mot · GA02u517 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. En demokratisk utveckling i Mer än har gått sedan en militärjunta under ledning av dåvarande generalen och nuvarande presidenten grep makten i genom en statskupp. Trots den långa tid som förflutit har ännu inte uppfyllt kraven på att införa en demokratisk ordning som stadga och om de mänskliga rättigheterna förpliktar landet till. Det skall enligt ett fattat beslut finnas undantagstillstånd i 13 provinser, varav fem med militära och åtta med civila undantagslagar, i . Undantagstillstånd löser inte problemen i utan hindrar en demokratisk utveckling med full respekt av de mänskliga rättigheterna. Det är hög tid att upphäver undantagstillståndet i hela landet. Det är riktigt att debatten i press och parlament är mer öppen och att kritik mot den civila regeringen kan framföras. Men pressen är fortfarande kontrollerad genom en blandning av censur och självcensur. Detta kunde jag konstatera vid ett studiebesök . Men dessvärre undviker man i det turkiska parlamentet att ta upp de mest centrala demokratiska frågorna, nämligen en förändring av den odemokratiska konstitutionen, ett avskaffande av den anti-fackliga lagstiftningen, omprövning av den ordning som lett till att hundratusentals personer avskedats från sina anställningar eller vägrats anställning av s. k. politiska säkerhetsskäl. Man undviker att ompröva de regler och beslut som lett till att mer än 8000 personer av politiska skäl efter militärkuppen förlorat sina turkiska medborgarskap. Den fackliga friheten är fortfarande starkt beskuren i . Turk-Is, den tillåtna fackliga landsorganisationen, kritiserar visserligen regeringens lönepolitik men har i praktiken ingen reell möjlighet att påverka den. LO och TCO har protesterat mot det faktum att inte respekterar fackliga fri- och rättigheter och därmed bryter mot . De politiska rättegångarna i fortsätter vid militärdomstolar. Det är orimligt att militärtribunaler handlägger åtal för politisk aktivitet som är tillåten i alla andra länder anslutna till . Paragraferna 141 och 142 i strafflagen är inte acceptabla ur demokratisk synpunkt då de öppnar vägen för renodlade politiska och antifackliga rättegångar. Enligt en färsk pågick inte mindre än 813 politiska rättegångar inför militärdomstolar. har närmare 50 000 personer dömts till fängelse av sådana domstolar. Dessa domstolar är inte självständiga i förhållande till den exekutiva makten i Mot. Där tillgodoses inte de minimikrav som upp- U517 ställer för en korrekt rättegång. Rättegångarna tar orimligt . Rättegångar förhalas utan att dom avkunnas. , som inleddes , avslutades den 23 december 1986.1 åtalades 1477 fackföreningsmän. De avkunnade domarna ledde till: - DISK-ordföranden och 5 förtroendevalda dömdes till fängelse samt 4 månaders inre landsförvisning - 30 förtroendevalda dömdes till 10 månader 20 dagars fängelse - 18 förtroendevalda dömdes till 6 månader 20 dagars fängelse - 210 förtroendevalda dömdes till fängelse - 1169 åtalade frikändes - 29 fall har inte avgjorts (dessa åtalades i sin frånvaro) - 15 fall avskrevs. Dessutom beslutade militärdomstolen att förbjuda DISK och 28 av dess medlemsförbund. Men det finns andra mycket oroväckande drag i den turkiska utvecklingen. - Justitieminister offentliggjorde att myndigheterna inlett förhör med 203 journalister . - arresterades 400 personer bara i i samband med första-majfirandet. Den turkiska inrikesministern uttalade att vi aldrig låter dem (arbetarna) fira första maj i . Det är förbjudet att fira det som en arbetarnas dag i enlighet med turkisk grundlag. - Författaren bok i vattnet förbjöds och konfiskerades . - Organisationssekreteraren i åtalades strax före fyllnadsvalet inför en s. k. nationell säkerhetsdomstol i med hot om fängelsestraff med upp till för följande yttrande på ett fackligt möte: Vår målsättning är att få bort fosterlandspartiet, dvs. det nuvarande regeringspartiet. - Polischefen i vägrade detta år att godkänna en nystartad förening för mänskliga rättigheter, bl. a. med hänvisning till grundlagen som enligt hans yttrande i 13 § begränsar grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. - anhölls 10 personer. Bland de anhållna fanns ansvarige utgivaren och journalister i tidskriften samt studenter från fakulteten för politisk vetenskap. - anhölls , känd teaterskådespelare och skribent i . Onay frigavs och höll en presskonferens, där han anklagade myndigheterna för att ha utövat tortyr mot honom . Onay har blivit utsatt för elektriska chocker och man har sprutat iskallt vatten på hans kropp. Under presskonferensen utdelades en läkarrapport - undertecknad av docent - till pressen, som bekräftar tortyrskadorna hos Onay. - Polisen gjorde razzior hos olika bokförlag och bokhandlare i . Polisen anhöll följande personer: Cumhur Özdemir, ansvarig utgivare och ägare av bokförlaget , , ansvarig Mot. utgivare och ägare av bokförlaget , , ansvarig utgivare och ägare av bokförlaget . Polisen beslagtog postkort (utgivna av RENK-förlaget) som innehöll dikter av de turkiska poeterna , , Nevzat Celik, , samt anhöll 20 studenter som sålde korten. I