prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Ensådan översyn bör framför allt syfta till att skapa en klar gräns för detstraffbara området. Ettkonkret förslag frän utredningens sida är att anmälan till åtal för eventuellamiljöbrott skall ske tidigare än . I detta syfte föresläs enlagändring i 38 § miljöskyddslagen. Organisationenbefarar att en sådan regel kan störa det förtroende och den samverkan mellanföretagen och fillsynsmyndigheterna som miljöskyddslagen bygger på. Företagentorde med den föreslagna regeln bli mindre benägna att vända sig tiU fillsynsmyndigheterför att få råd m. m. i de fall där felaktigheter eller överträdelser haruppmärksammats i företagen. De goda och öppna kontakterna med fillsynsmyndigheternasom är en fömtsättning för ett effektivt samarbete mellan företagen ochtillsynsmyndigheten kan således äventyras. Småföretagens Riksorganisationavstyrker därför den föreslagna ändringen av 38 § i denna del, 4.11.105Miljöcentrum: Avslutningsvis hälsar vi med stor tillfredsställelse utredningensförslag till lagändring för att återställa möjligheten tiU rättshjälp i civilamiljömål. Vi har som bekant drivit en rad miljöprocesser förmiljöoffers räkning. I flera fall har vi efter framgång i fastighetsdomstolartvingat miljösyndare att betala miljonbelopp i skadestånd till offren. Vi ärövertygade om att risken att tvingas betala stora skadestånd fill miljöofferhar en kraftigt avskräckande effekt på miljösyndare. Efterändringen av rättshjälpslagen 1983 - då rättshjälp ej länge utgår i civilamiljömål har miljöoffrens situation försämrats avsevärt. Vanliga medborgare harinte längre råd att söka rättvisa gentemot ekonomiskt starka miljösyndare. Vihar drivit enstaka principmål för miljöoffers räkning med medel somupplånats bland miljövänner. Medtanke på de stora företagsekonomiska vinster som kan göras genom miljöbrott ärdet att förvänta att denna form av brottslighet skall tillta. Det är intevärdigt ett rättssamhälle, att vanliga medborgare som drabbas avmiljöbrottslighet inte skall kunna få rättshjälp. 5 Kunskapsförsörjning och miljöforskning 5.1Strategi/policy- och utredningsverksamhet m. m. 5.1.19Lantbruksstyrelsen: Enligt lantbmksstyrelsens mening är det viktigt att kunskapsunderlaget om jordbrtikets miljöpåverkan förbättras. Det bör enligt styrelsens mening i första hand vara uppgift att ta fram information om miljöproblem och om hur dessa skall kunna lösas liksom att utarbeta handlingsprogram och svara för en effektiv miljööver vakning. När det däremot gäller genomförandet talar mycket för att sek torsorganen ges ett ökat ansvar. Som exempel på sädana aktuella områden kan för lantbruksstyrelsens del nämnas rikfiinjer för miljöskyddande åtgär der vid animalieproduktion, andra åtgärder för att minska växtnäringsläc kage samt bestämmelserna om spridning av bekämpningsmedel. 5.1.27 Styrelsen förteknisk utveckling: SNV har en central roU för Prop. miljövärden inom ,För exempelvis STU och den samlade industrin Bilaga 10.3 är det synnerligenönskvärt att på ett tidigt stadium fä veta vilka nya miljöhot som bedömsvara akuta och vilka nya miljöhot man bår ta hänsyn tillsamt en bedömning av storleksordningen av vad åtgärder mot dem fär För att klara dettabehöver SNV rimligen en arbetsgmpp, med ansvar för strategi- och policyfrågor.Det är av vikt att en sådan gmpp har översikt över hela SNVsområde för att göra erforderliga avvägningar mellanhuvudsak och bisak. En sådan gmpp måste kontinuerligt följa och varainsatt i SNVs verksamhet. STUär i sin tur beroende av att SNVs bedömningar är så väl avvägda och välgrundade som rimligen kan begäras i de enskilda fallen. Det är dock fel attkräva att SNV aldrig fär ta fel. En sådan åsikt skulle bara leda till att SNVundvek att ta ställning i sakfrågor. STU kan sedan medverka till att - alltefter omständighetema - antingen ta fram alternativa tillverkningsprocesser,alternativ teknik eUer avfaUshanterings- eller reningsteknik. STUär således väl medvetet om vikten av att samordning sker såväl intemt sommellan STU och SNV och mellan STU och övriga berörda parter, I själva verket ärdetta en förutsättning för att tiUgängliga resurser skall kunna utnyttjaseffektivt. Dock gäller att teknisk miljö-FoU därför måste prioriterassä högt, att substantiella medel ställs till förfogande, för atttrovärdigheten för de uppställda utvecklingsmålen skall kunna bibehållas. 