prop · GB0331 · 1987-12-31 00:00:00 — kyrkUga samfälUghet anser alt titeln kyrkoherde fördöva kan ändras till präst för döva eftersom titeln kyrkoherde bör behållas förförsamlingstjänst. Flertalet remissinstanser avvisar förslaget omtidsbegränsade tjänster för nypräslvigda. Förslaget rörande de nypräslvigda vill jag bestämt avvisa.Enligt vår kyrkas ordning skall endast den prästvigas som kan beredaspräsleriig Qänsl. Vi har hillills i vår kyrka icke velat medverka lill enordning där vi löper risken alt få etl vigt prästerskap som icke inneharprästerliga Qänster. Präster som vigs till Qänsl i har enbegränsad arbetsmarknad. Av denna anledning anser att det finnsstarka skäl för kravel atl prästvigning skall garantera Qänsl för framtiden. Stiftsräden i och anser atl förslaget börövervägas ' ytterligare. Av annan uppfattning är församlings- ochpastoratsförbund: Förbundet anser emellertid atl förslaget innebär enanpassning till de förhällanden som råder pä arbetsmarknaden i övrigl. Direktaparalleller till liknande "ulbildningsQänsler" finns inom områden päden offentliga arbetsmarknaden. Sålunda är den tvä och ellhalvlårigatingsnotarieQänslgö-ringen sä utformad att den ej direkl leder lillfortsatl anställning enligl. reglerna i lagen om anställningsskydd, LAS. Förslaget kommer med slor sannolikhet att leda lill enstörre rörlighet mellan stiften vilkel är bra. Även ansluter sig ihuvudsak fill kom mitténs förslag på denna punkl. "' i villifrågasätta om man inle skulle kunna tänka sig Prop. 1987/88: 31 en mer ellermindre aulomafisk förlängning lill 18 månader för dem som inte erhållit Qänslefter 6 månader och all pastorsadjunkterna då skulle kunna Qänslgöra påvikariat ungefär som nuvarande pastoralsadjunkler. Liknande uppfaUning hardomkapitlet i som framhåller att en samordning mellan stiften måsle skeså att antalet präslvigningskandidater inle översfiger del beräknade antaletQänsler i landet så långt det är överblick-bart. Majoritetenav remissinslanserna är positiva lill att kommittén inle föreslagit nägonändring beträffande den statliga regleringen av prästtjänsterna. () förordar dock atl samtliga Qänslemän, d. v. s. ävenprästerna, i samband med övergången lill den nya ordningen får kyrkokommunallreglerade Qänsler. Det medför enligl SAV:s uppfattning betydande olägenheteratt i praktisk fillämpning följa utredningens förslag med olika arbetsrättsligaregelsystem för de anställda. Av liknande uppfattning är och församlings- och pastoratsförbund.Sveriges kyrkokamerala förening menar all en kommunalisering av prästQänsternaskall innebära elt överförande lill kommunala avlal men inle innebära atlprästerna blir kommunall anställda Qänslemän. Slutligenkan nämnas all i framhåller att bör få störremöjlighel all pä lämpligl sätt omplacera präster som inte fungerar i sin Qänsloch alt föreslår alt kontrakten skall fungerasom regioner inom stiftet för planering och samordning av verksamheten. Därförbör en kyrkoherdcQänst i varje kontrakt omvandlas till kontraktsprosttjänst somskall sökas och tillsättas ulan val. Prästtjänsternas fördelning (9.2) Flertaletremissinstanser framhåller viklen av atl yllerligare prästQänster inrättas. Inomsamhället i övrigt torde del vanligaste vara all man först bestämmerverksamhetens nivå och kvalitet. Därefter frågar man sig hur man skall uppnåsitt mäl, dvs rekrytera kompetent personal lill olika befattningar. Är detsvårt att få vissa Qänster besatta, så görs de i regel mer attraktiva genomhögre lön eller andra förmåner. Domkapitleti anser att bättre än alt syssla med en fördelning av bristen hade förkyrka och församling varil alt påvisa behoven och hur domkapitel i samverkanmed pastorat och församlingar saml med föreslagen stiftsstyrelse kundefillgodose i första hand stiftets behov. Även centralstyrelseoch efterlyser förslag lillåtgärder av annan art än rättvisare fördelning av prästQänsterna. för stiftstingen och stiftsrådet i Linköpingunderstryker Prop. 1987/88: 31 alt inget stift bör få vidkännas enreducering