prop · GB0388 · 1987-12-31 00:00:00 — Med begreppet "teknisk anordning som kan alstra strålning" avses således både anordningar som kan alstra och är avsedda att sända ut strålning och anordningar som visserligen kan alstra men som inte är avsedda att sända 64 I det fall endastanordningar som är avsedda att sända ut Prop, 1987/88:88 strålning omfattasav en bestämmelse anges detta uttryckligen, Lagen innehåller endast en sådanbestämmelse, nämligen 20 8 2 angående tillståndsplikt för anordning som sänderut joniserande strålning. Meden teknisk anordning i vilken radioaktivt ämne ingår menas en teknisk anordningsom inte självständigt kan alstra strålning. Den är i stället försedd med enstrålkälla i form av ett radioaktivt ämne. Påförslag av lagrådet har jag delat upp 35 § i det remitterade förslaget i tvåparagrafer: 35 och 36 88, Paragrafnumreringen i specialmotiveringen blir därförfrån och med 36 8 en annan än i det remitterade förslaget. 1§ Syftet med denna lag är att människor, djur och miljö skall skyddas motskadlig verkan av strålning. Bestämmelsen,som saknar motsvarighet strälskyddslag, anger lagens syfte.Paragrafen motsvarar 1 8 i utredningens förslag. Avparagrafen framgår att lagen gäller såväl skydd av människor som skydd av djuroch miljön mot strålning. Innebörden av detta är att lagens tillämpningsområdeinte som strålskyddslag är begränsad till skydd av människan och djursom underkastas veterinärmedicinsk behandling eller undersökning. Ävenskadliga effekter på övrigt djuriiv skall inrymmas i lagen, liksom skydd avväxter och miljön i övrigt, Lagen gäller skydd av såväl vilda djur som djur ifångenskap. Medstrålning avses både joniserande och icke-joniserande strålning.Strålningsbegreppel definieras i 2§. Inte bara av människan framställd ellerorsakad strålning utan även s. k. naturlig strålning omfattas av lagen. Strålskyddetskall utformas på sådant sätt, all det så långt som möjligt kan förebyggastrålskador. Ett totalt skydd i samhället mot strålningens negativa verkantorde vara omöjligt att uppnå. Den grundläggande inställningen hos berördamyndigheter och dem som år verksamma i strålningsarbete måste dock vara att sälångt det är möjligt förhindra strålskada. Ambitionsnivån styrs av flera faktorer,såsom tillgängliga resurser, ökade kunskaper om strålning och förbättradteknisk utveckling. Såsompåpekats i den allmänna motiveringen är avsikten med lagen all behövligaskyddsåtgärder mot skador från såväl joniserande som icke-joniserande strålningalltid skall kunna vidtas med stöd av lagen allt eftersom kunskaperna omstrålningens effekter ökas och nya ämnen eller tekniker utvecklas. Redan en pågoda vetenskapliga grunder uppkommen misstanke om skaderisker utgörtillräcklig grund för ingripande enligt den nya lagen. Ambitionen är såledesalt skapa förutsättningar för att uppnå ett så långt som möjligt totaltstrålskydd i samhället. Genom lagen avses vidareatt ta till vara intresset av att de förpliktelser fullgörs som följer av internationella åtaganden. Närmast åsyftas den av antagna konventionen nr 115 angående skydd för arbetstagare mot joniserande strålning som ratificerat , Vidare bör nämnas lL0:s rekommendation nr 114 i samma ämne. 5 1987/88. beslut skallrekommendauonerna, i den utsträckning som fin- Prop. 1987/88:88 neslämpligt och möjligt, beaktas vid tillämpningen av gällande strålskyddslagstiftningsamt vid utformningen av framtida bestämmelser på strålskyddets område. 2 § Lagen gäller .såväl joniserande som icke-joniserande strålning. Medjoniserande strålning avses gammastrålning, röntgenstrålning, partikelstrålningeller annan till sin biologiska verkan likartad strålning. Medicke-joniserande strålning avses optisk strålning, radiofrekvent strålning,lågfrekventa elektriska och magnetiska fält och ultraljud eller annan till sinbiologiska verkan likartad strålning. Paragrafenmotsvarar i sak 2 8 utredningsförslaget. 