prop · GB0335 · 1987-12-31 00:00:00 — Har kommunen t. ex. rätt att förmedla upplåtelse av varannan ledig lägenhet, får detla den i och för sig självklara effekten att upplåtelse- 60 förbudetinte gäller de lägenheter som på grund av begränsningen blir Prop.1987/88:35 s. a. s. förmedlingsfria. Tredjestycket avhandlar som nämnts undantag enbart från upplåtelseförbudet i förstastycket. Möjligheterna till undantag från förbudet mot överlåtelser ochandrahandsupplätelser regleras i andra stycket. Nären lägenhet som omfattas av förbud enligt 6 § skall upplåtas med hyresrätt ellerbostadsrätt, skall husägaren möjligt meddela kommunen delta.Meddelandet skall vara skriftligt och innehålla uppgift om lägenhetens adress,storlek och belägenhet i huset, villkoren för upplåtelsen och tillträdesdagen. Paragrafen,som handlar om husägarens skyldighet att lämna meddelande när en lägenhet blirledig, motsvaras av 7 § bostadsanvisningslagen. Detmeddelande som husägaren skall göra när en ledig lägenhet omfattas avupplåtelseförbud enligt 6 § är av gmndläggande betydelse för det fortsattaförfarandet. Om lägenheten skall upplåtas med hyresrätt, skall meddelandetinnehålla uppgifter om bl.a. hyra och andra hyresvillkor. Om lägenheten skallupplåtas med bostadsrätt, skall meddelandet innehålla uppgifter om bl.a.gmndavgift, årsavgift och upplålelseavgift enligt 6 § bosladsrättslagen. Upplåtelsenoch villkoren för den m.m. 8§ Omkommunen inte anvisar någon bosladssökande eller om husägaren inte godtar denbostadssökande som kommunen anvisar eller inte kan träffa avtal med denne, ärhusägaren skyldig att upplåta lägenheten till kommunen, om kommunen begär det. Omannat inte avtalas, skall upplåtelse till kommunen anses ha skett vid denlidpunkt då kommunens begäran enligt första stycket kommit husägaren tillbanda och på de villkor som angetts i meddelandet enligt 7 §. Om upplåtelsenavser bostadsrätt, skall den dock inte anses ha skett innan de fömtsättningarär uppfyllda som anges i 3 och 5 §§ bostadsrättslagen (1971:479). Paragrafenhar samma sakliga innebörd som 8 § bostadsanvisningslagen. Med avseende påhusägarens möjligheter att vägra godta den bostadssökande som kommunen haranvisat, bör emellertid tillkomsten av den nya bestämmelsen i 6 § andra stycketförsta meningen beaktas. Eftersom det är husägaren som avgör om hanskall godta den bostadssökande eller ej, föranleder den förändringen dockingen jämkning av lagtexten i förhållande till bostadsanvisningslagen. Avförsta stycket kan alltså ufiäsas att husägaren kan vägra atl godta enbostadssökande som kommunen anvisat. Han är dock skyldig att upplåta lägenheten fill kommunen,om kommunen begär det. föreligger oavsett omkommunen först anvisat en bostadssökande eller Prop. 1987/88:35 direktkräver att få lägenheten upplåten till sig. Närkommunen har anvisat en boistadssökande, får husägaren på vanligt sättförhandla och teckna avtal med denne. Sådana förhandlingar kan dra ut på tidenmed risk för att kommunen ådrar sig skadeståndsskyldighet enligt 10 §. Omkommunen biträder den bostadssökande eller förhandlar för dennes räkning pågmnd av fullmakt, torde tidsutdräkten kunna minskas. Ävennär kommunen begär att få lägenheten upplåten till sig - utan föregåendeanvisning eller sedan anvisning skett men inte lett till uppgörelse - kan detantas att villkoren för upplåtelsen i regel kommer att bestämmas genomöverenskommelse. För det faU att så inte sker, måste regler finnas som fastslårfrån vilken fidpunkt och på vilka villkor den upplåtelse som kommunen krävt,skall anses ha skett. Andrastycket anger att upplåtelse till kommunen skall anses ha skett då kommunensbegäran kom husägaren fill hända, dvs. när begäran nått husägaren på sådantsätt att denne kan ta del av den (se lagrådet prop. 1979/80:72, s.122). För upplåtelsen skall gälla de villkor som angetts i meddelandet enligt 7§. Upplåtelse av bostadsrätt skall inte anses ha skett innan bestämmelserna i 3och 5 §§ bostadsrättslagen om ekonomisk plan m. m. är uppfyllda (se