prop · GB03156 · 1987-12-31 00:00:00 — I märket maker-rolleningår också att vara motpart i operationer på penningmarknaden. 1 promemorian har föreslagits atl omsättningsskatt skalllas ut även på fondkommissionärens handel för egen räkning. Med andra ord har någolundantag för interbank- eller märket makerhandeln inlé gjorts i promemorian.De skäl som anförts för att inte undanta fondkommissionärers egenhandel frånbeskattning var följande. En sådan begränsning av skatteplikten skulle kunna ledatill ojämnheter i beskattningen som kunde uppfattas som orättvisa. Exempelvisskulle banker kunna undgå skatt på transaktioner som för andra placerare skullevara skattepliktiga. Eftersom fondkommissionärers, och särskilt bankernas,handel med penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl lill en del även sker iplaceringssyfte ansågs rättviseskäl tala för att kommissionärshandeln bordebeskattas på samma sätl som annan handel. I promemorian konstaterades vidarealt det finns omständigheter som talar för atl undanta från beskattning den delav fondkommissionärernas handel som är atl hänföra till märket makerfunktionen.Avskatleadminislrativa skäl, bl.a. med hänsyn till konlrollaspekten, ansågsemellertid en sådan ordning förutsälla att de olika funktionerna i fondkommissionärernasverksamhet kunde avskiljas från varandra. enkelt och fungerande system somtillgodosåg della krav ansågs i promemorian vara svårt att åstadkomma ipraktiken. Förslaget alt beskatta fondkommissionärers handel för egenräkning har rönt stark kritik från så gott som samtliga remissinstanser. Delhar framhållits atl en omsättningsskatt på sådan handel skulle kunna innebäraökade kostnader för atl upprätthålla märket makerfunktionen. Därigenom skullesannolikt en del av handeln styras över till provisionsbaserad förmedling.Delta skulle i sin lur bl.a. kunna leda till försämringar av prisinformationen 'och av marknadens möjligheter atl snabbi ta emot eller tillhandahållavärdepapper. Enomsättningsskatt skulle också kunna innebära att den värdepappersba- serade kredilförmedlingen ersattes av direktlån mellan långivare och lånta gare och likaså atl interbankhandeln i värdepapper avlöstes av etl inbördes utbyte av depositioner på konton. Enligl flertalet remissinstanser finns risk för sådan påtaglig försämring av interbankmarknadens och märket maker- systemets funktionssätt, om en omsättningsskatt införs,att det finns skäl att Prop. 1987/88:156 från beskattning undanta all inbördeshandel mellan banker och fondkommissionsbolag i räntebärande värdepapper samt lermins-ochoptionshandel rörande sådana värdepapper. Även och riksgäldskonlorethar betonat vikten av en väl fungerande interbankmarknad och menat alt utan ensådan försvåras såväl slatens upplåning som penningpolitik. () har understrukit alt om fondkommissionärershandel för egen räkning skall undantas så måste de olika funktionerna i fondkommissionärernasverksamhel på ell klart och entydigt sätl kunna avskiljas från varandra. Vadsom skall anses utgöra handelslager måste således tydligt anges ilagstiftningen. I annat fall skulle skattekontrollen bli närmast omöjlig attgenomföra. Skälen för mitt förslag: Skattskyldiga för överlåtelse avpenning- och obligationsmarknadsinslrumenlen bör vara de som är skattskyldigaenligt den nuvarande ordningen, alltså dels fondkommissionärer som sluter avtalom eller medverkar till en överlåtelse, dels andra som under ett halvtkalenderår omsätter värdepapper lill etl värde av minsl . 