prop · GB03176 · 1987-12-31 00:00:00 — komtnun ser i förslaget risker i att den socialaservicelinjen blir en vårdinriktad yrkeslinje, vilket bestämt avstyrks. DHR är "djupt oroad över förslaget tillsammanslagning av gymnasiets sociala servicelinje och vårdlinje. Redan nustyrs verksamheten inom -av ett utpräglat vårdtänkande som i höggrad försvårar för oss att hävda vår integritet och självbestämmanderätt. Meden sammanslagning av dessa båda linjer befarar vi att vårdtänkandet helt taröverhanden." Flera kommuner, bl.a. kommun, menar att nya vägarbehöver prövas för grundutbildning inom området. Kommunerna bör ges möjlighet att pröva nya former av lärlingsutbildningaräv olika slag. Det är också viktigt' att grundutbildning för vårdbiträden i hemtjänst har en egen profil. Den måste byggas på den verklighet och de problem som den har i uppgift att lösa. kommun menar att beredningens förslag om olika former av 38 utbildning,knutna till arbetsplatserna, eller genom den kommunala vux- Prop.1987/88:176 enutbildningen eller med stöd av arbetsmarknadspolitiska medel är utmärkta Bilaga 4 förslag och måste prövas. Bland andra och kommuner menar attytterligare satsningar måste göras inom KOMVUX. En utökning behöver exempelvisske av antalet utbildningstimmar inom den kommunala vuxenutbildningen. kommim,aniör "att många kommuner harsatsat på grundutbildning av vårdbiträden och byggt upp och bekostat dennautbildning. Detta är inte arbetsgivarens skyldighet utan speglar bristen påsatsning på en adekvat grundutbildning i hemtjänst. Den breda satsningen pågrundutbildning som enligt äldreberedningens överväganden skall åvilakommunerna blir ekonomiskt betungande, speciellt som utbildningen skallgenomföras under . Därför krävs här en ekonomisk förstärkning ominte hemtjänstverksamhetens resurser på fältet skall drabbas." SÖ anser att utredningen i allt för liten grad berörtinnehållet i den sociala servicelinjen. "SÖ anser att det behöver göras enmer ingående analys om vilka sjukvårdsuppgifter som vårdbiträden i öppen vårdkan utföra. Detta gäller inte minst utifrån ansvarsfrågan och med densammanhängande problematik." - All personal inom äldreomsorgen bör få fortbildning. Remissinstanserna delar beredningens förslag när detgäller fortbildning. SÖ menar att det är kommunernas ansvar att anordna lämpligfortbildning. anser att de specifika kunskaper som kankrävas om hälso- och sjukvård bland hemtjänstpersonalen måste beaktas i fort-och vidareutbildning. HfR vill att fortbildning i hörselkunskap för vårdbitrdeni den kommunala prioriteras. RPG menar att anställd personal bör få kompletterandekurser motsvarande en kommande treårig utbildning, varefter de bör få bättrelön. Personal som flyttas från ålderdomshem till hemtjänst bör också kunna gesnågon typ av kompletteringsutbildning. Social omsorgslinje i högskolan - Universitets- och högskoleämbetet får i uppdragatt se över innehållet.i och inriktningen av den sociala omsorgslinjen inom högskolan. UHÄ anser att "ett eventuellt uppdrag till ämbetetbör avse att förutsättningslöst utreda lämplig utbildning utan hänsyn tillsektorstillhörighet." Samtliga bland UHÄ:s underremissinstanser ställer sigbakom förslaget om en översyn av sociala omsorgslinjens innehåll och inriktning. majoritet av dessa underremissinstanser bl.a.universitetet i . högskolorna i och , länslandsting samt skolstyrelsen i kommun tillstyrker i olikautsträckning förslaget att Prop. 1987/88:176 samordna linjen med sektorn föradministrativa, ekonomiska och sociala Bilaga 4 yrken (AES-sektorn). Treunderremissinstanser (i , samtVästerbottens läns landsting) är av helt motsatt mening och kan inte se någrafördelar med att byta sektorstillhörighet. Två underremissinstanser(i samt och )ställer sig neutrala och två har inte berört förslaget över huvud taget.Remissinstanserna instämmer enhälligt i att behoven av utbildnings-ochfortutbildningsinsatser tillsammans med personalpolitiska åtgärder ärnödvändiga och kvalitetshöjande åtgärder inom äldreomsorgen. /SR ser det som mycket angeläget att den socialaomsorgslinjen forskningsanknyts enligt beredningens förslag. , och kommuner menar attdet är viktigt att fortbildning ordnas för anställda arbetsledare inomäldreomsorgen. menar att beredningen bort gå ett steg längreoch föreslå ett uppdrag att utveckla en gemensam utbildning för allahandläggare inom . 