5.1.30 ges enligt förslaget en delvis ny roll. Enligtvår mening är det av avgörande betydelse för effektiviteten i den föreslagnanya organisationen att SNV anpassar sin verksamhet tiU de nya uppgifterna. Härkan krävas både omprioriteringar och organisatoriska förändringar. Medhänvisning tUl ovanstående anser vi att en översyn bör göras av SNVs helaverksamhet och organisation. I översynen bör särskilt beaktas att SNV ges fömtsättningaratt på ett effektivt sätt fungera som centralmyndighet. SNVhar egna betydande forskningsresurser. Utredningen föreslår en översyn avforskningen i miljöfrågor. Vi tUlstyrker en sådan översyn och anser att densärskilt bör beakta i vilken utsträckning SNV skall bedriva egen forskning. Ettöversynsarbete inom detta område bör ske samordnat med en översyn av SNVsverksamhet och organisation. 5.1.31 Riksrevisionsverket:SNV har som utredningen poängterar en viktig roll som strategiskapare och samordnare. SNVs förmåga att fylla denna roll blir av avgörande betydelse för det samlade systemets effektivitet. Denna funktion bör säkerställas inom SNVs organisation. Redani dagens system inom miljöskyddsområdet med SNV som central 473 myndighet och 24länsstyrelser som regionala organ finns problem med Prop. 1987/88:85samverkan och samordning. Dessa problem kommer att öka när samtliga Bilaga10.3 kommuner ocksä kommer in i systemet. Systemets förmåga att åstadkommasamverkan och kunskapsspridning blir central för effekfiviteten i verksamheten, RRVdelar mot bakgrund av vad som sagts utredningens uppfattning att det behövs förändringar och omprioriteringar i SNVs resurser och organi sation. En översyn bör göras i detta syfte. Utredningenskiljer ut olika kunskapsfunktioner pä central nivå. Förutom strategi/policy-och utredningsfunktion framhålls uppgifterna forskningsstyrning/administration,kvalificerad laboratorieverksamhet/forskning ochmiljöövervakning/miljökontroll. Dessa fyra funktioner är enligt utredningen avså skiftande art att de inte bör integreras. Utredningenföreslår att SNV skall ha egna laboratorieresurser och egen forskning.Riksdagen har beslutat att bryta ut forskningen ur arbetarskyddsverket,RRV anser att man bör överväga om de motiv som ledde till ett särskiljande avforskningen frän arbetarskyddsverkets övriga verksamhet är giltiga ocksåbeträffande SNVs forskning. RRV delar dock utredningens uppfattning att SNV börha fillräckliga resurser för att kunna lägga ut beställningar påforskningsuppdrag hos olika forskningsorgan. RRVvill vidare framhålla att en av nyckelfaktorerna för ett framgångsriktmiljöskyddsarbete är kopplingen mellan upptäckter av miljöproblem, genom t. ex.miljömätning, och förmågan att lösa problemen genom teknikutveckling m. m. RRVanser att möjligheterna till organisatoriska lösningar som kan underlätta dennakoppling bör prövas närmare. 5.1.34Statens naturvårdsverk: Som utredningen konstaterar är en viktig uppgift förnaturvårdsverket som central myndighet på miljöområdet att svara för attrelevant kunskap inom skilda områden samlas in, bedöms, bearbetas och görstillgänglig som underlag för politiska och administrativa beslut. Detta ärnaturvårdsverkets sakkunnigfunktion på miljöområdet. Enannan viktig central myndighetsuppgift är att utifrån den tillgängligainformationen prioritera olika problemområden, ange ambitionsnivåer ochformulera generella miljökrav samt föreslå hur olika miljöproblem kan angripas.Detta är naturvärdsverkets ledningsfunktion på miljöområdet. I denna senareingår i huvudsak att rekommendera och initiera åtgärder. Alla viktigare besluttas av organ vars sammansättning