prop · GB03100 · 1987-12-31 00:00:00 — Den är vidare beroende av bl.a. förändringar i lagstiftningen. Tillbelysning av arbetsbelastningen hos åklagarna anges i följande tabell antaletmisstänkta personer i mål hos åklagare . 1987 halvåret 84 775 Som framgår av tabellen har antalet övriga målhos åklagarna minskat Prop. 1987/88:100 . Dettakan delvis förklaras av att polisen medger Bil. 4 fier rapporteftergifter äntidigare, vilket innebär att färre ärenden lämnas över till åklagarna. (I uppgifterna om tingsrätterna ochlänsrätterna är antal över 1 000 avrundade till jämna hundratal) Inkomna mål(1) Avgjorda mål(2) Inkomna tvistemål och brottmål 143 300 Avgjorda tvistemål och brott- Utgående balans tvistemål och Inkomna mål om lagsökning Inkomna mål om betalnings- Inskrivningsärenden 2 204 600 1 985 000 2 685 000 ' 1 196 500 1 044 600 (1)inkl.skrifter (2)utomskrifter 1987/88:100 Bil. Bostadsdomstolen och hyresnämnderna m.m. 1983/84 1984/85 1985/86 1986/87 Inkomna mål 2 483 Avgjorda mål 2 126 Inkomna mål 7 217 Avgjorda mål 10 796 15 966 13 821 12 315 därav mål som enligt tingsrättsinstruktionen (1979:572) kan handläggas av notarie 1987/88: Bil.4 Av tabellenframgår att såväl antalet brottmål som kan handläggas av tingsnotarie somantalet övriga brottmål vid tingsrätterna har minskat , med undantagför är 1986 då en liten ökning kan noteras. Antalet brottmål som fullföljs lillhovrätt har minskat sedan är 1984. 1987 halvåret 3 973 har intagningarna ikriminalvårdsanslalterna ökat kraftigt. Köproblem har uppstått då antalet tillgängliga platser inte har räckt till. genomfördes den s.k. halvtidsfrigivningen.Medelbeläggningen minskade därmed med ca 350 platser under /84jämfört med föregående budgetär. har i samarbete medkriminalvårdsstyrelsen stu derat metoder för beräkning av behovet äv anstaltsplalser inom krimi nalvården . En metod för bedömning av behovet har redovisats i rapport 1983:1 Beläggningen vid kri minalvårdsanstalter sett i ett medelsiktigt tidsperspektiv. Med utgångs punkt i denna metod har behovet för den näririasle femårsperioden be räknats i departementet. Beräkningarna visar en i stort sett oförändrad trend för den genomsnittliga anstaltsbeläggningen . ' 3Rättsväsendets resurser för åtgärder mot brott 3.1Olika typer av åtgärder Samhälletsåtgärder mot brott kan indelas på olika sätt beroende på syftet medindelningen. För en beskrivning av hur resurserna fördelas mellan olika ändamålkan en gruppering göras på följande sätt. Förebyggandeåtgärder riktade mot personer som inte är föremål för rättsväsendets åtgärder på grund avbrott. Det är här fråga.även om Prop. 1987/88:100 sådana åtgärder som äravsedda att förbättra miljön i samhället i före- Bil. 4 byggande syfte.Åtgärder av detta slag ankommer främst på andra än rättsväsendets myndigheter,bl.a. skolväsendet och socialtjänst- och arbetsmarknadsmyndigheterna. Övervakning av regelefterlevnaden. Den syftar tillatt dels förhindra brott, dels upptäcka brott. Hit hör,polisensövervakande verksamhet. Gruppen omfattaräven exempelvis tull- och beskattningsmyndigheternas kontrollav att straffsanktionerade bestämmelser inom deras resp. verksamhetsområdenefterlevs. Brottsutredning och andra åtgärder ibrottmålsförfarandet som krävs för atl fatta beslut om reaktion motbrott. Verkställandet av påföljder. Åtgärder av dettaslag hör hemma i kriminalvården. Även andra organ har uppgifter på området,t.ex. exekutionsväsendet i fråga om böter. Härmed avses åtgärdersom syftar till att ge personersom har begått brott bättre förutsättningar för anpassning i samhället.