14 Stöd till närstående - Närstående somfrivilligt åtar sig ett omfattande omvårdnadsarbete skall få stöd från densociala och primärvården. - Kommuner, ochunder pågående utvecklingsskede även landstingen, bör kunna anställa närståendeför långvariga insatser. Även kortvariga insatser bör kunna ersättas. Ensamordning av reglerna för detta behövs. Många remissinstanser tar upp frågan om hur det personligastödet till närstående bör utvecklas. Samtliga instämmer i beredningensöverväganden. DHR, , och SPRbetonar att möjligheterna att få avlösning i vården av en närstående måsteförbättras. HCK, och Röda korsetunderstryker vikten av att utbildning erbjuds de närstående vårdarna. Blekingeläns landsting menar däremot att egna erfarenheter visar att gruppaktiviteterför närstående sällan ger det stöd som är avsett, utan att stödet främst bör gespå individuell basis. 5PFoch menar att även pensionärer börkunna anställas som vårdare. kornmun hävdar att "beredningens överväganden idetta avsnitt inte är helt okontroversiella. som gått har ofta framhållits att det varit fel att lägga tunga vårduppgifter på anhöriga och att detta, inte minst på landsbygden, skapade en grupp av hemmadöttrar och hemmasöner, som efter föräldrarnas frånfälle hade stora svårigheter att komma ut på arbets marknaden. Om närstående skall användas i omvårdnadsarbete, bör detta ske genom regelrätta anställningar som vårdbiträden. ser inget fel i att närstående anställes som vårdbiträden, men vill uttrycka en reservation mot att man i allt för hög grad räknar med deras arbetsinsatser, när det gäller att dimensionera den sociala ." kommun uttrycker liknande synpunkter. 15 Rätt till ledighet för vård av närstående Prop. Beredningen "g 4 - Lagstadgad rätt till ledighet för vård av närstående börinföras enligt de förslag som utarbetats av anhörigvårdskommittén (SOU1983:64). Ersättning från socialförsäkringen bör införas så snart ekonomisktutrymme . finns för en sådan reforrri. Samtliga remissinstanser som tar upp frågan om rätt tillledighet för vård av närstående tillstyrker beredningens förslag om rätt tillledighet för vård av närstående. Flera remissinstanser menar dock att rättentill ledighet måste förenas med ersättning från socialförsäkringen. Samtliga remissinstanser som tar upp frågan om ersättningför vård av närstående delar beredningens bedömning att det är en angelägenreform. och menar att den lagstadgade rättentill ledighet måste kombineras med ersättning från socialförsäkringen. SHR ochSpri har liknande synpunkter. kan inte se att beredningenstankar om att kommuner och landsting skulle stå för sådan ersättning är någotrealistiskt alternativ. De resurser som kan tillskapas i kommunerna behövs föratt klara de åtaganden som med nuvarande ansvarsfördelning åvilar kommunerna. - Kommuner ochlandsting skall i samverkan planera den lokala servicen och vården. - En lagfästskyldighet om planering av omsorgen om personer med funktionshinder ellerlångvarig sjukdom bör införas i socialtjänstlagen med angivande av attplaneringen skall ske i samråd med sjukvårdshuvudmannen. Av 34 instanser som yttrar sig om kommunerna bör gesobligatorisk skyldighet att bedriva planering av sina insatser för människormed funktionshinder tillstyrker 26 förslaget medan två är emot och fem ärtveksamma. Statskontoret "delar beredningens uppfattning att detär angeläget att ansvariga huvudmän samplanerar äldreomsorgen. villdock verket varna för uppbyggandet av omfattande nya planeringssystem." SHR "instämmer i äldreberedningens överväganden ochtillstyrker dess förslag. Det är bra att kommunerna åläggs att upprätta en planför