1 fråga om aktier m. m. gäller undantag från skattepliktför fondkommissionärers handel för egen räkning. Som jag redogjort för ovan,har vid remissbehandlingen framhållits alt det finns skäl alt på motsvarande sällbegränsa skatteplikten i fråga om penning- och obligationsmarknadsinslru-menlenför interbankhandeln eller i vart fall för s.k. märket makers. För egen del vill jag framhålla följande. Jag är medvetenom alt en beskattning av interbankhandeln och märket makerverksamhelen skullekunna ge upphov till vissa negativa effekter. Som jag redan har framhållit(avsnitt 2.2) torde dock omfattningen av effekterna vara klart avhängiga av skattesatsenshöjd. Ett tänkbart sålt atl mildra eventuella negativa effekter skulle i ochför sig kunna vara all från beskattning undanta all inbördes handel mellan fondkommissionärer,dvs. mellan dem som enligl fondkommissionslagen (1979:748) har bankinspektionenstillstånd all driva fondkommissionsrörelse. Fördelarna med en sådan avgränsningär att fondkommissionärerna dels utgör en lätt identifierbar krets av aktöreroch dels all den absoluta huvuddelen av interbankhandeln sker mellan fondkommissionärer.Avgränsningen skulle dock innebära att även den handel som fondkommissionärernagör för egen räkning i kapitalplaceringssyfte skulle bli skattefri. Eltgenerellt undantag från beskattning för all handel mellan fondkommissionärer framstår,såsom också påpekats i promemorian, som oneulrall i förhållande till de andraaktörerna på värdepappersmarknaden. Med andra ord skulle de banker som år fondkommissionärerfå skaltefrihet för sin egen placeringsportfölj medan exempelvis försäkringsbolagoch industriföretag blev skyldiga alt betala omsåttningsskall på motsvarandeplaceringar. En annan nackdel med en sådan avgränsning är den olikformighet ibeskattningen som uppkommer genom all det finns några aktörer på interbankmarkna-densom inte har fondkommissionärsslalus och som därmed skulle bli skattskyldiga. En annantänkbar avgränsning vore alt från beskattning undanta den del av fondkommissionärers handel' egen räkning, som omfattar omsättning av vårdepapper hänförliga till elt begränsat handelslager. mellanbanker och andra slutplacerare skulle med en sådan avgränsning av Prop.1987/88:156 Mot bakgrund av att det inte finnsnågot lämpligt sätt att skilja bankernas och fondkommissionärernas handelslagerfrån deras övriga värdepappersinnehav är en sådan ordning inle Vidutformningen av ett skattesystem bör stor vikt läggas vid atl det skall vara lättadministrerat.Detta önskemål tillgodoses bäst genom en bred bas för skatteuttaget, vilket igengäld gör det möjligt att ha låga skattesatser. Med hänsyn härtill och motbakgrund av de negativa effekter av även annan än skatteadministrativ art somskulle kunna uppkomma, om fondkommissionärers handel för egen räkning undantasfrån beskattning, föreslår jag att skatt skall tas ut oavsett om en fondkommissionäreller en s.k. slutplacerare år part. För att mildra de negativa verkningar somen skatt kan få på interbank-och märket makerhandeln bör emellertid denskattesats som skall utgå i fondkommissionärsledet sättas lägre än annars. Nären fondkommissionär handlar för egen räkning bör skatten lämpligen tas ut medhälften av det skattebelopp som annars skulle ha utgått för hans led, alltsåmed en fjärdedels skattebelopp för varje omsättning oavsett motpart. Såledesskall en omsättning mellan två fondkommissionärer beskattas med en fjärdedels skattebeloppi resp. led och en omsättning mellan'en fondkommissionär och en slutkund med enfjärdedels skatt i fondkommissionärens led och halva skattebeloppet islutkundens led. Skattereduceringen bör således omfatta all den handel iräntebärande värdepapper samt termins- och optionshandel som fondkommissionärenföretar för egen räkning. Medhänsyn till de avgränsnings- och kontrollproblem som annars skulle föreliggabör den lägre skattesatsen endast gälla den som är fondkommissionär. Detär inte något villkor att den som är märket maker också är fondkommissionäräven om så i regel är fallet. Någon allmängiltig definition av begreppet märketmaker finns inle. Frågan om märket makerrollen utreds av kreditmarknadskommittén(Fi 1983:06), (Fi 1987:11) ochoptionsutredningen (Fi 1987:01). Det kan därför finnas anledning att senareåterkomma till beskattningsfrågan för sådana märket makers som inte är fondkommissionärer. Föratt upprätthålla likabehandling mellan de olika marknaderna bör också fondkommissionärernashandel för egen räkning på aktiemarknaden beskattas efter de principer