mot · GA02T606 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: T606 Internationalisering av svensk sjöfart Den svenska handelsflottan har minskat avsevärt tonnage- och antalsmässigt. krympte det svenskflaggade tonnaget med . halverades antalet ombordanställda i svenskflaggade fartyg. Parallellt eliminerades den svenska storvarvsindustrin. Dessutom har rederinäringen i undergått en märkbar strukturförändring. förfogade svenskbaserade rederier över en flotta på närmare 7 miljoner dwt, sammansatt av svenskflaggade linjefartyg och liknande, svenskflaggade närsjöfartsfartyg samt utlandsflaggade tankfartyg och bulkfartyg avsedda föroceantrampmarknaden. Den svenskflaggade, privatägda handelsflottan är på ca 2,6 miljoner dwt fördelade på ca 370 fartyg i utrikes trafik. De svenskägda, stora fartygen finns huvudsakligen under utländsk flagg. Så sent som var en mycket stor andel av dessa fartyg statsägda. Det privatägda tonnaget under utländsk flagg var däremot försvinnande litet. har väsentliga förändringar inträtt så till vida att det statsägda utländska tonnaget minskat markant under det att det privatägda under utländsk flagg ökat starkt. Uppenbart är att huvudparten av tidigare svenskflaggat stortonnage numera är registrerat i utlandet. I den mån det försvunnit och ersatts har detta skett genom annat också utlandsflaggat tonnage. En väsentlig del är registrerat i öppna register. Totalt sett seglar en mycket stor del av världshandelsflottan under flagg i stater som inrättat öppna register. En betydande del härav kan betraktas som registrerat i bekvämlighetsregister. Under bekvämlighetsflagg återfinns de bästa fartyg och de bästa förhållanden som erbjuds i världen men också de allra sämsta. Totalt omfattar det bekvämlighetsflaggade tonnaget en tredjedel av världshandelsflottan. Förhållandena när det gäller säkerhetsmässig övervakning från statens och klassningssällskapens sida förbättras successivt vad gäller fartyg under bekvämlighetsflagg. Detsamma gäller kontrollen av att internationellt antagna sociala villkor för besättningen efterlevs. Man kan med fog utgå från att en betydande liberalisering skett vad gäller inställningen i sjöfartsländerna till registrering i öppna register inkl. bekvämlighetsregistren. Det gäller också i . Ett uttryck härför är tillkomsten av det s.k. internationaliseringsavtalet mellan och de anställdas organisationer rörande villkor för överföring av fartyg till utländsk flagg samt reglering av anställningsvillkor för anställda i svenska rederier vid tjänstgöring i fartyg som bibehållet Mot. svenskt ägare- och/eller driftsinflytande överförs till utländsk flagg. let har gällt alltsedan den 1 januari 1984. Avtalet förutsätter att utflaggning kan ske bl. a. till land med öppet register. I det fallet skall de ombordanställda erbjudas fortsatt tjänstgöring ombord i fartyget. Anställningsvillkoren skall i varje enskilt fall regleras genom överenskommelse mellan rederiet och berörda fackliga organisationer under medverkan av . Detta innebär att det i huvudsak är de svenska villkoren som gäller för besättningen. Parternas avtal kan sägas ha sanktionerats av staten genom de ändringar som infördes i skattelagstiftningen i samband med att bl. a. den s. k. ettårsregeln ersattes med en sexmånadersregel. Huvudregeln om skattefrihet efter sex månaders utlandsvistelse gäller inte för anställning på fartyg annat än i ett visst specialfall. Skattefrihet åtnjuts över huvud taget inte vid anställning ombord på svenskt fartyg. I fråga om anställning på utländskt fartyg gäller vid taxeringar att skattefrihet föreligger om anställningen och vistelsen utomlands varat och oavsett anställning hos arbetsgivare, som är en inländsk juridisk person eller en här i riket bosatt fysisk person, och anställningen utövats ombord på utländskt fartyg som huvusakligen går i viss kvalificerad utländsk fart (sådan oceanfart som avses i 1 kap. 11 § andra stycket e) lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg). Skattefrihetsreglerna kan alltså få tillämpning på inkomst som de ombordanställda tjänar på fartyg under internationaliseringsavtal. Under ett flertal år har inom den internationella sjöfarten utvecklingen gått