prop.1979/80:72, s. 45). Omen lägenhet enligt 8 § andra stycket skall anses ha upplåtits fill kommunenmed hyresrätt eller bostadsrätt och lägenheten på gmnd av dröjsmål frånhusägarens sida inle kan tillträdas den dag som angetts i meddelandet enligt 7§, får hyresnämnden på ansökan av kommunen besluta att upplåtelsen skall gällafrån en senare fidpunkt. När upplåtelsen avser en hyreslägenhet, fårhyresnämnden besluta att det även i övrigt skall gälla andra villkor förupplåtelsen än de som har angetts i meddelandet. Ansökan om hyresnämndensprövning skall göras från den dag då upplåtelsen skall ansesha skett. Vidprövning av hyresvillkoren tillämpas 12 kap. 55 § första-tredje styckenajordabalken. Om hyra för lägenheten har beslämts i förhandlingsöverenskommelseenligt hyresförhandlingslagen (1978:304), skall dock den hyran gälla. sänker hyran, skall den lägre hyran gälla från och med den dag dåhyresförhållandet böriade. beslutar att upplåtelsen skall gälla från en senare tidpunkt eUeratt hyran skaU vara lägre än vad som har angetts i meddelandet enligt 7 §,skall husägaren åläggas att till kommunen betala tillbaka vad hantill följd därav har uppburit för mycket jämte ränta. Räntan skall beräknasenligt 5 § räntelagen (1975:635) för tiden då husägaren tog emotbeloppet till dess att beslutet har vunnit laga kraft och enligt 6 § räntelagenför tiden därefter. Paragrafenhar samma sakliga innebörd som 9 § bostadsanvisningslagen. Den avser ändradfidpunkt för upplåtelse och ändrade hyresvillkor när lägenheten skall ansesupplåten fill kommunen. Enligtförsta stycket får hyresnämnden bestämma att upplåtelsen lill kommunen skall gälla från senare tidpunkt än husägaren angett i medde- 62 landet enligt 7 §.Bestämmelsen gäller sådana fall då lägenheten inte kan Prop. 1987/88: 35fillträdas på den angivna tillträdesdagen och detta beror på dröjsmål frånhusägarens sida med att lämna meddelandet. Omen hyreslägenhet skall anses ha upplåfits till kommunen, kan kommunen enligtförsta stycket också få den s. k. förstagångshyran och andra hyresvillkor somangetts i meddelandet enligt 7 § prövade av hyresnämnden. Det får fömtsättasatt bestämmelsen får sin främsta betydelse därigenom att blotta vetskapen omden verkar avhållande på oskäliga hyresvillkor. Om bestämmelsen inte fanns,skulle husägaren kunna ställa sådana hyresvillkor att kommunen i prakfiken intekunde utnyttja sin rätt. Avandra stycket framgår att hyresvillkoren fastställs enligt bruksvärdereglernai hyreslagen eller, om det finns en förhandlingsöverenskommelse, i enlighet meddenna. Tredjestycket innehåller bestämmelser om återbetalningsskyldighet och ränta. Ersättningför skada 10 § Kanhusägaren, i fall då han får förfoga över lägenheten, på gmnd av förfarandetenligt denna lag inte träffa avtal om upplåtelse för tiden från och med dentillträdesdag som har angetts i meddelandet enligt 7 § och har han gjort vadsom skäligen kan fordras av honom för alt fä lägenheten upplåten, har han rättfill ersättning av kommunen för skada som han lider genom dröjsmålet medupplåtelsen. Husägaren har dock inte rätl till ersättning om han inom en månadfrån den dag då kommunen tog emot meddelandet enligt 7 § får besked om aU hanfår förfoga över lägenheten eller, när fillträdesdagen infaller ,han får beskedet före tillträdesdagen. Frågaom skyldighet att betala ersättning prövas av hyresnämnden. För aft kunnaprövas skall ansökan ha kommit in till hyresnämnden inom en månad från den dagdå avtal om upplåtelse av lägenheten träffades. Medundantag av första stycket andra meningen har paragrafen samma innebörd som 10§ bostadsanvisningslagen. Paragrafen har behandlats i den allmänna motiveringen(avsnitt 2.1.7). Husägarenfår som tidigare nämnts inte fritt förfoga över en ledig lägenhet förtån detblivit klart att kommunen inte önskar anvisa nägon bostadssökande eller fålägenheten upplåten till sig. Skadeståndsregeln i första stycket är ett viktigtmofiv för kommunen att undvika förhalning av anvisningsförfarandet. Dettaskulle