av anlalet präslQänsler. När del gäller kommitténs förslag att stiftsstyrelsenskall besluta om inrättande och indragning av prästQänster i pastoraten och attcentralstyrelsen skall vara ansvarig för präslQänsternas fördelning mellanstiften genom alt den fär besluta om inrättande och indragning avstiftspräslQäns-ter är meningarna delade hos remissinslanserna. och tycker all förslaget om överföring avregeringens befattning med inrättande om fördelning av prästQänsterna tillkyrkans egna organ är bra. De framför dock vissa betänkligheter angåendebrislen på infiytande för församlingar och pastorat på sliftsslyrelsens beslul.De föreslår alt pastoratssamfällighet och i sådan ingående församling samtförsamling, utgörande enförsamlingspastorat, tillerkännes besvärsrått överstiftsstyrelses beslut om inrättande och indragning av präslQänst i pastoratet. För församlingsvården och församlingslivet är en vissfasthet beträffande kraven på en tillfredsställande prästerlig organisation iell pastorat av sä grundläggande betydelse all l.ex. indragningar avpastoralsQänsler lill förmän för stiftsQänsler inte bör kunna ske så lättvindigtsom kommilléns uttalanden kan ge sken av. Kollegiet anför vidare: De huvudtankar som ligger bakom kollegiets roll sombesvärsinslans i indelningsärenden torde i fråga om dén präsleriigaQänsleorganisationen till stor del kunna bli verkningslösa eller av mindrevärde om elt beslut som kollegiet i sådan fråga fattat som besvärsinstans sedanändras av stiftsstyrelsen genom etl enskilt beslul om inrättande ellerindragning av präslQänst. Man kan också från kyrkligt håll komma aU fråga sigvarför man kan klaga hos kollegiet i det ena fallet men inte i det andra. och stiftsnämiiden i , . saml stiftsrådet i anseralt och inle sliftsslyrdsen skall ha ansvaret för fördelning avprästQänsterna inom ett stift. i , , stiftsnämndenoch stiftsrådel i framför som sin mening atl kyrkomötet bör fördela deltotala antalet präster (stifts- och pastoratspräster) på de olika stiften. Den av kommittén föreslagna ansvarsfördelningen mellankyrkomötet och centralstyrelsen, när det gäller mål och principer förfördelningen av prästQänster mellan stiften, lar inte hänsyn lill degrundläggande dragen i kyrkomötesreformen. I betänkandet föreslås ansvaret fördenna fördelning meilan stiften ankomma på centralstyrelsen, under det attkyrkomötet får en rådgivande funktion i det sammanhanget. Omcentralstyrelsen skall fatta de faktiska fördelningsbesluten, förutsät- Prop. 1987/88: 31 ler kyrkomötesbeslutet uppenbarligen, allkyrkomötet skall ange de övergripande normerna för denna fördelning. Domkapitleti föreslår att kyrkomötet skall få en mer aktiv roll genom attfastställa ramar för antalet präslQänsler i varje stift. vid anser atl det bör ankomma på kyrkomötetall fastställa fördelningsprinciper och all avgöra i vilken utsträckninghandläggningsuppgifter skall delegeras fill centralstyrelsen. Domkapifietlillstyrker all centralstyrelsen får besluta om inrättande och indragning avQänsler inom stiftssamfälligheten (25 § 2 st. nyssnämnt lagförslag).Stiftsstyrelsen kan därvid ta initiativ. Att även här behöver involveras- obligatoriskt samråd med och rätt all väcka sädan fräga hos den föreslagnasliflsslyrelsen - synes givet, eftersom det som regel berör pastoralspräster.Centralstyrelsens mycket betydelsefulla roll bl.a. i detta sammanhangförutsätter, atl stiften får en rimlig representation i styrelsen, med densinsemellan skiftande karaktär de har i fråga om andlig, geografisk,befolkningsmässig etc. struktur. Överbefälhavarenförutsäller ocksä all tillfälle bereds alt framföra synpunkter på centralstyrelses fördelning av prästQänster mellan stiften avsedda förden andliga värden vid militära förband. Om centralstyrelseavser utfärda rekommendationer om beräkningsunderlag i vad gäller behovet avpräslQänsler vid militära förband förulsälls alt detta sker efter samråd medöverbefälhavaren. Stiftsrådeli finner del olyckligt all man vidden rättviseför-delning somkyrkokommittén