1958års strålskyddslag omfattar som huvudregel endast joniserande strålning. Om detär påkallat från strålskyddssynpunkt kan den göras tillämplig även påicke-joniserande strålning. har bemyndigats att meddelasådana föreskrifter. Iförsta stycket sägs, att lagen omfattar såväl joniserande som icke-joniserandestrålning. När uttrycket "strålning" används i lagtexten avsessåledes både joniserande och icke-joniserande strålning. I de fall endast ettav strålningsslagen omfattas av en bestämmelse anges detta uttryckligen. Somexempel kan nämnas reglerna angående arbetstagare under ochläkarundersökning i 16 och 18 88 (joniserande strålning) samt stadgandetrörande tillståndsplikt i 21 8 (icke-joniserande strålning). Med strålningavses både av människan framställd strålning och s. k. naturiig strålning. Iandra stycket definieras joniserande strålning. Bestämmelsen motsvarardefinitionen i 1 8 andra stycket strålskyddslag. För att uppnå en meraöverskådlig definition anges i den nya lagen genomgående de olikasträlningssslagen i stället för strålkällor. Itredje stycket definieras icke-joniserande strålning. Definitionen överensstämmeri huvudsak med WHO:s definition av icke-joniserande strålning. Avsiktenmed tillägget "eller annan till sin biologiska verkan likartadstrålning" är alt skyddet mot strålning skall kunna tillvaratas allteftersom kunskapen om dess risker blir kända. Definitionenpå icke-joniserande strålning medger t. ex. att lagens tillämpningsområde kanomfatta infraljud om det är påkallat från strålskyddssynpunkt. Avsikten årdock inte att lagen skall tillämpas på hörbart ljud. 3 §Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, i den utsträckning det kan ske utan att syftet med lagen åsidosätts, föreskriva undantag från denna lag eller vissa bestämmelser i lagen i fråga om radio aktiva ämnen eller tekniska anordningar som kan alstra strålning. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 30 8 strålskyddslag, dock med den skillnadenatt den nya bestämmelsen omfattar såväl joniserande som icke-joniserandestrålning. Bestämmelsen överensstämmer i huvudsak med 5 8 utredningsförslaget. Medstöd av paragrafen kan radioaktiva ämnen eller tekniska anordning- Prop.1987/88:88 ar undantas från lagens tillämpningsområde i sin helhet eller ivissa delar. Undanlag kan endast föreskrivas i de fall det kan ske utan attsyftet med lagen åsidosätts. Paragrafen ger möjlighet att bestämma en nedregräns för strålskyddslagens tillämpningsområde. Från strålskyddssynpunkt harmlösamängder av radioaktivitet och tekniska anordningar som avger svag joniserandestrålning kan helt undantas från strålskyddslagstiftningens tillämpningsområde.Bestämmelsen ger även möjlighet till alt endast delvis sätta lagens regler urspel. Som angetts i den allmänna motiveringen kan således med stöd avparagrafen undantag göras från lagens regler angående tillståndsplikt. Enförklaring till den använda terminologin finns i specialmotiveringensinledning. Idet till lagrådet remitterade förslaget användes i förevarande paragraf liksomi 5, 10, 14, 15 och 33 88 benämningen "teknisk anordning som kan eller äravsedd att alstra strålning." Lagrådethar i anslutning till paragraferna uttalat följande beträffande den valdaterminologin: Idessa paragrafer anges de av regleringen omfattade tekniska anordningarna som"tekniska anordningar som kan eller är avsedda att alstra strålning".Avsikten med denna bestämning är att markera att alla anordningar som kanalstra strålning omfattas av lagen, inte bara de som är avsedda att sända utstrålning utan också de som såsom bieffekt kan alstra s. k. parasitärstrålning. Ordsammanställningen "kan eller är avsedda att alstrastrålning" ger emellertid intrycket att anordningar som inte kan alstrastrålning men som påstås kunna det faller under regleringen. Exempelvis skulleen apparat som förespeglas sända ut nyttig strålning men som över huvud tagetinte kan alstra någon strålning komma att omfattas av tillståndsplikten.Eftersom apparaten inte kan åstadkomma någon strålskada, skulle tillstånd fålov att beviljas. Det är att märka, att i läkemedelsförordningen (1962:701)definieras läkemedel såsom sådan vara som är avsedd att förebygga, påvisa,lindra eller bota sjukdom. Syftet därmed är att även sådana medel som utges föratt bota sjukdom men som helt saknar sådan effekt skall omfattas avregleringen. Därigenom blir det nämligen möjligt att förhindra att overksammamedel kommer ut på marknaden. Något motsvarande syfte har inte den föreslagnastrålskyddslagen. Motbakgmnd av det anförda förordar lagrådet att de anordningar som skall omfattasav bestämmelserna i de rubricerade paragraferna betecknas som "tekniskaanordningar som kan alstra strålning". Jagdelar lagrådets uppfattning. Förevarande paragraf liksom 5, 10, 14, 15 och 3388 har avfattats i enlighet med lagrådets förslag. 48 Regeringen får, i den utsträckning det på grund av rådande särskildaförhållanden är nödvändigt för att stärka försvarsberedskapen, meddelaföreskrifter för totalförsvaret som avviker från denna lag. Paragrafenhar sin motsvarighet i 30 8 strålskyddslag och 5 8 iutredningsförslaget. Dennya lagen är liksom lag tillämplig inom totalförsvaret. Såväl den gamla som den nya lagen avses emellertid inte omfatta verksamhet som bedrivs under krig eller krigsfara. Det måste därför finnas en möjlighet att föreskriva undantag från lagen för sådana förhållanden. lagstiftningen bör även kunna anpassas till situationer dåberedskapen Prop. 1987/88: måste höjas utan att läget för den skull är såallvariigt att krig eller krigsfara föreligger. Paragrafen innehåller ettbemyndigande enligt 8 kap. 7 8 regeringsformen som avser att ge regeringensådana befogenheter. Bemyndigandet innebär att regeringen får meddela särskildaföreskrifter för totalförsvaret i de frågor som avses i lagen. Beträffandeinnebörden av begreppet totalförsvar hänvisas till prop. 1984/85:160 s. 2 f. 5 8 Med verksamhet med strålning avses i denna lag' 1. tillverkning,införsel, transport, saluförande, överlåtelse, upplåtelse, förvärv, innehav ochanvändning av eller annan därmed jämföriig befattning med radioaktiva ämnen, 2. användning aveller annan därmed jämförlig befattning med tekniska anordningar som kan alstrastrålning. Paragrafen saknar motsvarighet i såväl 1958 årsstrålskyddslag som utredningens förslag. Av skäl som framgår av den allmänna motiveringenförekommer inte uttrycket "radiologiskt arbete" i den nya lagen.Motsvarigheten i den nya lagen kallas "verksamhet med strålning".Även detta begrepp ansluter främst till användningen av en strålkälla. Somexempel kan nämnas utnyttjande av radioakliva ämnen som strålkällor elleranvändning av olika typer av anordningar som sänder ut strålning. Begreppetverksamhet med strålning har dock en vidare innebörd än motsvarande begrepp i1958 års strälskyddslag. Med det förra uttrycket skall nämligen förstås intebara direkt arbete med en strålkälla utan även sådan verksamhet varistrålkällor över huvud laget hanteras. I paragrafen definieras det nya begreppet. Avsikten med definitionen i punkt I är att ge ettsammanfattande begrepp för all slags hantering av radioaktiva ämnen.Uppräkningen skall ses som en exemplifiering och är inte fullständig. Somexempel på icke angivna tillämpningsområden för begreppet verksamhet medstrålning kan nämnas innehav och drift av kärnteknisk anläggning samtomhändertagande, förvaring och destruktion av radioakliva ämnen. I punkt 2 behandlas tekniska anordningar som kan alstrastrålning. I inledningen av specialmotiveringen har jag närmare beskrivit vadsom avses med sådana anordningar. Stadgandet avser främst verksamhet varvidstrålkällan på något sätt utnyttjas. Även befattning med anordningar som intedirekt går ut på att utnyttja strålningen skall anses vara en form avanvändning. Som exempel kan nämnas tillverkning av en teknisk anordning ochunderhållsarbete. En förutsättning är dock att anordningen sätts i funktion såatt den alstrar strålning. I det till lagrådet remitterade förslaget användes i punkt2 benämningen "teknisk anordning som kan eller som är avsedd att alstrastrålning". På förslag av lagrådet har