prop · GB0358 · 1987-12-31 00:00:00 — En reform i enlighet meddet anförda kräver, förutom ändringar i RB och följdändringar i några andralagar, även en ändring i 11 kap. 11 § regeringsformen och ett parredaktionella justeringar i 14 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen. 2.3 Besvär över domvilla m. m. Mitt förslag:Prövningen av besvär över domvilla beträffande ringsrättsavgöranden skallankomma på hovrätt även i de fall där tingsrättens avgörande inte skulle hakunnat överklagas i vanlig ordning. Hovrätt skall även pröva besvär överdomvilla i ärenden som avgjorts av annan myndighet än tingsrätt, om talan motavgörandet skulle ha fullföljts till tingsrätt eller hovrätt. Besvär övergodkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot skall äveni fortsättningen anföras i tingsrätt. Utredningensförslag: Överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna: Överlag delar man utredningens uppfattning att besvär över domvilla beträffandeett tingsrättsavgörande skall prövas av hovrätt även i de fall där fingsrättensavgörande inte kunnat överklagas. I allmänhet har man inte heller någonting atterinra mot att hovrätterna får pröva även besvär över domvilla beträffandeavgöranden av andra myndigheter än tingsrätt, om talan mot avgörandet skulleha fullföljts i tingsrätt eller hovrätt. JK anser dock att den extraordinäraprövningen beträffande sådana beslut som överklagas till tingsrätt bör göras avtingsrätterna. Enligt lantmäteriverket bör besvär över domvilla vidfastighetsbildningsmyndighet även i fortsättningen prövas av fastighetsdomstoli stället för av hovrätt. Ingen remissinstans har haft något att erinra mot attbesvär över godkänt strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbotalltjämt skall anföras i tingsrätt. Gällande ordning: Meddomvilla avses att ett grovt rättegångsfel av viss beskaffenhet har förekommiti den process där det avgörande som besvären avser har meddelats.Bestämmelserna om besvär över domvilla finns i 59 kap. RB. Domvillogrundernasom anges i 59 kap. 1 § är 1) att målet tagits upp av rättentrots ett sådant rättegångshinder som vid fullföljd av talan högre rätt skulleha haft att självmant beakta, 2) att rätten inte varit domför, 3) att avgörandet getts mot någonsom inte varit rätteligen stämd och inte hellerfört talan i målet eller att genom avgörandet någon som inte varit Prop.1987/88:58 part i målet lider förfång, 4) att avgörandetär så mörkt eller ofullständigt att därav inte framgår hur rätten beslutateller 5) att irättegången förekommit annat grovt rättegångsfel vilket kan antas ha inverkatpå målets utgång. Alla misstag från rättens sida faller alltså inte in underbeskrivningen av domvillogrunderna. Oriktig tillämpning av en materiellrättsregel kan sålunda inte grunda domvilla men kan däremot medföra attresning beviljas. Har en processuell rättsregel tillämpats oriktigt kan partenenligt vad som angetts i avsnittet om resning ibland ha en valfrihet mellan attansöka om resning och att besvära sig över domvilla. Oriktig bevisvärdering kanvarken föranleda resning eller utgöra grund för domvillobesvär. Besvär överdomvilla skall riktas till den domstol som skulle ha att pröva ett vanligtöverklagande av avgörandet. Om detta inte var överklagbart, skall besvärenprövas av HD (59 kap. 2 § första stycket). Denna reglering medför att besväröver en i 'ingsrätt begången domvilla i allmänhet skall anföras i hovrätt. Detfinns emellertid situationer i vilka ett tingsrättsbeslut inte kan överklagas.I sådana fall skall besvären anföras hos HD. Det gäller t. ex. besvär över tredskodomeller lagsökningsutslag beträffande vilken eller vilket tidsfristen föråtervinning gått ut (se rättsfallen NJA 1978 s. 8 och 11) samt besvär övertingsrätts beslut under rättegång att inhibera verkställighet avlagsökningsutslag mot vilket återvinningstalan förts (se rättsfallet NJA 1981 s.1134). Regleringen av frågor om prövningsinstans för domvillobesvär innebäräven alt det ibland är tingsrätt som har att bryta upp ett lagakraftvunnetavgörande. 