mot · GA02Ub244 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub244 och () förstärkningsresurs Läroplanen för (Lgr 80) i kombination med det friare statsbidragssystemet konkretiserar besluten om skolans inre arbete () vad gäller mål och medel samt i fråga om ramar för verksamheten i . En behovsstyrd resursfördelning gör det nödvändigt att fastställa att skolan är till för eleverna och att politikerna skall se till att samhällsansvaret mot eleverna följs upp. Det är politikernas uppgift att föra de svagare elevgruppernas talan och hävda de mest utsatta elevernas behov av resurser. Avsikten med skolans förstärkningsresurser är att dessa skall användas till elever med särskilda behov. Kommunerna skall lokalt fördela resurserna till elever med störst behov, som också framgår av Lgr 80 s. 53: Det åligger skolstyrelsen att på basis av en ingående kännedom om varje rektorsområdes arbetsmiljö och elevernas förutsättningar fördela förstärkningsresursen och de kommunala insatserna så att skolor som har svårt utgångsläge får större personella resurser. Vidare heter det på s. 54 i samma läroplan: "Om elever har svårigheter skall man vid fördelningen av skolans förstärkningsresurs främst söka tillgodose dessa elevers behov, innan resurserna används för andra ändamål. Förstärkningsresursen tilldelas kommunen i direkt proportion till antalet elever. Hela förstärkningsresursen skall vara rörlig, så att den kan omfördelas om behoven ändrar karaktär under läsårets gång. Undersökningar och erfarenheter har visat att det har varit en mycket liten del av förstärkningsresursen som fördelats fritt i reformens mening. I en doktorsavhandling - DEN DOLDA STYRNINGEN. Skolpolitisk intention - pedagogisk verklighet, som framlades vid av och , slås bl. a. fast att det inte blivit någon omfördelning av resurser till svagare elevgruppers förmån. Skolstyrelser och rektorskonferenser har gjort fördelningen efter i stort sett samma principer som . Få kommuner har över huvud taget gjort någon kartläggning av behoven. Möjligheterna att omfördela resurser mellan skolor har inte utnyttjats. En studie som omfattade hela landet visade att av förstärkningsresursen fördelades efter behovskriterier. Merparten användes för att generellt minska storleken på klasserna. Detta innbär att en stor del av förstärkningsresursen används för att åstadkomma lika stora klasser oberoende av skolenhetens basresurstilldelning. Många s. k. 20-grupper har bildats, dvs. klasstorleken har nedbringats till att omfatta 20 elever. Detta kan ytligt sett uppfattas som en rättvis fördelning av arbetsbördan mellan lärare. Skolforskare har dock med stöd av ett stort antal studier hävdat att förändringar av gruppstorleken inom området 40-50 elever har obetydliga konsekvenser utom för lärarens arbetsinsats. Arbetssättet i klassen förändras ju inte automatiskt genom att elevantalet sänks. Vissa undervisningsmetoder kan ju tillämpas i mycket stora grupper utan att elevens inlärningsmöjligheter försämras. Det finns således ett mycket gediget erfarenhetsmaterial att bygga på för att dra slutsatsen att förstärkningsresurserna i skolan inte, som avsikten var, kommit de elevgrupper till del som är i bäst behov av stöd och stimulans. I UbU 1985/86:14 skriver utskottet i ett utlåtande över motioner som tar upp förstärkningsresursens användning bl. a. följande: ''Utskottet vill erinra om att av förstärkningsresursens undervisningsbundna del avser generella verksamheter som normalt måste anordnas i alla skolor och klasser. Återstående huvuddel av förstärkningsresursen bör enligt utskottets mening användas på ett behovsinriktat sätt, varvid behoven hos de elever som har de största problemen i skolan väger tungt. Att så inte sker torde vara uppenbart. När det gäller förstärkningsresursen finns det också anledning att understryka intentionerna bakom den samlade skoldagen. De fria aktiviteterna är ett pedagogiskt stöd för alla barn, men kanske främst för elever från hem där man saknar studietradition och för elever med svåra hemförhållanden i övrigt. Förstärkningsresursen måste ges en sådan utformning att den minskar utbildningsklyftorna och ger alla elever, oavsett bakgrund och utgångsförutsättningar, en likvärdig utbildningsgrund för vuxenlivet. Övervakning och aktivitet under rasterna är ett sätt att motverka mobbning och andra våldsinslag i skolmiljön. Vi måste slå vakt om en skola som utöver ren undervisning också tar på sig ansvaret för elevernas fritid och sociala träning. En utvärdering och översyn av förstärkningsresursens användning i skolan synes mot ovanstående bakgrund vara väl motiverad. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär en översyn och utvärdering av förstärkningsresursens användning i . () () 1986/87 Ub244