prop · GB03144 · 1987-12-31 00:00:00 — Regeringen, cenlralslyrdse och har gemensamt tillsatt en samrådsddega-lionmed uppgift alt verka för en så långt möjligt gemensam politik förarbetsgivarna inom . förslag faller välin i ramen för genomförandet av denna målsättning. En del av de övergångsfrågorsom föranleds av kyrkomusikerutredningens förslag har för övrigt redan börjatbearbetas av en av samrådsdelegationen tillsatt arbetsgrupp. En radövergångsfrågor är förhandlingsfrågor och bör givelvis behandlas som sådana. biträder förslaget medlikalydande skäl. i lillstyrker all kyrkomusikernasanställningsvillkor regleras kommunall men föreslår all det statligainflytandet sker genom . instämmer i utredningens förslag atltjänsterna bör regleras kyrkokommunalt. Vi är medvetna om attkyrkomusikerförordningen är starkt föråldrad och all exempelvis bestämmelsernaom veckolimtalsbe-räkningen kan överföras till avlal. Vi är överens om altpastoratet bör ha bestämmanderätt i frågor som rör tjänstens innehåll ochveckotimtal utöver del av sfiftel fastställda minimum, tillsättning avtjänster, löneplacering och tjänstledigheter. Vi har alltsä ingenting emot altstiftets inflytande minskar och begränsas lill de frågor som utredningenföreslagit. Vi föreslår dock atl blir del organ på stiftsnivå somskall utöva del kvarvarande statliga inflytandet över den kyrkomusikaliskaverksamheten. Delta innebär visserligen en utvidgning av den principiellaavgränsningen av uppgifter enligl kyrkokommitlns förslag. Med hänsynemellertid lill det nära sambandet mellan prästernas och kyrkomusikernasverksamhet vill vi förorda denna lösning. finner utredningens slutsats all behovet av enreformerad tjänsteorganisation är stor och atl tiden är mogen atlavskaffa en föråldrad, 81 6 1987/88. detaljerad och krånglig reglering helt riktig. Enkyrkokommunal reglering Prop. 1987/88:144 av kyrkomusikertjänslerna medbibehållande av del av utredningen före- Bilaea 3 slagna statliga inflytandetutövat som en statlig förvaltningsuppgift av det framtida domkapifiet anserdomkapitlet vara en ändamålsenlig lösning för atl uppnå att pastoraten på ellså flexibelt sätt som möjligt får möjlighet att utifrån de egnaförutsättningarna och behoven få kyrkomusikaliska arbetsuppgifter utfördavarför således tillstyrker utredningens förslag i denna del. Detnegativa remissutfall för en sådan lösning som kommit fill uttryck överutredningens preliminära ställningstagande anser dock varitönskvärt alt utredaren utförligare kommenterat. vill emellertid i detta sammanhang fästauppmärksamheten på att, för den händelse särskild lagstiftning inte sker idenna fråga, många nuvarande tjänsteinnehavare innehar ordinarie tjänstervarför del i så fall kommer alt bli aktuellt att fillämpabåde statliga och kommunala avtal på samma yrkeskategori vilket i vissapastorat kan förutses skapa administrativa problem. kyrkokamerala förening fillstyrker attkyrkomusikertjänsterna blir kyrkokommunalt reglerade, men att sliflsstyrelsenej fastställer verksamhetens omfattning eller minimikrav vad gällerkompetensnivån, utan att detta regleras i centrala avtal som är fallet förövriga kyrkokommunala tjänster, så att den lokala organisationens störstaenhet, pastorat eller , samfällighet, i stället fullgör stiftsstyrelsens tänktauppgifter i detta avseende. i år också tveksam tillsfiflsslyrdsens tillsyn. Det inflytande över kyrkomusikerfrågorna som staten enligtförslaget skall behålla innebär bl. a. en tillsynsfunktion hos stiftsstyrelsen.För denna uppgift föreslås en tjänst som stiftsmusiker. ärnågot tveksam till behovet av att en regional statlig myndighet bestämmermini-miomfaltning av kyrkomusikerverksamhet och minimikompelens för befattningshavarnaför en kommun av t.ex. Malmös storlek. Rimligtvis bör den kyrkligasamfällighelen i kommunen själv kunna klara av en sådan uppgift. Tveksamhetentill det föreslagna fillsynssystemet ökar när det ur förslaget framkommer altpastoratet/den kyrkliga samfälligheten har full rätt att bestämma