1 vissa fall skall nämligen ett av myndighet fattat beslutöverklagas till tingsrätt, t. ex. vissa beslut av polismyndighet enligt 9 §lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. Besvärstiden är för de flesta situationer antingen sexmånader från det att avgörandet vann laga kraft eller från det attklaganden fick kännedom om avgörandet (59 kap. 2 § andra stycket). För det fallatt besvären avser att avgörandet är oklart eller ofullständigt gäller dockingen begränsning i klagotiden. Om besvären bifalls skall det lagakraftvunnaavgörandet undanröjas. 1 allmänhet skall också meddelas beslut om att nyhandläggning skall äga rum vid den domstol som meddelat avgörandet (59 kap. 3 §tredje stycket). Vid prövning av besvär över domvilla är hovrätten domförmed tre lagfarna domare. För HD gäller samma sammansättningsregler som vidansökan om resning eller återställande av försutten tid. Om ansökningen skalltas upp av HD krävs inte något prövningstillstånd. I 59 kap. RB finns även speciella regler om undanröjandeav godkänt strafföreläggande och godkänt föreläggande av ordningsbot. Dessaregler är i viss mån jämförliga med reglerna om domvillobesvär men undanröjandekan ske även i vissa fall som motsvarar resningsfallen. Förutsättning förundanröjande är enligt 59 kap. 5 och 9 §§ 1) att godkännandetinte kan anses som en giltig viljeförklaring, 2) att vidärendets behandling förekommit sådant fel att föreläggandet bör anses ogiltigt eller 26 3) att föreläggandet eljest inte överensstämmermed lag. Besvär överstrafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot prövas Prop. 1987/88:58av en tingsrätt som skulle vara behörig att ta upp åtal för brottet (59 kap, 6 §),Besvär skall anföras efter det att verkställighetsåtgärd vidtagits.Om besvären bifalls undanröjs föreläggandet. Skälenför mitt förslag: HD:s befattning med rättsmedlet besvär över domvilla är redannu inskränkt till ett fåtal ärenden . Någon ändring av gällande ordning isyfte att avlasta HD är redan med hänsyn härtill knappast befogad. Däremotfinns det, som utredningen anfört, anledning att göra vissa justeringar för attskapa ett så enhetligt system för prövning av de särskilda rättsmedlen sommöjligt. Som framgått av vad jag tidigare anfört är gränserna mellan de olikasärskilda rättsmedlen i praktiken ofta flytande. Det är därför en fördel omsamma instans är behörig att pröva samtliga frågor rörande särskilda rättsmedelbeträffande ett visst avgörande. Ifråga om besvär över domvilla i tingsrätt ankommer prövningen i de allra flestafall redan nu på hovrätt. Undantagen hänför sig till de situationer i vilkaett tingsrättsbeslut inte går att överklaga. Det gäller bl, a, vissa inhibitionsbeslutav ringsrätt där den som vill besvära sig över domvilla måste vända sig tillHD, Jag delar utredningens uppfattning att det inte är sakligt motiverat attdessa fall prövas direkt av HD, Med hänsyn härtill och till intresset av ettenhetligt system bör prövningen förläggas till hovrätterna. SomRU anfört bör precis som vid resning och återställande av försutten tid - somtingsrättsavgöranden även behandlas avgöranden av t, ex, fastighetsdomstol ochvattendomstol. Lika med tingsrättsavgöranden bör också behandlas avgöranden avsådana myndigheter vilkas beslut kan överklagas till hovrätt. Det gäller beslutav t, ex, kronofogdemyndighet i mål enligt utsökningsbalken (jfr 18 kap, 20 §i den balken), beslut av statens va-nämnd samt beslut av länsstyrelse igåvoskatteärende. Närdet gäller beslut av förvaltningsmyndigheter som kan överklagas till tingsrättprövas enligt nuvarande ordning frågor om besvär över domvilla som förekommithos myndigheten - i den mån besvär över domvilla över huvud taget kan anförasmot myndighetens beslut - av tingsrätten. Jag har i det föregående föreslagitatt frågor om resning eller återställande av försutten tid beträffande sådanaavgöranden i fortsättningen skall prövas av hovrätterna i stället för som avHD, Som jag i det sammanhanget påpekade bör detta medföra att även