jag nuhar redogjort för. Aktiehandeln sker på en s.k. mäklarmarknad, dvs. Detta torde innebära att risken för att en beskattning skullege några negativa effekter på aktiemarknadens funktionssätt är liten. Mäklarverksamhetenhar med andra ord större betydelse på aktiemarknaden än sådan aktiv märket makerverksamhetsom dominerar penning- och obligationsmarknaden. Medhandel för egen räkning avser jag den handel på aktiemarknaden eller penning-och obligationsmarknaden som sker mot eget handelslager eller i kapitalplaceringssyfte. Fråga har vidare uppkommitom beskattningssituationen för sådana clearingcentraler som bedriver handel i derivatinslrumenl på det sätt som sker vid OM och det till SOFE knutna . clearingcentralkännetecknas av atl den träder in i ell avtal mellan två parter och agerar somköpare mot säljaren och som säljare mot köparen. Syftet med clearingcentralensinträde i avslutet är att skapa den nödvändiga garantin för motpartensfullgörande och inte att neltohandla i egen räkning. En fördel med att ha en clearingcentralsom motpart istället för att göra direkta avslut mellan köpare och säljare äratt en part kan avsluta sin affär hell oberoende av sin utsprungliga motpart.Hade .avtalet träffals direkt mellan parterna hade båda varit tvungna att varaöverens om atl affären skulle avslutas. Enligt min mening bör clearingcentralensinträde i affären mellan köpare och säljare betraktas som en form av handel ikommission, dvs. handel i eget namn för annans räkning. Skattetekniskt innebärdetta atl huvudmannen i avtalsförhållandet svarar för omsättningsskatten. Jaganser därför att den verksamhet som bedrivs vid clearingcenlralerna inte skallbelastas med omsättningsskatt. Detta synsätt har bekräftats och utvecklats avlagrådet (s. 72). Vissa av de märket makers som är avtalsmässigl knutna till clearingcenlralernaär inte fondkommissionärer. Ifråga om dessa hänvisar jag lill vad jag ovananfört beträffande sådana märket makers som inte är fondkommissionärer. Vid remissbehandlingen har upplåningsinstituten gjortgällande atl den första överlåtelsen från emittenten till slutplaceraren börses som en ren emission, även om en märket maker utgör mellanled. Skattetekniskt gäller att skatten inte stannar på kommissionärsledetnär en omsättning har skett i kommission, dvs. för annans räkning. Tillämpat påett emissionsfall innebär detta att någon skatt inte tas ut vid en överlåtelsefrån en emittent till en slutplacerare då den fondkommissionär som medverkathar handlat för annans räkning. Om fondkommissionären däremot har förvärvatvärdepapperet från emittenten för egen räkning och sedan överlåter detta slutplacerare skall i enlighet med de beskattningsprinciper jag nu föreslårför fondkommissionärer (avsnitt 2.5) skall tas ut på transaktioner mellan fondkommissionärenoch slutplaceraren. I nuvarande 5 § som motsvaras av 12 § i det till lagrådetremitterade lagförslaget föreskrivs alt den skatt som en fondkommissionär ärskyldig att betala får vältras över på kommissionärens huvudman elleravtalspart. Jag kan instämma i lagrådets uppfattning (s. 73) atl det saknasanledning att i skattelagstiftning av förevarande lyp uttryckligen reglerasådana spörsmål. Bestämmelsen bör därför slopas. För alt underlätta penningpolitiska åtgärder anser jag delvara befogat att sådana överlåtelser där eller äravtalspart inte skall omfattas av den föreslagna omsättningsskatten. Mittförslag: Vid omsättning av de penning- och obligalionsmarknadsinslrumenl somföreslås bli beskattade skall skatten utgå i relation till vederlaget och denåterstående löptiden för värdepapperet; Vidomsättning av terminskontrakt som avser dessa instrument skall skatten ulgå irelation till det avtalade värdet enligt kontraktet och den återståendelöptiden för det värdepapper som terminskontraktet avser. Utgångspunktenför skatteberäkningen skall vara en skallesats på av vederlaget,resp. det avtalade värdet på den egendom som terminskontraktet avser. Vidomsättning av terminskontrakt på aktiemarknaden