mot · GA02Fi110 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: Fil 10 m. fl. Ny riksbankslag och ändrat huvudmannaskap för (prop. 1986/87:143) I propositionen föreslås dels en ny riksbankslag, dels att huvudmannaskapet för skall föras från till regeringen. Vi tillstyrker de förändringar som härrör från statsskuldspolitiska kommittén. Bland dem ingår förslaget att reglerna om kassakrav skall flyttas från den kreditpolitiska lagstiftningen till riksbankslagen. Regeringen förordar emellertid ändringar i reglerna för kassakrav som vi inte kan ställa oss bakom. De skulle vidga utrymmet för en selektiv styrning av kreditströmmarna, vilket vi ser som ett steg tillbaka och bestämt avvisar. Beträffande kassakravens utformning griper regeringen tillbaka på kreditpolitiska utredningens förslag . Denna utredning gjorde åtskillnad mellan marknadskonforma styrmedel och regleringar. Bland medlen i den kreditpolitiska lagstiftningen ansågs endast kassakraven ha generell karaktär. Utredningen föreslog därför, att vid sidan av diskontopolitik och öppna marknadsoperationer borde normalt endast kassakrav kunna förekomma. Sedan kreditpolitiska utredningen lade fram sitt betänkande, har en betydande avreglering genomförts på den svenska kreditmarknaden. Vi har drivit på denna övergång från selektiva till marknadskonforma medel och anser att den bör fortsätta. I propositionen föreslås nu att kassakrav skall kunna riktas mot inte bara bankinstitut utan även andra slags kreditinstitut. Kassakraven skall också kunna ges en vitt skiftande utformning från fall till fall. Som motiv för utvidgningen av kretsen berörda institut anges behovet av konkurrensneutralitet. Detta är emellertid ett ovidkommande krav i sammanhanget. Bankerna har sedan gammalt ensamrätt att låna i , att motta inlåning från allmänheten och att verka som valutabank. Genom att kombinera avistainlåning och utlåning spelar de också en kreditexpanderande och därmed penninggenererande roll. De kan därför inte jämställas med andra kreditinstitut. Bankernas särställning på kreditmarknaden motiverar att endast dessa bör kunna bli förmål för kassakrav. Önskemålet om konkurrensneutralitet torde bottna i att kassakravsmedlen hos ej tillerkänts ränta. Detta rättviseproblem löses enklast genom att sådana medel - i enlighet med vad som vid upprepade tillfällen föreslagits från moderat håll - görs räntebärande. I propositionen anges vidare att kassakrav skall kunna beräknas i förhållande antingen till placeringarna eller som till förbindelserna samt att de även skall kunna beräknas marginellt. 1986/87 FillOlil het att fastställa beräkningsunderlag även i förhållande till placeringarna, skapas förutsättningar för ändamålsstyrning av krediterna på ett sätt som enligt vår mening inte är önskvärt. Marginella kassakrav innebär krav på att en viss andel av en utlåningsökning utöver en viss fastställd volym skall bindas i inneliggande kassa eller sättas in i . Därmed kan marginella kassakrav liknas vid direkt utlåningsreglering, något som vi bestämt avvisar. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderliga ändringar i föreslagna författningstexter. Med stöd av vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om betydelsen av fortsatt avreglering av kreditmarknaden, 2. att beslutar att kassakrav endast får åläggas bankinstitut, 3. att beslutar att i innestående likvida medel till följd av ålagda kassakrav skall gottgöras skälig ränta, 4. att beslutar att kassakrav skall kunna beräknas endast i förhållande till bankinstituts förbindelser, 5. att beslutar avslå förslaget att tillåta marginella kassakvoter. () () () () () () 1986/87 Fil 10