ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02A218 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A218 m. fl. (m, fp) Fristående arbetsförmedlingar För att förhindra att arbetsförmedling bedrivs i förvärvssyfte har staten tagit monopol på arbetsförmedling här i landet. Genom utformningen av arbetsförmedlingslagen har emellertid inte bara sådan arbetsförmedling som upptar avgifter från den arbetssökande förbjudits utan även sådan arbetsförmedling som bekostas av arbetsgivaren och därigenom skulle vara avgiftsfri för den sökande. Trots att arbetsgivarna enligt lag är skyldiga att anmäla lediga platser till arbetsförmedlingen, tillsätts alltjämt endast en mindre del av de lediga platserna med hjälp av förmedlingen. Orsakerna till detta är många men i tider av ekonomiska svårigheter ökar fullt naturligt trycket på arbetsförmedlingen. En annan orsak är att arbetsförmedlingen inte rimligen hinner med s. k. kortvarselanställningar och saknar specialistkunskap i tillräcklig omfattning. Arbetsförmedlingsmonopolet är olyckligt ur flera synvinklar. Den främsta är att verksamhet som inte utsätts för stimulerande konkurrens tenderar att stagnera. Hur många goda förslag som än internt förs fram inom monopolet kan detta aldrig ersätta den kreativitet som skapas när konkurrensliknande förhållanden råder. Det finns ingen orsak att utesluta samma goda påverkan på AMS som hade på landstingens öppenvårdspolitik om arbetsförmedlingsmonopolet uppluckrades. Mot denna bakgrund bör samhället se på möjligheterna att tillåta ett system med fristående arbetsförmedlingar för specifika yrkesområden såsom artister, fotomodeller m. fl. som ställer krav på specialistkunskap hos förmedlingarna och vars förmedlingsbehov den offentliga arbetsförmedlingen därför har svårt att fylla. Verksamheten skulle kunna finansieras med avgifter från de företag som anlitar förmedlingen i fråga. Ett försök med ett sådant system bör kunna ge värdefulla impulser till den allmänna arbetsförmedlingen. Med stod av ovanstaende hemställs att hos regeringen anhåller om en utredning med uppgift att utreda möjligheterna att på försök tillåta fristående arbetsförmedlingar för specifika yrkesområden i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () ()
mot · GA02A219 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: A219 Hans Nyhage och () Sysselsättningsstödet till textil- och konfektionsindustrin Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:N346 hemställs att beslutar att avslå regeringens hemställan att till Tillfälligt sysselsättningsbidrag för textil- och konfektionsindustrierna för /88 anvisa ett förslagsanslag om . Hans Nyhage (m) () 1 1986187.3 sami.
mot · GA02A221 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: A221 m. fl. (c) Folkhögskolekurserna för arbetslös ungdom Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ub247 hemställs att beslutar fastställa en särskild ram 1987/88 på att finansieras genom ianspråktagande av . under anslaget B 3, Särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning, under huvudtitel. () () ()
mot · GA02A222 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A222 m. fl. (fp, m, c) Lönebidrag vid anställning av arbetshandikappade Var tionde människa som söker arbete vid arbetsförmedlingarna har någon form av arbetshandikapp. har i genomsnitt inte mindre än 30 000 arbetshandikappade sökt arbete vid arbetsförmedlingarna. Av dessa har ca 6 000 blivit placerade men bara omkring 600 har fått chanser på den öppna arbetsmarknaden. Resten har placerats i arbetsmarknadsutbildning, , beredskapsarbete eller skyddat arbete. För de övriga har förtidspensionering blivit en allt vanligare lösning. Den skyddade verksamheten bedrivs under en enda huvudman, . Denna har expanderat från drygt 22 000 anställda till över 30 1986. För statliga myndigheter, kommuner och enskilda företag finns stödformen anställning med lönebidrag. Detta bidrag varierar dock beroende på om det är en statlig institution som anställer eller om det är ett enskilt företag eller en kommun. har emellertid stora företag liksom små blivit mindre intresserade av sådana anställningar. Den främsta förklaringen till denna utveckling är lönebidragssystemet. anställer folk är lönebidraget från staten . När statliga myndigheter anställer arbetshandikappade kan lönebidrag på utgå. När enskilda företag anställer kan de däremot bara få första året och därefter . Stödet får betraktas som ett introduktionsstöd. Denna snedfördelning inom bidragssystemet för anställning av arbetshandikappade har också uppmärksammats av arbetsmarknadsutskottet (AU 