handikappåtgärderna." är positiv till beredningens förslag. "Skillnaderna mellan kommunerna vad gäller tillgång på resurser för äldre och handikappade personer är mycket stora. Det finns heller inga tydliga tendenser att dessa skillnader minskar. Den planering som kommunerna bedrivit när det gäller äldreomsorg har varit av mycket skiftande kvalitet. I flertalet avplaner saknas en tillräcklig koppling till landstingens planering. Socialstyrelsenvill understryka betydelsen av att denna planering byggs upp tvärsektoriellt, dvs. 4 1987/88.1 saml. omfattar flera olika samhällssektorer än hälso- ochsjukvård och social- Prop. 1987/88:176 tjänst." Några instanser, läns. landsting ochLinköpings kommun, tillstyrker förslaget men vill inte att planerna skall rapporteras in fill . . f . . - "avvisar beredningens förslag attgenom ett fillägg i socialtjänstlagen (SoL) lagstadga om en skyldighetatt upprätta en omsorgsplan i samråd med landsfinget. Ett tillägg i SoLförändrar enligt styrelsens mening knappast förhållandena i positiv riktningmen kan öka riskerna för en formaliserad planeringsbyråkrafi. I stället handlardet om att . utveckla ett gemensamt polifiskt ansvar huvudmännen emellan." - Socialstyrelsenfår i uppdrag att tillsammans med , kommunförbunden ochSpri se över nuvarande statistik vad gäller service och vård. - Socialstyrelsenfår i uppdrag att precisera vilka uppgifter från en gerriensam planering, somårligen skall inrapporteras från huvudmännen. De remissinstanser som yttrar sig om stafistikfrågornadelar i huvudsak beredningens överväganden och förslag. Statskontoret anser att nuvarande statistiksystem ärvarken tillfredsställande ur kvalitetssynpunkt eller ändamålsenligt föruppföljning. "Vilkauppgif-ter staten regelmässigt bör ha om äldreomsorgenmåste avgöras på basis av en genomtänkt uppfattning om vad som är det egentligariksintresset och hur mycket som staten behöver tillgång till ,respektive me;r intermittent. > Ju mer omfattande ett permanent systerngörs, desto mer administrativt . , tungrott blir det. . . . Det ärenligt statskontorets mening angeläget att staten tar initiativ till ettgemensamt utvecklingsarbete stat-landsting-kommuner i syfte att bygga upp ettrikssysterri för uppföljning och redovisning av ' ochlandstingskommunal verksamhet. I detta system bör också information omäldreomsorgen Irigå. Statskontoret är berett att medverka i det fortsattaarbetet." SCB anser att det är angeläget att informationsbehovenklariäggs och att en viss stomme i denna planering blir gemensam för helalandet. Detta gäller bl.a. förändringar av resurser, personal och ekonomiskakonsekvenser. SCB menar dock att det vore en fördel om översynen inordnas i denorganisafion som fastställts för samordning av statistik inom socialsektorn,nämligen socialsektorns statistikdelegation. RRV har funnit vissa brister i den officiella statisfikenöver och vill poängtera vikten av att' datakvahteten- beaktas. RRV tillstyrker förslaget om översyn av nuvarande statistik vad gäller service och vård för äldre. RRV menar att det är'ångéläget aft arbetet inom söcialsek- ' torns statistikdelegation intensifieras. menar att nuvarande stäfistiksystem är'ofillräckligt. "har i samarbete med Statistiska'centralbyrån genomfört en 42 radförbättringar av nuvarande stafisfik vad gäller den sociala äldre- och Prop. Dessa förändringar är emellertid intetillräckliga för att Bilaga 4 fåtillförlitliga och meningsfulla kunskaper om utvecklingen. nödvändigtatt åstadkomma en koppling mellan primärkommunernas och är för sin del beredd att ta ansvaretför samordning av ett sådant arbete." HCK och DHR tillstyrker förslaget, men betonar att denenskildes integritet måste beaktas vid utformningen av statistiksystemet. 