garanterar att inte enbart miljöintressenbeaktas. Verkets ledningsfunktion har alltså en klart indirekt karaktär. ges befogenhet att bestämma om generella föreskrifter för utsläpp inomvissa branscher eller för hanteringen av vissa kemikalier ändras självklartdenna bild. Naturvårdsverketoch utredningea har i väsentliga avseenden samma uppfattning om den roll verket bör spela i en (ytterligare) decentraliserad offentlig miljövårdsorganisation. Faktum är att tUlbaka är pä väg in i en roll som liknar den utredningen skisserar. Man kan här nämna ett intensifierat arbete med handUngspro- gram/aktionsplaner, en kraftig utveckUng av forskningen och informations verksamheten samt den nu aktuella uppbyggnaden av en "miljöskola". Tradifionellärendehantering (typ ML-remisser frän koncessionsnämnden) Prop. 1987/88:85 är fortfarande viktig men har relativt sett minskat i betydelse. Naturvårdsverketavser att pä olika sätt försöka förstärka kapaciteten för kvalificeradprojektledning för styrning, samordning och uppföljning av verksamheten. Dettakan även komma att innebära vissa organisatoriska förändringar. Verket kommervidare att bemöda sig om att i sitt utredningsarbete ta tillvara den kunskapsom finns pä andra häll i den samlade miljövårdsorganisafionen. Detta fömtsättersjälvfallet att bl. a. länsstyrelser och kommuner har möjlighet att avsättakvalificerad personal för sådana uppgifter liksom att SNV förfogar överprojektmedel i tillräcklig utsträckning. Kunskapsförsörjningenbör i ökad utsträckning orienteras mot kommuner och länsstyrelser och derasbehov. Ett program för detta häller på att utarbetas vid SNV både vad avsermiljöeffekter och tekniskt miljöskydd. Enfortsatt utveckling av laboratoriernas arbete i riktning mot ökad avnämaranpassning,produktinriktning och specialisering är nödvändig. Även om SNV i stora delarkan instämma i analys är verket inte berett att nu ta ställning tillhur de olika laboratoriefunktionema bör organiseras. Verket avser att snabbutredadetta tillsammans med en utomstående expert frän RRV, Statskontoret ellerannat rationaliseringsorgan, 5.1.43Universitetet i : Miljövårdsmål som ska uppfyllas via planering ochlokalisering får en blygsam behandling, jämfört med miljöskydd enligtMiljöskyddslagen. Med tanke på direktivens betoning på förebyggande åtgärderhade det varit befogat att nägot precisera hur miljöintressena skulle kunnahävdas effektivt, specieUt dä länsstyrelsema inte ges störte resurser.Decentraliseringen av miljövårdsarbetet kommer att ställa stora krav också påcentrala myndigheter, främst , vilket utredningen diskuterar.Att förse lokala och regionala myndigheter med handlingsprogram,specialistkunskaper och aUmänna råd i policyfrågor kräver stora resurser.Vidare kan konflikterna mellan lokala och nationeUa intressen tänkas öka, tUlexempel vid lokalisering av miljöstörande verksamheter då NRL/PBL skatillämpas. 5.1.48Länsstyrelsen i : vill avslutningsvis understrykavärdet av att naturvärdsverket fär erforderliga resurser för att kunna hällahög kompetens inom miljöområdet knuten fill sig. arbete med policyfrågor,handlingsprogram, allmänna råd m. m. är av utomordenflig betydelse för landetsmiljövård. Även för det praktiska arbetet pä länsnivå är det mycket värdefulltatt genom kunniga personal få information om aktuellaforskningsresultat. 5.1.69Länsstyrelsen i : Forskning och kunskapsförmedling är utomordentligt viktiga fömtsättningar för ett framgångsrikt miljövårds arbete. Utredningens förslag i detta avseende är mycket allmänt hållna och frågan har ägnats väsentligt mycket mindre uppmärksamhet än exempelvis sanktionssystemet. Enligtlänsstyrelsens uppfattning måste ha en central Prop.1987/88:85 roll i sammanhanget, inte bara för fördelning av forskningsmedel, bedri-Bilaga 10.3 vande av viss högkvalificerad laboratorieverksamhet ochadministration av programmet för miljökvalitetsövervakning utan även för attfölja forskningen både utom och inom landet, att sammanställa och draslutsatser av forskningsresultat och att på ett effektivt sätt förmedlakunskaper via bibliotekssystem, utbildning etc. Det är angeläget attnaturvårdsverket får tillräckliga anslag för dessa viktiga uppgifter. Naturvårdsverketbör sålunda ha ett övergripande ansvar för att tiUgängliga forskningsmedelfördelas pä bästa sätt. Detta hindrar inte att forskning, utvecklingsarbeteoch kvalUlcerat laboratoriearbete med fördel bedrivs ute i landet medtyngdpunkten i de regioner, där de verksamheter som berörs är vanligast.Länsstyrelserna bör få möjlighet att ekonomiskt stödja och på annat sättmedverka i sådant arbete. 