skall skall tas ut med 2procent av del enligt kontraktet avtalade värdet för den underliggandeegendomen. Vidomsättning av optioner på penning- och obligationsmarknaden skall skattenutgöra och vid omsättning av optioner på aktiemarknaden avvederlaget för optionen vid utställande och vid kvittning. De nuangivna procenttalen avser skattesatsen sammanlaget för köp- och säljledei. Promemoriansförslag: Överensstämmer med mitt ulom alt skatten vid omsättning av optioner påaktiemarknaden föreslogs utgöra av vederlaget. Remissinstanserna:Några remissinstanser, däribland bankinspektionen har ansett all den föreslagnadifferentieringen av skattesatsen är för stor och praktiskt svårhanterlig i ellsystem med en så slor omsättning och volym som del är fråga om här. Enliglbankinspektionens mening bör del övervägas om inle ell syslem med anknytningtill räntepunkter vore all föredra - evenluelll med elt tak för de längstalöptiderna. Skälen förmitt förslag: Skatten på omsättning av aktier år bestämd till en vissprocentsats av överiålelsesumman (vederlaget), 1 procenti vardera köp- och säljledei. Denna skattesats gäller alltså även dekonvertibla skuldebreven och de skuldebrev som är förenade med optionsrätttill nyteckning eller till köp av aktier. Jag föreslår inte någon ändring avskattesatsen för omsättning av dessa skuldebrev, eftersom de är hänförliga lillaktiemarknaden och i viss mening även utgör substitut för aktier. Även i fråga om penning- och obligationsmarknadsinstrumentenanser jag alt det år lämpligt atl knyta skallesatsen till vederlaget. Atl föromsättning av dessa instrument tillämpa samma skattesats som gäller föromsättning av aktier kan emellertid inle komma i fråga. En alllför slor ökningav transaktionskostnaderna innebär risk för all marknaden påverkas på ell frånsamhällsekonomisk synpunkt ogynnsamt säll. Jag anser därför all skallesatsenbör vara förhållandevis låg. I promemorian har föreslagils atl utgångspunktenför skatteberäkningen bör vara en skattesats på tre hundradels procent (0,03procent) av vederlaget sammantaget för köp- och säljledei. Jag delar denbedömning som redovisats i promemorian. Vidare anser jag all man bör eftersträva atl skallen blirneutral mellan värdepapper med olika lång återstående löptid. bör kunnaåstadkommas om skallen bestäms i relation lill värdepapperets återståendelöptid. Av intresse i detta sammanhang är erfarenheterna från . Denna skaltutgör en andel av överiålelsesumman. Samma skattesals tillämpas alltsåoavsett värdepapperels återstående löptid med ell undantag. För värdepapper medlöplid eller mer är skallesatsen 15 hundradels procent, om värdepapperen är emitterade avpersoner med Prop. hemvist i och 30 hundradels procent, om värdepapperen är emitterade av personer med hemvist i andra länder. värdepappersskatlen har genom sin konstruktion bidragit lillatt förhindra uppkomsten av en marknad för värdepapper med kort löptid.För svenskt vidkommandedrar jag slutsatsen atl en omsättningsskatt på räntebärande värdepapperbör justeras med hänsyn till värdepapperets återstående löplid för att beskattningen inte skall inverka på valet mellanvärdepapper med olika lång återstående löplid. En annan omständighet som jag anser bör tillmätasbetydelse vid utformningen av skattesatsen är atl transaktionskostnaderna på sloradelar av den svenska marknaden las ul med olika kronlalsbelopp för värdepappermed olika löplider. Transaktionskostnaderna utgörs i dessa fall av skillnadenmellan köp- och säljpriser. Denna skillnad är på den svenska marknaden uttryckti form av s.k. räntepunkler. Delta innebär atl kostnaderna för en transaktionpå exempelvis . är, i kronor räknat, högre för ettvärdepapper med återstående löplid än för elt värdepapper med etl årsåterstående löptid. kan sägas utgöra, marknadskrafternas fördelning avtransaktionskostnaderna på olika löplider. Omsättningsskatten på penning- och obligalionsmarknadsinslrumenlbör även mol denna bakgrund justeras efter löplid. En möjlighet vore alt, såsombankinspektionen