mot · GA02Bo227 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo227 Obalansen på bostadsmarknaden i kommun utgör nära en tredjedel av . I kommunen bor 42 500 personer permanent. Alltsedan kommunsammanläggningen 1971 har haft en jämn befolkningsökning på 200-300 invånare . Trots denna befolkningsökning och trots att har utvecklats till landets största fritidshuskommun med drygt 28 000 fritidshus, så har balansen på bostadsmarknaden kunnat hållas. Det innebär att några tomma lägenheter inte har redovisats och att väntetiderna för en hyreslägenhet, bostadsrätt eller småhus har begränsats till . Denna balans har understrukits av att priserna på småhus och bostadsrätter har legat på en motsvarande normalnivå för riket utanför storstadsregionen. Denna balans på bostadsmarknaden kan förklaras av att kommunen hållit en god markreserv och en hög planberedskap. En annan mycket viktig förklaring är att har hållit yrkesutbildningen av byggnadsoch anläggningsarbetare på hög nivå. Här har kommunen legat över de bedömningar som byggmarknadens parter gjort av arbetskraftsbehovet och bibehållit en hög nivå på antalet platser inom byggnadsutbildningen. Det har gjort att antalet sysselsatta i byggnadsbranschen fortfarande uppgår till av det totala antalet arbetsplatser i . Denna positiva och balanserade utveckling har kommit helt i otakt. Antalet lägenheter byggs inte längre i takt med efterfrågan och inte heller i takt med kommunens planering. Obalansen började för omkring , då objekt med för höga överkostnader inte kunde påbörjas utan att omprojekteringar och besparingar kunde redovisas. Denna inledande obalans var också en spridningseffekt från obalansen på bostadsmarknad och de pris- och lönehöjningar som ägde rum där påverkade även . Skillnaden mellan produktionskostnader för bostäder i och övriga är nämligen mycket marginell. När det gäller materialkostnader, konsultkostnader och byggherrekostnader så visar offentliga uppgifter att de är direkt jämförbara. Den enda skillnaden som kan redovisas gäller lönekostnaderna som utvecklats på följande sätt. Den enda skillnaden i byggnadskostnaden ligger alltså i en skillnad i löneläget /som utgör en mycket marginell del av den totala produktionskostnaden. Den enda skillnaden i byggnadskostnaden ligger alltså i en skillnad i löneläget /som utgör en mycket marginell del av den totala produktionskostnaden. Den inledande obalansen på bostadsmarknad förstärktes när regeringen beslutade om en höjning av ortskoefficienten till 1,09 i hela utom , där ortskoefficienten kvarstår på 0,98. Denna skillnad innebär att en bostad i måste byggas billigare i än i övriga för att bostadskostnaden skall bli densamma för den boende. Av de uppgifter som kommun inhämtat från offentliga statistikkällor, så är det som tidigare nämnts samma materialkostnader fritt bygget i som i . Detsamma gäller underentreprenörer, projektering, byggledning o. d. De senaste uppgifterna om löneläget visar följande . Timlön enl. avtal + löneglidning Lönekostnaden utgör bara av den totala byggnadsproduktionskostnaden och eftersom har lägre lönekostnad än grannkommunen i så innebär det att totala produktionskostnaden för bostadsbyggandet ligger på lägre i än i övriga och knappt mätbart i förhållande till grannkommunen i länet. Eftersom samma byggföretag är verksamma i som i övriga delar av och eftersom många byggnadsarbetare arbetspendlar konkurrerar bostadsförsörjningen i med samma marknad som övriga kommuner i . Den förändring av ortskoefficienten som skedde för hela utom resulterar i fler fall i överkostnader i och de objekt som godkänns för statlig belåning blir avsevärt dyrare i än i grannkommunerna i . Skillnaden motsvaras av en lägre hyra med /månad för en genomsnittslägenhet. Denna skillnad i boendekostnad medför stora svårigheter för bostadsproduktionen i i konkurrens med produktionen på samma marknad i i övrigt. Enligt statistik från har överkostnadsnivån i medeltal för hela landet i princip varit oförändrad (). För fyra objekt i som behandlats av länsbostadsnämnden ligger överkostnaden mellan . Vi konstaterar nu att vi har en obalans på bostadsmarknaden i som det kommunala bostadsbolaget genom en enkätundersökning beräknat till 2 350 lägenheter och att denna brist förstärks. efterfrågan kommer från boende i länet i övrigt. Kommunen har under en följd av år haft inflyttningsöverskott, varav övervägande delen kommer från övriga länet. a. med hjälp av goda kommunikationer, genom närheten till naturen och goda rekreationsmöjligheter ett attraktivt bosättningsalternativ för förvärvsarbetande inom regionen. Kommunen har, genom att ha kunnat erbjuda goda bostäder med bra boendekvalitet, medverkat till att delvis minska efterfrågan på bostäder i länet i övrigt. Vi kan vidare konstatera att det inte byggs så många nya bostäder i som vi har mark och planer för. Detta beror framför allt på att överkostnaderna är så stora och medför, före behandling i länsbostadsnämnden, att man prövar alla besparingsmöjligheter med effekter på kvalitet och underhållskostnader som följd. För de objekt som godkänns för statlig belåning så kommer boendekostnaden till följd av högre lånekostnader att bli högre i än i övriga delar av inkl. grannkommunerna . Det skall ses i förhållande till att medelinkomsten i är den lägsta i , vilket framgår av följande jämförelsetabell. Medelinkomsten i länets kommuner Inkomstår 1984 Värndö ] la .JOdcJinge 0 20 äO 60 80 100 120 lnkoost i kkr. Medelinkomsten i länets kommuner Inkomstår 1984 0 S0 100 ISO Inkonst i kkr. Med den lägre medelinkomsten för norrtäljeborna skall högre boendekostnader betalas än för boende i grannkommunerna. Dessa uppgifter resulterar i fullständig oförsvarlig och oförklarlig skillnad mellan den tredjedel av länet som utgör och övriga . Förutom de oförsvarliga och djupt orättvisa skillnader i boendekostnader som skillnad i ortskoefficient innebär, har det medfört lokala obalansproblem som är både onödiga och lösbara. kommun har nämligen en hög planberedskap för byggande av bostäder, närmast ca 500 lägenheter på bangårdsområdet i . Till det kommer övriga objekt i bostadsförsörjningsprogrammet som ligger på en nivå av 350 bostäder . Detta kommer dock inte att vara möjligt om inte boendekostnaderna för nya bostäder är i nivå med dem som gäller för våra grannkommuner i länet. En sådan lösning skulle också motivera att kommunen satsar ännu mer på utbildning av yrkeskunniga byggnadsarbetare för att tillförsäkra kommunen och länet möjlighet att bibehålla bostadsbyggandet på en hög nivå. kommun har en utbyggd samhällsstruktur med överkapacitet i sektorer som skolor och VA-försörjning. Ur samhällsekonomisk synpunkt finns det därför utrymme för en ökad satsning på byggande av bostäder. För de expansiva områdena i länets norra delar (t. ex. , ) är ett bosättningsalternativ som ur samhällsekonomisk synpunkt är fördelaktigt genom att befintliga samhällsresurser kan tillvaratas. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om ortskoefficient som bör omfatta hela . överkostnaden för objekt i länet redovisning jan-aug 1986