5.2Styrning och administration av den tillämpningsinriktade miljövårdsforskningen. 5.2.11Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut: biträder utredningensförslag att näringslivet skall vara representerat i naturvårdsverketsforskningsnämnd. Motiven är framförallt det ökade ansvaret som utredningenlägger på industrin i bl, a, miljötillsynen. 5.2.34Statens naturvårdsverk: har en blandad sammansättning.Ledamöterna hämtas från såväl myndigheter/avnämare som universitet ochhögskolor. För de centrala myndigheter som i särskilt hög grad är intressenteri sektorfbrskningen inom miljöområdet finns (m. el. m) fasta mandat, I övrigtutses ledamöterna av regeringen på gmnd-val av personliga meriter. Naturvårdsverkethar svårt att se värdet av en utvidgad forsknings nämnd inkluderande fasta ledamotskap för kommuner resp, näringsliv. Nuvarande sammansättning utgör en lämplig avvägning mellan forskare och avnämarintressen. När det gäller näringslivet finns dessutom ett forsk ningssamarbete pä miljöområdet i form av s. k, kollektiv forskning, Sedanlång tid tUlbaka samverkar staten och näringslivet inom miljöforskningen. Detsker genom att staten (via departementet) och industrin (via Föreningen förindustriell miljövårdsforskning, ) tiUskjuter en summa pengar för s.k.kollekfiv forskning. Pengarna fördelas via en stiftelse (luftvårdsforskning) på lämpliga forskningsprojekt av gemensamt intresseför staten och industrin. Forskningen utförs i huvudsak av som ägs av ,staten och enskilda intressen. Naturvårdsverketär representerat genom en ledamot i stiftelsens styrel se och arbetsutskott samt medverkar i ett antal forskningskommittéer. är på olika sätt tillförsäkrat inflytande i stiftelsen bl. a..genom sekreterarskap i stiftelsens styrelse och arbetsutskott. finansieras numera via det s. k. miljöforskningsanslaget dvs. samma anslag som forskningsnämnd (i övrigt) förfogar över. Naturvårdsverketanser - liksom utredaren - att ledningen av den Prop. 1987/88:85 kollektiva miljöforskningen kan organiseras på ett enklare sätt. Utredningennoterar att forskningsnämnden "utvecklat en rad olikaformer för samverkan" med universitet och högskolor. Dessutom föreslär manen delvis ny modell för att effekfivare samordna projekt med miljövetenskapliginriktning. En sådan håller på att ta form vid genominrättandet av ett s. k. centrum för miljövetenskaplig forskning. Regeringenhär föreslagit att till detta centmm förlägga ett laboratorium förmiljögifter. Naturvårdsverketdelar utredningens uppfattning om att erfarenheterna från försöket i Umeåliksom temaforskningen i bör utvärderas innan ev. nya miljöforskningscentrainrättas. 5.2.37Statens strålskyddsinstitut: uppgift är att garanteraforskningsuppdragens vetenskapliga kvalitet. Förledamöter av forskningsnämnden är då vederbörandes egen kompetens avgörandeoch inte representafion av företag eller kommun. Styrning av forskningen moträtt problem åstadkommes på annat sätt, t. ex. via fillsynsenheternasbeställningar av underiag, tekniska högskolan: Beträffande forskning inom miljövårdsområdetdiskuterar Utredningen centra för miljövetenskaplig forskning och föreslår attsådana skall inrättas vid samtliga universitet och tekniska högskolor(sid. 534), Utredningen föreslår dock att man innan inrättandet skall avvaktautvecklingen vid det inrättade centret vid . Miljövårdsrådetvid KTH anser inrättandet av dyUka centra vara en