i stället uttrycket "tekniskanordning som kan alstra strålning" valts (jfr. vad som sagts i anslutningtill 3 8). Allmänna skyldigheter Prop. I1958 års strålskyddslag ingår vissa bestämmelser om de allmänna skyldighetersom åligger tillståndshavare, arbetstagare m, fl. Dessa bestämmelser har i storsett oförändrade arbetats in i den nya lagen. Den nya lagen tar härutöver uppvissa ytterligare ansvarsregler, I68 88 ges bestämmelser om de allmänna skyldigheter som åligger den sombedriver verksamhet med strålning och den som är sysselsatt i sådan verksamhet.Vissa allmänna skyldigheter stadgas även för den som tillverkar, till landetinför, överiåter eller upplåter radioaktiva ämnen eller tekniska anordningarsom kan alstra strålning samt den som installerar eller underhåller sådanaanordningar (9-11 88). Avsnittet avslutas med ett bemyndigande för regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligareföreskrifter skydd mot eller för kontroll av strålning i de hänseenden somanges 161188. Deallmänna skyldigheterna har utformats efter mönster av motsvarande bestämmelserinom arbetsmiljöområdel. 68 Den som bedriver verksamhet med strålning skall med hänsyn till verksamhetensart och de förhållanden under vilka den bedrivs 1. vidtade åtgärder och iaktta de försiktighetsmått som behövs för att hindra eller motverka skada på människor, djur och miljö, 2. kontrollera och upprätthållastrålskyddet på den plats och i den lokal och övriga utrymmen där strålningförekommer, 3. väl underhålla tekniskaanordningar samt mät- och strålskyddsulmsl-ning som används i verksamheten. Paragrafen,som delvis motsvarar 108 första stycket strålskyddslag och ihuvudsak 6 8 i utredningens förslag, innehåller vissa grundläggandeaktsamhetsregler för den som bedriver verksamhet med strålning. Bestämmelsenhar sin motsvarighet i 3 kap. 2 8 arbelsmiljölagen. Somnärmare har utvecklats i den allmänna motiveringen och i anslutning till 5 8ersätts begreppet "radiologiskt arbete" i den nya lagen med begreppet"verksamhet med strålning". Bestämmelseni punkt 1 ålägger den som bedriver verksamhet att inte bara följa deföreskrifter och villkor som uppställts utan han skall på eget initiativ vidtaalla de åtgärder som behövs för att upprätthålla strålskyddet. Del åliggersåledes den ansvarige bl. a, att planera och anordna verksamheten på ett frånstrålskyddssynpunkt godtagbart sätt. Strålskyddet skall stå i rimligöverensstämmelse med den tekniska och metodologiska utvecklingen ochförbättras i takt med de möjligheter utvecklingen medger. Innebörden avbegreppet strålskydd har behandlats i anslutning till 1 8, Avpunkt 1 följer vidare, alt den för verksamheten ansvarige skall organisera alltarbete så att exponeringen för strålning blir så låg som det är rimligt attbegära. Detta ansvar omfattar såväl dem som sysselsätts i verksamheten somutomstående personer. I bestämmelsen sägs vidare att ansvaret också gäller djuroch miljön. Engiven förutsättning för all verksamhet med strålning är att den som bedriver verksamheten har kompelens i utrustningens och strålkällans handhavande. Kompetensfordringar måste ställas i relation till 69 strålkällanspotentiella fariighet, strålskyddets utformning och de övriga Prop, 1987/88:88omständigheter som kan påverka slrålriskerna i en anläggning eller vidhantering av radioaktiva ämnen. Också kompetenskraven omfattas av vad som sägsi punkt 1, Bestämmelsen kan även innebära bl, a, en skyldighet för den sombedriver strålningsverksamhet att se till att de stråldoser som de iverksamheten sysselsatta utsätts för blir registrerade. Det kan ske genom enallmän kontroll av strålningsnivån i arbetslokalen eller genom individuellpersondosmätning. Mätresultaten kan utgöra underlag för begränsning av dosernaoch bevakning av att inga gränsvärden överskridits. Mätningen ger vidarearbetstagaren, arbetsgivaren och strålskyddsmyndigheten data för förbättringarav arbetsmiljön och avvägningar av strål-nivåer och strålskydd. Om olyckorinträffar ger mätningen underlag för