prop · GB0385 · 1987-12-31 00:00:00 — Föroreningshalterna är lägre här än i många andra europeiskaområden, samfidigt som naturens känslighet är störte pä grund av en lågmotståndskraft och ett extremt klimat. Vi mäste pröva om resultat frän andra länderär tillämpbara under de förhållanden som råder i . Denordiska länderna bör även i fortsättningen spela en ledande roll i detinternationella förhandlingsarbetet. Av stor betydelse därvidlag är samarbetetinom nordiska ministerrådet. För att de nordiska förslagen skall fågenomslagskraft, behöver forskningen i och övriga ha en godstandard. InomNorden utbyts resultat och erfarenheter via SNS), Detta samarbete är mycket betydelsefullt, dåförhållandena länderna emellan i huvudsak är likartade, EUREKA-samarbetettillkom på franskt initiativ vid en ministerkonferens i ijuli 1985,Länderna inom EUREKA har enats om att inkludera miljöprojekt iEUREKA-samarbetet, Eurotrac (European Experiment on Transport andTransformation of Environmentally Relevant Trace Constituents in theTroposphere över Europé) har accepterats som ett EUREKA-projekt, Ett omfattandeplaneringsarbete har ägt rum för att åstadkomma ett gemensamt ramprogram för forskningsarbetetoch för att definiera olika delprojekt. Ett vetenskapligt sekretariat harupprättats i . Vidare finns en vetenskaplig kommittémed ledande atmosfärsforskare i samt en styrelse som tar ställning tillolika projektförslag. Styrelsenför teknisk utveckling lämnar stöd till forskning och utveckling avolika typer av teknik för att begränsa utsläppen av föroreningar frän 139 kan ge stöd från bränslemiljö- Prop.1987/88:85 fonden till provning och demonstratton av ny teknik. lämnar stöd till forskning, utvecklingoch provning av olika typer av teknik för att begränsa utsläppen avföroreningar vid förbränning. Stöd kan ocksä lämnas av Stiftelsen förvärmeteknisk forskning. Jag har redan behandlat de forsknings- ochutvecklingsinsatser som görs beträffande tekniker för att begränsa utsläppen avkväveoxider från trafik och förbränningsanläggningar. En aktiv upplysningsverksamhet och opinionsbildning är ettviktigt instrument i arbetet mot luftföroreningar och försurning.Informationen bör syfta till att motivera enskilda människor och företag attvidta åtgärder samt lägga grunden för politiska beslut om åtgärder pånationsnivå. Det nationella informationsarbetet samordnas genomreferensgruppen för försurningsinformation. Gruppen är ett exempel pä ett välfungerande samarbete mellan ett fyrtiotal ideella organisafioner ochnaturvårdsverket. Informationen kommer att inriktas påkvävets och de fotokemiska oxidanternas skadeverkningar. Biltrafiken kommer,säsom betydelsefull källa för både kolväten och kväveoxider, att stå i centrumför informationen. Internationellt bedriver miljöorganisationernasförsurningssekretariat i betydelsefull upplysningsverksamhet med medelfrän informationsanslag. Det nuvarande luftförorenings- och försurningsläget göratt internationella insatser bör riktas i första hand till de länder varsutsläpp har störst betydelse för nedfallet i , harpåbörjat arbetet med utsläppsreduktioner. föreslagna åtgärder måstebedömas som otillräckliga. Opinionstrycket och attityderna där håller på attförändras. Jag bedömer att informationsinsatser i detta skede kan blivärdefulla, I min inledning (avsnitt 2) betonade jag vikten av att olikaorganisationer och företag deltar i denna process. utsläpp avluftföroreningar har också en stor betydelse för nedfallet, främst i södraSverige, Dessa länder är därför en viktig målgrupp för infotmationsinsatser,bearbetar flera öststatsländer medinformation. De svenska insatserna bör främst inriktas mot , Samarbete ochinformationsutbyte sker även med , Tyska Demokratiska Republikenoch , Informationsarbetet omfattar distribution av broschyrer,faktaböcker, tidskrifter och annat informationsmaterial. Att bjuda injournalister, miljö-och sportfiskeorganisationer, forskare, politiker ochbeslutsfattare till är likaså ett effektivt sätt att