kunna ske genom att kommunen dröjer med undertättelse till husägaren omatt kommunen inte gör anspråk på lägenheten. En fömtsättning för att husägarenskall ha rätt till skadestånd är att han gjort vad som skäligen kan fordras avhonom för att få lägenheten upplåten. I kravet på husägaren ligger både att hanskall undvika förhalning när det gäller förfarandet enligt lagen och att han,när han fritt får förfoga över lägenheten, skall lägga ned så storaansträngningar som normalt görs när en husägare vill ha en ledig lägenhetupplåten. Innebördenav andra meningen i första stycket är att kommunen inte ,, drabbasav ersättningsskyldighet, om husägaren får förfoga över lägenhe- Prop. 1987/88:35 ten inom en månad frän det kommunen mottog meddelandet om lägenheten frånhusägaren. Infaller fillträdesdagen inom denna fid utgår ingen ersättning omhusägaren får förfoga över lägenheten före tillträdesdagen. Bestämmelsen, somhar behandlats i den allmänna motiveringen, bör ses mot bakgrund av att kommunensällan har praktiska möjligheter att anvisa en bostadssökande till en lägenhetsom blir ledig med mycket kort varsel. Ettskadestånd bör täcka det inkomstbortfall som orsakas av att husägaren inte fårträffa något hyresavtal förtän det står klart alt kommunen inte har någotanspråk på lägenheten. Det innebär dock inte att husägaren under allaförhållanden är berättigad till ersättning för den lid lägenheten står outhyrd.Om det t. ex. visat sig svårt att få lägenheterna inom etl visst område upplåtnaså snart de blir lediga, kan det vara skäligt alt husägaren själv bär skadaneller en del av den. Ersättningen bör bestämmas med utgångspunkt i den hyra somnormalt utgår för lägenheten, dvs. vanligen i enlighet med enförhandlingsöverenskommelse enligt hyresförhandlingslagen. Prövningenav ersättningsanspråk ankommer enligt andra stycket på hyresnämnden. Den tidinom vilken ansökan skall göras har bestämts till en månad från den dag dåavtalet om upplåtelse av lägenheten träffades. Omett beslut om anvisningsrätt har meddelats, är husägaren skyldig att på begäranav kommunen lämna sådana uppgifter om bostadslägenheterna i huset som han haroch som behövs för kontroll av att husägaren följer beslutet. Om husägaren intelämnar begärda uppgifter, får hyresnämnden vid vite förelägga honom att göradet. Paragrafen,som inte har någon motsvarighet i bostadsanvisningslagen, har behandlats i denallmänna motiveringen (avsnitt 2.1.7). Avförsta meningen framgår alt ett beslut om anvisningsrätt av hyresnämnden utgören förutsättning för husägarens uppgiflsskyldighel. Om anvisningsrätten gmndarsig på en utfästelse av husägaren eller en generell överenskommelse mellankommunen och en organisation av husägare, är paragrafen alltså inte tillämplig.I dessa fall får parterna ta in bestämmelser om kontroll i utfästelsen elleröverenskommelsen. Varie husägare måste av naturliga skäl ha uppgifter om de hyresgäster ellerbostadsrättshavare som bor i huset (jfr 48-50 §§ bostadsrättslagen angåendemedlemsförteckning och lägenhetsförteckning). Det torde knappast heller vållaen husägare något problem att sammanställa uppgifterna om de boende i ensärskild lägenhetsförteckning. Däremot torde det ibland vara svårare förhusägaren att lämna uppgifter om förändringar i lägenhetsinnehaven och de skälsom har åberopats hos den boende når husägaren medverkat till enlägenhetsöverlåtelse eller en andrahandsupplåtelse. Avandra meningen framgår alt hyresnämnden kan förelägga husägaren att lämna ul uppgifterna vid vite. Detkan vara lämpligt att kommunen redan i samband med hyresnämn- Prop. 1987/88: 35dens beslut begär att få en lägenhetsförteckning av husägaren. Om kommunensenare begär ytterligare förteckningar, kan jämförelser göras mellan innehavenvid olika tidpunkter. Kan det då konstaleras att förändringar skett som intemeddelats kommunen, kan kommunen göra de ytterligare efterforskningar sombehövs och efter omständigheterna överväga om en ansökan till hyresnämnden omvitets utdömande skall