mot · GA02A264 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: A264 Frågan om hur de handikappade skall kunna nå ut och konkurrera om anställningar på den reguljära arbetsmarknaden måste anses vara en av de socialt mest angelägna frågorna inom arbetsmarknadspolitiken. Lönebidraget skall vara individanknutet, dvs. relaterat till varje enskild persons handikapp och dennes arbetsförmåga med hänsyn till den arbetsuppgift som avses. Storleken på lönebidraget bestäms genom en sedvanlig läkarundersökning och efter bedömning av länsarbetsnämnden. Därvid kan olika nivåer bli aktuella. Av denna konstruktion följer att ett individanknutet lönebidrag inte tar hänsyn till vilken arbetsgivare som anställt den handikappade, vilket nu är förhållandet. Enligt min mening är det individens medfödda eller förvärvade skada eller sjukdom som är intressant och den grad av arbetsnedsättning som denna skada eller sjukdom medför. Det är alltså inte viktigt hos vem individen arbetar, och därmed skall detta kriterium inte styra storleken av lönebidraget. Beträffande omprövningen av lönebidraget kommer även här individuella hänsyn att kunna tas. Vid handikapp med stor varaktighet bör omprövningen kunna ske . Beträffande sjukdomar, som utgör handikapp, leder de i många fall till en fortlöpande försämring. Omprövningen bör då kunna ske med kortare intervaller, eller kanske . Med stigande ålder försämrar handikapp snabbt funktionsförmågan. Lönebidrag skall inte enbart kunna trappas av från en hög nivå utan kanske lika ofta trappas upp från en inledande lägre nivå. Lönebidraget i denna skepnad får två viktiga funktioner. Dels blir lönebidraget följsamt. Det anpassar sig till den arbetsnedsättning som den handikappade just vid det tillfället har. Dels har det också en bättre anpassning mellan förändringar i arbetsuppgiften och förändringar i handikappet. Med detta menas, att också handikappades arbetsuppgifter förändras i takt med befordran, mer kvalificerade arbetsuppgifter etc. Därvid blir lönebidraget mer attraktivt inte enbart för arbetsgivare i den privata sektorn utan i lika hög grad för den offentliga sektorn. Lönebidragets nivå och längd 1986/87 A264 Lönebidragets nivå måste således avgöras utifrån handikappets storlek i förhållande till arbetsuppgiften. Men lönebidraget bör variera mellan och av lönesumman. Inom denna ram kan det finnas minst två ytterligare nivåer. Lönebidragets utsträckning i tiden måste avgöras på basis av den arbetsinsats som presteras av den handikappade. I denna bedömning skall det inte tas upp kringkostnader för att den handikappade skall kunna fungera socialt på arbetsplatsen. Härvid skall bidrag för arbetsbiträde komma in. Kvarstår ett handikapp, eller förvärras det, skall lönebidraget finnas kvar. Det bör dock inte erfordras någon kompensationsnivå av lönesumman. Ett nytt och flexibelt lönebidragssystem, som är väl anpassat till individen, kommer att medföra att antalet handikappade ökar ute i den reguljära arbetsmarknaden. Vidare innebär ett sådant lönebidragssystem att antalet förtidspensionerade kommer att minska och arbetsmarknaden öppnas för människor med delfunktionshinder. Slutligen får förutsättas att ett attraktivt lönebidragssystem leder till att antalet handikappade inom Samhällsföretags verkstäder minskar. Eftersom det i Samhällsföretag förekommer att statsbidraget överskrider av lönesumman, utgör ett bra lönebidrag en direkt besparing om en överströmning från Samhällsföretag kan åstadkommas. Det finns därför anledning att antaga att ett attraktivt lönebidrag, som skissats ovan, kommer att på något statsfinansiellt betala sig genom utgiftsminskningar på andra håll. Den viktigaste vinsten är dock av social karaktär. De handikappade kan få arbete och en meningsfull tillvaro. I anslutning till frågan om ett nytt och flexibelt lönebidrag är det viktigt att åstadkomma försöksverksamheter med inbyggda delar av Samhällsföretag i större koncerner. Den verksamhet som pågår i vapensmedjan vid Husquarnafabriken borde vara möjlig att åstadkomma inom fler områden i svenskt näringsliv. Denna verksamhet medför dels att de handikappade får arbete i en riktig industri. Det har ett stort socialt värde. Dels blir det lätt att åstadkomma en överföring till ordinarie jobb inom företaget av handikappade, eftersom de i lugn och ro får arbeta sig in i miljön och arbetsuppgiften. Lönebidragsersättningen blir slutligen det som gör hela bilden så positiv med en naturlig överföring till ordinarie arbetsuppgifter. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär utredning och förslag syftande till ett nytt flexibelt lönebidragssystem i enlighet med vad som anförts i motionen samt 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inbyggda avdelningar av Samhällsföretag i större företag.