prövningenav besvär över domvilla läggs på hovrätterna. Man går annars i dessa fall misteom de fördelar som det innebär att samma instans är behörig att pröva frågorrörande samtliga särskilda rättsmedel. Det rör sig om förhållandevis få fallsom med en sådan ordning flyttas från tingsrätterna till hovrätterna. harframfört kritik mot RU:s förslag att besvär över domvilla vid fastighetsbildningsmyndighet skulle prövas vid hovrätt i stäl let för vid fastighetsdomstol. Enligt verket innebär den nuvarande ordning en vid domvillobesvär regelmässigt att utredningen sker i fastighetsdom stolen. Verket anser detta vara en fördel, eftersom fasfighetsdomstolen på grund av sin befattning med överklaganden som sker i normal ordning har särskilda fömtsättningar att utreda och bedöma förrättningshandlägg- 27 ningens alla faser, frånbåde formell och materiell synpunkt. 1987/88:58 domstolarnasinledande utredning är - menar verket en viktig grund för den fortsattahandläggningen vid domstolarna och fastighetsdomstolarna har enligtlantmäteriverkets uppfattning tillägnat sig en särskild kompetens på området. Resningbeträffande fastighetsbildningsmyndighets beslut har tidigare prövats av HD ochskall enligt vad jag nu föreslagit i fortsättningen prövas av hovrätterna, Kririkhar inte riktats vare sig mot gällande ordning eller förslaget i den delen. Somjag tidigare framhållit är det av värde om prövningen av resning och besvär överdomvilla prövas av samma instans. Även hovrätterna, som ju handlägger ett stortantal överklagade fastighetsmål, har självfallet kompetens att avgöra de härfrågorna. Jag anser mot den bakgrunden att det inte finns tillräckliga skäl atti dessa fall avvika från huvudregeln att hovrätterna skall pröva domvillobesvär. Lantmäteriverkethar erinrat om att 15 kap, 10 § fastighetsbildningslagen (1970:988) innehållerregler om att fastighetsregistermyndigheten i vissa fall kan söka rättelse hosfastighetsdomstolen om en uppgift på grund av vissa fel inte kan införas ifastighetsregistret. Enligt min mening saknas det skäl att föreslå någraförändringar för detta, för dessa fall helt unika, rättsmedel. Enligtvad jag anfört i föregående avsnitt bör hovrätterna överta HD:s nuvarandeuppgift att pröva frågor om resning beträffande godkända straffföreläggandenoch godkända förelägganden av ordningsbot. Sådana förelägganden kan, som jagtidigare nämnt, även angripas genom ett besvärs-förfarande vid tingsrätt. Föratt få ett mera enhetligt rättsmedelssystem och därigenom undvika praktiskaproblem kunde man som RU anfört -överväga att i fortsättningen låta ävenprövningen av dessa fall ske i hovrätt och eventuellt inom ramen för resnings-och domvilloinstituten, dvs, utan att man behöll den särskildabesvärsmöjligheten som ett fristående institut. De praktiska problem dennuvarande uppdelningen av fallen har förorsakat torde emellertid vara ganskasmå. Erfarenheterna av nuvarande regler om prövning i tingsrätt synes vidarevara så goda att man som utredningen föreslår - har anledning att behålladessa regler vid sidan av en möjlighet för hovrätt att besluta om resningbeträffande ett föreläggande. Det har inte heller riktats någon kritik motförslaget i denna del under remissbehandlingen. Besväröver domvilla som rör ett hovrättsavgörande bör - av motsvarande skäl som jagredovisat i fråga om prövningen av ansökningar om resning eller återställandeav försutten tid avseende hovrättsavgöranden -även i fortsättningen anföras iHD, Mittförslag: En hovrätts beslut i fråga om resning, återställande av försutten tideller besvär över domvilla skall kunna överklagas till HD enligt vanligaregler, vilket bl. a. innebär krav på prövningstillstånd. Har en hovrätt efteröverklagande av tingsrätts beslut avgjort ett ärende om besvär över ett godkäntstrafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot skall hovrättensbeslut inte heller i fortsättningen kunna överklagas. Utredningensförslag: RU föreslår att ett beslut av hovrätt rörande ett särskilt rättsmedelinte skall kunna överklagas