prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Det är därförför tidigt att dra några generella slutsatser. Det är emellerUd nämndens avsiktatt aktivt sprida de erfarenheter som vinnes i de olika projekten. Detta kommerså småningom att bli en viktig del i arbetet. Jag anser att fonderna ger ett värdefullt bidrag tillförnyelsen på myndigheterna, inteminst genom att stödja utvecklingsinsatser av föregångskaraktär. Jag återkommer till frågan om medel för verksamheten för budgetåret1988/89 vid min föredragning av anslaget C 75. Bidrag till förnyelsefonder på det statligt reglerade området undertrettonde huvudtiteln. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört om de statligaförnyelsefonderna. 11Statsrådsgruppen för datafrågor m. m. 1986/87:100 bil. 8 (FiU 15, rskr. 214) redogjorde jag för de uppgifter som statsrådsgruppen (C 1986: D) fördatafrågor, den därtill knutnareferensgruppen för datafrågor och samrådsgruppen (C 1986: G) för samhällets säkerhet inom dataområdet (SAMS) haranförtrotts samt för gruppernas sammansättning. Statsrådsgruppenhar behandlat frågor om ett nationellt informationstek- 29 nologiskt program, säkerhetsarbetetinom dataområdet samt en översikt Prop. 1987/88:100 över pågående och planerat datapolitisktarbete. Referensgruppenför datafrågor har behandlat datautbildning i skolan, och i arbetslivet, det nationella informationsteknologiskaprogrammet, säkerhetsarbetet inomdataområdet samt kunskaps- och teknikspridningmed anknytning till data- och kommunikationsområdet. SAMS harutarbetat en arbetsplan för sin verksamhet till och med /89. Vidare har SAMS engagerat sig i säkerhetsfrågor bl.a. i samband med försäljning av offentliga datorlagrade uppgifter, i förslag tillkontobaserat värdepapperssystem ochi förslag till dokumentlös hantering av handels- och tullinformation idelbetänkandet (SOU 1987:40) Datorisering av tullens expert och importrutiner. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört omstatsrådsgruppen för datafrågor m.m. Ienlighet med önskemål (prop. 1978/79:121, FiU 34, rskr. 339; jfr även prop. 1985/86:100 bil. 9, FiU 13,rskr. 183) har regeringen uppdragitåt statskontoret att efter vissa riktlinjer åriigen utarbeta en redovisningöver statsförvaltningens användning av automatisk databehandling (ADB). I årets rapport (1988:2) Användningen av ADB istatsförvaltningen 1988 - sompubliceras inför denna budgetproposition - presenterar statskontoret en utförlig översikt och en detaljeradredovisning av större användar-myndigheter,viktigare ADB-fillämpningar samt utförliga beskrivningar av utredningsarbetetpå ADB-området. Statskontorets sammanfattning av rapporten börfogas till protokollet i dettaärende som/'//a.gfl 2.2. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av sammanfattningen av statskontoretsrapport (1988:2) Användningen av ADB i statsförvaltningen 1988. 13 Förnyelse av den kommunala självstyrelsen och demokratin Denkommunala självstyrelsen har en stark ställning i värt land. En decentraliserad samhällsförvaltning är väsentlig inteminst från demokratisk synpunkt. Besluten kan fattas nära de berördamänniskorna och samhällsinsatsernakan utformas med hänsyn till skiftande lokala förhållanden. Kommunerna ochlandstingen har därför i allt störte utsträckning blivit ett instrumentför samhällets reformpolitik. I arbetet med att förnya ochutveckla den offentliga sektorn spelar 30 kommuneroch landsting en viktig roll. Olika förnyelseprojekt pågår där Prop. såvälförtroendevalda som anställda är engagerade. Regeringen och riksda- Bil. gen har också tagit flerainitiativ för att pröva nya vägar i den kommunala verksamheten.Frikommunförsökel är ett sådant exempel liksom arbetet med aitutveckla service och demokrati. spelar envikUg roll i förnyelsearbetet. Jag vill i det följande redovisa några frågor på detkommunala området där en nära samverkan mellan stat och kommun är av storbetydelse. 