positiv åtgärd och ser ingethinder att sådana inrättas . Nägot skäl att avvakta verksamheten i Umeåfinns inte. Centrets verksamhet bör inte .begränsas fill forskning utan äveninnefatta initiering av utbildning såväl inom som utomuniversitetets/högskolans ram. Rådet anser att en av centrets viktiga uppgifterskall vara att samordna miljövårdsforskning och utbildning inom en region,således inte bara universitet utan även andra enheter inom regionen. Centretskall inte förses med fasta forskningsresurser och inte heller vara ett organsom fördelar pengar till forskning. Centret skall däremot vara ansvarigt för initieringav tvärvetenskapligt organiserade projekt inom miljöområdet samt verka för atten balans mellan effektre-laterad och åtgärdsrelaterad forskning inommiljöområdet upprätthälls, 5.2.46Umeå universitet: Utredningen slår fast att för kunskapsförsöijning en är forskningen av grundläggande betydelse, anser att miljöforskningen skall ha en stark förankring vid universUeten och högsko lorna. Detta garanterar tillgången pä en mångfald av forskningsinriktning ar/kompetenser. Grundforskning är fill sin karaktär internafioneU och kun skapsutbytet sker inom ett internationellt fält. Detta ökar möjligheterna att följa utvecklingen över hela fältet och att delta i internationella forsknings- och övervakningsprogram i fronten. Universitetens engagemang i forsk ningsfrågorna är viktig för nyrekrytering av forskare, eftersom förskämt- 477 bildningen sker här.Dessutom ansvarar för utbildning av Prop. 1987/88:85tjänstemän för tillsynsorganisationen. Flexibilitet och beredskap förmiljö- Bilaga 10.3 forskning och kunskapsförsörjning ästadkomms iorganisationer som samarbetar över ämnesgränser. Ettexempel pä detta är det i inrättade centrum för miljövetenskapligforskning (CMF) som förenar grundforskning och sektorsforskning, ,och som ingår i centret bedriver alla inomsin egen organisation grundforskning med inriktningar som är relevanta förlångsiktig kunskapsuppbyggnad inom miljöområdet, och som möjliggör att pä bredfront täcka upp utvecklingsbehov ur ett internationellt problemperspektiv.Organisationen inrymmer sektorsforskning med varierande grad av tillämpninginom specifika problemområden som är relevanta för utvecklingsbehov som finnsredovisade, 5.2.47 : FRN delar utredningensmarkering av betydelsen av den långsiktiga kompetensutvecklingen ochkunskapsutbyggnaden (s, 533), Den dialog mellan ochuniversitet och högskolor som chefen för miljö- och energidepartementetmarkerar vikten av måste vidareutvecklas, 1 det sammanhanget har förslag frånutredningen lagts om att vidare studera möjligheten av en slags centmm-bildningarför miljövetenskaplig foiskning av den typ som införs vid Universitet iUmeå, FRN, som i andra fall fillstyrkt centrumbildningar och ibland aktivtarbetat för sådana, är inte beredd att på nuvarande underlag ta ställning filldenna fråga innan bl. a, huvudmannaskap, finansiering och inriktning klargjortsi stort, och förordar i likhet med utredningen en fortsatt beredning, 5.2.48 : I utredningen berörssamverkan med universitet och högskolor. Utredningen föreslår att det närmareövervägs att inrätta miljövetenskapliga centra vid andra universitet vid sidanav det som inrättats vid i . Lantbruksuniversitetettillstyrker detta och kan tillägga att har lång och posifiverfarenhet av liknande organisation för att utveckla samspelet mellanlångsiktig kunskapsuppbyggnad och metodutveckling samt tillämpningsinriktadforskning genom den försöksverksamhet som är knuten till institutionerna vidlantbruksuniversitetet, 5.2.49 för vatten- ochluftvårdsforskning: Mot bakgrund av ovanstående vill Stiftelsen framhålla somsin ståndpunkt att den nuvarande ordningen väl tiUgodoser de allsidiga kravsom kan ställas på styrning och administration av kollektivforskningsverksamhet inom miljövårdsområdet. Defta har visat sig under en långföljd av är. Avtalmellan staten och industrin görs för treårsperioder och bör därför inte varasärskilt