omhändertagande och vård av bestråladepersoner. Vidare kan olyckan rekonstrueras och åtgärder vidtas för attförhindra upprepningar. De mätdata som erhålls kan utgöra ett värdefulltunderlag för forskning om strålskydd och arbetsmiljö. Regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 12 8 utfärdaytterligare föreskrifter rörande de allmänna skyldigheter som anges iparagrafen. I sådana föreskrifter kan bl. a. anges när persondosmätning ärobligatorisk och på vilket sätt inätningen skall ske. Somjag nämnt i avsnitt 2.5.1 omfattar paragrafen all slags verksamhet medstrålning. Hit hör även bestrålning av patienter och djur i undersöknings- ochbehandlingssyfte. Bestrålning av människor och djur kan vid sidan av hälso- ochsjukvården resp. djursjukvården förekomma inom forskningsinstitutioner ochlaboratorier samt i kosmetiskt syfte. Jag har i den allmänna motiveringen,avsnitt 2.5.2, närmare beskrivit de krav som bör ställas på skyddet avpatienter i samband med bestrålning i undersöknings- eller behandlingssyfte.Sammanfattningsvis skall patienten tillförsäkras det strålskydd som en modernutrustning och teknik kan ge för varje undersökning eller behandling. Vidarebör alltid stråldosen avpassas till undersökningens och behandlingens syfte ochavsedda resultat. Enviktig del i strålskyddet är att anläggningar, lokaler, apparater och andratekniska anordningar samt skyddsutrustning fortlöpande kontrolleras ochunderhålls väl. Detta ansvar, som framgår av punkterna 2 och 3, ingår i deskyldigheter som den som bedriver verksamheten har att iaktta. Han skallsåledes inom ramen för tillgängliga kontrollmetoder och kunskaper kontrolleraoch upprätthålla strålskyddet på den plats och i den lokal och övriga utrymmendär strålning förekommer samt väl underhålla de tekniska anordningar och denmät- och strålskyddsutrustning som används i verksamheten. En sådan kontroll,som även omfattar eventuell parasitär strålning, skall alltefter behovombesörjas som daglig kontroll eller som periodisk kontroll. 78 Den som bedriver verksamhet med strålning skall svara för att den som är sysselsatt i verksamheten har god kännedom om de förhållanden, villkor och föreskrifter under vilka verksamheten bedrivs saml blir upplyst om de risker som kan vara förenade med verksamheten. Den som bedriver verksamheten skall förvissa sig om att den som är sysselsatt i verksamhe ten har den utbildning som behövs och vet vad han skall iaktta för alt '" strålskyddet skall fungera tillfredsställande. Paragrafen har en vissmotsvarighet i 3 kap. 3 8 första stycket arbets- Prop. 1987/88:88miljölagen men saknar motsvarighet strälskyddslag. Den överensstämmeri sak med 8 8 utredningsförslaget. Utövervad som framgår av 6 8 är en annan och viktig sida av strålskyddetstillvaratagande att den som är sysselsatt i strålningsverksamhet genom lydligaoch föreståeliga instruktioner eller på annat sätt får en god kännedom om deförhållanden under vilka verksamheten bedrivs och upplyses om de risker som kanvara förenade med strålningen. En bestämmelse härom tas upp i förevarandeparagraf. Av paragrafen framgår också att den för verksamheten ansvarige haratt förvissa sig om att arbetstagarna har den kompetens och utbildning sombehövs i arbetsuppgiften och vet vad som skall iakttas för att undgåstrålningsriskerna. Speciellt i fråga om mera komplicerade apparaturer ellerstrålningsverksamhet som snabbt utvecklas är det av stor vikt alt den personalsom handhar utrustningen har en adekvat utbildning och vid behov fårvidareutbildning för att kunna sköta utrustningen. Ett betydelsefullt inslag iskyldigheterna bör också vara att skyddsombuden på den enskilda arbetsplatsenlämnas information om strålningsverksamheten och förändringar i verksamheten.Ett exempel på en lämplig form av information är märkning av anordningar ochämnen. Avparagrafen följer, att den som bedriver verksamhet med strålning har skyldighetalt meddela instruktioner i olika avseenden samt tillse att den som ärsysselsatt i verksamheten har den utbildning