prop · GB0311 · 1987-12-31 00:00:00 — RRVhar ingenting atl erinra mot atl fondstyrelserna medges vara kommanditdelägare,dock skall de inle vara obegränsat ansvariga (komplementär) för bolagetsförpliktelser. Aktiebolagsformeneller kommanditbolagsformen utgör tvä normala alter nativ för finansieringen av egel kapilal. Atl reglerna för Allmänna Pen sionsfondens placeringar skall påverka valet av vilken finansieringsform 79 förelagen väljer synesinte raliondlt. Förmodligen har andelar i komman- Prop. 1987/88:11 ditbolag vid lagens tillkomst utelämnats på grund av förbiseende. Föreningeninser inte nödvändigheten av all tvinga Qärde fondstyrelsen lill onödigtbyråkratiskt krångel atl via aktiebolagets form deltaga i speciellariskkapitalsatsningar. Vi anser därför all reglementet bör ändras så att dylikainvesteringar kan ske på etl praktiskt och ändamålsenligt säll, gärna då i formav andelar i kommanditbolag. 2.6 Senaste datum för förvaltningsberättelse Samtligaremissinstanser som har uttalat sig i frågan har tillstyrkt förslaget.Riksförsäkringsverket har, som nämnts ovan, framhållit att det är lämpligt meden samordning med de regler som gäller för löntagarfonderna. Vidare måste,enligt verkens bedömning, den föreslagna ändringen få lill följd all datum förriksförsäkringsverkels och utlåtanden enligl 42 § APRflyttas fram med en månad. Allmänna pensionsfondens första-tredje fondstyrelserhar anfört atl ändringen förulsälls gälla även belräffande dessa fondstyrelser.Riksrevisionsverket anser i sitt yttrande atl verkel i konsekvens med förslagetbör medges all lämna sill yttrande till regeringen före årel efterräkenskapsåret. Tredje löntagarfondslyrdsen anser all det i och för sig ärmöjligt atl lämna ell bokslut som är angiven i APR. Enliglstyrelsen är det däremot svårt alt inom så kort lidrymd också göra erforderiigaanalyser och alt i samband därmed avge en förvallningsberälldse som är merafyllig i sina kommentarer. Fjärde och femte löntagarfondstyrelsema anser atltidpunkten bör förskjutas ytterligare, så all förvaltningsberättelsen skallvara avlämnad . Som skäl härför åberopas dels denarbetsbelastning som råder för det fätal personer som arbetar vid fondkanslierna,dels de praktiska svårigheter som föreligger all erhålla depåför-leckningar ochannal arbetsmaterial i fid från styrelsernas affärskontakter. Riksrevisionsverkelhar föreslagit atl 16 § APR skall kompletteras med en bestämmelse om all Qärdefondstyrelsens och löntagarfondslyrelsernas förvaltningsberättelser också skallinnehålla resultat- och balansräkningar efter reala principer. Verket hardärvid anfört följande. Fondstyrelsernaskall enligt 16 § APR upprätta sina årsredovisningar i nominella termer medtillgångarna värderade lill anskaffningskostnad. 1983/84:50 framhålls att i förvallningsberäUdserna bör förutom en marknadsvärdering av fillgångarna också redovisas en reall beräknad ulddningslillväxt. Vidare bör lämnas de uppgifter i övrigt som kan Qäna lill ledning vid bedömning av del ekonomiska resultatet, sell i förhållande lill 80 det reala och långsikligaavkastningskrav som Qärde fondstyrelsen och Prop. 1987/88: 11löntagarfondstyrelsema skall uppfylla. I propositionen framhålls ocksä all Bilaga 6 redovisning av tillgångarna till anskaffningsvärde är enredovisningsform som är mindre väl anpassad till avkastningskravet. Fjärdefondstyrelsen har i årsredovisningarna fr. o. m. 1983 redovisat en resultat-och balansräkning efter reala principer. RRV har i 1985 och utlåtandenanfört skäl för all löntagarfondstyrelserna bör upprätta en real redovisning. Löntagarfondstyrelsemahar i olika utsträckning infört en real redovisning. Etl fullföljande häravunderlättar enligt RRV:s mening bedömningen av löntagarfondslyrelsernasmedcisförvaltning samt hur det långsiktiga avkastningskravet tillgodoses. 