om högreomfattning av den kyrkomusikaliska verksamheten och om högre kompetens för kyrkomusikernaän vad stiftsstyrelsen beslutar om. i tillstyrker förslagetoch framhåller att etl statligt tillsyns- och utvärderingsansvar av denmusikaliska kvaliteten kan kvarstå. Nämnden föreslår att delta uppdras åt Musikaliskaakademiens kyrkomusikerkommitt. Statens löne- och pensionsverk (SPV) har inte någonerinran mot att kyrkomusikerna övergår till det kommunala pensionsområdet isamband med en omorganisation. SPV sammanfattar sitt yttrande: SPV vill sammanfattningsvis uttala att verket inte harnågon erinran emot atl kyrkomusikerna övergår till den kommunala pensionsområdet i sam band med en omorganisafion av det slag som föresläs i betänkandet. Efter det att nya rutiner blivit genomförda betr. matrikelföringen och 82 betr. avgiftsdebiteringen är verkelsarbetsbelastning med kyrko- Rent administrativa överväganden Prop. 1987/88:144 synesdärför inte böra influera pä avgörandet i frägan. Vid eventuell Bilaea 3fortsall statlig pensionering av kyrkomusikerna kommer SPV - i anslutning tillelt uttalande av regeringen å sid 5 i förenämnda proposition nr 174 till1981/riksdag, - all överväga alt ta ut avgifter av huvudmännen även förde administrativa kostnaderna. kyrkonämnd tillstyrker förslaget. Enkyrkokameral reglering ger bl. a. möjlighet atl anpassa sig lill ändradeförhållanden. tillstyrker utredningens förslag omavskaffande av kyrkomusikerförordningen. Nämnden vill kraftigt understryka vadutredningen anför på sid 105 i betänkandet: ".. tiden nu i hög grad ärmogen alt avskaffa den starkt föråldrade, detaljerade och krångligaregleringen." En kyrkokommunal reglering ger större möjligheter lillflexibilitet och därmed anpassning fill skiftande förhållanden och rum.Det beslutande organet i kyrkokommunen ges möjlighet att, som gäller för andraförsamlingsvårdande tjänster, bedöma var behovet av insatser är som störst.Den lokala beslutanderätten ger också möjligheter atl tillgodose tillfälligabehov eller att reglera omfattningen av tjänster snabbare än vad som ärfallet, då underlag för en viss verksamhet försvunnit. I en fid då avregleringoch decentralisering från statliga till lokala myndigheter är allmäntförekommande ställer sig utredningens förslag helt naturligt. De argument som anförs gentemot en kommunalisering avtjänsterna' anser kyrkonämnden att utredningen fillfredsställande bemött. Denkyrkokommunala självstyrelsen, den arbelsrältsliga lagstiftningen,kollektivav-lalsregleringen och det allmänt omvittnade intresset förkyrkomusiken är starka argument att anföra mot dem som befarar försämradevillkor bäde för kyrkomusiken och kyrkomusikerna. Det är kyrkokommunerna som svarar för kyrkomusikernaskostnader. Då är del också rimligt att kyrkokommunerna har ett avgörandeinflytande på organisationen. En reglering av kyrkomusikertjänsterna avstyrksav flertalet remissinstanser och i elt stort antal spontant insända yttranden.Bland de remissinstanser som har avstyrkt förslaget i denna del finnskammarrätten i , länsskolnämnden i , domkapitlen iUppsala, , , , , och , ,, /SR, /lärarförbund.Domkyrkoorganisternas förening. kan inte finna att utredningen harförebringat några övertygande skäl för slopande av den statliga regleringen. Visst har den nuvarande statliga regleringen nackdelar. Men én betydande fördel är möjligheten atl genom självförvaltningsbesvär kunna få lokala tillsättnings beslut överprövade. Tanken på en kyrkokommunal reglering renodlas inte heller i förslaget. Utredningen föreslår sålunda nya typer av skolkantors tjänster i form av kombinalionsljänster. Huvudparten av uppgifterna i 83 dessatjänster blir lärartjänstgöring med fyllnadstjänstgöring som kyrko- Prop.1987/88:144 musiker. Enligt förslaget skall dessa tjänster vara stafiigtreglerade. Orga- Bilaga 3 nisttjänster med fyllnadstjänstgöring i skolväsendelförutsätts också förekomma fortsättningsvis, men med kyrkokommunal reglering.Olika anställda med undervisningsuppgifter i skolan