bokhandeln beslagtog polisen 136 böcker utgivna av SOL-förlaget. Många fler exempel skulle kunna ges, men detta får räcka för att belysa att yttrande-, mötes- och organisationsfriheten är mycket bristfällig. Enligt officiella uppgifter förekom 1984 135 anmälningar om tortyr och 1985 119 fall. Siffran torde ligga på samma nivå. Men det är bara ett mindre antal fall som blir anmälda. Amnestys förre generalsekreterare framförde på grundval av gjorda undersökningar, att tortyren är fortfarande vanligt förekommande i . Den turkiske parlamentsledamoten har uppgett att 113 personer, från militärkuppen , avlidit på grund av tortyr. Till detta kommer att ca 800 arresterade och fängslade försvunnit under frihetsberövande, i arrest eller fängelse efter militärkuppen. Inget annat land i avkunnar så många dödsdomar som . Många har väntat på beslut i frågan om verkställighet av dödsdomen. Mer än 900 personer har enligt turkiska tidningsuppgifter dömts till döden. Det omfattande bruket av dödsdomar är mycket allvarligt, särskilt med tanke på att nya dödsdomar avkunnas i betydande omfattning. Bara genom en intensiv opinion kan verkställigheten av dem förhindras. Trots vissa utfästelser om amnesti för politiska fångar har något sådant förslag ännu inte framlagts vare sig av regeringen eller i parlamentet. De lindringar i frigivningsbestämmelserna som man hänvisat till kan inte tillgodose det rättmätiga kravet på amnesti för politiska fångar. I detta sammanhang måste också påtalas den diskriminering som de turkiska myndigheterna utsätter de politiska fångarna för. Samtliga politiska fångar får i sina identitetshandlingar en stämpel om att de avtjänat fängelsestraff, vilket är helt oacceptabelt. Det har inte funnits någon uppriktig vilja att ge de politiska fångarna en korrekt behandling och upprättelse. Bannlysningen av politiker drabbar inte bara f. d. premiärministrarna ; den gäller även andra tidigare parlamentsledamöter och politiker. Det borde vara en självklarhet för ett land som gör anspråk på att vara medlem i att genast upphäva dessa restriktioner. I stället igångsätter man en lång rad polisutredningar mot dessa politiker. Så sent som blev Demirel vid ett folkmöte utsatt för angrepp från polis- och säkerhetsstyrkor. Man angrep mötet med batonger, varvid åtta personer skadades, däribland fyra riksdagsmän. I stället för att stoppa dessa trakasserier gör regeringspartiet utmanande uttalanden om att den konservative förre premiärministern blåser upp anarkin i landet då fredliga möten anordnas. Men trots allt detta är och den konservativa internationalen EDU mer angelägna att solidarisera sig med Özals parti och regering än med Mot. Demirel och hans konservativa oppositionsparti i . Kurderna är som folkgrupp diskriminerade i . De tillåts inte tala sitt eget språk. Tidningar och böcker kan inte publiceras på kurdiska. Kurderna får över huvud taget inte utöva sin egen kultur. Sitt eget språk har en kurd bara möjlighet att tala om han eller hon ställs inför domstol. Kurderna hör efter militärkuppen till de mest förföljda grupperna i landet. Den turkiska regeringen bör sträva efter att skapa sådana förhållanden i de östra delarna i landet att de olika etniska grupperna kan leva i fred, få del av den ekonomiska utvecklingen och bibehålla sina kulturella särdrag. En sådan utveckling kan inte främjas med våld. bombade det turkiska flygvapnet kurdiska byar i . Detta skedde uppenbarligen med den irakiska regeringens medgivande. Den har kraftfullt tagit avstånd från aktionerna som endast kan leda till en upptrappning av våldet mellan regeringen och kurdiska grupper. 1982 anmälde tillsammans med , , och till den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna för brott mot den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. träffades en uppgörelse mellan de anmälande staterna och . har enligt den utfästelse som gjordes i uppgörelsen avgett skriftliga rapporter till kommissionen , och om vidtagna åtgärder i fråga om tortyr, amnesti och undantagstillstånd. Det material som framkommit är emellertid ännu inte tillgängligt utanför kommissionen. skall en slutrapport föreligga, som skall tillställas alla stater anslutna till konventionen. Rapporten framläggs gemensamt av kommissionen och med möjlighet också för vardera parten att framlägga var sin bedömning. Det står redan nu klart att inte uppfyller de demokratiska krav som uppställs i stadga och om de mänskliga rättigheterna. måste tillsammans med andra länder skärpa sin hållning mot den turkiska regeringen. Den uppgörelse som träffades med har inte lett till avsedda resultat. Det bör övervägas att återigen göra en anmälan mot inför . Det kan inte godtas att det inom ram finns en dubbelstandard i fråga om demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Varje land har en plikt att tillse att överträdelser och kränkningar av stadga och konvention i annat land upphör. kan i längden inte vara medlem i om landet inte uppfyller villkoren för medlemskap. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om åtgärder för en demokratisk utveckling med respekt för mänskliga rättigheter i . () ()