2.7.2Inrättande av en särskild nämnd Somanförts tidigare (se bilagans avsnill 2.4) har riksrevisionsverkel föreslagitall del skall inrättas en särskild nämnd med uppgift atl vid behov avgöra omell tänkt eller fullföljt agerande frän fondernas sida är förenligt med APR.Verkel har härvid utvecklat sill förslag enligl följande. RRVhar inom ramen för sitt utvärderingsuppdrag vid etl flertal tillfallen noteratall Qärde fondstyrelsen och löntagarfondstyrelsema saml resp. revisorer i vissafrågor tolkar APR olika. Delta gäller säväl placeringsmöjligheter sominnebörden av t. ex. långsikiighel, likvidhållning etc. EnligtRRV:s uppfattning är APR utformat så all det alllid kommer att finnas ohkauppfattningar humvida fondstyrelsernas agerande är förenligt med gällandereglemente. För att fondstyrelserna skall ha samma fömtsättningar för sittagerande är det viktigt all eventuella oklarheter i fondstyrelsernasmöjligheter atl agera undanröjs. APRanger ingenting om regeringens roll i dessa sammanhang. Regeringens linje harhillills i huvudsak inneburit atl den inle löpande skall ge direktiv fillfondstyrelserna, utan mera övergripande ta ställning till fondernasförvaltning och deras styrelse i samband med all verksamhelsberälld-sen lämnas.Således har regeringen i huvudsak avstått från atl kommentera enskildaplaceringar eller händelser i fondstyrelsernas förvaltning. För övriga aktörer päriskkapital- och penningmarknaden av fondernas storlek finns tillsynsinslanser, (bankinspektionen, försäkringsinspektionen m.fl.) som löpande har all pröva olika affärshändelser. Härutöver finns den så kallade i framför allt efiska frägor. Belräffande Qärde fondstyrelsens och löntagarfondstyrelsemas verksamhet saknas emellertid sådana organ. Flera fondstyrelser har ut tryckt behov av klargöranden huruvida fondernas intenfioner i vissa fall ligger inom ramen för APR. Del är även atl behovet av klargöranden är stort. Behovet torde dessutom öka för den händelse atl APR inriktas mol all på vissa punkter ange riktningen för fondernas verksamhet i slället för att vara delaljreglerande. RRV föreslär således alt det inrättas en nämnd med uppgift atl på begäran av fondstyrelse, fond revisor eller utvärderande organ ta ställning till om visst agerande är förenligt med intentionerna bakom APR. 6 1987/88. Nämndens arbetsområde böravgränsas till frågor av principiell natur Prop. 1987/88: 11 och inleinbegripa de affärsmässiga aspekterna i fondstyrelsernas ageran- Bilaga 6de. Nämnden bör sammankallas vid behov och förulsälls kunna agera snabbi ochmed iakttagande av nödvändig sekretess. Den föreslagna nämnden kan vidare beståav 3-5 ledamöter med sakkunskap som är relevant för fondernas verksamhel. Första,andra och tredje , Förslag till ändringar i Allmänna pensionsfondensplaceringsreglemente Fondbildningen i ATP-systemet tillkom med detsamhällsekonomiska motivet atl hålla uppe eller öka sparandet i den svenskaekonomin. Införandel av allmän tilläggspension medförde en minskning avsparandel i de premiereservsystem som var under utveckling. ökadekraven på sparande och invesleringar för att ge underlag för stigandepensionsutbetalningar i framliden. Det var allmänna samhällsekonomiska motivsom bestämde fondbildningen inom ATP-syslemet och någon koppling mdlanfondbildningen och pensionsutbelalningar fanns inle. Fondavkastningenförutsattes betala pensioner endast vid tillfälliga underskott i avgiftsfinansieringen. Fondens placeringsverksamhet hade fram till de senasteåren karaktären av en traditionell sektorinriklad nettokreditgivning. Undersenare år har en radikal förändring i fondens funktioner inträtt. Med början1982 har en stigande del av pensionsutbelalningarna fmansierats avfondavkastningen - 1986 med . eller av pensionerna. Utanfondavkastningens bidrag skulle ATP-avgiften 1986 behövt vara drygl molgällande för alt läcka pensionsutbelalningarna. Denna utveckling molväxande anspråk på fondavkaslningen kommer att fortsälla om intetill-växtförulsättningarna kraftigt förbättras för svensk ekonomi och därmedATP-systemets avgiftsunderlag. Avkastningen har fält en centralare roll iplaceringsverksamheten också genom den omvandling av kreditmarknadensomslutning och struktur