mot att bygga upp internationellt anpassade register, s. k. öppna register. Härmed avses ett register som är öppet för fartygsägare utan anknytning genom nationalitet och/eller bostad till registerlandet. Man kan med säkerhet säga att denna utveckling inte stått i överensstämmelse med tidigare vedertagen politisk och juridisk uppfattning i de s. k. sjöfartsländerna men den har alltmer måst accepteras på grund av den internationella utvecklingen. hade sådana öppna register förekommit främst i länder som knappast kan anses som internationellt ledande i ekonomiska och sociala frågor. Det har då ofta varit fråga om s. k. bekvämlighetsflaggor, dvs. registrering av utländska fartyg i obegränsad utsträckning och där man från registerstatens sida underlåter att utöva säkerhetsmässig och social kontroll över registrerade fartyg. Den ekonomiska utvecklingen i flera sjöfartsländer har emellertid lett till att man finnér funderingar på att öppna sådana register också i mera traditionella sjöfartsländer, t. ex. , , Det senaste är att frågan seriöst övervägs också i våra grannländer och . Det kan synas anmärkningsvärt att man i inte tagit upp denna fråga till ett mera seriöst bedömande. Från den norska utvecklingen kan följande nämnas. föreslog skeppsredaren att man 10 skulle upprätta ett norskt internationellt sjöfartsregister där norska rederi- Mot. er som uppfyllde vissa betingelser kunde registrera sina fartyg och segla T606 under norsk flagg. Det gällde framför allt norska rederier som bedrev oceansjöfart. Meningen var att man skall kunna konkurrera med andra öppna register, utnyttja norsk shipping-know-how och ha verksamheten förlagd till . Frågan behandlades av den norska regeringen . Det ansågs inte föreligga skäl för att föreslå omläggningar i norsk sjöfartspolitik. Villkoren för sjöfart under norsk flagg skulle vara likartade så långt som möjligt. tankegångar vidareutvecklades av en norsk redargrupp, och la regeringen fram ett förslag med en positiv inställning till frågan. Det sas däri bl. a. att, om regelverket för ett norskt internationellt register blir flexibelt och ligger nära den ordning som gäller för registrering i länder som t. ex. och , registret troligen skulle dra till sig många fartyg. Norska redare som övervägde en utrikesregistrering skulle finna anledning att i stället använda det norska internationella registret. Vidare kunde man vänta sig att en stor del av den redan utflaggade flottan skulle återvända till . Regeringen la dock inte fram något färdigt förslag utan ansåg sig behöva utreda saken vidare. Kort därefter avgick emellertid regeringen och ersattes av regeringen som uttalade sig för att fortsätta den tidigare regeringens arbete. Man ansåg dock nödvändigt att från sina politiska utgångspunkter ytterligare utreda frågan i nära kontakt med näringens organisationer. Det gällde särskilt villkoren för bemanning av fartygen. I stortingsdebatten uppstod tvärpolitisk enighet om att spörsmålet om ett norskt internationellt register måste utredas. Förslag från regeringen emotsågs . Från Rederiforbund har uttalats att följande huvudriktlinjer måste gälla i denna fråga: O Det traditionella norska sjöfartsregistret skall bestå som och skall omfatta i huvudsak fartyg som driver kustfart samt offshoreverksamhet på norsk sockel. O Som ett alternativ till nuvarande internationella öppna register upprättas ett norskt sådant skeppsregister öppet för norska fartyg i utrikes fart och utländskt ägda fartyg som uppfyller vissa kvalitetskrav. Registret skall alltså ta sikte på återflaggning av norska uteregistrerade fartyg och inflaggning av utlandsägda fartyg. O Förutsättningar för ett öppet regiter i måste vara frihet vid val av besättning och skattefrihet i för utländska investerare. O Registret skall framstå som ett kvalitetsregister. Det skall förutsättas att fartygen uppfyller gällande internationella säkerhets- och sociala villkor. Löne- och arbetsvillkoren för norska arbetstagare skall avtalas med de norska sjöfartsorganisationerna. Sjöfart som i huvudsak sker innanför norsk kontinentalsockel, dvs. i huvudsak närsjöfart, kustfart och offshore-verksamhet på norsk sockel skall följa norska regler såsom . Utländska