13.1Åtgärder för att fördjupa den kommunala demokratin Storaförändringar sker av den kommunala verksamheten. En av de mestpåtagliga förändringarna gäller den kommunala organisationen. har ett25-tal kommuner decentraliserat sin politiska organisation. Under budgetåret1988/89 planerar ytterligare ett antal kommuner att gå vidare och inrättalokala nämnder i hela kommunen. De flesta av dessa kommuner har inrättatkommundelsnämnder. Enligt min mening kan man inte längre se dennaorganisationsform bara som försök eller en dagslända. På landstingsområdet sker en motsvarande utvecklinggenom inrättande av primärvårdsnämnder. Dessa omfattar som regel ettprimärvårdsområde, ofta en hel kommun. I propositionen om aktivt folkstyre i kommuner ochlandsting (prop. 1986/87:91) har jag lämnat förslag som skall underlätta enfortsatt decentralisering till lokala nämnder. Förslaget innebär bland annatatt kommuner som har inrättat lokala nämnder som täcker hela kommunen ges ökadfrihet i fråga om den centrala nämndorganisationen. Därmed kan man slippadubbla organisationer. I mänga kommuner och landsting har det vuxit fram olikaformer av brukarinflytände. Avsikten med dessa försök är att få ett störreengagemang frän dem som anlitar kommunernas och landstingens tjänster. Man kandärmed få en service som är mer brukaranpassad. Detta kan tillföraverksamheterna en ökad kvalitet och det kan i vissa fall även ske till ettlägre pris. Inte minst vikUgt är att det också kan skapa ett ökat samhällsintresse. I propositionen om aktivt folkstyre har jag därförföreslagit att det införs en ny regel i kommunallagen (1977:179, ändrad senast1987:441) som innebär att de kommunala nämnderna i fortsättningen skall verkaför att samråd sker med brukarna innan beslut fattas. Nära kopplat till frågan om brukarinflytande ärmöjligheterna för människor att delta genom att själva bedriva verksamheter iföreningsform exempelvis som kooperativ. har i sittbetänkande (SOU 1987:33) Ju mer vi är tillsammans lagt fram förslag som skallundanröja hinder för organisationer att sköta vissa verksamheter som idagdelvis bedrivs i regi. Förslagen bereds i . Enligt min mening är de anställdas delaktighet ochengagemang en avgörande förutsättning för att förnyelsen av den kommunala verksamhe- 31 tenskall präglas av fortsatta framgångar. I många kommuner och landsting Prop.1987/88:100 delegerar man allt mer av beslutsansvar till självständigaresultatenheter. 2 till skolor, daghem, etc. Ett långtgåendeansvar delegeras till personal som arbetar i direkt kontakt med dem som anlitarkommunens service. Avsikten är att detta skall förbättra verksamheten, minskabyråkratin och förbättra servicen. För att markera den avgörande betydelse somde anställda har för den kommunala verksamheten har jag föreslagit att enbestämmelse om den kommunala personalen skrivs in i kommunallagen. Utvecklingen mot decentralisering, brukarinflytande ochökad delegering skapar enligt min mening ett behov av en ökad målstyrning inomden kommunala organisafionen. Det sätter också de förtroendevaldas roll gentemotförvaltningen i fokus. I syfte att främja en utveckling mot en klararerollfördelning mellan de förtroendevalda och de anställda har regeringen ipropositionen om aktivt folkstyre föreslagit att en ny regel införs i kommunallagenför att markera att de förtroendevalda särskilt bör ägna sig åt frågor som rörverksamhetens mål, inriktning, omfattning och kvalitet. Det är således viktigtatt de förtroendevaldas roll gentemot den kommunala förvaltningen utvecklas. Det anförda visar enligt min rnening att det sker ettintensivt förnyelsearbete i de flesta kommuner och landsting. Jag avser att taytterligare initiativ för att främja och stimulera denna utveckling. Dettabör enligt min mening innebära att - de kommunala besluten förs närmaremedborgarna, - medborgarna får ökade möjligheteratt ta aktiv del i de kommunala verksamheterna, - bättre kontakter skapas mellanväljarna och de valda, - den kommunala förvaltningen präglasav samordning och helhetssyn, - lokala lösningar på lokala problemfår ett ökat utrymme, - nya förutsättningar skapas för detlokala partiarbetet. 