betungande för miljö- och . FIMhar till huvudsaklig uppgift att finansiera industrins andel av verksamhetenmen ej att planera och administrera densamma. har till huvudsaklig uppgift att leda och admini- 478 strera företaget vilkenbl. a, innebär att svara för ekonomi och organisa- Prop. 1987/88:85 tion. har sitt kompetensområde begränsat fill yttre miljöfrågor med tonviktpä recipientproblem. Arbetet inom denna sektor är värdefullt. SNV:shuvuduppgift är dock myndighetsutövning. Det måste därför finnas ett friståendeforskningsorgan, för att dels behandla andra miljöanknutna frågor, dels göraen oberoende bedömning och prioritering av problemområden. Viktigt är att dettaorgan självständigt kan utveckla nya forskningsområden och metoder och medutgångspunkt däri ta fram mera miljövänlig teknik. Stiftelsensarbetsområde med dess forskningskommittéer framstår därför som synneriigen vikfigtmed hänsyn till den särskilda kompetens som är samlad i denna organisafion.Möjligheterna till bedömning av olika miljöproblem på de ovannämndaspecialområdena är därför utomordentligt goda. Prioritering av viktigaforskningsobjekt kan därför göras med stor tyngd. Bakgmndsmaterial inhämtasfrån en stor referensgrupp och resultaten redovisas till avnämare som snabbtkan föra ut dem i praktisk fillämpning. Dessaskäl talar för att Sfiftelsen IVL bör behållas i sin nuvarande form. 5.2.91Ingenjörsvetenskapsakademien: delar utredningens synpunkt att miljöteknisktFoU-arbete, bl, a. genom referensanläggningar, är av största betydelse ochbehöver stöd i olika former. har avgivit en utredning till industridepartementet"Miljövårdspolifik och näringslivsutveckling" som stöder dennauppfattning. En ökad till-lämpningsinriktad miljövårdsforskning på universitetoch tekniska högskolor är angelägen men i detta fall bör olikakompetensinriktningar byggas upp vid de olika universiteten och tekniskahögskolorna. Det är ocksä viktigt att värna om verksamheten vidforskningsinstitutet , som bl, a. betyder mycket för ställninginternationellt. 5.2.97Sveriges industriförbund: noterar med tillfredsställelse ochtillstyrker förslaget att forskningsnämnd sammansättningbreddas med företrädare för bl. a. industrin. Den nuvarande ordningen med enforskningsnämnd rekryterad i första hand från forskarvärlden är otillfredsställande.Miljöforskningen är ju inget självändamål. Resultaten från forskningen bildargrund inte bara för myndighetsutövning utan också för omfattande investeringarpå miljöskyddsområdet. Investeringar baserade på ett felaktigt faktaunderlag kanfå svåra ekonomiska konsekvenser. Det är därför nödvändigt att ocksä industrinfår tillfälle att bidra med synpunkter pä miljöforskningens inriktning. bör forskningsnämnden balanseras med företrädare för deforskningsutövande organen och dem som skall tillgodogöra sig resultaten(avnämarna). Industriförbundetser här IVL som en vikfig kunskapsbas i miljöforskningen. 6Särskilda frågor Prop. 6.1Samhällets räddningstjänst m. m. 6.1.5Räddningsverket: instämmer i utredningens uppfattning att detbör prövas om sjöfartsinspektionen och bör läggas samman tUl enmyndighet. En sådan översyn skulle ocksä kunna inkludera andra frågor som berörrelationerna mellan , och , såsomfrågan om ansvaret för räddningstjänsten enligt 27 § 1 p räddningstjänstlagen. 6.1.10Sjöfartsverket: Med hänvisning fill vad ovan framförts kan det i stället förvad som föreslagits av utredningen enligt mening övervägas ominte så väl besparingar som effektivitetsvinster kan åstadkommas genom att dennya kustbevakningsmyndigheten samutnyttjar befintligasjöräddningscentralers personal och heltäckande nät på de maritimaradiofrekvenserna. Genom överförande av ledningspersonal från kustbevakningentill sjöräddningscentralerna tillföres dessa en för den totalasjöräddningstjänsten heltäckande kompetens. 6.1.13Generaltullstyrelsen: har tidigare pekat på det angelägnai att öka tillsyn och kontroll av sjötransporterat farligt gods genomanvändning av kustbevakningspersonal i denna tUlsyn.