Åtgärder ay detta slag vidtas av kriminalvårdsmyndigheterna och av organ inomsocialvårds-, arbetsmarknads- och utbildningsområdena. Utvecklingsarbetesom är direkt målinriktat mot problem som rör åtgärder mot brott. Samhället satsarstora belopp på åtgärder mot brott. Det är dock inte möjligt att presentera enfullständig beräkning av kostnaderna för åtgärder av detta slag. Förutom inomjustitiedepartementets område satsas storaresurser inom annan statlig verksamhet som, åtminstone delvis, har tillsyfte att förebygga och bekämpa brott. Även kommuner, landsting och näringslivlägger ut avsevärda belopp ärligen för ändamålet. Kostnaderna föråtgärder mot brott inom rättsväsendet, dvs. i första hand inom polis- ochåklagarväsendet, de allmänna domstolarna och kriminalvården, har emellertidkunnat beräknas. De harfördelats på de tidigare berörda åtgärdsgrupperna. 1 vissa fall har schabloneranvänts eftersom beräkningsunderlaget är osäkert. Allpolisverksamhet utom den som har samband med tillståndsgivning, passärendenoch andra uppgifter av servicekaraktärkan ses som ett led i samhällets åtgärdermot brott. Hit hör också åklagarväsendets och kriminalvårdens funktioner liksomden del av domstolsväsendets verksamhetsom rör brottmål. Den del av anslagen inom rättsväsendet som är avsedd föråtgärder mot brott uppgår till . för /88.1 figur 1 är detta belopp fördelat på åtgärdsgrupper. Beloppet omfattar intemedel som förbrukas inom departementet och statliga kommittéer eller anslag förbyggnadsverksamhet. Som framgår av figur 1 uppgår kostnaderna förförebyggande åtgärder till cirka 77milj. Största posten utgör kostnaderna för polisens undervisning iskolorna i lag och rätt samt i trafik. Hit hör också BRÅ:s verksamhet utom denrena forskningen och utvecklingen. I detta sammanhang bör framhållas attkostnaderna för brottsskadenämnden inte till någon del har medräknats. övervakningen avregelefterlevnaden avser polisens övervaknings- Prop. 1987/88:100 verksamhet och beräknas kosta 3 192 milj. kr. Det redovisadebeloppet för brottsutredning och andra åtgärder i brottmålsförfarandet omfattaråtgärder inom polis- och åklagarväsendet samtdomstolarna. Av beloppet 2 637 milj. kr. faller I 840 milj. kr påpolisväsendet, 295 milj. kr. på åklagarväsendet och 502 milj. kr på domstolsväsendet,inklusive rättshjälpskostnader. Kriminalvårdensvarar för de kostnader som i figuren har redovisats som verkställandet avpåföljder. Denna grupp av kostnader beräknas till 1 863 milj. kr. Detutvecklingsarbete inom departementets område som tar sikte på åtgärder mot brott beräknas till sammanlagt 16,7 milj. kr., varav omkring 10 milj.kr avser anslag tillbrottsförebyggande rådets (BRÅ:s) verksamhet. 1 beloppet ingår inte denforskning eller annat utvecklingsarbete som bedrivs i departementetskommittéer. I jämförelsemed föregående år har del totala beloppet för rättsväsendets åtgärder motbrott ökat . Förebyggande åtgärder 77 milj. kr. Fig. 1: Kostnaderför åtgärder mot brott inom justitiedeparte mentets område /88. Den1 då polisväsendet förstatligades var antalet polistjänster11 700 och antalet tjänster för övrig personal i polisväsendet 2 100. Motsvarande siffror vår vid utgången avbudgetåi-et 1986/87 drygt 16 400 resp. drygt 5 300. Antaletpolistjänster har alltså ökat med över 4 500 efter förstatligandet. För alt fä en bild av den faktiska utvecklingen i fråga ompersonalläget måste man emellertid la hänsyn lill en rad faktorer. En avdessa är arbetstidsförkortningen. Uttryckt i årsarbetskrafter haromkring 2 200 polismanstjänster fallit bort sedan förstatligandet på grund avarbetstidsförkortning. Utbildningsverksamheten har vidare ökat kraftigt sedanär 1965. Denresursförstärkning som har skett har varit begränsad när detgäller personal som är tillgänglig för faktisk polistjänstgöring. Även andrafaktorer än arbetstidsförkortningen och utbildningen har bidraget till det.Samtidigt måste naturligtvis beaktas att polisens arbete i hög grad har underlättats genom att utrustningen ochutbildningen har förbättrats. Den renodling av polisens arbete som har skettgenom atl uppgifter i stor utsträckning har fiyttats över tilladministrativ personal har också haftbetydelse. Ett annat led i utvecklingen som bör nämnas är de störrebevakningsföretagens kraftiga expansion under början och mitten av . Polisutbildnigen har ändrats fr.o.m. hösten 1985.En polisaspirant genomgår nu en grundläggandeutbildning, den s.k. grundkurs 1, vid i . Därefter följer ettoch praktiktjänstgöring i polisdistrikt. Vidare skall en praktikinom något annat samhällsområde ingå i praktiktjänstgöringen. 