som ägt rum . Från en sektorinrikladnettokreditgivning har fondens placeringsverksamhel utvecklats till enförmögenhelsförvallning baserad på överväganden om risk och förväntadavkastning för skilda tillgängsslag. De begränsningar som fondens reglemente inu gällande utformning lägger pä möjligheterna alt nå en högre avkastning -begränsningar som inte drabbar försäkringssektorn i övrigt - framstår i dennya situation som ATP-systemel befinner sig i, som omotiverade och angelägnaall avlägsna. En ökad avkastning reducerar behovet av framtida avgiftshöjningar.Fondstyrelserna vill därför aktualisera möjlighet för fonden alt lämna direktalån till privala bolag och ekonomiska föreningar samt göra placeringar i fastegendom. I båda fallen gäller det placeringar som är tillgängliga förförsäkringsbolagen. Beträffande möjligheten alt i större utsträckning lämnalän har fondstyrelserna tidigare upptagit denna fråga i en framställningoktober 1983. Prop.1987/88:11 Bilaga 7 hänskötsdå av regeringen till kreditmarknadskommittén. Med hänsyn till Prop.1987/88: 11 att utvecklingen ökal angelägenheten i fondens framställningåterkommer Bilaga 7 fonden med en förnyad hemställan för all möjliggöra eltsnart beslul i denna fråga. Fondens möjlighet till investering i fastigheterhar ej behandlats sedan ställning logs lill placeringsreglemenlet 1959. En omläggning av penningpolitiken i marknadskonformriklning har ägt rum och radikalt förändratverksamhetsbetingelserna för kreditinstituten. Denna process bekräftades avborttagandet i slulel av 1986 av bankernas och försäkringssektorns särskildaplaceringsplikler, varigenom en närmast total avveckling av den tidigaresektorinriktade penningpolitiken kommit till stånd. För näringslivet har utvecklingen under senare årinneburit genomgripande förändringar i dess finansiering. Företagen harredovisat en stigande likviditet pä grund av en kombination av vinstökningaroch dämpade investeringar. Den traditionella efterfrågan på främmande kapitalvia obligationsmarknaden har påtagligt stagnerat. Obligationernas nuvarande karaktärav mycket standardiserade, meddfristiga marknadspapper har passat väl in iexempelvis bostadsmarknadens digra, löpande kapilalanskaff-ningsprogram, men harå andra sidan minskal instrumentens attraktivitet för industriföretagen. Dessaär var för sig i förhållande lill marknaden små låntagare och möter därförganska höga avkastningskrav. AP-fondens placeringar i industri- ochkraftverksobligalioner har de senasle åren (198486) varil oförändrade ellersjunkande medan placeringarna totalt ökal med . Företagens återlånav ATP-avgifter (och fondens motsvarande refinansiering) har samlidigl minskatfrån 12 lill 14 mdkr. Genom att direktlånegivningen begränsats lillalt omfatta mellanhandsinslitut och offentliga låntagare har fondens samladenäringslivsplaceringar minskat med 6 mdkr. Förutsällningarnaför försäkringsbolagen har varil någol annorlunda, bl. a. deras direktlånegivninglill icke-finansiella förelag ökal med omkring 4 mdkr . Kraven från förelagen pä flexibla finansieringslösningarmed individuella anspassningar av räntevillkor och amorteringsprofiler,tillgodoses i allt större omfattning genom just specialkonstmerade, direktakrediter mellan en eller flera långivare och den slutliga låntagaren. För denicke projekt-anknutna finansieringen spelar de kortfristigaföretagscertifikalen numera en stor roll. Dessa erbjuder låntagaren en god flexibilitetinom ramen för de olika låneprogrammen bl.a. beträffande hur stora belopp somemitteras, till vilka löplider och när emissionerna sker. I en långsiktig ulveckling mot bättre samhällsekonomiskbalans kommer framför allt upplåning för slaten men troligen också bostadssektorns kre- dilefterfrågan all lappa terräng. Dynamiken pä kreditmarknaden skulle då komma all centreras kring förelagens finansiering. Den behövliga tillväx ten förutsätter en breddad invesleringsbas för näringslivet. Även om likviditeten i förelagen f. n. är hög, kan Prop.1987/88: 11 man räkna med ett