fokuserauppmärksamheten på försurningen. Informationsinsatser är viktiga och spelar en betydanderoll för utveck lingen inom och är ännu viktigare i det internationella perspekti vet. Jag anser därför att detta arbete bör intensifieras och tilldelas ytterli- 140 gare resurser. Mittställningstagande: bör ges i uppdrag att samordna och följaupp arbetet med handlingsprogrammet mot luftföroreningar och försurning. Enutvärdering bör ske mot de mål som satts för minskningen av utsläppen till år1995, Verket bör i samråd med berörda intressenter studera vilka tekniskaåtgärder som skulle fordras för att minska svavelutsläppen samthalvera kväveoxidutsläppen jämfört med ärs nivå. Ekonomiskaoch andra konsekvenser för industrin, staten, kommunerna och samhället i övrigtbör analyseras. Skälen förmitt ställningstagande: Det är av största vikt att arbetet medhandlingsprogrammet mot luftföroreningar och försurning genomförs så effektivtsom möjligt. har i rapporten '87 följt upp detprogram mot luftföroreningar och försurning som regeringen lade fram är 1985,Det är enligt min mening lämpligt att göra en ny uppföljning avhandlingsprogrammet . Jag avser därför föreslå regeringen attnaturvårdsverket ges i uppdrag att göra en sådan uppföljning. Deåtgärder som jag har redogjort för berör både industrin, kommunerna,staten, jord- och skogsbruket samt samhället i övrigt. börvid planering och genomförande av uppdraget samräda med berörda intressenter. Som jagnyss redovisat bedrivas såväl i som i det internationella samarbetetett arbete med att utarbeta s,k, belastningsgränser. Det är angeläget att dettaarbete bedrivs på ett sådant sätt att dessa gränser kan utnyttjas som underlagför framtida ställningstaganden både i och internationellt.Förhandlingar om sådana gränser avses inledas inom luftföroreningskonventionenom ett par är. Mot denna bakgrund bör fortsatta nationella åtgärder motluftföroreningar övervägas. Hänsyn bör härvid tas till bl, a, resultatet av detpågående internationella arbetet. Innanställning tas till ytterligare skärpta nationella målsättningar bör kostnaderoch andra effekter av sådana åtgärder studeras. Vilka tekniska åtgärder somskulle fordras för att minska svavelutsläppen samt halverakväveoxidutsläppen jämfört med nivå bör utredas. Ensvensk ätgärdsstrategi för kolväteutsläppen bör också tas fram.Naturvärdsverket bör analysera ekonomiska och andra konsekvenser förindustrin, staten, kommunerna och samhället i övrigt av sädana åtgärder i närasamråd med berörda offentliga och privata intressenter. och länsstyrelsernas verksamhet med kalkning och andraåtgärder i miljön samt forskning och utveckling m, m, inom ramen för anslagetÅtgärder mot försurningen behöver följas upp vad gäller effektivitet ochresursanvändning. Effekter och kostnader för näringsliv, kommuner etc börföljas upp i samarbete med statens industriverk, I uppdraget bör vidare ingåatt följa och redovisa utvecklingen och de senaste kunskaperna beträffandeutsläpp, spridning och nedfall av även andra luftföroreningar samt hälso- ochmiljöeffekterna av dessa. I uppdraget bör även ingåde olika utredningar m. m. jag redovisat Prop. 1987/88:85 beträffandebl, a,: - ändrad förordning (1976:1055) om svavelhaltigtbränsle - komplettering av avgaskraven för lastbilar ochbussar med skärpta partikelkrav - kvalitetskrav för dieselbränsle - kompletterande avgaskrav för tätortsfordon - ytterligare utsläppsminskningar för personbilar - utsläppsminskningar för traktorei ocharbetsmaskiner m. m. Minaställningstaganden i korthet: Föroreningssituationeni , och är så allvarlig att utsläppen bör begränsas. Detta gäller i första hand stabila organiska ämnen, som kan spridas över stora områ den, och närsalter som orsakar allvariga övergödningsproblem. Arbetet med att åstadkomma förändringar måste bedrivas såväl nationellt som internationellt, Tillförselnav stabila organiska ämnen till miljön mäste upphöra. Utsläppen av organiskt bundet klor bör från sulfatfabriker minskas till per ton klorblekt