mot · GA02T428 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T428 vice talman m. fl. (fp, m, Trafikonykterheten är en av de företeelser i vårt samhälle som åstadkommer de största skadeverkningarna. Trafikolyckorna är i sig ett av våra största folkhälsoproblem. Ett stort antal människor skadas och dödas i trafiken. Det medför ett stort lidande för dem själva och för många omkring dem. Det medför även stora förluster i ekonomiska termer för dem själva och för samhället. Stora resurser går förlorade genom bortfall av förväntade insatser i vår gemensamma hushållning, och stora resurser binds i vård och omsorg av de skadade. Genom att de trafikaktiva är personer i alla åldrar och med överrepresentation för den yngre delen av befolkningen drabbar detta folkhälsoproblem relativt sett ännu hårdare än de andra folkhälsoproblem vi brottas med. Trafikonykterheten är en av de viktigaste faktorerna bakom trafikolyckorna. Den anses av all expertis vara den viktigaste, identifierbara faktorn när det gäller förarbeteendet som orsak till trafikolyckor. Man är också enig om att den spelar en särskilt stor roll för den relativt mycket stora andel olyckor som vållas av unga förare. Vår lagstiftning och andra samhällsåtgärder för att motverka trafikonykterheten har en i förhållande till andra motoriserade länder lång tradition. Det kan också med skäl påstås att den svenska lagstiftningen på området bildat mönster för många andra länder. Det framgår av den internationella statistiken och av den ganska omfattande forskningen att vi synes ha haft större framgångar med vår lagstiftning och våra åtgärder i den meningen att vi har en förhållandevis mindre andel alkoholpåverkade förare ute i trafiken än i andra länder. En viktig erfarenhet vi kunnat göra i vårt land är att trafiknykterhetslagstiftningen haft stor betydelse som grund för en informationsverksamhet riktad till allmänheten. Denna information har i sin tur haft en gynnsam effekt inte bara i fråga om trafiknykterheten utan också i fråga om alkoholvanorna i allmänhet. Alkoholens inverkan på förmågan att köra bil och på trafikbeteendet i övrigt har kommit att bli det mest använda åskådningsexemplet i all alkoholinformation. Trots denna i vissa avseenden uppmuntrande framgång, vilken också tagit sig uttryck i en nedgång i alkoholkonsumtionen , har vi tvingats inregistrera en fortsatt stor belastning för vår folkhälsa genom trafikolyckorna och alkoholens andel i dessa. Under den senare delen av 1985 och har vi nu observerat en tillbakagång i stället för en framgång. Alkoholkonsumtionen har ökat på ett markant sätt. Undersökningar tyder på att andelen alkoholkonsumenter i befolkningen också har ökat bl. a. genom att debutåldern bland de yngsta Mot. 1986/87 sjunkit igen efter att tidigare ha visat en tendens att stiga. Trafikonykterheten är en spegel av utvecklingen av alkoholvanorna i allmänhet. Detta har på nytt bekräftats genom den uppgång i rattfyllerifallens antal som observerats. Vi har alltså tvingats konstatera att våra åtgärder genom lagstiftning och på annat sätt inte är tillräckliga för att ens på lång sikt åstadkomma en utveckling i rätt riktning. Frågan om att finna de verkligt effektiva motåtgärderna är mycket komplicerad och måste tas upp till behandling i ett sammanhang, där alla olika sidor av problemet kan beaktas. Angelägenheten av att så sker inom den allra närmaste framtiden synes både regeringen och vara medvetna om. Planerandet och genomförandet av ett omfattande åtgärdspaket kräver emellertid . Det framstår då som oundgängligen nödvändigt att söka påverka den nu så ogynnsamma utvecklingen med det eller de medel som visserligen inte kan ge någon slutlig lösning men som kan utan att brista i samklang med senare åtgärder bidra till att förbättra situationen. I övervägandet beträffande sådana tänkbara åtgärder kommer man i första hand att tänka på möjligheten och ändamålsenligheten av att öka informationsinsatserna. Erfarenheterna är som redan framhållits goda när det gäller att få ut och få genomslag av information om alkoholens negativa roll för trafiksäkerheten. Denna erfarenhet har visat att trafiknykterhetsinformationen har betydelse för kunskaperna om alkoholens risker även i ett mera allmänt sammanhang. En särskilt kraftfull informationsinsats med trafiknykterhetsprägel skulle därför vara mycket ändamålsenlig. Den skulle kunna fylla det dubbla syftet att motverka den ökade trafikonykterhet som vi kunnat konstatera och den ökning av den totala alkoholkonsumtionen som vi också haft anledning att med stort bekymmer notera . En särskilt omfattande informationsinsats torde inte kunna åstadkommas på annat sätt än genom att staten tar ett initiativ och bidrar med huvuddelen av de medel som insatsen skulle kräva. För själva genomförandet och för en del av kostnaderna är det inte uteslutet att medverkan kan lämnas av frivilligorganisationer och andra krafter i samhället, eftersom målsättningen torde förena i stort sett hela befolkningen. Man måste förutsätta att insatsen får formen av en specialkampanj mot trafikonykterheten och att den bör läggas upp på sådant sätt att den får anslutning från och förankring i de vidaste kretsar. Folkrörelser och intresseorganisationer bör engageras liksom berörda samhällsorgan. Det gäller landsting och kommuner, skolan i vid mening samt försvaret och andra organ, t. ex. AMS, som har utbildningskontakt med stora ungdomsgrupper. Vid valet av målgrupper är det angeläget att man söker nå inte bara motoristerna själva utan hela deras omgivning, deras sociala nätverk. I det sammanhanget får inte dryckesmiljöerna glömmas bort. Det innebär att restauratörer såväl som privata festarrangörer och även den enskilde värden med gäster i hemmet måste påverkas. En sådan kampanj i större omfattning har aldrig gjorts. Det finns däremot erfarenheter av flera andra kampanjer på alkoholområdet med en bred målinriktning, som kan läggas till grund. Med stöd av det ovanstående får vi hemställa att begär att regeringen vidtar de åtgärder som erfordras för att få till stånd en speciell informationskampanj mot trafikonykterheten. () () () () () () () () 1986/87 T428