vill, eftersträva, enbart använder etl anlal - kanske fåtal -stiftsQänsler som styrmedel. Stockholmsstift anser att anlalet prästQänster i förhållande till andra stift allQäml ärför lågt även om anlalel pastoralsadjunkler inräknas. Centralstyrelsensmöjlighet all kunna reglera anlalel sfiflspräster är därför oacceptabel. Delmäste vara varje pastorats räll all av egna uldebiterade medel finansieraprästQänster. Församlingarna har ju själva kontrollfunktion över antaletstiflspräster genom sfiftsfullmäktige. Det är egendomligt atl ,som bidrar med så stora belopp lill kyrkofonden, indirekt ökar prässtlälheten iandra stift men inle i del egna. KammarkoUegieterinrar om alt års normer för prästerlig organisation i ell pastoratförutsäller all speciella hänsyn kan las till andra faktorer än befolkning ochareal. Domkapitleti konstaterar all den föreslagna lagen om präst avser bli fastställd enligt ordningen för vanlig lag. Den får härmed inte del förstärkta skydd, som lagen om åtnjuter och som f. är ell grundläggande dragi kyrkomötesreformen. Prästtillsättning (9.3) Prop. Kommittén har föreslagit atl kyrkoherdeQänsler två gångerav tre och komministerQänster alltid skall tillsättas av församlingens kyrkorådeller i flerförsamlingspastorat av en särskild fillsättningsnämnd inom ell avdomkapitlet upprättat förslag samt att stiftsprästtjänsterna skall tillsättasav sliflsslyrelsen efter yttrande av . Förslaget i denna del harmött åtskillig kritik från remissinstanserna. Majoritetenav församlingar och kyrkliga samfälligheter liksom övriga remissinstanser haringet all erinra mot förslaget all valförfarandel.vid tillsättning av prästavskaffas. Några menar dock all en tillräckligt stark församlingsopinion skallkunna påfordra etl val. Flertalet anser att domkapifiet skall ha etl samlatansvar för prästerna i stiftet genom en utnämnings-rätt såsom domkapdlet ochstiftsrådet i föreslår eller genom en tillsättningsrätt. Vad avser tdlsättning av pastoratspräster menar jag att vibör behålla den balans som finns mellan församlingarna och domkapitlet.Denna modell är allQämt en rimlig avvägning mellan olika berättigade krav. Detskulle innebära att den normala gängeri vid första- ochandragångslillsätt-ningar blev följande: - prästensöker tjänsten hos - domkapitletavgör behörighet och upprättar förslag om högst tre - kyrkorådet (eller tillsätlningsnäninden) yttrar sigöver förslaget samt ger förslag till beslut - beslutar att utnämna och förordna enligtkyrkorådet (eller tillsättningsnämndens) förslag ' Vid Iredjegångsfillsättningar bör den normala gängen varaföljande: - prästensöker Qänsten, hos - domkapitletavgör behörighet och upprättar förslag om högst tre - kyrkorådet(eller tillsättningsnämnden) yttrar sig över förslaget - domkapitletbeslutar atl utnämna och förordna sedan kyrkorådets (ellertillsättningsnämndens) yltrande inhämtats Vad avsertillsättning av stiftspräster menar jag att skall ha. den ytterstalillsältningsrätlen i samtliga fall. Del finns ingen anledning all tro alt eltsådant system skulle leda lill en konflikt utifrån olika bedömningar. Såvälstiftsstyrelsen som torde ha anledning all göra likartadebedömningar. Den normala gången i ell tillsättningsförfarande bör därför se ulenligt följande: - prästensöker Qänsten hos - domkapitletavgör behörighet och upprättar förslag om högst tre - stiftsstyrelsenyttrar sig över förslaget - beslular att utnämna och förordna sedanstiftsstyrelsens yttrande inhämtats. Liknande uppfattning har ,domkapitlen i , och . i villytterligare stärka inflytande: I det nuvarande lillsällningssyslemel av präsleriigaQänster sker alla Prop. 1987/88:31 tillsättningar genom ett formellt beslut avdomkapitel eller regering. Detta innebär all ett annal organ än det prästenskall beQäna har del formella och yttersta ansvaret för prästtillsättningen.Domkapitlet ser denna ordning som ett sätl all slå vakl om en nödvändigsjälvständighet för predikoämbetet i vår kyrka. I stället för föreslagenlillsällningsprocedur vad gäller