13.2 Frikommunförsöket - ettsätt att förnya den kommunala självstyrelsen Formernaför samspelet mellan stat och kommun har förändrats under de senasteårtiondena. De kommunala organens ansvar har vidgats. De statliga tillsyns-och kontrollfunktionerna har begränsats och anpassats till nya behov.Kommunindelningsreformen har varit en väsenflig förutsättning för dennautveckling. Ett omfattande utredningsarbete har bedrivits om denkommunala självstyrelsen. Förändringsarbetet har i huvudsak varit inriktat päatt finna generella lösningar. Många framlagda förslag har då mött motstånd föratt man saknat erfarenheter om dess konsekvenser. För att olika kommunalaförändringsönskemål skall kunna prövas direkt i det praktiska samhällsarbetethar regeringen valt att öppna möjligheter till en brett upplagd försöksverksamhet. beslutade om enförsöksverksamhet med ökad självstyrelse (prop. 1983/84:152, KU 32, rskr. muneroch tre landsting deltar i frikommunförsöket. Dessa tolv frikom- Prop.1987/88:100 muner är , , , , , ,, Bil. 2 och kommuner samt och ,och läns landstingskommuner. Avsikten med försöksverksamheten är att frikommunernaskall kunna få dispens från statliga regler som verkar hindrande för eneffektiv verksamhet. Ett annat viktigt syfte med försöket är attutveckla former för en bättre samverkan mellan kommunala och statliga organliksom mellan kommuner och landsting. Avsikten är också att försöksverksamhetenskall bidra till ett allmänt förnyelsearbete i stat och kommun. Genom tilläggsdirektiv (dir. 1984:28)gavs stat-kommunberedningen (C 1983:02) i uppdrag att svara för genomförandetav försöksverksamheten. Beredningen skall därvid hålla fortlöpande kontakt medfrikommunerna och bistå dem på olika sätt. Den skall också yttra sig överdispensframställningarna och svara för att en systematisk och allsidigutvärdering görs. Frikommunernasansökningar om dispenser och andra åtgärder är av skiftande omfattning. Inågra fall har en genomgång gjorts av hela det kommunala verksamhetsområdet. Iandra fall har vissa begränsade frågor tagits upp. Sammanlagt har ca 280 olikaförslag lagts fram. Av dessa gäller nästan två tredjedelar områdena planeringoch bebyggelse samt skola och arbetsmarknad. Frikommunernasförändringsönskemål på olika ämnesområden fördelar sig på följande sätt. Hälso-och sjukvård, social omsorg m. m. Miljöskyddoch naturvård m. m. Regeringens ställningstaganden till frikommunernasönskemål har lett till att dessa i stor utsträckning har tillgodosetts helt, i huvudsak eller delvis. I vissa fall har dispens lämnats från en författningsbestämmelse eller annan åtgärd vidtagits som möjliggör att frågan prövas i försöksverk samheten. En annan form av positivt beslut är att förändringsönskemålet 33 3 1987/88. genomförts generellt för helalandet utan föregående försök. Det gäller Prop. 1987/88:100 framför alltgenom införandet av den nya (1987:10). 2 För mångafrågor har klargjorts att några formella hinder inte finns för en förändring.En del förslag ryms inte inom försöksverksamhetens ram och har därför intekunnat Ullgodoses. Regeringen har tidigare för redovisat deåtgärder som har genomförts (se skr.1985/86:165 och prop. 1986/87:100 bil. 15 s. 7). Jag kommer senare (bil.15) att redovisa de åtgärder som regeringen har vidtagit sedan senastinformerades i frågan. Exempel på frågor som prövas i frikommunerna Defrågor som prövas i frikommunförsöket omfattar ett flertal samhällsområden.I det följande redovisas några exempel. Inombostadssektorn pågår försök rned beslutanderätt för viss statliglångivning. På skolområdet pågår försök med en friareorganisation av skolenheter, friare användning av vissa statsbidrag, utbyte avpersonal mellan lågstadium och förskolan, konferensverksamhet,förläggning av skolarbetstiden, friare fördelning av resurserna tillundervisning i B-språk, m. m. På kommunikationsområdet har dispens medgivitsför försök med integrering av olika trafikslag inom bostadsområden. Inom miljöskydds- och