massa. Åtgär der bör ha påböijats vid samtliga massafabriker före utgången av . Utsläppen från den kemiska industrin bör kartläggas och begränsas . Utsläppenav kväve bör minskas till hälften i områden som är särskilt påverkade. Utsläppen av fosfor bör ock sä minskas väsentligt i sädana områden. Strängare regler om djurhållning och hantering av stallgödsel bör införas. Kvävere duktionen bör ökas vid de kommunala reningsverken, I ett första steg bör en 50-procentig kvävereduktion införas före är 1992 vid reningsverk vid särskilt påverkade kustområden, Utsläppenav metaller, i första hand kvicksilver och kadmium, bör minska till hälften , «Fortsatt forskning och utveckling samt utredningar krävs för att fastställaväldefmierade mål för utsläpp till havsmiljön och sådana åtgärder behöverdärför stimuleras. Den redovisade planenskall revideras inom tre är. Föroreningartillförs haven runt frän både och andra länder, dels sompunktutsläpp och diffus avrinning, dels genom långväga transporter viaatmosfären och med havsströmmarna. En betydande lokalpåverkan är vanlig i anslutning till störte industrier, industrikomplex ellerkraftverk. Områdena utanför framför allt storstäderna är påverkade av tidigareoch pågående utsläpp av sanitärt avloppsvatten via de kommunala reningsverken.Vissa kustområden är påverkade av föroreningar från stora jordbruksområden. Bohuskustenfiliförs föroreningar från petrokemisk industri samt från skogsindustri ochannan industri i södra . Genom transport med havsströmmarna tillförs ocksåföroreningar från andra länder, t. ex. och FörbundsrepublikenTyskland, har under senareär blivit sä näringsrikt att vissa bottnar drabbats av syrebrist.Situationen är särskilt allvarlig i och , Havsområdettar emot avsevärda föroreningsmängder från Prop. 1987/88:85 jordbruk,kommuner och industri, både från och , Öresundär relativt kraftigt förorenat av både industriella och kommunala utsläpp samtav närsalttillförsel från jordbruket. Genom sker en stor transport avnärsalter frän upp längs den svenska . Situationeni är likartad den i . Smålandsoch torde vara den minst förorenings-påverkade kuststräckani landet. Delarav och Upplands kuster, främst utanför , är belastad avtidigare föroreningsutsläpp, i första hand kommunala. Gruvdriftoch annan verksamhet längs har givit upphov till hög urlakning avmetaller. Zink- och kadmiumhalterna i är högre än i någonannan svensk älvmynning, kust är starkt belastad främst av skogsindustrins utsläpp av bl, a,klorerade organiska ämnen och av några få, men stora, punktutsläpp av metaller. Deviktigaste föroreningarna bedöms vara stabila organiska ämnenoch närsalter, men också metaller och olja är av stor betydelse. Efterhand som akuta miljöstörningar av typen fiskdöd eller dålig lukt har kunnatåtgärdas, har betydelsen av den långsamma smygande giftverkan av stabilaorganiska ämnen, tillverkade av människan, blivit allt mer uppenbar. Sådanaorganiska ämnen, som endast långsamt bryts ned i miljön, kan spridas över storaområden och påverka miljön . Härigenom blir även relativtbegränsade utsläpp av stabila organiska ämnen ett allvarligt hot, sett i ettstorskaligt och långsiktigt perspektiv. Mångaexempel finns redan på ämnen som man från början har ansett vara ofarliga, mensom efter visat sig ge svåra negativa miljö-verkningar. Somexempel kan nämnas PCB och DDT. Tillgångenpå närsalter (kväve och fosfor) avgör normalt havsområdets produktion avbiologiskt material. Utsläpp av närsalter från jordbruk, tätorter ochindustrier leder till förhöjda halter av dessa ämnen i kustområden närautsläppen, och i vattenområdet som helhet. Den ökade tillgången lederprimärt till en förhöjd produktion av alger. Den ökade produktionen kan ledatill att syrebrist uppstår och att djurlivet slås ut i vissa områden. Dagensövergödningssymptom är resultatet av att tillförseln av näringsämnen har ökatstadigt . Vissa kustområden har drabbats av miljöproblempå grund av den ökade tillgången på närsalter. Övergödningen av vattnen