annat än om hovrätten på grund av behovetav enhetlig rättstillämpning eller annars finner synnerliga skäl föreligga atttillåta detta. Enligt utredningens förslag skall hovrätterna i fråga om beslutrörande besvär över godkända strafförelägganden eller godkända föreläggandenav ordningsbot få samma möjlighet som i andra extraordinära fall att särskiltmedge en överklaganderätt. Remissinstanserna: Enmajoritet av remissinstanserna är negativa eller tveksamma till utredningensförslag i denna del. Skälen för mitt förslag: Idelbetänkandet om högsta domstolen och rättsbildningen har RU fört fram nyaregler i fråga om rätten att överklaga hovrättsavgöranden i vissa typer av mål.Enligt förslaget skall ett hovrättsavgörande få överklagas bara om hovrättenpå grund av behovet av enhetlig rättstillämpning eller annars finnersynnerliga skäl föreligga att tillåta detta. Detta förslag övervägs förnärvarande inom tillsammans med övriga förslag i detbetänkandet. Jag vill inte nu föregripa de ställningstaganden av mer generellkaraktär som dessa överväganden kommer att utmynna i. Det bör påpekas att denreform som jag förordar i fråga om de särskilda rättsmedlen kommer att medföraväsentliga resursvinster för HD även utan den av RU föreslagna särskilda fullföljdsregeln.Till detta kommer att det åtminstone inledningsvis finns ett behov av att i rättstill-lämpningenfölja upp hur de nya beslutsbefogenheterna faller ut i praktiken. Detta behovär väl tillgodosett om hovrätternas avgöranden kan överklagas till HD med deninskränkning som det sedvanliga kravet på prövningstillstånd innebär. Jag anser alltså att detinte nu bör införas några särskilda fullföljdsbe-gränshingar beträffandehovrätternas avgöranden av frågor om särskilda räUsmedel, Dettaställningstagande medför att det inte heller bör införas någonnyordning i fråga om möjligheten att överklaga hovrätts avgörande i fråga ombesvär över godkända strafförelägganden eller godkända förelägganden avordningsbot. Prop,1987/88:58 Minbedömning: Resurser frigörs inom HD för andra arbetsuppgifter. Hovrätterna börkunna klara av de uppgifter som läggs på dem utan resursförstärkningar. Utredningensbedömning: Överensstämmer med min bedömning. Remissinstanserna:De remissinstanser som har yttrat sig i denna del anser att reformen kräver merresurser i hovrätterna. Skälenför min bedömning: Som framgått av det föregående är syftet med den nuföreslagna reformen inte att åstadkomma några direkta kostnadsminskningar,Samma prövning som med nu gällande regler görs i HD skall i stället i vissafall göras i hovrätt. Fördelarna med förslagen ligger på ett annat plan,nämligen genom att de ger utrymme för en förbättrad prejudikatbildning.Reformen kan därigenom bidra till att främja processekonomin i vårt samhälle iett längre perspektiv. Förslageninnebär att delvis nya arbetsuppgifter läggs på hovrätterna. Jag är välmedveten om att arbetsläget vid hovrätterna är ansträngt. Med hänsyn till attdet här rör sig om ett förhållandevis litet antal ärenden per hovrätt och årkan det emellertid inte råda någon tvekan om att reformen medför endast enmarginell ökning av hovrätternas arbetsbörda. Många av de tillkommande ärendenatorde för övrigt komma att röra återställande av försutten tid och resningrörande strafförelägganden, frågor som i allmänhet är ganska enkla att pröva.Mot den bakgrunden torde något resurstillskott med anledning av reformen intebehövas vid hovrätterna. Genomatt reformen inte kommer att träda i kraft förrän den kommerhovrätterna också att ha goda möjligheter att med HD:s hjälp sätta sig in i denya reglerna och HD:s praxis i dessa ärenden. Deföreslagna lagändringarna bör - med hänsyn till att de även omfattar grundlagsändringar- träda i kraft , Några särskilda övergångsbestämmelser tordeinte behövas, DeUa innebär enligtallmänna principer pä det processrättsliga området att den nya ordningen börjartillämpas vid ikraftträdandet. En ansökan om t, ex, resning av etttingsrättsavgörande som före ikraftträdandet gjorts hos HD skall emellertidsjälvfallet prövas av HD även efter det att lagändringarna trätt i kraft. Ienlighet med vad jag nu har anfört har inom upprättatsförslag till I,lag om ändring i regeringsformen. 