötas av organister och kantorer med kvalificeradutbildning. Med hänsyn till framväxten av den kommunala musikundervisningenbör i enlighet med utredningens förslag pastoratens ansvar begränsas tillmusikundervisning med kyrklig inriktning. Elt åläggande för pastoraten attmeddela sådan undervisning bör gälla endast för dem som är medlemmar i enförsamling inom pastoratet. Eftersom del är kyrkansoch församlingarnas behov som i första hand skall tillgodoses, bör den närmareomfattningen och uppläggningen av den fria musikundervisningen bestämmas avpastoratet. Mittförslag:I regel skall del i varje pastorat finnas minst en organist anställd.Undantag från detta får medges av . I övrigt fär pastoraten utformaen lämplig organisation och avgöra vilka anställningar som skall finnas.Endast med medgivande får för de obligatoriska kyrkomusikaliskauppgifterna anlitas någon som saknar kyrkomusikalisk behörighet. Någonbegränsning av anställningsskyddet för sådant fall skall inte föreskrivas. Utredningensförslag: Utredningen har föreslagit att stiftsstyrelsen efter en samladbedömning av förhållandena och efter förslag från pastoralen, skall bestämmaminimum för verksamhetens omfattning samt fastställa minimikrav påkompetensnivån för den eller de kyrkomusikertjänsler som skall finnasinrättade. Utredningen har vidare föreslagit all anställningsskyddet för s. k.orgelspelare skall begränsas. Remissinstanserna:Remissinstansernas inställning har i väsentliga delar redovisats tidigare(avsnitt 2.4). Några har mera i detalj kritiskt kommenterat utredningensförslag. kyrkokamerala förening, har ansett atl minimikraven påkompetensnivå bör fastställas pä det lokala planet enligt vad som avtalatscentralt, i likhet med vad som är fallet beträffande andra kyrkomusikaliskatjänster. i har ställt sig tveksam fill behovet avalt en regional statlig myndighet bestämmer minimikompeiensen för kyrkomusikeri större kommuner. har ansett atl den kyrkliga samfällighelensjälv bör kunna klara uppgiften, särskilt som den enligt förslaget skall harätl all bestämma sig för en högre kompetens ån myndigheten bestämt. ÄvenGöteborgs kyrkliga samfällighet har ansett all kyrkokommunen bör ha detavgörande inflytandet. remissinstanser har understrukit all glesbygdens behov av kyrko- Prop.1987/88:144 musik på många håll inte kan tillgodoses om inte orgelspelare utanformell behörighet liksom kan ingå i organisationen. Mångaremissinstanser förordar all del statliga inflytandet skall utövas avdomkapitlen i stället för av stiftsstyrelserna. Biand dessa märks domkapitlen.Domkyrkoorganisternas förening samt församlingar och pastorat. /, , Krislen demokratisk samlings kyrkopolitiskaråd och andra remissinstanser, bland vilka märks mänga församlingar ochpastoral som avstyrkt förslaget om den statliga regleringens avskaffande, harpå olika sätt argumenterat för alt domkapitlen även i fortsättningen skallbehålla ell inflytande över den kyrkomusikaliska verksamheten. : I de nuvarande kyrkomusikerdislrikten skall del normallflnnas antingen en organistljänst eller en kanlorstjänst. Organisttjänst fårinrättas i distrikt med fler än 5000 invånare och kanlorstjänst i distrikt medfärre invånare. , som fastställer distriktets tjänstetyp, får dockmedge undanlag från denna regel. Organistljänslenär en självständig kyrkomusikalisk tjänst, i vilken dock kan ingå fyllnadstjänstgöringsom musiklärare. Kanlorsljänsten kan vara en skolkanlorstjänsl, dvs. engrundskollärarljänst med tillkommande kyrkomusikaliska uppgifter. Den kanockså vara en kyrkokaniorsljänsl, som är en självständig kyrkomusikalisktjänst. I små distrikt kan med medgivande finnas en orgelspelare.Den senare saknar formell kyrkomusikalisk kompetens. I större distrikt kanorganisationen förstärkas med biträdande kyrkomusiker med den kompetens somdomkapitlet i varje särskilt fall fastställer. Utanför den författningsmässigaregleringen faller de s. k. försiimlingsmusikerna, som kan anställas försärskilda kyrkomusikaliska uppgifter. Den1 mjirs 1988 fanns i hela landet 2 536 kyrkomusiker, varav 417 organister(inklusive de 13 domkyrkoorganislerna), 638 kyrkokanlorer, 287 skolkantorer,521 biträdande kyrkomusiker och 487 orgelspelare, varav 318 fullgjorde denkyrkomusikaliska delen av en vakant skolkanlorstjänsl. Antaletförsamlingsmusiker var 166.