har föreslagit, ange skattesatsen lill ett visst anlal s.k. räntepunkler.En sådan lösning skulle emellertid dels göra del komplicerat att beräknaskattebeloppet, dels innebära en tämligen hög skattebelastning på handel medlångfristiga värdepapper, exempelvis obligationer med en löplid . I departementspromemorian har följande formler tjänat somunderlag vid utarbetandet av förslaget lill löplidsanpassning av skattesatsen. Formler som tjänat som underlag för beräkning avskattesats: a) För värdepapper med återstående löptid på 5 åreller mer utgörs skallen av: Vederlaget x skattesatsen i procent. b) För värdepappermed återstående löptid på minsl men mindre än : Skalt = vederlaget x[skattesatsen i procent - ((5 - värdepapperels återstående löplid angiven )x 0,005)] c) För värdepappermed mindre än återstående löptid torde en. ytterligare justering medhänsyn till löptiden vara nödvändig: Skatt = vederlaget x [skattesatsen för ett värdepappermed återstående löptid i procent' - (4 - värdepapperets återståendelöptid angiven i kvartal) x 0,002)] ' Skatten för ett värdepapper med återstående löptidär enligt formel b) 0,01 procent av vederlaget, 'Återstående löptid mellan anses härvid utgöraåterstående löptid på ett kvartal etc, 25 En strikt tillämpning avdessa principer skulle emellertid kunna leda till praktiska svårigheter, bl.a.när det gäller att vid varje transaktion beräkna återstående löptid. Avförenklingsskäl torde det därför i stället vara lämpligt att knyta beräkningenav värdepapperets återstående löptid till del kalenderår resp.kalenderkvartal, då värdepapperet förfaller till inlösen. Skatten föreslåsdärför utgå enligt följande tabell: som går ut under mantaget för köp- och mantaget för köp- och mantaget för köp- och efter del all om- mantaget för köp- och säljledet. I de fall både dekvartalsvisa och de årsvisa skattesatserna är tillämpliga på en och sammaomsättning anser jag att den skattesats som är lägst skall användas. Bankinspektionen ochSvenska har framhållit att det i promemorian föreslagnasystemet i vissa fall ger stora trappstegseffekter. Skillnaden i skatt för ettvärdepapper med en löptid som går ut som omsättningen ochett värdepapper där löptiden utgår på av är 100procent. Detta kan enligt bankinspektionen leda till att långivarenkompenserar sig räntevägen eller till att en felaktig prissättning uppkommerför marknaden. För egen del vill jagframhålla följande. Vid utformningen av skattesatserna har det gällt att finnaen lämplig avvägning mellan å ena sidan ett system som ur skatteadministrativsynvinkel och för den skattskyldige är praktiskt hanterbart och å andra sidanett system som inte innebär oacceptabla trappstegseffekter. Jag har redan pekatpå de praktiska svårigheter som ligger i att beräkna skattesatsen efter enmatematisk formel där hänsyn tas till exakt återstående löptid. Jag föreslårdärför den schablonisering av skattesatserna som det innebär att knyta demtill det kalenderår resp. kalenderkvartal som skuldebrevet förfaller tillbetalning. Även RSV har i sitt remissyttrande framhållit att fasta skattesatserär att föredra framför en matematisk formel för beräkning av skatten. Mittförslag innehåller tio olika skattesatser.Någon ytterligare differentiering för alt mildra trappstegseffekterna anserjag inte motiverad. Vid omsättning avterminskontrakt som avser penning- och obligationsmarknadsinstrument menar jagatt skatten skall beräknas efter samma principer. Skatten skall alltså utgå irelation till det avtalade värdet på och den återstående löptiden för denegendom som terminskontraktet avser varvid de i tabellen redovisadeskattesatserna skall tillämpas. För optionerna på penning- ochobligationsmarknaden bör skatten utgöra av optionskontraktels premievid optionens utställande resp. det vederlag som avtalas vid ett kvittningsförfarande.Procentsatsen gäller för köp- och säljledet sammantaget. För optionerna påaktiemarknaden bör skatten utgöra av motsvarande vederlag sammantagetför köp- och säljledet. Vad gäller