1 direkt anslutning till praktiktjänstgöringen följer en påbyggnadskurs om20 veckor, grundkurs II, vid i . I följandesammanställning anges personalläget inom polisen. I tredje kolumnen isammanställningen anges antalet polisaspiranter som har slutat sin utbildning men som inte har erhållit tjänst på s.k.personallablå. 1987/88:100 Bil.4 Sammanställning överpersonalläget m.m. vid polisväsendet (polispersonalutom chefskarriären) (3)-(2)= Antalet anställda inomåklagarväsendet har ökat i begränsad utsträck- Prop. 1987/88:100 ning efterförstatligandet . Antalet tjänster är nu drygt 1 200, var- Bil. 4av ca 650 är åklagartjänster. När detgäller de allmänna domstolarna saknas en löpande redovisning som visar hurstor del av personalresurserna som tas i anspråk för brottmålen.Stickprovsundersökningar har emellertid lett fram till att denna andel äromkring . Även om uppgifter saknas om hur andelen har förändratsunder är det sannolikt att variationerna inte har varitsärskilt stora. Antalet tjänster vid de allmänna domstolarna är nu omkring 3900, varav omkring 1 000 domartjänster. Kriminalvården har drygt 5 700 tjänster. Avdessa är 4 550 placerade vid kriminalvårdsanstalterna och 750 inomfrivården. Antalet lek-mannaövervakare inom frivården uppgår f.n. till omkring 5 800. Prop.1987/88:100 Bil. 3 Åtgärder mot brott m. m. 42 Information om lagstiftning m. m. 42 FRAMTIDSSTUDIER, Långsiktig analys m. m. 19 994 000 37 916000 26 130 000 1 600 00 810 000 10 300 000 47 546 749 000 55 Polisverksamheten rörande brotl molrikets säkerhet m. m. 55 24 544 000 57 Lokala polisorganisationen 5 358 416 000 59 Utrustning m. m. för polisväsendet 160 858 000 61 Underhåll och drift av motorfordonm. 62 Gemensamkontorsdrifl m. m. inom kvarteret 1 000 63 Diverseutgifter 6 000 000 Summa 6 424 523 000 14 303000 324 985 000 D. Domstolsväsendet m. m. 91 Bostadsdomstolen och hyresnämndernam. 95 Utrustning till domstolar m. m. 49 024 000 1 140324 000 370 686 000 43 528 000 54 874 000 14 910000 I 637 346 000 105 Maskin- och verktygsutrustning m.m. 105 Engångsanskaffning av inventarierm. 106 Utbildning av personal m. fl. 2 019 457 000 F. Rättshjälp m. m. 110 Allmänna advokatbyråer; Driftbidrag 111 Vissa domstolskostnader m. m. 1 11 Diverse kostnader förrättsväsendet Prop.1987/88:100 Bil. 113 114 118 119 119 121 121 G. övriga myndigheter Brottsskadenämnden:Ersättning för skador på 123 123 Bidrag till utgivande avlitteratur på förvaltningsrättens område 123 Bidrag till vissa internationella sammanslutningar m. m. 124 Stöd tillpolitiska partier 124 Allmänna val 2 400000 110 500 000 108904 000 229 114000 11 158 298 000 Bilaga5 till budgetpropositionen 1988 (tredje huvudtiteln) 1987/88:100 Bil. Utrikesdepartementetsverksamhetsområde omfattar ärenderpsom rör förhällandet till och överenskommelser med andra stater,utrikeshandel och exportfrämjande,deltagande i FN och andra internationella organisationer, svenska insatser i detinternationella utvecklingssamarbetet, nedrustningsfrågor,nordiskt samarbete, kontroll av tillverkning och utförsel av krigsmateriel,information om i utlandet, kulturutbyte samt skydd av svenska medborgares intressen ifrämmande länder. Dessa ärendenspänner över ämnesområden av allmänpolitisk, handelspolitisk,bi-ständspolitisk, ekonomisk, kommersiell, rättslig, social, humanitär och kulturellnatur, Till hörutrikesrepresentationen med 116 lönade utlandsmyndigheter(ambassader, delegationer och konsulat) och 431 olönade konsulat. Underdepartementet sorterar bl. a. styrelsen för internationell utveckling (SIDA), styrelsen föru-landsforskning (SAREC), beredningenför internationellt tekniskt-ekonomiskt samarbete (BITS), kom-. merskollegjum (KK), exportkreditnämnden (EKN),importkontoret, för u-landsprodukter(IMPOD), exportråd (SE) och handelssekreterarna samt (). Andrastatsunderstödda