göras. Verkanav beslut om anvisningsrätt i vissa fad 12 § Om elt beslut omanvisningsrätt har meddelats och äganderätten till huset övergår tiU en nyägare, gäller beslutet i stället mot denne. Om löpande vite enligt 4 § lagen(1985:206) om viten har satts ut i beslutet och om äganderätten har övergåttgenom köp, byte eller gåva, gäller vitet mot den nye ägaren räknat fråntidpunkten för äganderättsövergången, under fömtsättning att anteckning omvitesföreläggandet gjorts enligt 13 §. Löpande vite som avser vissperiod får endast tas ut av den som var ägare vid periodens börian. Annat vitegäller inte mot ny ägare, men hyresnämnden får sätta ut vite för denne. Ettbeslut om anvisningsrätt skall genast sändas till inskrivningsmyndigheten föranteckning i fastighetsboken eller tomträtlsboken. Om löpande vite enligt 4 § lagen(1985:206) om viten har satts ut i beslutet, skall även detta antecknas.Inskrivningsmyndigheten skall genast i rekommenderat brev undertätta den somsenast har sökl lagfart eller inskrivning av förvärv av tomträtt omanteckningen, om denne inte är beslutels adressat. Om ett beslut som harantecknats enligt första stycket upphävs, skall beslutet genast sändas tillinskrivningsmyndigheten för motsvarande anteckning. Verkanav husets överlåtelse har behandlats i den allmänna motiveringen (avsniU 2.1.8). Av 12 och 13 §§ framgårbl.a. att ett beslut om anvisningsrätt och ett förelagt löpande vite gäller moten ny ägare under de fömtsättningar som anges i paragraferna. Att även enutfåstelse om anvisningsrätt gäller mot ny ägare framgår av 2 § andra stycket. Bestämmelserna i 12 och 13§§ har utformats med 10 kap. 2123 §§ (1987:10) somförebild. I förhållande till det av lagrådet granskade förslaget harparagraferna justerats med anledning av att hyresnämnden i vitesföreläggandenskall kunna välja den form av vite som är mest ändamålsenligt i det enskildafallet. Enligt 13 § första styckettredje meningen har inskrivningsmyndigheten undertättelseskyldighet mot den somsenast sökt lagfart eller inskrivning av tomträtt, om denne inte är beslutetsadressat. har i sitt remissyttrande satt i fråga om bestämmelsenbehövs. 5 1987/88. att det saknas skäl att idetta sammanhang föreskriva någonting annat än Prop. 1987/88: 35 vad som gäller enligtmotsvarande bestämmelse i 10 kap. 22 § plan- och Frågaom utdömande av vite prövas av hyresnämnden på ansökan av kommunen. Haren husägare i strid mot 6 § andra stycket vägrat upplåtelse till enbostadssökande som kommunen anvisat eller medverkat till en överlåtelse av enhyresrätt eller till upplåtelse i andra hand av en lägenhet, får vite somförelagts enligt 3 § tredje stycket inte utdömas, om husägaren med hänsyn fillegna undersökningar och övriga omständigheter haft fog för sin vägran ellermedverkan. Vitesom förelagts med stöd av denna lag får inte förvandlas till fängelse. AvI § lagen (1985: 206) om viten framgår att lagen inte skall tillämpas i den månannat följer av vad som är särskill föreskrivet. Bestämmelseni första stycket att hyresnämnden skall pröva frågor om utdömande av vite är enavvikelse från vad som annars skulle gälla enligt viteslagen. En liknandeavvikelse gäller också enligt andra lagar, t. ex. 62 § hyreslagen och 20 §bostadssaneringslagen (1973: 531). Bestämmelseni andra stycket ulgör en särskild prövningsgmnd vid sidan av de regler i 9 §viteslagen som bl. innehåller allmänna bestämmelser om utdömande av viteoch om fömtsättningarna för jämkning av vite. Andra stycket tar sikte på de speciellasituationerna i 6 § andra stycket om upplåtelsevägran och medverkansförbud.Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.1.7) och ianslutning till 6§. Medde begränsade krav som ställs på husägaren avseende förbuden i 6 § andrastycket, blir det i prakfiken endast de mer uppenbara fallen av åsidosättandesom kan leda till att vite döms ut. a. på förseelsens art och påom husägarens förfarande framstår som ursäktligt bör det också finnas utrymmeför att jämka ett förelagt vite. Fördet fall att husägaren i strid mot 6 § andra stycket vägrar upplåtelse till enbostadssökande som kommunen anvisat, bör vite kunna dömas ut, om husägarensaknar stöd för att rikta några anmärkningar mot den bostadssökande. Vite börockså kunna dömas ut om vissa anmärkningar visserligen finns mot denbostadssökande, t. ex. att denne vid något eller några enstaka fillfällenförsummat att betala hyra , men det ändå är uppenbart att husägaren saknartäckning för att anse påtaglig olägenhet föreligga. Somjag har anfört i anslutning till 6 § torde det dock bli svårt för husägaren att bedöma de faktiska omständigheterna eller om upplåtelse kan ske utan påtaglig olägenhet. Husägaren måste i sådana fall oftast anses ha haft fog för att vägra upplåtelse, även om hyresnämnden finneratt upplåtelse kunnat ske utan påtaglig olägenhet. Om husägaren har försummat att undersöka hyresgästens förhållanden i erforderlig omfatt ning, kan det dock finnas skäl för nämnden att döma ut vite med ett jämkat belopp. Vad som nuhar sagts om vägran till upplåtelse, bör i tillämplig omfatt- Prop. 1987/88:35 ning också kunna vara vägledande beträffande förbudet i 6 § andra stycket ommedverkan till överlåtelser eller andrahandsupplätelser. Av 9 § viteslagen följer att om hyresnämnden tillämpatlöpande vite enligt 4 § andra stycket viteslagen och det föreligger fleraöverträdelser till samtidig bedömning, får nämnden inte utdöma högre belopp påen gång än som angetts i föreläggandet. Har beslutet i elt sådant ärende vunnitlaga kraft, får vite inte utdömas för sådana överträdelser som har gjorts innanärendet anhängiggjordes hos nämnden. I tredje stycket anges att vite som förelagts enligt lageninte får förvandlas till fängelse. Det gäller således både vite som förelagtsenligt 3 § andra stycket och 11 §. Bestämmelser om förfarandet vid hyresnämnden finns i lagen(1973: 188) om artendenämnder och hyresnämnder. beslut enligt denna lag får överklagas hosbostadsdomstolen genom besvär från den dag beslutetmeddelades. Besvärshandlingen skall ges in till hyresnämnden. I mål enligt 9 § första stycket om villkoren förupplåtelsen och mål enligl 14 § första stycket om utdömande av vite skallvardera parten svara för sin rättegångskostnad i bostadsdomstolen, i den måninte annat följer av 18 kap. 6 § . Paragraferna innehåller vissa rättegångsbestämmelser. Demotsvaras av 11, 14 och 15 §§ bostadsanvisningslagen. Beträffanderättegångskostnader gäller för hyresnämndemas del att vardera parten svarar försina kostnader. I bostadsdomstolen gäller däremot de allmänna reglerna omrättegångskostnader i tvistemål (se 17 § lagen (1974: 1082) ombosladsdomstol). För att åstadkomma en så stor överensstämmelse som möjliglmellan den nu föreslagna lagen om bostadsanvisningsrätt och lagen(1985:206) om vite, föreslås att i mål i bostadsdomstolen om utdömande av vitevardera parten skall svara för sin rättegångskostnad. Denna lag träder i kraft den 1januari 1988, då bostadsanvisningslagen (1980:94) skall upphöra att gälla.Beslut enligt bostadsanvisningslagen varigenom ett visst område förklarats varabostadsanvisningsområde gäller dock till utgången av . Inom sådanaområden gäller fortfarande bostadsanvisningslagen, Bostadsanvisningslagen skallalltjämt gälla i fräga om ärenden enligl lagen som har anhängiggjorts vidhyresnämnden före utgången av . Bestämmelserna i 2 § påverkar integiltigheten av utfästelser om ,. bostadsanvisning som lämnats före lagens ikraftträdande. När den nya lagen träder ikraft skall bostadsanvisningslagen upphöra att Prop. 1987/88: 35 gälla. Dennya lagen bör träda i kraft , förslagsvis den 1 januari1988. Föratt bereda de kommuner som har fatlat beslut om bosladsanvis-ningsområdenenligt bostadsanvisningslagen möjlighet att anpassa sig fill det nya systemet,föreslås att sådana beslut får gälla till utgången av . Kommunen kannaturligtvis upphäva beslutet om bo-stadsanvisningsområden och istället tillämpa den nya lagen. Påförslag av lagrådet har i förhållande till lagrådsremissen tillfogats dels enövergångsbestämmelse enligt vilken bostadsanvisningslagen alltjämt skall gällai fråga om ärenden enligt lagen som har anhänggiggjorls vid hyresnämnden föreutgången av , dels en övergångsbestämmelse om att bestämmelserna i 2 § iden nya lagen inte påverkar giltigheten av utfästelser om bostadsanvisning somlämnats före lagens ikraftträdande. 