och musikaliska uppgifteri kyrkan skulle alltså bli underkastade skilda regelsystem. Länsskolnämndenkänner stor tveksamhet inför detta . Också den omständigheten att någon centralreglering inte är filltänkl i fråga om vad kyrkomusikertjänsterna skallinnehålla inger vissa betänkligheter. Dennuvarande ordningen med statliga tjänster är lika motiverad för kyrkomusikernasom för prästerna. Del relativa oberoende som musikerna har genom statligtreglerade tjänster gentemot pastoratet kan i vissa fall visa sig ytterligtvärdefullt vad gäller kyrkomusiken i pastoratet. Det förhållande allprästernas tjänslgöringsföreskrifter bestäms av och präster ochkyrkomusiker har ett nära samarbete i gudstjänst och annorstädes motiverarockså del, den nuvarande ordningen med statlig reglering av ävenkyrkomusikernas tjänster. Vidare får på denna grund ävenifrågasätta om den blivande stiftsstyrelsen ska ha ansvar för de kvarvarandekyrkomusikeruppgiflerna. menar att kapitlet i fortsättningen skavara myndighet inom den blivande stiftsorganisalionen för kyrkomusikerfrågorna. Domkapitletförutsätter att om utredningens förslag om total kommunalisering av tjänsternavinner gehör de nuvarande tjänsleinnehavama sä länge de innehar nuvarandetjänster och så länge de önskar bibehålls vid den rättsliga ställning de harenligt hitfillsvarande bestämmelser. Domkapitleni och och kammarrätten i avstyrker också på liknandegrunder. Domkapitleti förutsätter att beslut om kyrkokommunall regleradekyrkomusikertjänster fattas endast om förslaget stöds av en betryggandemajoritet av bäde pastorat och kyrkomusikerorganisationer/kyrko-musiker. Domkapitleti intar samma ståndpunkt. Ompastoraten ges ökat självbestämmande kan delta medföra för stora skillnadermellan de olika pastoralens ambitionsnivå, när del gäller kyrkomusiken. Vimenar också alt den statliga regleringen av kyrkomusikernas tjänster, sominfördes genom kyrkomusikerstadga, medfört en klar höjning avkyrkomusikernas status. Detta har i sin tur lockat mycket kvalificerade musikerlill kyrkomusikertjänsterna. Genomförsförslaget om kommunalisering skulle detta säkerligen innebära atl denhöga nivån och kvaliteten på den kyrkomusikaliska verksamheten skulle blilägre på det hela taget i landet. Vifinner sålunda starka skäl för att kyrkomusikertjänsterna även förblir statligt reglerade och avstyrker förslaget alt den statliga regleringen av kyrkomusikertjänsterna avskaffas. Ett slopande av den statliga regleringen medför starktförsämrade anställ- Bilaga 3 ningsvillkor. Många negativa konsekvenser för kyrkomusikernakan bli avskaffat ordinarieskap, sämre semesterförmäner, sämre sjukförmåner,avskaffat arbetsgivarinträde, friare meritvärdering m.m. För arbetstagarorganisationenliksom för arbetsgivaren kommer merarbete alt uppstå i form av ett allt intensivareförhandlingsarbete pä det lokala planet. Förändringen verkar således i raktmotsatt riktning mot utredningens direkfiv och kommer Svenska kyrkansmusikverksamhet atl totalt förändras till men för de enskilda församlingarnasom helhet. Störst blir kanske förändringen dock för de mindre och medelstoraförsamlingarna. Enligt kommittdirekliven bör "beaktas samhälletsintresse av etl rikt förgrenat och differentierat musikliv. - i propositionenom den statliga kulturpolitiken (prop. 1974:28) framhölls alt kyrkomusikernautgör en mycket stor faktisk fillgång i musiklivet. De står för en omfattandeoch varierad musikutövning och utnyttjas också i mänga fall för andra uppgifterån de kyrkomusikaliska. Det kunde därför vara av intresse från kultur-politisksynpunkt att vidga de möjligheter härtill som kyrkomusikerförordningenerbjuder". KMR/SL menar att utredningen icke tillräckligt beaktatovanslående genom att överlämna beslutandet om en viss odefinierad miniminivåtill det kyrkokommunala organet stiftsstyrelsen. KMR/SL är övertygat om attovanstående direktiv bäst fillgodoses genom en reviderad kyrkomusikerförordningoch bibehållande av domkapitlens inflytande över kyrkomusikverksamhelen. Häravföljer