pastoratsprästerna förordar domkapitletföljande tillsättningsförfarande. - Qänsterna sökesi vanlig ordning hos - domkapitletavgör behörighet och upprättar förslag enligl nuvarande regler - pastoratetyttrar sig över förslaget. Yttrandet avslutas med förslag till domkapitletsbeslul - domkapitletbeslular alt utnämna inom sill tidigare förslag. Vad gäller tillsättning av stiflspräster föreslårdomkapitlet en motsvarande ordning som vid lillsältning av pastoratspräslermed den skillnaden att stiftsstyrelsen yttrar sig över förslag. Liknande uppfattning har i ,domkapitlen i , , , och , stiftsnämndernai och , stiftsrådet i , ochSvenska kyrkans fria synod. Stiftsrådel i anser däremot atl del är väsentligtall stiftspräster fillsätls av stiftsstyrelsen. Domkapdlet i ser fördelar med alt ge domkapitletutnämningsrätt två gånger av tre. Domkapitlen i , , och ,kyrkokamerala förening och stiftsrådel i anser att sammatillsättningsförfarande som kommitlén föreslagit belräffande kyrkoherdar ävenbör gälla för komministertjänster. i förordar att samtligakomministertjänster skall till-sältas genom beslut av domkapifiet efter hörandeav kyrkoråden. Stiftsrådel i framhåller att inom vär lutherskakyrkoträdition har på ett speciellt sätt värnats om församlingsbornasoförytterliga rätt atl kalla sin egen präst. Frågan är av principiell belydelseoch farhågorna för elt eventuellt administrativt merarbete får inte varautslagsgivande. Del bör kunna utformas regler så, alt en tillräckligt starkförsamHngsopinion kan påfordra direktval, för del fall det uppställ missnöjemed det val som kyrkorådet verkställt. Liknande uppfattning harAnsgarsförbundet och . Enligt justitiekansterns mening borde alla Qänsler somkyrkoherde och komminister tillsättas på samma säll: Enlämplig ordning därvidlag vore att en tillsättningsnämnd inrättas i varjestift. skulle efter hörande av vederbörande kyrkoråd avgeförslag lill som slutligen fattar beslul i fillsäll-ningsärendet.Ell sådanl förfarande skapar större garanfier för alt de befordringsgrunder somgäller verkligen blir iakttagna. Domkapitleti föreslär all den av kommillén föreslagna tillsättningsnämnden skallutses som en obligatorisk mandatpe- riodenoavsett om den behöver träda i Qänsl eller ej. Regler Prop.1987/88: 31 härom bör då enligl införas i LFKS i slället för lagenom präslQänsler. ifrågasätter om inle prästtillsällningarborde kunna vara en angelägenhet för pastoratskyrkorädet. en särskild tillsättningsnämnd är enligt domkapifiets uppfattning ejnödvändigt. Om den föreslagna omorganisationen på lokalplanet genomföres,kommer personalfrågor all bli en väsentlig det av pasloralskyrkorå-delsverksamhet. Del måsle förutsättas atl pastoratskyrkorädet kommer alt väljas medhänsynslagande därtill och alt det därför också kan fillsälla kyrkoherdar. Menmed hänsyn till församlingens grundläggande ansvar för församlingsverksamheten,skall enligt mening vid prästtillsättningar alltidförsamlingskyrkoråden höras av pastoratskyrkorädet. understryker all öppenhet i alla till-sältningsfrågorkräver alt alla Qänsler genom ansökningsförfarande blir tillgängliga för allaintresserade. Ingenav remissinslanserna motsätter sig förslaget angående de ell förenklatförfarande vid regeringens tillsättning av domprost. Etl flertal församlingaranser dock att domproslQänst bör tillsättas av . Någraremissinstanser har synpunkter på tillsättningen av tjänster vid s. k.samarbetskyrkor. Iarbetet med modell för samarbetsavtal mellan och har detvarit en vikfig princip att /dislriklsorganisa-tion skallfillförsäkras avgörande inflytande på Qänslelillsällningar i samarbetskyrka.Detta har ansetts som speciellt viktigt, då del gäller präslQänst. Enligtföreslagen lillsätlningsordning och framlagt förfallningsförslag blir /dislriktsorganisafion endasl en bland många remissinstanservid präsllillsätlningen i stället för alt det enligt nu gällande avlal är EFSsom föreslår kandidat. Positivti förslaget är att kvalifikationen "god kännedom om såväl EFS som " skall väga tungt vid