successivt ökande upplåningsbehov speciellt förde Bilaga 7 mesl expanderande företagen. I alla händelser borde bmlloflödel avutbjudna lån växa successivt i denna sektor. Pä längre sikl är det därförsannolikl atl andra än AP-fondens traditionella placeringsområden kommer allalltmer dominera kredilmarknaden. Sannolikl kommer ocksä innovationerna altfortsätta vad beträffar kreditinstrumentens utformning i riktning mol enalltmer ökad anpassning till både låntagarnas och långivarnas önskemål. Enutgångspunkt för fondstyrelsernas framställan var allAP-fonden borde ges samma möjligheter atl bevilja direktlån som försäkringsbolagennu har. Innebörden av fondstyrelsernas förslag var dä - och är fortfarande -atl direktlån avses lämnas till förelag som har obligationsmarknaden somalternativ, dvs. i allt väsentligt slora förelag med långsiktiga, betydandekapitalbehov där kraven pä flexibla villkor inte fullt kan tillgodoses päobligationsmarknaden. Lånen blir därmed normall av betydande storlek ochanlalet kommer av praktiska skäl att vara begränsat. Denhär föreslagna kreditgivningen innebär i och för sig all ökade risker uppslårför AP-fonden. I hitfillsvarande kreditgivning lill privat sektor har fondensrisker i stort sett eliminerats genom ett förmedlande institut eller genom dengrad av trygghet som följer av atl invesleringarna avser likvidamarknadspapper, emitterade av banker eller kommissionärer. Risken i den häraktuella, direkta kreditgivningen elimineras inte av "betryggande säkerheter"ulan kreditgivningen måsle i sista hand baseras på ingående kännedom omförelaget, dess framtidsutsikter och på förtroende för dess ledning.Försäkringsinslilulionerna löser säkerhetsfrågan genom alt i slor utsträckningkräva bankgaranli för krediler till industriföretag, en möjlighet somnaturligtvis är öppen också för AP-fonden. En utvidgning av AP-fondenskreditgivning förutsätter dock all fonden förfogar över expertis förkedilbedömning och kredituppföljning. kan ske i egen regi eller genomsamarbete med andra aktörer på marknaden. Behovet understrykes bl. a. av altkravet på särskilt ställd säkerhet inte alltid kan upprätthållas beroende päall ifrägakommande förelag har s. k. negaliv klausul i fråga om upptagnaobligationslån eller andra krediler. Villkorenför AP-fondens direkta kreditgivning genlemot stat och kommun utformas i dagpå ett marknadsmässigl sätt i konkurrens med bl. a. kommunlåneinsliluten ochbankerna. Ränlesättningen utgår genomgående frän de alternativaplaceringsmöjligheter som fonden har pä marknaden, med hänsyn bl. a. lilllånlagarnas ställning och graden av likviditet i olika instrument. Gällande direktlänevillkoroffentliggörs genom annonser i dagspressen. Förfaringssättet kommer inle altändras om fonden bereds tillfälle atl utvidga lånegivningen lill den privalasektorn. Det har i diskussionenkring fondens placeringspolitik uttalats farhågor för atl fonden skulle kunna komma atl tillämpa en lägre ränla än som är marknadsmässigl betingad. Om fonden misslänks för en sådan politik, kan den teoretiskt bedrivas ocksä inom ramen för nu gällande reglemente, t.ex. vid reverslånegivning till mellanhandsinstituten. emellertid inför ettskärpt krav att maximera sin avkastning. Atl fonden dä Prop. 1987/88: 11skulle bedriva en direktlånegivning med lägre avkastning än på allernaliva Bilaga 7 placeringar kan på mycket goda grunder uteslutas. Utvidgningenav fondens placeringsmöjligheter kommer givetvis atl förstärka konkurrensen påmarknaden, då främsl för bankernas och försäkringsbolagens vidkommande, i vissutsträckning även för mellanhandsinslitut som sladshypoteksinslitulionen ochInvesleringsbanken. De begränsningar som gäller för direktlåneförslagel, bl.a.beträffande tänkta låntagare och säkerheter, är väsentliga för bedömningar avförslagets konsekvenser för andra kreditförmedlare liksom för lånlagarna. Ävenom förslaget innebär en viss principiell förändring i AP-fondens kreditgivningkommer den inle att ha den omfattningen atl några strukturella