18 Uppgiftsfördelning mellan huvudmännen - Kommunerna skall svara för all social service ochomvårdnad inklusive enklare uppgifter av sjukvårdskaraktär i eget boende och iservicebostäder. Primärvården skall svara för övrig hälso och sjukvård.. Av 29 remissinstanser som yttrat sig omuppgiftsfördelningen mellan kommuner och landsting tillstyrker 24 beredningensförslag. Två är emot och tre är tveksamma. r\oterar att "sedan siuteiäv1970-talet tillämpas den så, kallade kompetensprincipen, där ansvaret fördelasutifrån huvudmännens sociala respektive medicinska kompetens. Det innebär attden hjälpsökande ofta får sina hjälpbehov tillgodosedda genom besök av personalfrån båda huvudmännen. Principen har resulterat i flera gränsdragningsprdblemmellan sjukvård och socialtjänst och medverkat till det ofta påtalade problemetatt så många människor skall fungera i den hjälpbéhövandens hem. Förbundsstyrelsen ser som nödvändigt med en uppluckring avkompetens-principen vilket även skett i en del kommuner och landsting. Ansvaretbör utformas utifrån en mer ändamålsenlig, enkel och naturlig fördelning som äranpassad fill servicemottagare, personal och lokala förhållanden." konstaterar ätt äldreberedningenföreslår att de "uppgifter, som inte kräver sjukvårdsutbildning att utföra, betraktas somen primärkommunal angelägenhet. Förbundsstyrelsen har inget att erinra mot denna uppstramning i tolkningen av kompeténsprincipen, speciellt som just dessa uppgifter ofta föranlett onödiga gränsdragningsdiskussioner huvud männen emellan. En sådan principmodell kan också bidra till en bättre kontinuitet i omsorgen om den enskilde och ge förutsättningar för ett bättre -. resursutnyttjande totalt sett. Undersköterskor ihemsjukvård kommer att avlastas uppgifter av egénvårdskäraktär, menundersköterskorna liksom i ökad utsträckning distriktssköterskor kommer attbehövas i en konsult-, handlednings- och utbildningsroll för hemtjänstenspersonal samt för att tillgodose behovet av medicinsk kompetens inomhemsjukvården. Äldreberedningenföreslår att huvuddelen av dagverksamheten bör drivas i primärkommunal regi, men också att viss samordning med bör ske. Förbundsstyrelsen instämmer i huvudprincipen att verksamheter som i huvudsak har karaktär av fritidsaktiviteter eller syftar till att öka gemenska pen bör drivas inom primärkommunal ram eller av föreningar och frivilliga 43 I övrigt kan prövas en samordning av deverksamheter där Prop. 1987/88:176 innehållet kan beröra såväl detprimärkommunala området som landstingens Bilaga 4 behandlings- och rehabiliteringsinsatser." LO menar att "huvudmännen här måste ta ett störreansvar för att organisera verksamheten så att största möjliga kontinuitet ibesöken hos de enskilda pensionärerna kan åstadkommas. Till stor del är dettaen arbetsorganisationsfråga, som till viss del skulle kunna lösas om den s.k.kompetensprincipen inte tillämpades så stelbent. . . . Bästa sättet att lösafrågan torde vara att höja hemtjänstpersonalens medicinska kompetens." ser beredningens förslag som ett steg irätt riktning, men anser inte att problemet kan få sin slutgiltiga lösningförrän vi fått enhetligt huvudmannaskap för äldreomsorgen. kommun menar att "en strikt tillämpning av dens.k. kompetensprincipen innebär dock att även "enklare uppgifter avsjukvårdskaraktär" skall utföras av sjukvårdshuvudmannen. ärdock beredd att tillstyrka en överflyttning av dessa uppgifter tillsocialtjänstens vårdbiträden under förutsättning att kostnadseffekternaneutraliseras i det nya ersättningssystem, som äldreberedningen villgenomföra." kommun menar att beredningen tagit ett halvt stegpå vägen mot att få ett bättre förhållande men att det känns som om tiden voremogen för att föra över ytterligare uppgifter till kommunen och därmed ytterligareresurser. hävdar att kompetensprincipenstillämpning i gränsområdet mellan sjukvård och social omsorg kan skapa problem.Renodling av ansvaret har fördelar såväl vid vårdplaneringen som för denenskilde med bland annat bättre kontinuitet som följd. Liksom beredningen villdock understryka vikten av att kvaliteten upprätthålls genom attkvalificerad personal inom primärvården finns tillgänglig dygnet runt. landsting anser att en huvudmannaskapförskjutningfrån landsting till kommuner vore olycklig