tillsättningen. Lagtextenom förfarandet vid Qänstelillsätlning bör vara så avfattad all den ger rum försärskild reglering genom samarbelsavtal. Den nu föreslagna formuleringenförsvagar samarbelspartnerns inflytande betydligt och det kan knappast ligga inågondera partens intresse. Detär en god ordning all är beslutande instans vid tillsättning avsamarbelskyrkopräst. Däremot kan det ifrågasättas om del är enbart posifivt altsamarbetspräslens lön förs på pastoratets stat. hittillsvarande ordninghar ofta pasloratel tillförts en personalförstärkning, , nären samarbetskyrka inrättats, eftersom samarbelsprästen oftast avlö- Prop.1987/88:31 näts av kyrkofondsmedel. Prästen har också därigenom haft störreförut- ', sättningar att verkligen få ägna sig ål sill distrikt, vilkel harvaril positivt ur samarbelssynpunkt. föreslår all förslag arbetas fram om samverkan ochsamarbetskyrkor mellan församling i och en eller flera frikyrkoförsamlingar. Närdel gäller kommitténs förslag all avskaffa den allmänna behörighetsprövningenvid prästtillsättningar är några remissinstanser kritiska. Domkapitleni och menar atl del finns skäl alt behålla den allmännalämplighetsprövningen och skärpa den att avse mer än fysiska och psykiskaminimikrav. Sådan lämplighetsprövning föreslås för övrigt nu skola införas förkyrkomusiker. Kommitténsförslag alt elt kyrkoråd skall kunna begära nyll ledigförklarande, när ettförslag från omfattar färte än tre sökande behandlas i någraremissytlranden. Domkapitleni och anser atl förslaget att kyrkorådet skall kunna begära atten tjänst ledigförklaras på nytt under vissa förhållan-, den är en klarförbättring jämfört med nuvarande valfillsältningar. Dockföreslås atl kyrkorådet mäste ulse nägon om förslag ärfullständigt. En sådan regel utgör enligl domkapillels mening ytterligare etlskäl för all bör få göra en allmän lämplighetsprövning innanförslag sättes. I elt läge där stiften, utan ansvar för deras framlida försörjning,kan komma all prästviga personer som sedermera visar sig få svårigheter atterhålla Qänsl, är del ingen orealistisk möjlighel atl Qänsler i närhet avuniversitetsorterna kan få 3 formellt behöriga sökande på förslag av vilkakyrkorådet inte vill utnämna nägon. saknar heller inte erfarenhetav au kyrkoråd helt enkelt vägrar följa gällande regler och efterlyser i fallsom della möjligheter alt komma tillrätta med en sådan situation. Lämpligen böräven i sådana fall kyrkorådet kunna välja all hänskjuta ärendet lilldomkapitlet. Avannan uppfaUning är domkapdlet i : Företl domkapitel som relativt sällan får "fullständiga förslag" på kyrkoherdeQänsler och än mindre på komministertjänster förefaller kom milléns förslag, all kyrkoråd skall ha räll atl begära förnyat ledigförklaran de vid ofullständigt förslag saml räll all avstå från att utse innehavare av Qänsten t. o. m. när del finns tvä behöriga sökande, mycket egenartat och kan leda lill elt ännu mer tungrott förfarande än vi har . Domkapitletföreslår därför i första hand, atl inget förnyat ledigförkla rande skall ske om det finns två behöriga sökande och i andra hand all det med sin överblick bl.a. avseende prästlillgången skall ha rätt att vägra 68 förnyatledigförklarande i vart fall, när två behöriga kunnat uppföras pä Prop.1987/88: 31 förslag. avstyrker också förslaget. Eftersomingenting föreskrivs om bundenhet på förslaget kan del ulöver de ursprungligenofullständiga förslagen bli ytterligare fall där kyrkorådet, i besvikelse överatt en av de tre på förslag uppförda återkallat, begära förnyatledigförklarande. Del saknas för övrigl här en bestämmelse om fyllande avförslaget för den händelse behöriga sökande finns som ej kommit med päförslaget. föreslår för sin del all förslaget får vara bindande. Detföreligger vidare en oklarhet jämfört med nuvarande lagstiftning om vad somhänder med den eller de sökande som redan uppförts på förslaget om det vidförnyat ledigförklarande kommer fiera nya sökande. Har fria händerall upprätta ett helt nyll förslag eller blir del bara