2, lag om ändringi tryckfrihetsförordningen, Prop, 1987/88:58 3, lag om ändringi , 4, lag om ändringi , 5, lag om ändringi , 6, lag om ändringi utsökningsbalken, 7, lag om ändringi sjölagen (1891:35 s, I), 8, lag om ändringi lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister samt 9, lag omändring i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem. Förslagen bör fogas tillregeringsprotokollet i detta ärende som bilaga 4 . 5.1Förslaget till lag om ändring i regeringsformen Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna om HD:soch regeringsrättens befogenheter att pröva frågor om resning och återställandeav försutten tid. Paragrafen är så konstruerad att det för regeringsrättenanges visst kompetensområde - nämligen ärenden för vilka regeringen,förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans - medan HDhar att pröva frågor om resning och återställande i fråga om övriga ärenden. Paragrafen har kompletterats med en regel om att detbeträffande frågor om resning eller återställande av försutten tid, som enligtnuvarande ordning skall prövas av HD, i lag kan föreskrivas att prövningen istället skall ske i lägre allmän domstol eller i en annan domstol som är högstainstans för ärendet. Möjligheten att i lag delegera frågor om resning ochåterställande av försutten tid till andra domstolar än allmän domstol saknarmotsvarighet i RU:s förslag. Mitt förslag i denna del syftar i första hand tillatt öppna en möjlighet att till arbetsdomstolen delegera frågor omresning och återställande av försutten tid beträffande tingsrättsavgöranden i arbetstvister,prövas dessa frågor - med stöd av förevarande paragraf - av HD medanbesvär över domvilla tas upp av arbetsdomstolen. Frågan om en ändrad ordninghärvidlag hänger emellertid nära samman med andra frågor om instansordningen isådana tvister. Dessa frågor övervägs av en särskild utredare (, dir 1987:07), Med hänsyn härtill bör nuvarande ordning såvitt gäller arbetstvisternai princip bestå tills vidare. Frågan berörs vidare i anslutning till förslagetom ändring i lagen (1974:371) om rättegängen i arbetstvister (arbetstvistlagen). Av skäl som framgått av den allmänna mofiveringen har inteföreslagits några ändringar såvitt avser de ärenden om resning ochåterställande av försutten tid som prövas av regeringsrätten. Den andrameningen i paragrafens nuvarande lydelse anger att närmare bestämmelser angående resning och återställande av försutten tid kan meddelas i lag. Denna regel har med viss språklig ändring överförts till ett nyU andra stycke, 31 5.2 Förslagettill lag om ändring i tryckfrihetsförordningen Prop. 14 kap. 1 § Paragrafen reglerar frågor om resning i tryckfrihetsmål, Iparagrafens andra stycke finns en regel som innebär ett undantag från vad somnormalt gäller enligt RB. Innebörden av denna regel är i korthet att enfortsatt handläggning efter bifall till en begäran om resning inte alltid skallske i den domstol som sist dömt i målet - vilket är huvudregeln enligt RB (58kap. 7 § första stycket) utan i den rätt som dömt först. Regeln har ändratsmed anledning av förslaget till lag om ändring i regeringsformen så att detinte längre förutsätts att det alltid är HD som prövar frågor om resning, 5.3 Förslaget till lag om ändring i Kapitlet innehåller i I 10 §§ regler om resning och i 11 12 §§ bestämmelser om återställande av försutten rid. 1 reglerna föreslåsett flertal ändringar med anledning av förslaget att hovrätterna i vissa fallskall pröva frågor av det slag som avses här. Det föreslås bl. a. att tre nyaparagrafer införs, en i fråga om resning (10 a §) och två beträffandeåterställande av försutten tid (13 och 14 S§), 58 kap. 4 § Paragrafens/öri/fl stycke innehåller bestämmelser omvilken domstol som skall pröva frågor om resning avseende domar i tvistemål ochbrottmål. Nuvarande regel om att ansökan om