organ såsom internationella fredsforskningsinslitut(), utrikespolitiska institutet(UI) och gveriges Riksradios programverksamhet för utlandet erhåller ansjag över tredje huvudtiteln(). Med hänsyn IjH det statsfinansiella läget präglas budgetförslaget av restriltivjtet. Huvudförslaget har tillämpatskonsekvent. Biståndsramen ligger|cvar på en pro.cerit av bruttonationalinkomsten (BNI). Deninternationella utvecklingen kännetecknas av en viss förbättring i relationerna mellan de ledande stormakterna.Förenta staternas och Sovjetunionensöverenskommelse om atl avskaffa samtliga landbaserade me-deldislanskärnvapen och deras fortsattaförhandlingar om bl. a. kraftiga nedskärningari arsenalerna av strategiska kärnvapen har bidragit till det mer avspända internationella klimatet. Den politiska betydelsen av denkärnvapennedrustning som förestår bör sålunda inte underskattas.Överenskommelsen om avskaffandet av de 1 1987/88. landbaserademedeldistanskärnvapnen berör dock endast en mindre del av Prop. 1987/88: 100båda sidors samlade nukleära kapacitet. De grundläggande motsättningar- Bil.5 na mellan stormaktsblocken kvarstår, och deras fortsatta militära upprustninginger allvarlig oro. All de båda mililärallianserna tillmäter det nordeuropeiskaoch nordatlaniiska området en ökad strategisk betydelse har under del gångnaåret ånyo kunnat bekräftas. Stormakternas motsättningar får återverkningar också pävissa regionala konflikter. Andra sädana konflikter utvecklas dock oberoende avrelationerna mellan stormakterna. De regionala konflikterna drabbar oftast ländersom redan har stora problem i form av underutveckling, skuldkriser ochomfattande miljö- och svältkatastrofer. säkerhetspolitik utformas väsentligen i ettsamspel mellan utrikespolitiken och försvarspolitiken. Huvudlinjen i dennapolitik är neutralitetspolitiken, som innebär alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig. Vår aktivautrikespolitik syftar till atl främja en fredlig utveckling i vår omvärid, altförhindra konflikter, atl undanröja konfliktorsaker saml även i övrigt främjaoch tillvarata säkerhetsinlressen. Denna politik understöds av ettstarkt folkligt engagemang för fred och nedrustning. har ett starkt intresse av och en stark viljaall delta i ett fördjupat europeiskt samarbete på ett stort antal områden. Enlångtgående integration i är en förutsättning för all vi skallkunna behålla och förbättra vår ekonomiska styrka. Vår bedömning att medlemskapi EG inle är förenligt med vår neutralitetspolitik kvarstår. Vårt medlemskap i och deförpliktelser delta medför utgör en hörnsten i svensk utrikespolitik. Genom ettaktivt dellagande i FN-arbetet söker främja FN:s möjligheter atl bidra lill en fredlig utveckling och till altundanröja missförhållanden och orättvisor i världen. verkar för respekt för folkrätten och demänskliga rättigheterna samt stödjer avspännings- och nedrustningsslrävandena.Genom atl framhålla biståndets och utvecklingsfrågornas betydelse vill vi bidra till internationellsolidaritet. understryker också viklen av ett ökat internalionelltmiljövårdssamarbete. Den svenska utrikespolitiken kräver aktiva insatser påen rad områden. Vår alltmer inlernationaliserade värld kommer ävenfortsättningsvis all ställa ökade krav på våra utrikespolitiska insatser. Folkrätten intar en viktig plats i svenskutrikespolitik. Inom departe mentet handläggs en stor mängd frågor på detta område, såsom mänskliga rättigheter, havsrätt, miljörätt, rymdrätl och humanilär rätt. Förhandlingar förs och avtal ingås såväl med enskilda länder som multilateralt (t.ex. inom FN och ). Frågorna om mänskliga rättigheter får ökad betydelse, och förväntas aktivt stödja del arbete som bedrivs på detta område, bl.a. av flera ideella organisationer. Omfattande uppgifter vilar på departemenlel i fråga om internationell rättshjälp såsom utlämning för brott samt överföring och lagföring i hemlandet. Ärenden rörande bistånd till svenska medborgare, som hamnat i en nödsituation utomlands, har ökat och