atl regeringen förblir besvärsinstans. KMR/SL menar alt domkapifien även i framliden skall ha eltbetydande inflytande över kyrkomusikverksamheten. Del fär icke bli enbart ettlokalt eller regionalt intresse atl uppehålla standarden och bredden påmusiklivet i . Ansvaret för det kyrkomusikaliska kulturarvet vilar päsvenska kyrkan som helhet men även på staten. Staten får därför icke avhändasig möjligheten till påverkan. Statens intresse av bibehållandet av en kvalitativtoch kvantitativt högtstående musikkullur säkras genom en statlig förordning. TCO avstyrker förslaget och ansluter sig till del yttrandesom avgivits av . pastoral, Ålghults församlings pastorat,Lenhovda-Herråkra kyrkliga samfällighet och m.fl. anserocksä atl det statliga inflytandet skall utövas av domkapitlen. demokratisk samlings kyrkopolitiska råd Den positiva utvecklingen har i betydande månpräglats av de insatser domkapitlen gjort. Både på formell och informell väg har domka pitlens tjänstemän spelat en väsentlig roll för utvecklingen. Om befattning en med kyrkomusikerärenden på stiftsplanet reduceras till atl stiftsstyrel sen skulle ha en högst sporadisk konsultverksamhet föreligger klar risk för en avsevärd försämring. Kyrkomusikerärendena bör därför fortfarande ligga kvar hos och oavsett kommunalisering inte föras över till stiftsstyrelsen. I sammanhanget bör beaktas all kyrkomusikernas verk samhet i stor utsträckning gäller gudstjänsterna i kyrkan. skall också i fortsättningenha tillsynen över läran och upprätta tjänstgö- Prop. 1987/88:144ringsföreskrifler för prästerna. Del är därför naturligt att ocksåinstruktion Bilaga 3 för kyrkomusikertjänslen m. m. fastslälles avdomkapitlet och atl detta har tillsynen över kyrkomusikerärendena påstiftsnivå. Enav betänkandets huvudteser är aU en "kyrkokommunal reglering" avkyrkomusikertjänsterna skulle vara "en tidsenlig organisation". Redandetta kan i flera avseenden starkt ifrågasättas. Närdet sedan hävdas att "etl visst - om än begränsat - inflytande överorganisationen" alltjämt skulle utövas at staten, får delta statligainflytande en påtagligt otydlig beskrivning. I båda dessa omständigheterfinner anledning att framlägga invändningar. Detbör inledningsvis framhållas att sammanställningen av remissyttranden över1982 års kyrkokommitls diskussionsbetänkande "Församlingen iframtiden" (SOU 1983:55) visar en starkt, ja överväldigande negativ inställninglill det redan då antydda förslaget om kyrkokommunal reglering. Del nyabetänkandet vidhåller trots denna massiva opinionsyftring sin ståndpunkt.Beklagligt är därvid särskilt all betänkandet inte klargör hur de invändningarsom ofta tydligt framlades i tidigare remissyttranden skulle kunna undvikas,t.ex. genom att tydligare beskriva hur de föreslagna stiftsstyrelserna eller isista hand staten skulle kunna motverka riskerna för dåligt underbyggda besluti pastoraten särskilt rörande omständigheter där kompetensen måste vara lågeller obefintlig. Rentallmänt hävdar mycket stora betänkligheter mot att flytta beslut omanställning från domkapitlen lill pastoralen. Avde "överväganden och förslag" rörande tillsättning av kyrkomusikertjänslersom lämnas under 17.2 framgår (s. 183) alt betänkandet inser "alt en deltillsättningsärenden kan komma alt framstå som svårbedömda förpastoraten". Men ändå kvarstår för pastoraten möjligheten att självabedöma del svåra och fatta egna beslut, eftersom stiftsstyrelsen "skallavge yttrande över ansökningarna"'endast på begäran av pastoratet: sålundastår del pastoratet fritt alt underlåta infordrande av yttrande, och därmed gårmöjligheten för principiellt mera kompetent bedömning förlorad och riskernaför godtycke eller felbedömningar ökar - kanske avsevärt - jämfört mednuvarande situation. Enannan betydande risk för felbedömningar uppstår därigenom att besvärsinstitutetär oklart eller ofillräckligt. Av förfaltningsförslaget (s. 31 ff) framgår kan överklaga i vissa avseenden - minimum av verksamheten, lägstabehörighet resp. dispens