4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:816) om ändring i jordabalken Ändringeninnebär atl orden bostadsanvisningslagen (1980:94) i 1 § hyreslagen i desslydelse paragrafen har enligt lagen (1987:816) om ändring i jordabalken och somträder i kraft , byts ut mot lagen (OOOO: 000) om kommunalbostadsanvisningsrätt. 4.3 Förslaget till lag om ändring i jordabalken Ändringarnai 15 och 16 §§ hyreslagen har behandlats i avsnitt 2.4. Övrigaändringar innebär att orden bostadsanvisningslagen (1980:94) i 32 och 39 §§hyreslagen byts ut mol; lagen (0000:000) om bostadsanvisningsrätt. 4.4 Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479) Ändringarnainnebär att orden bostadsanvisningslagen (1980:94) i 1,2 och 6 §§ byts ut motlagen (OOOO: 000) om bostadsanvisningsrätt. Påförslag av lagrådet har en övergångsbestämmelse till ändringarna införts.Innebörden av denna är atl i de områden bostadsanvisningslagen alltjämt skallgälla (se övergångsbestämmelserna till lagen om bosladsanvisningsrätt)så skall reglerna i 2 § andra stycket bosladsrättslagen om kommunens rätt tillmedlemskap och i 6 § bostadsrättslagen om avvikelse från skriftlig form vidupplåtelse gälla i den äldre lydelsen. 4.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder a. atl orden bostadsanvisningslagen (1980:94) i 4 § första stycket 8, 23 och 32 §§ byts ut mol lagen (OOOO: 000) om bostadsanvisningsrätt. I22 § görs ett tillägg av innebörd att etl beslul av hyresnämnden, som Prop.1987/88: 35 innebär ogillande av en ansökan om anvisnrngsrätl enligt 3 § i dennya lagen inte äger rättskraft. Ett beslut om bifall till en ansökan om anvisningsrättfår alltså rättskraft. I 5 § lagen om bostadsanvisningsrätt fmns deldock särskilda bestämmelser om omprövning, upphävande och ändnng av ett sådantbeslut. Iövrigt görs ingen ändring i lagen, vilkel bl. a. innebär att bestämmelsen i 16d § under rubriken bostadsanvisning m. m. skall tillämpas ocksåpå de nya ärendena om anvisningsräit som hyresnämnden skall handlägga. 4.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1974: 1082) ombostadsdomstol Ändringeni 28 § har sin motsvarighet i ändringen av 22 § förslaget till lag om ändring ilagen om artendenämnder och hyresnämnder. Medhänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslårriksdagen dels att anta förslagen till 1. lag om bostadsanvisningsrätt, 2. lag om ändring i lagen (1987: 816) om ändring ijordabalken, 3. lag om ändring i jordabalken, 4. lag om ändring i bosladsrättslagen (1971:479), 5. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnderoch hyresnämnder, 6. lagom ändring i lagen (1974: 1082) om bostadsdomstol, dels att 7. godkännavad jag förordat i fråga om ändringar av bestämmelserna om förmedlingsrätt i bostadslåneförfattningarna (avsnitt 2.2). Regeringenansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom propositionföreslå att anta de förslag som föredraganden har lagt fram. Sammanfattning av departementspromemorian (Ds Bo 1987:2)Effektivare bostadsanvisning Ipromemorian föreslås alt den nuvarande bostadsanvisningslagen (1980:94) upphävsoch ersätts med en ny lag om anvisningsräit lill bostadslägenheter.Del föreslås också vissa förändringar för den kommunala förmedlingsrältenenligt bostadslåneförfaltningarna. Den bostadspolitiska utgångspunkten förförslagen är atl ge kommunerna bättre möjligheter all anvisa bosläder åt debosladssökande. Promemorianinnehåller en redovisning av nuvarande bestämmelser om anvisningsrätt och avhur tillämpningen av dem fungerat i praktiken. Det konstaleras all mångakommuner riktal kritik mol den nuvarande bostadsanvisningslagen. Lagen ansesadministrativt svår att tillämpa.