återverkningari egentlig mening för kreditmarknaden i övrigt skulle vara att vänta. Det blirfråga om ett begränsat anlal lån och ett begränsat anlal låntagare. De resurserinom fonden som krävs för kredilbedömningen, säkerhelsprövning och bevakningav förelagens utveckling, är inte av den omfattningen alt de innebär någondubblering av den i kredilinslilulen existerande specialistorganisalionen.Kraven pä AP-fonden skiljer sig i detta avseende inte från kraven påförsäkringsbolagen. Vidinförandet av ett nytt placeringsobjekl, som inte är ett marknadspapper ochsom ligger i en annan riskklass än övriga placeringar, kan del vara skäl allöverväga all maximera den andel av fondens tillgångar som fär placeras i dennatillgång. Denna andd föreslås fastställas lill av det sammanlagda värdet avde tillgångar styrelsen förvaltar i form av obligations- och förlagslån ellerandra skuldförbindelser. Idirekl jämförelse med försäkringsbolagen framstår avsaknaden av fastigheter iAP-fondens portfölj som det kanske mesl anmärkningsvärda. Alt fastigheter intehittills ingått i AP-fondens placeringar har historiska skäl. Fondmedlen harstyrts till ell antal sektorer med långsiktiga, kapilalkrä-vandeinvesteringsbehov. 1 stor utsträckning kom fondmedlen alt slussas tillbostadsbyggandet för att säkerställa ett ambitiöst reformprogram, därsvårigheter uppstått att få fram adekvat finansiering. Densektorinriktade penningspoliliken är nu avvecklad. Samlidigl haravkastningskravet på AP-fonden förstärkts, sedan en växande del av pensionernafinansieras med fondens avkastning. Mot denna bakgrund är det motiverat atl nuaktualisera frägan om fastigheter som placeringstillgångar för AP-fonden. 1 eltlångsiktig perspektiv erbjuder fastighetsmarknaden utomordentligt intressantaplaceringsalternativ ur risk- och avkaslningssynpunkt. Fastighetsförvaltningenförknippas med relativt höga drifts- och underhållskostnader samt enjämförelsevis låg direktavkastning. Med ulgångspunkl frän försäkringsbolagensredovisningar kan man dock konstatera att värdetillväxten över liden innebäratl placeringsformen i allmänhet garanterar en gynnsam total avkastning(värdeförändringen följer inflationen). Förutsättningar finns att få ettutbyte i form av total avkastning på lång siktsom sammantaget är större än den riskökning som definitionsmäs- Prop.1987/88: 11 sigt alltid följer med en myckel långsiktig investering. Fastigheter utgjorde 13,av livbolagens samladetillgångar (marknadsvärden). Avkastningen uppgick till 21,, vilketvisserligen var lägre än aktier () men långt över obligationer (8,) ochlån (13,). Avkastningen ell givet är påverkas kraftigt av placeringarnasvärdeförändringar, som kan vara myckel varierande, medan direktavkastningen ärrelativt stabil. Totalavkastningen i genomsnill (1982-85)för ett större försäkringsbolag ger för fasfigheler 19,, aktier 35,ochobligationer 11,. Sannolikl kommer avkaslningsnivåerna för reallillgångarnaalt vara lägre i elt längre perspektiv, men kvar slår all AP-fonden under80-lalel genom de snävare begränsningarna i placeringsmöjlighelerna intekunnat uppnå den totala porlföljavkastning som de privala bolagen uppnått. De anspråk på AP-fonderns avkastning som de stigandepensionsutbetalningarna medför tillsammans med angelägenheten all begränsaframlida avgiftshöjningar talar för atl AP-fonden bör ges möjlighet allinvestera en dd av fondkapitalet i fastigheter. Fonden uppfyllerslorleksmässigl mer än väl de krav som kan ställas på en aktör i dellasammanhang. Till bilden hör också alt statliga eller andra offentligaförvaltare, vid sidan av kommunerna, är klart underrepresenterade påfastighetsmarknaden. Bland största fastighetsägare återfinns i ställetde fyra bolagsgrupperna , , och . Jämförelsen medde enskilda försäkringsbolagen är näraliggande på grund av den gemensammakaraktären som långfristiga portföljförvaltare och de uttalade skyddsinlressensom föreligger. Fondstyrelserna anser det angelägel atl ocksä AP-fonden gestillfälle att bättre tillvarata de