främst ur ett brukarperspektiv. Detär bestämda uppfattning att den konfinuerliga tillgången tillsjukvårdskompetens i hemtjänst/hemsjukvård i samverkan är en viktigtrygghetsskapande faktor för brukarna. Att endast komma i kontakt medsjukvårdskompetens via ombud, vårdbiträden i öppen vård, medför olägenheter avpsykologisk karaktär för brukarna. ser därför nuvarandeorganisation med samplanering i vårdplaneringsgrupper och områdesgrupper därsåväl social som medicinsk kompetens är företrädd som den mest ändamålsenliga. kommun menar att "om bristande insatserfrån sjukvårdshuvudmannen successivt skulle ersättas med social hemtjänst kanresultatet bli en försämrad vårdkvalitet. I en vidareutveckling lederett sådant förhållande snart till behov av institutionsplats." - Försök med ändrathuvudmannaskap, där primärkommunen tar ett vidgat ansvarför service och vård, bör genomföras. Avde 45 remissinstanser som yttrar sig i frågan om huvudmannaskap föräldreomsorgen tillstyrker 26 beredningens förslag om försöksverksamheter medprimärkommunalt huvudmannaskap för hela eller delar av primärvården.Ytterligare 14 instanser vill gå fram snabbare eller framhåller allmänt viktenav ett enhetUgt primärkommunalt huvudmannaskap, medan fem remissinstanser ärnegativa eller tveksamma. Kommunförbundetmenar att det är bättre att primärkommunerna "övertar" helaverksamheten än att delar av sjukhemmens verksamhet skulle gå över. "Risken är annars stor för "nya" gränsdragningstvister.Styrelsen anser det viktigt att staten visar ett särskilt intresse för att denföreslagna försöksverksamheten kan genomföras som underlag för den nödvändigaprövningen av frågan om huvudmännens framtida ansvarsområden. Försöksverksamhetermed primärkommunalt huvudmannaskap för bland annat primärvården och vissalokala sjukhem där serviceinsatser dominerar, har redan initierats mellan ettpar enskilda kommuner och landsting i landet. Styrelsen ser det som ytterstvärdefullt att sådana försöksverksamheter utvärderas då de kan bidra medbetydande erfarenheter till nytta för de fortsatta diskussionerna kring huvudmannaskaps-och ansvarsfördelnings-frågorna." PäO anser"att en central sådan nyckelfråga gäller problematiken kring de tvåhuvudmännen som skall ansvara för att det integrerade arbetssätt, somförutsätts skall fungera. PRO anser att lösningen av detta problem är det mestcentrala för den fortsatta utvecklingen och anser att dess lösning måste geshögsta prioritet. . . . PRO tillstyrker att försök med ändrat huvudmannaskap,där primärkommunen tar ett vidgat ansvar för service och vård, bör genomföras. Sådanaförsök skall utvärderas. . . PRO anser att hittillsvarande erfarenheter geranledning till oro för framtiden om splittringen-och oklarheterna ihuvudmannafrågan består. Mot denna bakgrund är det angeläget som framgår avovanstående att regeringen tar ansvar för att fortsatta överväganden kommertill stånd för att snabbt få en konstruktiv lösning i riktning mot enhetligthuvudmannaskap." SPFmenar att "under försöken med ändrat huvudmannaskap bör man också prövaatt inrätta äldreomsorgsnämnder med budget- och verksamhetsansvar förhemsjukvård och service och med ledamöter från landsting och kommun. Dessanämnder får inte medföra ökad totalkostnad för administration." "är för sin del positiv till försök. Dessa försök måste emellertid mycketnoggrant utvärderas, inte minst vad gäller den enskildes fillgång till ochkvaliteten av den hälso- och sjukvård och sociala service som ges inom ramenför de nya förutsättningarna." Stockholmskommun konstaterar att beredningen tar upp frågan om inte kommunerna också skall svara för social service och omvårdnad vid de lokala -' sjukhemmen.Ett sådant förslag måste infogas i en större diskussion om Prop,1987/88:176 huvudmannaskapet för delar av hälso- och sjukvården skall överförastill Bilaga 4 . Beredningen anför att försök medprimärkommunalt huvudmannaskap för delar av primärvården, utöver ansvaret försocialtjänsten är angeläget att pröva. Kommunen instämmer