resning skall göras hos HD har ienlighet med vad som har utvecklats t den allmänna motiveringen ersatts av enregel om att ansökningen görs hos hovrätt om domen har meddelats av tingsrätt ochi annat fall hos HD, I det fallet att en tingsrätt meddelar en dom som inte kanöverprövas i hovrätt annat än om hovrätten meddelar prövningstillstånd (49 kap,12 § i dess lydelse enligt SFS 1987:747) och tillstånd inte beviljas, är detsålunda hovrätten som skall pröva en resningsansökan, om denna riktar sig motsjälva tingsrättsavgörandet. Det är däremot HD som skall företa prövningen, omansökningen riktar sig mot hovrättens beslut att inte meddelaprövningstillstånd, I fråga om resning beträffande andra domstolsavgöranden ändomar finns i 10 § en hänvisning till förevarande paragraf, medan för beslut ivissa fall av andra myndigheter bestämmelser har tagits in i 10 a §, Att resning av tingsrätts avgörande i en arbetstvist skallsökas hos HD i stället för hos hovrätt följer av en ändring som föreslås i arbetstvistlagen. 58 kap. 6 § Paragrafen innehåller regler om handläggning av ettresningsärende, I paragrafens/örjrc/ stycke, som handlar om kommunicering av resningsan sökningen med motpart m, m,, har gjorts en språklig modernisering, 32 Den hänvisning som görs i paragrafens andra stycke tillhandläggnings- Prop, 1987/88:58 reglerna i 56 kap, 9, 10 och 12 §§ har begränsatstill att gälla de fall där ansökningen skall tas upp av HD, dvs,fall där det tidigare avgörandet har meddelats av hovrätt eller HD själv. Försådana resningsfall som enligt förslaget skall prövas av hovrätt (se 58 kap, 4§ första stycket samt 10 och 10 a §§) hänvisas till de handläggningsregler somfinns i 52 kap, 8-12 §§, I den förstnämnda av dessa paragrafer finns bestämmelserom vad en förklaring från motpart skall innehålla, I 9 § finns bestämmelser omytterligare skriftväxling i ärendet, I 10 § regleras frågor om muntligt hörandeav part eller annan, och av hänvisningen till 11 § framgår att ärendet skallavgöras sä snart ske kan. Att ansökningen kan återkallas innan ärendet avgjortsframgår av hänvisningen till 12 §, Det nu sagda innebär att en ansökan som görs hos hovrättblir behandlad på i huvudsak samma sätt som en ansökan som görs hos HD, Om enpart överklagar en hovrätts avgörande i ett resningsärende kommer för handläggningeni HD att gälla andra regler än för de fall som upptas av HD,nämligen i första hand vanliga regler om fullföljd av talan i 54 och 56 kap, se14 §, Detta innebär bl, a, att prövningstillstånd krävs för att HD skall ta uppen talan mot hovrättsavgörandet till fullständig prövning i sak, I paragrafens tredje stycke, som ger en möjlighet till s,k,inhibitionsbeslut i ärende om resning, har företagits ändringar avredaktionell natur, 58 kap. 7 § Av paragrafens första stycke framgår att ett beslut omresning skall vara förenat med antingen ett beslut om att målet skall tas upppå nytt vid den domstol som sist dömt eller ett beslut om omedelbar ändring avdomen (jfr även 14 kap, 1 § tryckfrihetsförordningen). Reglerna har ändrats medanledning av förslaget att hovrätterna skall pröva resningsfrågor i vissa fall.Vidare har gjorts språkliga justeringar. Paragrafens andra stycke, som upptar regler för denfortsatta handläggningen av målet, har moderniserats språkligt, 58 kap. 8 § Paragrafen, som reglerar frågor om kostnaderna för ett résningsärende,har ändrats för att täcka även de fall där resningsansökningen skall prövas avhovrätt. Även ett par språkliga ändringar har gjorts. Det kan nämnas att RU:s förslag även innefattade en nyreglering av frågan i vad mån staten skall stå för kostnaderna när en åklagaresansökan om resning lämnas utan bifall. Eftersom frågan om åklagarens personligaansvar för rättegångskostnader övervägs ur ett bredareperspektiv inom avstår jag emellertid från att nu föreslånågon saklig ändring i detta hänseende, 58 kap. 10 a § I paragrafen, som är ny, föreslås regler för resningbeträffande avgöranden av andra organ än de allmänna domstolarna i vissa fall, 33 3 1987/88.