utanförStockholm och i är välkända svenska exempel, Waddensee utanförNederländerna och har uppmärksammats internationellt. Situationen ärmer svårbedömd när det gäller de öppna havsområdena. Klart är dock att halternaav fosfor och kväve har ökat även här. Att syreförhållandena i Östersjönsdjupvatten successivt har försämrats, är envarningssignal. De bryts inte ned av naturliga processer utan kommer att finnas i havsmiljön sedan de väl förts dit, 144 Den historiskautvecklingen av metallbelastningen har i första hand Prop, 1987/88:85dokumenterats via sedimenten. Mätningar i djupområden visar på tiogånger högre halter av kadmium och kvicksilver i sediment som har bildats underde , jämfört med , Effekterav akuta (genom haverier och liknande) utsläpp av olja till den miljönär väl undersökta och kunskaperna är relativt goda, åtminstone beträffandemarin miljö med höga salthalter, I första hand är det strandorganismer ochsjöfågel som påverkas. Totaltsett utgör dock de kroniska utsläppen som ständigt pågår frän båttrafik,oljehamnar och utsläppskällor på land troligen av den totalabelastningen av olja eller organiska ämnen som härstammar frän olja. Kunskapenom eventuella effekter av kroniska utsläpp är mycket begränsad. Specielltgäller detta för med sitt förhållandevis kalla klimat. Sverigedelar hav med många andra länder, vilkas utsläpp påverkar havets miljökvalitet,utsläpp av kväve och fosfor utgör högst 10 resp, av den samladebelastningen på , Åtgärder i har däremot stor betydelse för dekustnära områdena. För att lösa problemen i centrala mäste emellertidandra länder ocksä vidta åtgärder, deltar därför aktivt i mänga olikafora för internationellt miljöskyddssamarbete, Helsingforskonventionenomfattar det s, k. , som inkluderar , ,Bälten och upp till en linje frän till ,Konventionen, som etablerades och formellt trädde 1980,behandlar främst föroreningar frän landbaserade källor, långväga lufttransportsamt sjöfarts- och bekämpningsfrågor. Dumpning är förbjuden inomkonventionsområdet. InomHelsingforskonventionens ram har ett flertal sammanställningar gjorts avförhållandena i , En första beskrivning av miljöförhållandena publiceradesår , och en första sammanställning av uppgifter om utsläpp för allaÖstersjöstaterna publicerades , Med utgångspunkt i gjordakunskapssammanställningar har en prioritering av problemområden gjorts. Ettarbete med förstärkning av tidigare antagna rekommendationer om minskning avutsläppen och med nya rekommendationer har påbörjats och planeras för samtligaprioriterade områden. ram hölls ett möte på ministernivå . Påministermötet kom man bl, a, överens om begränsningar av utsläppen frånlandbaserade källor, samordning av fortsatt mät- och utvärderingsverksamhet ochförbättrat samarbete om bekämpning av havsförororeningar. Överenskommelseninnebär att utsläppen skall minskas med för vissa viktiga ämnesgrupperföre 1995. Dessutom skall länderna inom ett är redovisa nationella planer föratt minska utsläppen i enlighet med deklarationen. Pariskonventionenkom till stånd och trädde i kraft är 1978, Den 145 10 1987/88. omfattar ochNordostatlanten och avser utsläpp från landbasera- Prop, 1987/88:85 dekällor. Oslokonventionen, som etablerades och omfattar sammageografiska område, behandlar frågor om dumpning och förbränning till havs. InomPariskonventionens ram hat man arbetat med listor över prioriterade ämnen.Listan över särskilt farliga substanser omfattar bl, a, kadmium, kvicksilver,vissa stabila och miljöfarliga organiska ämnen samt stabila oljor ochföreningar av petroleumursprung. För dessa ämnen har utarbetatsrekommendationer om utsläppsbegränsningar. Dessutom finns en skyldighet attrapportera utsläpp av dessa ämnen. Information om utsläpp m, m, ställs sammanoch publiceras . Oslokonventionen omfattarförbud mot havsförorening genom dump ning av vissa särskilt angivna miljöfariiga ämnen, t, ex, klorerade organis ka ämnen, cancerframkallande ämnen, kadmium och kvicksilver. För ' dumpning av andra ämnen samt förbränning