naturvärdsomrädet harfrikommunerna fått möjlighet att ta över beslutanderätten och tillsynenfrån för vissa ärendegrupperbl. a. viss miljöfariig verksamhet samt tillstånd att sätta upp skyltari naturen. Även i fråga om ingripanden mot vanvård av djurges frikommunerna ökade befogenheter. Inom hälso- och sjukvårdens område harfrikommunerna fått möjlighet att bedriva primärvård under förutsättning attlandstinget och kommunen kommitöverens om detta. I frilandstingen är det möjligt att ta ut enhetliga patientavgifter inom öppenvården och attfriare tillsätta vissa tjänster inom folktandvården. Inom arbetsmarknadspolitikens område har frikommunernasförslag lett till enförsöksverksamhet med lokala arbetsförmedlingsnämnder. Några av frikommunerna har getts möjlighet att Ullsättaen ordförande. Nämnden har möjlighet att friare använda statsbidragenför vissa sysselsättningsskapandeåtgärder. Frilandstingen har möjlighet att upprätta avtal medlänsarbetsnämnderna, s. k. sysselsättningskontrakt. Frikommunerna får tillämpa en friarenämndorganisation än lagstiftningengenerellt medger. , miljö- och hälsoskyddsnämnd, skolstyrelse och socialnämnd behöverinte inrättas. Frikommunerna ges också möjlighet att inrättalokala utvecklingsgrupper för förvaltning och verkställighet under ett lokaltorgan, t.ex. en kommundelsnämnd. Stiftelser somförvaltas av frikommunerna undantas från statlig tillsyn, omderas förmögenhet är . - Fleraförsök innebär att frikommunerna tar över beslutanderätt från Prop.1987/88:100 . Detta gäller exempelvis vissa beslut om tillståndför hem Bil. 2 för värd och boende,lotterier och bingo samt anläggning av motorsport-och skjutbanor. Frikommunförslag läggs till grund för generella lagändringar En del av de förslag somfrikommunerna fört fram har genomförts för allalandets kommuner utan försök. Detta gäller förändringar inom plan-och bygglagstiftningen där den nya plan- ochbygglagen (1987:10) ligger väl ilinje med frikommunernas önskemål bl. a. i fråga om byggnadslov, ansökningshandlingar och besiktningar. Det gällerockså en ändring i kommunallagen sominnebär ett förenklat förfarande för kallelse till fullmäktigessammanträden. I några andra fall har generellaställningstaganden gjorts i frågor som omfattasav försöksverksamheten i frikommunerna. En lokal arbetsförmedlingsnämnd kan exempelvis från årsskiftet1986-1987 inrättas i alla kommuner. Frikommunförsöketskall i princip pågå fill och med . De författningar somutfärdats för försöken gäller med ett undantag till utgången av nämnda år. Förhälso- och sjukvården har försöksperioden satts till och med . Av den redovisning som jag nu har lämnat framgåratt en avlösning av försöken redan har påbörjats. Regeringen ochriksdagen bör ta ställning till den fortsatta försöksverksamheten.Avsikten är att den pågående utvärderingenskall ge underlag för sådana bedömningar.I de fall försöken lett till positiva resultat bör enligt min meningförslag till generella författningsändringar utarbetas . Omtillräckliga erfarenheter inte har kommit fram, kan det däremot bli fråga omatt förlänga försöksperioden. Underarbetet med frikommunförsöket har några allmänna reflektioner gjorts som enligtmin mening är värda uppmärksamhet. En iakttagelse är attfrikommunförsöket. har satt igång en betydelsefull diskussion om förnyelse ochförändring i den kommunala verksamheten. Det har blivit ett. väsentligtinstrument för att pröva nya vägar och stimulera till nytänkande inte bara ifrikommunerna utan inom hela den offentliga sektorn. Vid genomgång av det statliga regelsystemet har"missuppfattningar" kommit fram. Förtroendevalda ochanställda tror ofta att också sådana statliga regler är bindande som i själva verket endast är råd. Det har också visat sig att önskemålenom förändringar gällt lokala föreställningar och traditioner vilka uppfattats som bindande. frikommunförsöket har sådanaerfarenheter kommit fram som enligt Prop. 1987/88:100 min mening börbeaktas i det fortsatta arbetet med att förenkla och Bil. 2 begränsa