konkurrens- och avkastningsfördelar somligger i förvaltningens storskalighet och i en effektiv riskspridning. Dellakan vad beträffar fondsystemets aktieplaceringar sägas ha beaktats ganskatidigt genom tillkomsten av Qärde AP-fonden men gäller i principhela placeringsskalan, inkl. här diskuterade möjligheter lill invesleringar ifast egendom Direkta faslighelsförvärv förutsätter att AP-fonden tillsig knyter specialistkompetens främst vad gäller värderingen av olikaplaceringsalternaliv och den säkerhetsmässiga bedömningen, dvs. för vad som kankaraktäriseras som direkta portföljbeslul. Den löpande förvaltningen i övrigtkan lämpligen överlåtas till bolag på marknaden genom särskilda avlal. Förutomdirekta förvärv bör fondreglemenlel avpassas så atl även indirektafastighelsinvesteringar - via fastighetsbolag - blir möjliga. Placeringstillgångarsom fastigheter bör vidare vara möjliga atl belåna, vilket författningsmässigtmåsle regleras. Eftersom fastighetsinvesteringar innebär etl nytt inslag ochändrad riskprofil i portföljen bör del övervägas om AP-fondens förvärv genomreglementet skall avgränsas fill en viss del av de förvaltade medlen. Denhögsta andelen synes då kunna fastställas lill av styrelsernas räntebärande' fillgångar i form av obligations- och förlagslän saml övriga skuldförbindelser. Om en fondstyrelse väljer faslighetsinvesleringar iindirekt form via 87 aktieförvärvi fastighelsförvallande bolag, bör begränsningsregeln härvid Prop. 1987/88: 11la sikte på den bakomliggande egendom - den andel av de bokförda Bilaga 7tillgångarna i varje bolag - som fondstyrelsen kan anses ha förvärvat via sinandel av aktiekapitalet. Detta kan l.ex. bli aktuellt om de tre förstafondstyrelserna väljer alt förvärva och förvalta fastigheter via ell av styrelsernagemensamt ägt fastighetsbolag. Egna placeringsfasligheter som resultat avdirekta fastighetsförvärv medräknas till anskaffningskostnaden enligt gällanderedovisningsprincip för AP-fonden. Sammantaget fär därmed fastighelslillgängarnainle översliga av värdet av övriga placeringar i räntebärande instrumentenligl förslaget. Fondstyrelsernavill understryka alt den anpassning av placeringsinriktningen som här föreslåsär en fråga pä lång sikl. Avsikten är inte all uppträda som nettosäljare avräntebärande placeringar på obligationsmarknaden i omplaceringssyfte; istället är del delar av den framlida placeringstillväxten som successivt börkunna kanaliseras till investeringar i realtillgångar under förutsättningar atlrisk- och avkaslningsbilden framslår som tillräckligt gynnsam för AP-fonden.Anpassningen förutsätter som framgått uppbyggnad av erforderlig kompetens ochmarknadskännedom inom styrelsernas organisation. Marknadsbearbetningen måstevidare kännetecknas av viss försiktighet. Styrelserna är medvetna om de förhållandevishöga prisnivåer som etablerats på attraktiva avsnitt av faslighels-marknadenoch AP-fondens efterfrågan bör självfallet expandera i en takl och i sådanaformer som är förenliga med en stabil marknadsutveckling. Somnärmare utvecklats ovan anser AP-fondens tre första fondstyrelser att vissaändringar i nu gällande placeringsreglemente bör komma till stånd. Det ärenligt styrelsernas uppfattning angeläget atl nya möjligheter öppnas för fondenall lämna direkta lån och att förvärva fastigheter, placeringsmöjligheter somförsäkringsinstituten i övrigt har tillgång lill. får placera de medel som förvaltas regleras i lagen(1938:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden (12-15 a §§). Medhänvisning lill det förfallningsförslag som finns bifogat hemställerfondstyrelserna om följande ändringar i AP-fondens placeringsreglemenle. Fondenskall ges möjligheter all lämna direkta lån lill privala bolag och ekonomiskaföreningar (12 §). Fondenskall ges möjligheter atl som placeringstillgångar förvärva fastigheter;allernalivi förvärva aktier i fastighelsförvallande bolag. (Ny I5a§.) Slutligenföreslås atl fastigheter som förvärvas eller förvaltas skall vara möjliga allbelåna. (Ny 15 b §.)