har blivit mera komplicerade. De kräver betydande resurser både vid utlandsmyndigheterna och i departementet. Delsamma gäller ärenden rörande utlänningar, såsom viseringar, uppehålls- och arbelslill- 2 ståndsamt utredningar i flyktingärenden. Bil 5 Enprocentmålet för det svenska biståndet ligger fast. 1988/89avsätts 10350 milj. kr. för internationellt utvecklingssamarbete. Beloppetmotsvarar en procent av den beräknade brultonationalinkomslen Ökningen från innevarande budgetär uppgår till 480 Bland industriländerna är del fortfarande bara fyraländer, , , och , som uppnår FN:sutbetalningsmål om 0,av BNI. Ett par länder, och , ökar sittbistånd kraftigt. Del finns ett brett internationellt erkännande om att ökatbistånd behövs lill de fattigaste . Ändå låg de västligaindustriländernas samlade bistånd i förhållande till ländernas BNI kvar på oförändradnivå . Det allmänna målet för det svenska biståndet är atthöja de fatliga folkens levnadsnivå. För inriktningen och utformningen avbiståndet finns fyra mål som är att det skall bidra lill resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomiskoch politisk självständighet samt en demokratisk samhällsutveckling.Bislåndsminislern föreslär alt framsynt hushållning med naturresurser öchomsorg om miljön i mottagarländerna skall bli ytterligare ett mål förbiståndet. Ökad tyngd bör därmed ges ät miljöhänsyn i olika delar avbiståndsverksamheten. I fråga om biståndets inriktning redovisas ocksåsärskilt hur biståndet kan utformas för att främja en demokratisksamhällsutveckling och respekt för mänskliga rättigheter. bibehåller en hög andel av biståndet till multilaterala biståndsorgan. Ökningarföreslås bl.a. av bidragen till deninternationella utvecklingsfonden () inom , tillAfrikanska utvecklingsfonden och till förverksamhet i de minst utvecklade länderna. De fattiga, skuldlyngda ländernassärskilda problem har bl.a. efter svenska och nordiska initiativ uppmärksammalsalltmer internationellt. och den () har föreslagit särskilda stödåtgärder för dessa. För samverkan med i slöd till skuldtyngda länder i beräknasett belopp om 150 milj. kr. under innevarande år. Som bidrag förräntesubventioner lill IMF:s strukturanpassningsfacilitet begär regeringen ettbemyndigande om alt utfästa 150 milj. kr. Enberedskap finns på svensk sida alt medverka till att också andrainternationellt samordnade skuldlättnadsaklioner lill förmän för de fattigastegäldenärsländerna kommer till stånd. Inom det bilaterala utvecklingssamarbetet genom SIDAligger tyngdpunkten pä långsiktigt utvecklingssamarbete med de 17programländerna fast. I södra fördjupas problemen som följer av densydafrikanska apartheidregeringens aggression och destruktiva inverkan på helaregionen. Bland grannländerna lill är och särskiltutsatta. Inom det bilaterala utvecklingssamarbetet föreslås mot denna bakgrundökningar av humanitärt och övrigt bistånd lillsödra . Utökathumanitärt bistånd för atl bl. a. främja demokrati föreslås också för Prop.1987/88: 100 . Andra anslagsposter som tillförs ökade medel ärBistånd genom folkrörelser ochandra enskilda organisationer liksom Särskilda program, tnom den senare lämnasett ökat stöd till insatser mol immunbrislsjukdomen AIDS. I propositionen presenteras ett antalutvecklingsprojekt på biständsom; rådet som genomförs inomutrikesdepartementet. Projekten avser biståndet lill fatliga, afrikanska mottagarländer, biståndet tillandra länder än programländer saml biståndsmyndigheternas arbetssätt ochkapacitet. Syftet är alt detta arbete skallutmynna i klarare riktlinjer inför 1990-talet vad gäller biståndets effektivitet, inriktning och arbetsformer. I budgeten föreslås förändringar avanslagsindelningen. Under ett nytt reservationsanslag C3. Andrabiståndsprogram redovisas samtliga programsom inte avser Bidrag till internationella biståndsprogram eller Utvecklingssamarbete genom SIDA. Inom anslaget C3.föreslås en ny delpost förprojektbiständ lill vissa u-länder.Anslaget C 6. Styrelsen för u-landsforskning(SAREC) renodlas som ett förvaltningsanslag för styrelsen. På samma sättredovisas under C 8. Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete (BITS) förvaltningskostnaderna för denna myndighet. Medel för information redovisas underett nytt anslag C9. I beräkningen av myndighetsanslagen harfastställda huvudalternativ tillämpats. Ökad verksamhetsvolym och insatser pånya särskilt prioriterade områdenhar motiverat vissa ökningar av myndighetsanslagen. Densvenska handelsbalansen har visat överskott . har överskottet dock minskat somföljd av en svag eflerfrågeutvecklingpå vissa viktiga exportmarknader och en kraftigt ökad import. Del är numycket angeläget atl ansträngningar görs för att öka exporten i syfte atthindra en fortsatt försvagning av handelsbalansen. Chefen för har tidigare denna dag redovisat förslaglill åtgärder för en god samhällsekonomisk utveckling. har en stor betydelse för svensk handeloch ekonomi. Arbetet med atl skapaen s. k. inre rharknad utan fysiska, juridiska eller fiskala hinder inom deEuropeiska gemenskaperna (EG) föijs noga av regeringen. Det är ett vitall svenskt intresse att svenskaförelag även får möjlighetatl, pä likvärdiga villkor som företag från , konkurrera på EG-marknaden. Målet för regeringenspolitik är därför att olika hinder i handelsrelationerna m. m. mellan EGoch EFTA skall raseras i takt med atl EG:s inre marknad utvecklas. EFTA har idetta perspektiv fått en alltmer betydelsefull roll i det västeuropeiskaintegrationsarbelel. Pä forskningsområdetutgör EUREKA ett viktigt forum för samarbete i . För ett litet,utrikeshandelsberoende land som , är det av avgö- rande betydelse ätt internationellhandel kan ske med ett minimum av Prop. 1987/88: 100 hinder.Beslutet inom Allmänna tull- och handelsavtalet . () om en nymultilateral handelsförhandling var därför ulomordenl-' Genom beslutet åtog sig GATT-länderna bl. a. att inte tillgripa nyaprotektionistiska åtgärder och att avveckla existerande GATT-stridiga Förhandlingarna i den s.k. Uruguayrundan bör kunna bidra lill att motverka de protektionistiskaströmningar som förekommer i mänga Genomförandet av den nordiska ekonomiskahandlingsplan som antogs ochsom huvudsakligen avser fortsätter. I planen behandlas bl. a. samordnade och förstärktanordiska insatser rörandeavveckling av handelshinder inom , investeringar och samarbete på det exportfrämjande området. En nyhandlingsplan är under utarbetande.Utvecklandet av en gemensam nordisk hemmamarknad, vilken också skullestärka nordiska företags konkurrensförmåga på världsmarknaden, är ett av huvudmålen för samarbetet mellan denordiska regeringarna. Målet för den svenska tekopoliliken är allindustrin av egen kraft, ulan handelspolitiska skyddsåtgärder, skall kunnahävda sig i internationell konkurrens. Skyddsåtgärderna kommer därförstegvis att trappas ned, dock underhänsynstagande lill skyddsbehovet för olika varor. skärptes den svenskaSydafrikapoliliken i och med att ett allmänthandelsförbud infördes med verkan fr.o.m. . Till-låmpningen av förordningen har varit restriktiv,vilkel har kommit till uttryck i att endast fyra av totalt 33dispensansökningar har beviljats. Vidaretillsattes en parlamentarisk utredning med uppgift all utreda tjänstehandeln med , s.k:iredjelandshandel samt de svenskägdaföretagens verksamhet i (UD 1987: 01). Förinformation om i utlandet anvisas medel för informationsverksamhet som bedrivs i första hand avulrikesdeparlemenlel, och Riksradiosutlandsprogram. En översyn av de statliga insatserna inom detsvenska kultur- och informationsutbytetmed utlandet påbörjades . Översynen beräknas bli klarunder (UD 1986:02). Deninternationella utvecklingen har understrukit beroendeav omvärlden. I detta läge ställs allt större krav på organisalions-ochpersonalutvecklingen inom utrikesförvaltningen. Inom ramen för ett långsiktigt besparings- ochrationaliseringsarbeie omprövas ständigtresursanvändningen. En rad reformer och utredningar har inriktats på atl höja förvaltningens effektivitet.