statliga regler. Dessa frågor övervägs i stat-kommunberedningen. Jag villockså erinra om att regeringen har utfärdat en ny förordning(begränsningsförordningen) som innebär att de statliga myndigheternas rätt attbesluta regler begränsas. En annan betydelsefull erfarenhet avförsöksverksamheten är att frikommunerna har blivit medvetna om att de av egenkraft skapat kommunala regelsystem som behöver omprövas. som förändringarav den statliga detaljregleringen görs på central nivå är det därför angelägetatt frikommunerna själva granskar sin egen förvaltning. Jag har tidigarediskuterat behovet av regelförenkling när det gäller de regler som kommuner ochlandsting själva har beslutat om (avsnitt 1.2.6). Försöksverksamheten har också lett till att representanter för statliga ochkommunala organ börjat ett närmare samarbete om gemensamma frågor. Endiskussion har därigenom inletts om problem som i vissa fall endast kan lösaspå lite . Det gäller förändringsförslag som inte avser enskildaregler utan större frågor om samhällsförvaltningens ekonomi, organisation ochuppbyggnad. Jag ser det för min del som mycket värdefullt att en sådan dialogmellan statliga och kommunala organ har inletts. Det är väsentligt att den hälls levande. 13.3 Översyn av kommunallagstiftningen Idet förnyelsearbete som är inriktat pä en utveckling av den kommunala sektornsverksamhet har kommunallagstiftningen en central roll. Det är enligt min meningväsentligt att lagstiftningen ger kommuner och landsting stor frihet att pågrundval av de egna lokala förutsättningarna utforma sin organisation ochverksamhet. Lagstiftningen måste också vara lätt att överblicka och förstå. Inom bereds ett flertal betänkandensom gäller kommunallagstiftningen. Stat-kommunberedningen har överlämnatbe-tänkandena (Ds C 1983:13) , (Ds C 1984:6) Avgifter inomkommunal verksamhet, (Ds C 1986:10) medverkan i internationella frågoroch (Ds C 1986:16) näringslivspolitik. Jag kommer senare (bil. 15) attredovisa det arbete med att utforma en ny kommunallag som bedrivs av ensärskild arbetsgrupp inom , kommunallagsgruppen (C 1986: A).Gruppen har överlämnat ett delbetänkande (Ds C 1987:5) om den ekonomiskaförvaltningen i kommuner och landsting. Det är min avsikt att återkomma medförslag till åtgärder på grundval av de nu nämnda betänkandena. Jag vill här särskilt framhålla betydelsen av att få till stånd en helhets syn pä kommunallagstiftningen. Det är enligt min mening väsentligt att skapa en enkel och flexibel lagstiftning gentemot kommuner och lands ting. I det fortsatta översynsarbetet bör exempelvis övervägas hur en bättre samordning skall kunna åstadkommas mellan kommunallagen och den speciallagstiftning som gäller för olika kommunala verksam- 36 Enligt vad jagerfarit kommer stat-kommunberedningen Prop. 1987/88:100 att ta upp denna fråga i sitt fortsatta arbete. Den lämnade redovisningen visaratt ett omfattande utredningsarbete bedrivits och pågår om de kommunalafrågorna. Försöksverksamheten medfrikommuner spelar därvid en viktig roll för att finna nya vägar för utvecklingoch förnyelse av den kommunala självstyrelsen och demokratin. I det fortsatta utvecklingsarbetet om denoffentliga sektorn är samverkan mellan stat och kommun av storbetydelse. Det ömsesidiga beroende som finns mellan statliga och kommunala verksamhetertalar för detta. Det är enligt min mening nödvändigt att överväganden fortlöpandesker om frågor inom olika samhällssektorer där samverkan mellan staten,landstingen och kommunerna är väsentlig. I detta sammanhang harstat-kommunberedningen en vikUg uppgift. Jaghemställer att regeringen bereder tillfälle att ta del av vad jag nu har anfört om förnyelseav den kommunala självstyrelsen och demokratin. 