från fastställda krav på utbildning - menmeritvärderingen, bedömningen av normala tillsältningsgrun-der ("nit ochskicklighet") har inga besvärsvägar beskrivna. För en demokratisk hanteringav dessa ärenden är det nödvändigt atl skapa klara regler i detta avseende.Erfarenheten säger entydigt atl bedömningen av konstnärliga aspekter ärvansklig och lätt inbjuder till skilda tolkningar och därmed skiljaktig mening.Benägenheten för överklaganden bör beredas yttrandevägar och kanaliseras räll. anser att standarden på kyrkomusiker bäst kan upprätthållas genomstatlig reglering. /SRavstyrker förslaget av samma skäl. Sverigesförenade studentkårer (SFS) avstyrker förslaget med hänsyn lill alt etl kommunall tillsättningsförfarande kan vara godtyckligt. och församlingar varnar också för enkommu- Prop. 1987/88:144 nalisering av samma skäl. kyrkomusik (RISK) avstyrker att denstatliga regleringen av kyrkomusikertjänslerna avskaffas. Alltför stora lokalavariationer kan uppstå. Kyrkomusikertjänsterna kommunaliseras somprästtjänsterna förblir statliga. RISK föreslär vidare att om den statliga regleringenupphävs, bör det utfärdas en författning, som styr stiftsstyrelsens bedömningav miniminivån av den kyrkomusikaliska verksamheten. stifts kyrkomusikerförening varnar för atlminiminivån kan skifta mellan pastoraten. Utredningen har inte definierat vad som konkret skallbetraktas som miniminivå. Den absoluta nriiniminivån måste sannolikt utgörasav den allmänna gudstjänstverksamhelen enligt kyrkolag och handbok.Utredningen föreslär att dessa frågor beslutas av en stiftsstyrelse. Vi anser,atl del är vanskligt att lägga väsentliga uppgifter på etl organ, som ännu intefått sin fasta utformning. Det finns stor risk för standardskillnader ibetydande grad inte bara mellan pastoraten inom ett stift utan också mellan deolika stiften. framhåller också att utredningen intedefinierat vad som menas med minimum. avstyrker förslaget eftersom det äroekonomiskt. Pastoraten behöver utbilda personal för alt sköta de anställda.Kyrkomusikerna kommer att kräva kompensation i samband med övergång till kommunalreglering. anför flera skäl för fortsatt statligreglering. Stiftsstyrelsenskall enligt förslaget besluta om minimum för verksamhetens omfattning. Vadmenas med minimum? Detta kan medföra stora olikheter i landet.Minimiomfaltningen av den kyrkomusikaliska verksamheten bör därför varareglerad i lag som . Då denkyrkomusikaliska verksamheten i hög grad är beroende av prästernastjänslgöringsföreskrifter, (gudstjänster och förrättningar m. är detnaturligt att även i fortsättningen fastställer kyrkomusikernastjänsleinslruktioner. Risk förosäkerhet vid tjänstetillsältning. Möjligheterna all genom besvär åstadkommaändring i kyrkokommunala tillsättningsbeslut är små. Nuvarande ordning, därdomkapitlet sätter upp tre sökande pä förslag efter meriter tillgodoser bådekyrkorådens och kyrkomusikernas intresse på elt bättre sätt än förslaget.Kyrkorådet har möjlighet att välja vem man vill oavsett rangordning. Dåligaerfarenheter av de kyrkokommunala kyrkomusikertjänsler som redan är inrättade.I samfällighet finns åtskilliga s. k. försam-lingsmusikertjänsler meddet gemensamma, atl det varit ytterst besvärligt för församlingarna att få detantal "timmar" som skulle behövas för att motsvara redan befintligverksamhet. Därför förordar vi att församlingsmusikertjänsternaomvandlas fill statligt reglerade tjänster. HeligaTrefaldighets och Norra Åsums församlingars kyrkli- Prop. 1987/88:144 ga samfällighet anför både principiella och särskilda skäl mot förslaget: Bilaga3 är enligt bekännelse och ordning en episkopal kyrka. Det innebär alt det i läromässigt hänseende finns en organisation som står över församlingarna och knyter samman dessa i en enhet. Motsat sen är en kongregationalistisk kyrka. episkopal kyrka är det framför allt gudstjänsterna som stär under biskopsoch överinseende. I gudstjänsterna är det främst prästens ochkyrkomusikerns uppgifter som är av läromässig