rederier som vill registrera fartyg i registret skall 11 ha formell anknytning till . Det måste vara angeläget att nu undersöka om man också i kan Mot. vidareutveckla det som skett genom internationaliseringsavtalet så att vi T606 inte blir helt överflyglade av den internationella utvecklingen som också nått våra grannländer och framför allt . Det är att räkna med att beslutar om ett norskt internationellt fartygsregister och att reglerna träder i kraft . Moderata samlingspartiet har i näringspolitiken alltid strävat efter att behålla och utveckla ett bärkraftigt svenskt privat näringsliv. Svensk rederinäring har varit och är alltjämt en viktig faktor i det svenska näringslivet. Men genom den pågående utvecklingen decimeras både den svenskflaggade handelflottan och rederinäringens näringspolitiska betydelse. Svenskflaggade fartygsenheter finns i huvudsak inom färjesjöfarten, närsjöfarten, vissa delar av linjesjöfarten och kustsjöfarten med de minsta fartygen. Förutom sin näringspolitiska betydelse spelar dessa enheter också en avsevärd roll för transportberedskapen inför ett avspärrningsläge vid krig eller krigsfara. Det finns nu väsentliga skäl att undersöka om man inte också i bör införa ett registreringsförfarande som bättre kan anpassas till den internationella ekonomiska utvecklingen än det system som vi har . Det skall erinras om att förutnämnda skattefrihetsregler för ombordanställda på vissa utländska fartyg gäller endast fram t. o. m. Den särskilda sjömansskattelagstiftningen och denna särregel i kommunalskattelagen övervägs inom närmast med sikte på att avskaffa specialskattelagstiftning för sjöfolk. utreds av en särskilt tillkallad utredningsman i vilken omfattning och under vilka förutsättningar bareboat charter förekommer över gränserna. Enligt direktiven till utredaren skall han ta ställning till bl. a. om bareboat charter till utlänning skall kräva tillstånd från staten. Denna utredning väntas avge sitt betänkande . I årets budgetproposition uttalar kommunikationsministern (prop. 87: 100 Bil 8 s. 99) att den svenska handelsflottans situation är föremål för utvärdering inom . När detta arbete är avslutat avser regeringen att återkomma till i denna fråga. I beredningsarbetet har bl. a. frågan om ett utökat samarbete mellan de nordiska linjerederierna aktualiserats. Kommunikationsministern uttalar att han har för avsikt att ta initiativ till överläggningar med sina nordiska kollegor för att undersöka vilka möjligheter som finns att underlätta samarbete mellan de nordiska rederierna för att därigenom stärka deras konkurrenskraft. Åtskilliga överväganden i centrala sjöfartspolitiska frågor pågår alltså och vissa beslut kan väntas . Till bilden hör också att kommunikationsministern i förutnämnda budgetproposition (s. 26) uttalar att det enligt hans bedömning brådskar med utformningen av trafikpolitiska riktlinjer inför 1990-talet. Ambitionen bör vara att förelägga en trafikpolitisk proposition . Ansvaret för det arbete som har påböljats ligger inom . I dessa sammanhang är det av avgörande betydelse att svensk sjöfart får Mot. 1986/87 villkor som medger en uthållig konkurrensförmåga i en internationell miljö. T606 Frågor som rör en eventuell utvidgning av internationaliseringsavtalet alternativt inrättandet av ett svenskt internationellt fartygsregister framstår då som mycket viktiga, kanske avgörande för svensk sjöfarts fortbestånd, i vart fall under svenskt flagg. Saken brådskar mot bakgrund av den internationella utvecklingen. Med hänsyn till dess inte bara sjöfartspolitiska utan också näringspolitiska betydelse över huvud taget bör en parlamentarisk utredning tillsättas för att snabbutreda hithörande frågor. Inriktningen av arbetet bör vara att uppnå en så hög grad av harmonisering med vår närmaste omvärld som möjligt. Arbetet bör samordnas med andra inom olika departement pågående utredningar inom sjöfartssektorn och bedrivas så skyndsamt att ett förslag kan tas fram . Med anledning av vad ovan anförts hemställer jag att hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppgift att snabbutreda frågor angående en anpassning av regler och former för svensk sjöfart till internationella förhållanden.