de terminskontrakt som avseraktiemarknadsinstrumenten bör skatteuttaget ske av det avtaladevärdet på den egendom som kontraktet avser beräknal sammantaget för köp- och säljledet. Beträffandepenning- och obligationsmarknaden är skattesatsen på optioner vald på etlsådant sätt att s.k. syntetiska terminskontrakt, dvs. olika slag av oplionsstrategiersom fungerar som substitut för terminskontrakt, skall beskattas ungefär påsamma sätt som terminskontrakt. På så sätt upprätthålls skatteneutralitetmellan de två delmarknaderna. Ävenpå aktiemarknaden år det möjligt att med hjälp av optioner skapa s.k.syntetiska aktier eller syntetiska terminskontrakt. För att skatten inte skallgynna optionshandeln på aktiehandelns bekostnad är det av neutrali-telsskålangeläget att höja skatten på optioner. Mitt förslag är att skatten på optionersålts till sammanlaget för köp- och säljledet. Skillnaden i skatlesalsernaberor på att beskattningsunderlaget är olika (överlåtelsesumman resp. denunderliggande aktiens värde när det gäller avista- och terminshandel samtpremien för optionen när det är fråga om optionsaffärer). En beskattning ienlighet med vad jag nu föreslår minskar otvivelaktigt de skattemässiga skillnadernamellan de olika delmarknaderna. 2.7Beskattning av handeln med premieobligationer Mitt förslag: Vidomsättning av svenska statens premieobligationer eller köp- och säljoptionersamt terminskontrakt som avser sådana värdepapper skall skatten utgöra ettbelopp som motsvarar av vederlaget, sammantaget för köp- och säljledet. Promemoriansförslag: Skatt enligt de principer som i promemorian föreslogs för de löpandeskuldebreven och de s.k. masspapperen. Remissinstanserna: Vid remissbehandhngenhar bl.a. RSV och framfört kritik mot differentieradeskattesatser vid omsättning av premieobligationer. Skälen för mitt förslag: Remissinstansernahar framhållit följande. Dels är kurserna på premieobligationerna mer beroendeav tiden till nästa dragning än av kvarvarande löptid, dels är det inte möjligtatt beräknaskattesatsen i de fall då inlösendagen för premieobligationer inte ärfastställd. fastställs den exaktainlösendagen först före inlösenåret. Riksgäldsfullmäktige menaratt det i och för sig vore möjligt att från början fastställa inlösendagar församtliga premieobligationslån men att handlingsfriheten därmed skulle blibegränsad för . Fullmäktige har därför ansett att det vorenaturligt om skatten utgjorde av vederlaget för alla löptider. RSVhar framhållit att de föreslagna skattesatserna medför praktiskatillämpningsproblem för banker och fondkommissionsbolag. Eftersompremieobligationer också säljs i mindre poster skulle skatten vid en omsättningteoretiskt kunna bli så låg som vilket redovisningstek-niskt voresynnerligen olämpligt. Handeln pä andrahandsmarknadenmed premieobligationer sker i stor utsträckning i skatteplaneringssyfte. Det ärmot denna bakgrund rimligt att även denna handel omfattas avomsättningsskatten. Jag anser dock att det finns fog för den kritik som vidremissbehandlingen har framförts mot den tekniska utformningen av skatten ipromemorian. Av praktiska skäl bör en skatt på omsättning av premieobligationerutformas efter samma mönster som gäller för omsättningsskatten på aktier.Att därvid tillämpa samma skattesats som gäller för aktieomsättning skulle sannoliklslå alllför hårt mot marknaden för premieobligationer. Jag har därför stannatför en icke löptidsanpassad omsättningsskatt om - sammantaget för köp- och säljledet-0,av vederlaget för premieobligationer. Samma skattesats bör gälla förderivathandel med sådana värdepapper, varvid samma beräkningsgrunder skallgälla som jag redogjort för beträffande derivatinstrumenten påaktiemarknaden. Idet följande behandlas vissa ytterligare tillägg och ändringar i den nuvarandelagen. Del föreslås uttryckliga bestämmelser om att lagen är tillämplig påsådana utländska värdepapper som kan jämställas med omsättningsskattepliktigasvenska värdepapper och att även s.k. papperslös handel skall omfattas avlagen.