av miljöfariigt avfall till havs krävs tillstånd av nationell myndighet i varje särskilt fall. Omfattningen av dumpning och förbränning i de anslutna länderna redovisas . Deländer som gränsar till deltog i en särskild Nordsjökonfe-rens påministernivå i . Då träffades en överenskommelsesom bl,a, innebär att utsläppen av vissa giftiga och svårnedbrytbara ämnenskall begränsas mellan är 1985 och , Utsläppen av närsalterskall minskas i samma omfattning i områden där närsalterna har orsakat eller kanorsaka miljöproblem. Utsläppen till luft skall kartläggas och där sä är möjligtbegränsas. Frän och med är 1989 får avfall inte dumpas i utom iundantagsfall. Förbränning av avfall till havs skall gradvis minska för atthelt upphöra före utgången av är 1994, Förbud kommer ocksä att införas förutsläpp av fast avfall som uppkommit vid drift av fartyg och oljeplattformar.Frän svensk sida förekommer varken dumpning eller förbränning till havs. Ennordisk miljöskyddskonvention undertecknades av . Konventionen har tillkommit efter initiativ från NordiskaRådet och syftar till att i nafionell lagstiftning likställa grannländernasmiljöskyddsintressen med det egna landets, Pä initiativ pågårett arbete med en gemensam nordisk handlingsplan mot havsföroreningar,är ett särskilt utsatt område, där den samlade överblicken ärbristfällig. Delvis sammanhänger detta med att flera länder är berörda, Sverigehar för avsikt att inom ramen för arbete och i överenstämmelsemed övriga överenskommelser avseende ta upp frågan om en särskildsamordning mellan , och avseende dokumentation avmiljöförhållandena och föroreningsbelastningen i , Bilateralasamarbetsavtal finns dessutom med de fiesta av våra grannländer. Jag vill härsärskilt nämna de samarbetsavtal som finns mellan och våra nordiskagrannländer. Regeringarnai och undertecknade en överens kommelse om att verka för att särskilda åtgärder vidtas för att skydda Öt-esund mot föroreningar och annan påverkan. upprättades för att samordna arbetet i denna fråga. Ett förslag till en 146 gemensam plan för begränsning av föroreningarna iKattegatt har utarbe- Prop. 1987/88:85 täts av det svenska ochden danska miljöstyrelsen på uppdrag av mig och den danske miljöministern.Förslaget, som redovisades ijuni , bygger på förslagtill aktionsplan och den danska regeringens handlingsplan för havsmiljön, Iförslaget konstateras att de nationella planer som har utarbetats visar enbetydande samsyn när det gäller ambitionsnivå och målsättningar för arbetet medatt skydda , Jag instämmer i utredningens förslag att åtgärderna börutvärderas senast efter fyra är och att respektive land under mellantidengenom intensifierad övervakning och uppföljning säkerställer att ett väsentligtförbättrat beslutsunderlag finns tillgängligt för denna utvärdering, och bildade en gränskommitté förområdet 0st-fold-Bohuslän, syftar till ett regionalpolitisktsamarbete och innehåller bl, a, ett samarbete om undersökningar avseendegränsvattnets kvalitet och faktasammanställning för diskussion om initiativtill åtgärder. Den norska regeringens åtgärdsplan avseende de områden somgränsar till gemensamma vattenområden har tillkommit efter överläggningarmellan och , Myndigheter i och undertecknade år 1972ett sämarbets-avtal angående samordning och initiering av forsknings- ochutredningsarbete om föroreningsförhållandena i . Avtalet avseräven åtgärder för att minska vattenföroreningarna. En kommitté, Kommittén för , har inrättats för ändamålet, deltar aktivt i samarbetet inom deninternationella sjöfartsorganisationen, ,, IMO-konventio-nerna reglerar utsläpp av olja från fartyg. En annan internationell överenskommelse om åtgärder motvattenförorening från fartyg är MARPOL 73/78. Överenskommelsen är global tillsin karaktär och innehåller långtgående begränsningar av utsläpp av olja ochandra skadliga ämnen från fartyg. Inom , som i MARPOL 73/78 harställning som specialområde, är utsläpp från fartyg av till exempel olje- ochkemikalierester i princip förbjudna. Samordnade mät- och övervakningsprogram för havsområdenafinns främst inom Paris-, Oslo- och Helsingforskonventionerna, har ett koordinerat program sedanår 1979, har tillsammans med ett särskilt ansvar för mätningari , deltar i programmet genom naturvärdsverketsmätprogram för miljökvalitet, PMK, som är en viktig länk i det internationellaprogrammet. Även inom och hardeltagande länder gjort åtaganden om undersökningsprogram. Programmen omfattarmätningar av kvicksilver, kadmium och PCB, Förslag finns om att utvidgamätningarna till större områden och fler ämnesgrupper. 