belydelse. Det är därförangeläget att dessa tjänster faller under biskops och domkapitels reglering ochöverinseende. Enmansutredarenär angelägen all minska det statliga inflytandet över och eftersom domkapitlen år statliga myndigheter så skall dessas inflytande minskas. Viktigare torde dock den läromässiga funktionen hos domkapitlen vara och denna funktion får inte hotas på grund av en önskan atl genomföra en förändring i förhållandet mellan kyrkan och staten. Den förändringen skall debatteras i etl eget samman hang. Enmansutredaren har fört framen rad fullt berättigade reformbehov. Dessa kan dock tillgodoses genom ZaidBjureks förslag utan att organisationen behöver kommunaliseras. Förslaget att stiftsstyrelsen() skall fastställa elt minimum, ej specifierat, för denkyrkomusikaliska verksamheten i församlingen, leder till ett minimilänkande.All frivillig höjning utöver minimum betyder ökad kostnader som inte är"nödvändiga". Även ambitiösa församlingar kan bli betänksamma närflera angelägna kostnader trängs i budgetarbetet. Utredningen konstaterar atlkostnaderna kommer alt öka något om kommunaliseringen genomförs men att del ärsvårt alt beräkna just hur mycket. Klart är dock alt den ökningen måste blimarkant eftersom församlingarna får överta mycken administrativ verksamhet,förhand-lingsverksamhel m. m. Dessutom väntar en lång övergångsperiod,svår-adminislrerad, med musiker på både del gamla och nya systemet. En kommunalisering avkyrkomusikertjänsterna skulle innebära att präster och musiker får olikahuvudmän, vilket kan innebära problem med samordningen av resurser ocharbetsuppgifter - utredaren uppmärksammar själv detta. Hår kan ävenambitionsnivåerna för tjänsterna skilja sig. Etl tungt vägande skäl motgenomförandet av "kommunaliseringen" är den kompakta motviljan hoskyrkomusikerna själva. Sakliga skäl för den motviljan är bl. a. den starktbeskurna möjligheten alt fä ändring i lillsällningsbeslut samt avsaknaden av en"icke partsbunden" huvudman. Det främsta skälet för att avskaffa den statligaregleringen av kyrkomusi- 5118 i kertjänsterna synes vara att man därigenomvill genomföra ett reformsteg på väg mot upplösandet av nuvarande relationermellan kyrka och stat. En sådan utveckling har församlingaravvisat i ett flertal remissomgångar och vid kyrkomöte. Flera av dem som i spontana remissyttranden har avstyrktutredningsförslaget har i stället direkt hänvisat fill det förslag somavgivits av musikdirektör , sakkunnig i utredningen. Dessa utgörsav 6 kyrkliga samfälligheter, 22 pastoral, 109 församlingar, några kyrkomusikeroch musikstuderande. Bland övriga märks i , samt ochGöteborgs stifts kyrkomusikerföreningar. Pastoraten skall fastställa en instrukfion för varjekyrkomusikertjänst. En tjänst skall inte kunna fastställas alt omfatta mer änvad som kan anses vara heltid. Liksom skall tjänstgöring vidgudstjänster och förrättningar/kyrkliga handlingar, körverksamhet samtorgelvård m. m. vara uppgifter i tjänsten för kyrkomusikerna. Frimusikundervisning skall i princip även bli en tjänsteuppgift för samtligakyrkomusiker. Fyllnadstjänstgöringen behöver inte detalj-regleras iförfattning. Flera faktorer bör påverka sliftsstyrdsens beslut om minimum föromfattningen av den kyrkomusikaliska verksamheten i pastoraten. Fastställandetav omfattningen av uppgifterna i varje tjänst bör därefter ske efter lokalaMBL-förhandlingar. Några remissinstanser motsätter sig förändring avnuvarande ordning. Domkapitlen i , och samt Kvilleförsamling anser alt domkapitlen bäst kan sköta kyrkomusikerärendena. Domkapitleti anför flera skäl för att behålla nuvarande ordning. Förnärvarande handlägger en jurist vid domkapitlen kyrkomusikaliska ärenden, såsomfastställande av tjänsteinstruklion och befattningsbeskrivning,meritvärdering, tjänstetillsättning, MBL-förhandling och andra frågor av mångagånger kvalificerad förvaltnings- och arbetsrättslig karaktär. Utredarensförslag, alt dessa ärenden skulle övertas av pastoraten, bedömer domkapitletsom orealisfiskl.