14 Den offentliga sektorns informationsverksamhet 1986/87:91 om aktivt folkstyre i kommuner och landsting och i prop. 1986/87:99 (KU 29, rskr. 226) om ledningenav den statliga förvaltningen redovisade jag olika samhällsinformationsfrågor.Jag vill nu anmäla de åtgärder somregeringen därefter vidtagit och ange några principiella utgångspunkter för det fortsattautvecklingsarbetet rörande informationsfrågorna inom den offentligasektorn. Lagstiftnings-och reformarbetet pä den offentliga sektorns område har i hög grad varitinriktat på att bredda och fördjupa den representativa demokratin, ökaden kommunala självstyrelsen och stärkasamhällsverksamhetens folkliga förankring. Samhällsinformationen är ett redskap för att förverkliga intentionernai dessa strävanden. En viktig utgångspunkt är därvidsamhällsinformationens demokrati funktion. Denna fanns med som en grundförutsättning när den kommunala informationsverksamheten utformadesunder . Analyser av den s. k. demokratiinformationensfunktion och förhållningssätt i relation till politiker, massmedier, organisationer och andra opinionsbildande organ 37 gjordes i betänkandet (SOU 1975:41)demokraU som låg till Prop. 1987/88:100 grund för en proposition om demokrati, ny kommunallag m. m.Bil. 2 (prop. 1975/76:187, KU1976/77:25, rskr. Dessa analyser gäller fortfarande och har fått ny aktualitet medutvecklingen mot ökad decentraliseringav nämndarbetet i kommunerna och ett ökat brukarinflytande i den kommunalaverksamheten. Förvaltningslagen (1986:223) är också ett viktigt led i ansträngningarna att förbättra såvälservice som demokrati i den offentliga verksamheten. En grundtanke är, att medborgarna måste gesmöjlighet att mera aktivt än tidigare påverka inriktningen på och utformningenav verksamheten inom all offentligverksamhet. För att kunna delta i denna dialog behöver medborgarna kunskap omsåväl sina rättigheter och skyldigheter som om sina möjligheter. Att förmedla denna kunskap som bas för delaktighetoch inflytande ärsamhällsinformationens viktigaste uppgift. Principen om att den offentliga servicen skallvara tillgänglig för alla medborgare på lika villkor ställer särskilda krav pähur samhällsinformationen bedrivs.Information är en viktig resurs för medborgaren. har intresset fokuserats till dens. Detta är naturligt i en konsolideringsfas efter1970-talets snabba utveckling päsamhällsinformationens område. En rad av de förslag som lämnades i informationsdelegationens betänkande(SOU 1984:68) Samordnad samhällsinformation syftade till att belysa kriterier för god information och former för effektivt resursutnyttjande förden offentliga sektorns informationsverksamhet.Information ur ett medborgarperspektiv ställer stora krav på samverkan mellan många myndighetersamtidigt. Problem i anslutning till informationssamarbete mellan olika myndigheteroch mellan olika nivåer i samhällsförvaltningen belystes därförsärskilt. Detär enligt min mening angeläget att diskussionen om den offentliga sektornsinformationsverksamhet fortsätter. I det fortsatta arbetet bör särskilt prövashur kvalificerat erfarenhetsutbyte och metodutveckling inom detta område skalldrivas vidare. Den offentliga sektorns internainformationsverksamhet och informationens roll i förändringsarbetet ärområden som aktualiserats de senaste åren.Det är delvis nya uppgifter som innebär krav på myndigheters och förvaltningarsledningsfunktioner. Här behöver myndigheterna stöd i form av utbildningoch stimulans till kompetensutveckling. Forsknings- och utbildningsfrågorna år avgrundläggande betydelse för utvecklingenpä samhällsinformationsområdet. finns ett antal lokala utbildningslinjerför informatörer. Ett förslag om att omvandla några av dessa till en allmän utbildningslinje benämnd informationslinjen har diskuterats. När det gäller forskningsfrågorna villjag rikta uppmärksamheten dels påbehovet av en närmare kartläggning av forskningssituationen på området, delskopplingen mellan grundutbildning och forskningsinsatser. Den samhällsutveckling som innebär att den modernaInformationstek nologin kommer till användning inom allt fler områden anses av mänga 38 innebära en risk för ökade informationsklyftor i samhället. 1987/88:100 som nya kabel- och eterburna medier kommer attutvecklas som redskap Bil. 2 för samhällsinformation.