som behövs. Med utbildning avsesbåde kunskaper och färdigheter. Utbildning kan vara av teoretisk art men kanockså förvärvas genom praktiskt arbete. Den som bedriver verksamhet skall intebara förvissa sig om att den som utför strålningsarbetet har erforderligutbildning utan också, när det behövs, se till att vederbörande genomgårnödvändig utbildning. När det är befogat av strålskyddsskäl kan närmareföreskrifter meddelas med stöd av 12 8 om utbildning eller liknandekompetenskrav som skall gälla för dem som skall sysselsättas i verksamhetensaml att klara och förståeliga anvisningar finns tillgängliga. 8 8Den som är sysselsatt i verksamhet med strålning skall använda de skyddsanordningar och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för all strålskyddet skall fungera tillfredsställande. Paragrafen,som behandlar arbetstagarens skyldighet alt medverka i strålskyddet, motsvarar10 8 andra stycket strålskyddslag, dock med den skillnaden attbestämmelsen även omfattar icke-joniserande strålning. Närmare föreskrifterkan meddelas med stöd av 12 8. Paragrafen motsvarar i sak 9 8utredningsförslaget. Bestämmelsenhar sin motsvarighet i 3 kap. 4 8 arbetsmiljölagen vari bl. a. stadgas attarbetstagare skall medverka till att åstadkomma en tillfredsställandearbetsmiljö. 9 §Den som tillverkar, till landet inför, överlåter eller upplåter ett radio aktivt ämne skall genom märkning eller på annat lämpligt sätt lämna uppgifter som är av betydelse från strälskyddssynpunkt. Paragrafen, som svarar mot10 8 i utredningens förslag, saknar motsva- Prop, 1987/88:88 righet i 1958års strålskyddslag. Bestämmelsen motsvaras av 3 kap. 98 arbetsmiljölagen samt 8§ lagen om kemiska produkter. Bestämmelsenriktar sig till tillverkare, importörer, överiåtare och upp-låtare avradioaktiva ämnen. För dem gäller dessutom i tillämpliga fall den allmännaaktsamhetsregeln som ges 16 8.1 paragrafen slås fast alt uppgifter av betydelsefrån strålskyddssynpunkt skall lämnas genom märkning eller på annat lämpligtsätt. Syftet med informationen är att sprida upplysning om de risker som ärförenade med hanteringen av ämnet. Det kan exempelvis gälla uppgifter omämnets identitet och aktivitet samt tillverkarens eller importörens namn.Uppgifter om ämnet kan även lämnas på annat sätt än genom märkning.Informationen kan t. ex. lämnas genom informationsblad. Det väsentliga äremellertid att uppgifterna är klara och förståeliga. En motsvarandebestämmelse vad gäller tekniska anordningar finns i 108. Medstöd av 12 8 kan ytterligare föreskrifter meddelas om radioaktiva ämnen. 108 Den som tillverkar, till landet inför, överlåter eller upplåter en tekniskanordning som kan alstra strålning eller som innehåller ett radioaktivt ämne,skall svara för alt anordningen, när den avlämnas för att tas i bruk ellerförevisas i marknadsföringssyfte, är försedd med nödvändigstrålskyddsutrustning samt även i övrigt erbjuder en betryggande säkerhet motskada på människor, djur och miljö. Han skall genom märkning eller på annatlämpligt sätt lämna uppgifter som är av betydelse från strälskyddssynpunkt. Paragrafenmotsvarar i huvudsak 118 första stycket strålskyddslag, II 8utredningsförslaget och 3 kap. 8 8 arbetsmiljölagen. I förhållande till 1958års lag har dock bestämmelsen utvidgats såtillvida att även anordningar som kanalstra icke-joniserande strålning omfattas av bestämmelsen. En regel ominformationsskyldighet har vidare införts. Bestämmelsentar upp vissa skyldigheter för tillverkare, importörer, överlåtare ochupplåtare av tekniska anordningar. Enligt paragrafen skall denne svara för attanordningen är försedd med nödvändig slrålskyddsul-rustning samt även i övrigterbjuder en betryggande säkerhet mot skada på människor, djur och miljö.Dessutom gäller i tillämpliga fall skyldighet enligt 6 8 att se till att enanordning är betryggande i strålskyddshänseende. I det till lagrådetremitterade lagförslaget föreskrevs dessutom skyldighet att svara för attanordningen uppfyller meddelade slrålskyddsföreskrifter.