i detta och serposifivt på förslaget att sådan försöksverksamhet ges ett statligt stöd. kommim tillstyrker beredningens överväganden ochförslag. "anser också att de försöksverksamheter somföreslås i utredningen bör genomföras och i så stor omfattning sommöjligt. Gäv/efeorgi/ön5/a« . "5faf.sAontor6'/har i kunnatkonstatera att övriga nordiska länder endast haren huvudrrian-kommunen-som således ansvarar även för :; , !. hemsjukvård och för långvård i sjukhem. Sjukhemmen i Norgehar haft fylkeskommunalt huvudmannaskap, men nackdelarna meddetta har upplevts vara så stora att kommunerna fr.o.m. återövertar huvudmannaskapet för sjukhemmen. Enligt statskontorets mening är det mycket som talar förett enhefiigt - .- huvudmannaskap inom äldreomsorgen. Statskontoret avser attbehandla denna fråga i den kommande rapporten om äldreomsorgen i ." LO har liksom beredningen kunnat konstatera att dennuvarande uppdel ningen av huvudmannaskapet för.äldreomsorgen mellan och. kommunen medför en rad problem. LO kan tillstyrka beredningens förslag som övergångslösningar. "är det dock enligt LOs mening nödvändigt attsammanföra hela äldreomsorgen under en huvudman. Alla skäl talar då för att kommunen bör vara huvudman, inte minst närhets-och normaliseringsprinciperna. då viktigt att se till att hela äldreomsorgen dessutomkommer att hamna . under samma kommunala nämnd, socialnämnden. Annars uppstårbara nya samordningssvårigheter. Med vetskap om den tid förändringar av dennastorleksordning brukar ta anser LO att förberedelserna för en huvudmannaskapsreformbör påbörjas omgående. Den bör lämpligen genomföras innan problemen inomäldreomsorgen vuxit oss över huvudet. Om en sådan huvudmannaskapsreform ocksåbör omfatta primärvården i övrigt, anser LO . det för tidigt att uttalasig om." /?äwv//c5 owmMrt menar att "de uppnåddaerfarenheterna pekar i --.- den riktningen att man från delat bör sträva mot enkelthuvudmannaskap dvs. successivt överföra i första steget hemsjukvården tillkommunerna och därefter även motsvarande uppgifter i de lokala sjukhemmen. Ensådan övergång synes dock ej möjlig om inte hela landstingsområden samtidigtgör förändringen." kommun motsätter sig bestämt att kommunenssocialtjänst skall svara för social service och omvårdnad vid de lokalasjukhemmen. "Förslaget innebär att skulle ha ettplaneringsansvar för en verksamhet som man till en mindre del ärekonomiskt ansvarig-för. En överföring av "rop. 1987/88:1/6primärvården till kommunerna där överföringen ay sjukhemmen vore första Bilaga 4 steget skulle vara ett bättre alternativ." Vellingekommun menar att . "äldreberedningen märkligt nog inte alls diskuterarmöjligheten att förena socialtjänst och primärvård i en gemensam ., ,organisation. En sådan lösning skulle kunna medföra verkliga effektiviseringartill fromma för alla åldersgrupper i samhället. Risken för den enskilda , .,.människan "att hamna mellan två stolar" skulle försvinna liksomändlösa diskussioner om kostnads- och ansvarsfördelning mellan två huvudmänvars målsättning i grunden är förvånansvärt likartad." Sundswa//A:ommMn "ser behovet av insatser från såväl hälso-och sjukvård somsocialtjänst i en framtida utvecklad,äldreomsorg. Båda måste ha sitt . klaratydliga ansvar för insatserna. En klarare fördelning av ansvarsområden böreftersträvas och klarläggas. Först om detta kan åstadkommas kan det föreslagnasamarbetet rneUan ansvariga genomföras. . . anser det inteangeläget att ändra huvudmannaskapen mellan hälso- och sjukvård ochsocialtjänst. Såsorn antytts tidigare bör i stallet eftersträvas en . klarareansvarsfördelning mellan de ansvariga huvudmännen." Bo//n(3f5owwun anser att förslaget "att förändra huvudmannaskapet och . lägga sjukvårdsinsatser totalt på kommunen inom äldreomsorgen får ses som en olycklig segregering som förmodligen även bidrar till en kvalitetsförsäm ring. Likaså bör ett överförande av huvudmannaskapet för primärvården till primärkommunen kunna innebära nya gränsdragningsproblem och försäm rad kvalitet.