fråga om att fylla dettidigare förslaget? Slutligen saknar regler för ärendets fortsallahandläggning i del fall all ingen sökande alls anmält sig till Qänsten. Remissinslansernaär i huvudsak positiva fill kommilléns förslag belräffande den speciellabehörighetsprövningen och dess omfattning. Avskaffandetav generella spärregler finner domkapdlet i riktigt men ser då gärnauppsättandet av särskilda villkor för behörighet till vissa prästQänster, delsgenerellt såsom minimiålder för kyrkoherdar, dels beträffande speciellaQänsler, där exempelvis vissa språkkunskaper eller speciella färdighetererfordras. Obehörighetall uppföras pä förslag om man redan är sökande till annan präslQänst föreslåsinträda för upprättande av förslaget, i stället för somhillills, vid ansökningstidens utgång. Detla medför enligt meningalt tidpunkten blir mindre otvetydig och, kan göras fill föremål förförhandling. Vidarekonstaterar atl även om man redan står på förslag till en Qänsl,ska man inle bli obehörig lill en senare sökl 3:e gångslillsältning ellersliftspräsUjänsl. torde medföra all dessa senare tillsättningar förstmåsle invänta lagakraflvunnet beslul i del tidigare ärendet, vilket kaninnebära en avsevärd tidsutdräkt. Härtill kommer atl eftersom transportspärrenföreslås försvinna kan i etl fall som delta den sökande som av kyrkorådetutnämnts i den första tillsättningeh också vilja komma ifråga i den andratillsättningen om han hellre vill ha den Qänsten men inle är beredd atl avslåfrån den första Qänsten förrän han sett utgången av den . Domkapitletmenar emellertid för sin del all det finns skäl all ha kvar en transportspärrför kyrkoherdeQänsler men den kan lämpligen sänkas lill 3 1987/88: 31 föreslår all den vid prästerligaQänsletillsättningar säregna regeln att på förslag inle får uppföras präst somredan står pä förslag eller som är sökande lill annan präslQänst slopas, förall ernå överensstämmelse med vad som gäller vid Qänsletillsättningar istatsförvaltningen i övrigl. Skulle en sökande undantagsvis utnämnas lill tväQänster får han välja en och tillsällningsförfarandet fortsätta beträffande denQänsl som sökanden väljer atl inte tillträda. fillstyrker livligtkyrkokommitténs förslag om särskilda behörighetskrav för kyrkoherdar i fråga omarbetslednings-förmåga. vid föreslår i "Lag om prästQänster" skriver in, all härisyn till förQänstenbart skall las vid lika skicklighet. Fakulteten anser alt det är väsentligtall religionsvetenskaplig akademisk meritering på etl hell annal sätt än idagtillmäts belydelse i samband med prästtillsättning. och framhåller vad gällerdomkapitlets utnämningar alt del är viktigare all se lill församlingens behovän till stafiiga kvalificeringsrégler. Enligl kommiltéförslaget kan överklagande avtiUsältningsbeslut vid s. k. tredjegångslillsältning avkyrkoherdar ske lill regeringen, medan övriga lillsällningsbeslut endast kanöverklagas i den ordning som gäller för kommunala beslul. i , , stiftsnämndenoch stiflsrådet i ifrågasätter om besvär över utnämningskall kunna anföras av annal än rent formella skäl. Domkapdlet i anser del vara en klar försämringmot vad som gäller att kyrkorådels beslul bara skall få överklagas genomkommunalbesvär. Förslaget innebär att samtliga fillsältningar utom 3:egångstillsältningar av kyrkoherdeQänsler endast kan överklagas på formellagrunder genom kommunalbesvär. yllerligare undantag härifrån utgör de falldå kyrkorådet vid allQämt ofullständigt förslag efter förnyat ledigförklarandeväljer all hänskjuta ärendet till . innebär atl för samtligabegyn-ndseQänster finns ingen annan möjlighel lill materiell överprövning änden ovan nämnda. Det faktum all förslag kan prövas materiellttorde sakna belydelse i sammanhanget ulom i de fall då anlalet behöriga sökandeöverstiger 3. Kommitténs förslag förulsäller slor kommunalrällsligkompetens hos kyrkoråden. Del är erfarenhet att medan ettvalresultat alltid godtas av församlingen så kan ett kyrkorådsbeslul i elttillsättningsärende väcka stark opposition i församlingen.