5.3Huvudpunkterna i en aktionsplan mot haysföroreningar Prop. Mitt ställningstagande: Föroreningssituationen i haven ärallvarlig och tillräckligt väl dokumenterad för att motivera snabba och långtgåendeåtgärder för att minska utsläppen, I vissa fall kan åtgärder initierasomgående, men i andra fall krävs en teknisk utveckling för att de skall kunnagenomföras. En aktionsplan bör gälla för en treårsperiod. Arbetet bör underdenna period inriktas på # begränsning av utsläpp av de mest miljöfarligaämnena, # uppföljning av åtgärdernas effekt, # fortsatt forskning om marin miljö, # fortsatt aktivt arbete i internationella organ föratt minska förore ningar i våra angränsande hav. Arbetetbör utvärderas efter tvä är. Resultatet bör ligga till grund för en nyåtgärdsplan mot havsföroreningar. förslag: Överensstämmer i huvudsak medmitt ställningstagande. Se bilaga 5,1, Remissinstanserna delar i allmänhet aktionsplanensgrundläggande uppfattning att de havsområden som omger är utsatta förett allvarligt miljöhot och att långtgående föroreningsbegränsande åtgärdermåste vidtas både nationellt och internationellt. Åtskilliga remissinstanserunderstryker att nuvarande kunskaper är begränsade i viktiga avseenden och attforskningen på olika områden måste förbättras. Även behovet av en ökadmätverksamhet framhålls. Aktionsplanens allmänna ställningstaganden och förslagentill åtgärder accepteras i sina huvudlinjer av flertalet remissinstanser. Någraremissinstanser anger att alltför långa tidsramar föreslås, framför allt vadavser begränsning av utsläpp av stabila organiska ämnen och av närsalter. anser att planen innehåller konkreta och långtgående åtgärdermot utsläpp av närsalter frän jordbruk och kommunala reningsverk, men attåtgärderna mot spridning av kemiska ämnen och utsläpp av stabila organiskaföreningar från industrier är alltför långsiktiga , och opreciserade. Bl, a,anser att skogsindustrin får anmärkningsvärt på sigatt vidta åtgärder. anser att aktionsplanens mål ärangeläget, men ifrågasätter den prioritering som gjorts och anser att alltförringa vikt lagts vid de utsläpp som sker frän industrin, bilismen ochtätorterna. avvisar den del av planen som behandlar föreskrifterför jordbruket och presenterar ett alternativt förslag, bedömer förslaget i huvudsak vara väl utformat när de': gällerinriktningen. anser att prioriteringarna vad avser insatsermot olika föroreningstyper är väl avvägda. Vad avser skogsindustrin hänvisarIndustriförbundet till , som isitt yttrande uttalar att skogsindustrins mål är att minska utsläppen tillekologiskt godtagbara nivåer, att utsläppen av klorerat organiskt materialredan har halverats och att ytterligare åtgärder måste vara väl underbyggda vadgäller miljöeffekt. De flesta länsstyrelser ställer sig bakom Prop. 1987/88:85förslagen i aktionsplanen. En del länsstyrelser menar att tidsramarna föråtgärder mot skogsindustrin är alltför vida och efteriyser mer konkretaåtgärdsförslag för den kemiska industrin. Flera länsstyrelser påpekar attekonomiska stimulanser kan vara nödvändiga för åtgärder inom jordbruket.Vidare framhålls att genomförandet av planen kommer att kräva resurser, framförallt i form av tillsyn vid länsstyrelserna. Skälenför mitt ställningstagande: De slutsatser och bedömningar som presenteras inaturvärdsverkets förslag bygger pä befintligt kunskapsunderlag. Trots attdetta är mycket omfattande, finns ändå osäkerheter inom vissa områden.