1985/86:11). Där hänvisas till att Statsrådet avser att låta genomföra en översyn av lönebidraget. Därvid bör, hävdar utskottsmajoriteten, bidraget också vara så konstruerat att det i enlighet med propositionens och motionernas intentioner ökar antalet placeringar i näringslivet, kommunerna och landstingen. Om samhällets önskan är att slussa ut så många arbetshandikappade som möjligt på den öppna marknaden måste emellertid bidragen till de enskilda företagen likställas bidragen till statliga institutioner och kanske rent av till Samhällsföretag. Ett sådant bidragssystem skulle sannolikt reducera Samhällsföretag men i gengäld få de positiva effekterna att fler arbetshandikappade totalt sett fick arbete och dessutom på den öppna arbetsmarknaden. Därtill skulle den konkurrenssnedvridande effekt som bidragen till Samhällsföretag har reduceras. Vi föreslår därför att markerar sin inställning till likvärdiga Mot. bidragssystem för näringsliv, stat och kommun avseende arbetshandikappa- A222 de och att dessa bidrag skall vara så höga att de utgör ett attraktivt alternativ till Samhällsföretag. Med stöd av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående likvärdiga lönebidrag för anställning av arbetshandikappade i stat, kommun och enskilda företag i enlighet med vad som i motionen anförts. () ()
mot · GA02A223 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A223 Hans Nyhage m. fl. (m, fp, c) Inträde i arbetslöshetskassa Sorn en försäkring i fall av arbetslöshet är många arbetstagare anslutna till en arbetslöshetskassa. För den som också är medlem i en facklig arbetstagarorganisation går detta medlemskap med automatik medan det för icke fackföreningsmedlemmar gäller att dessa får anmäla sig själva och tillse att debiterad A-kassaavgift också betalas. Denna möjlighet används av ca 55 000 personer. Arbetslöshetskassorna är självständiga juridiska personer. Deras verksamheter regleras i lag om arbetslöshetsförsäkring. De allmänna tillämpningsföreskrifterna utfärdas av AMS som också är tillsynsmyndighet över A-kassorna. När det gäller finansieringen av A-kassorna sker denna till via olika former av statsbidrag och resten via avgifter som betalas av den försäkrade. För de arbetstagare som inte är med i en facklig organisation råder ibland unika svårigheter att vinna inträde i A-kassorna. Trots att verksamheten till är finansierad av staten är A-kassorna inte skyldiga att hålla med speciella ansökningsblanketter utan ofta är inträdesansökan sammanfogad med anmälningsblanketten till den fackliga organisationen eller finns rent av på samma blankett. Att så kan ske hänger samman med den nära personalunion som råder mellan A-kassorna och de fackliga organisationerna. På grund av att staten inte på ett nöjaktigt sätt bevakar icke fackföreningsanslutna arbetstagares rätt att vinna inträde i A-kassorna kan det gå månader mellan det tillfälle då en arbetstagare, som ej vill vara med i en facklig organisation, ansöker om inträde tills detta beviljas trots att alla formaliteter är uppfyllda. Denna situation måste betraktas som ovärdig ett rättssamhälle. Om staten menar att A-kassorna skall stå öppna för alla arbetstagare som uppfyller de stipulerade kraven så är det statens sak att tillse att vissa arbetstagare inte får sin ansökan sinkad på grund av att vederbörande ej är medlem i en ideell organisation, i detta fall en facklig sådan. För att råda bot på den rådande situationen bör staten som motprestation till statsbidragen kräva att samtliga A-kassor tillhandahåller separata ansökningsblanketter för inträde i A-kassan samt att dessa automatiskt skall tillhandahållas alla arbetstagare som så önskar. Det skall räcka med ett telefonsamtal. Därtill skall en maximitid stipuleras inom vilken en A-kassa är tvungen att behandla en ansökan om inträde. På blanketten skall också finnas anvisningar till vilken myndighet som den ansökande skall vända sig för att få rättelse vid eventuella fel begångna av A-kassan. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till reglering av A-kassornas verksamhet angående ansökan från icke fackföreningsansluten arbetstagare i enlighet med vad som i motionen anförts. Hans Nyhage (m) () ()
mot · GA02A224 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A224 och () Finansieringen av natur- och kulturminnesvård Sedan ungefär har såväl naturvårdande som kulturminnesvårdande insatser varit beroende av tillgången på statliga bidrag för beredskapsarbeten. in förbättrades sysselsättningsläget. Den minskande arbetslösheten och en förändrad inriktning på arbetsmarknadspolitiken ledde då till kraftigt försämrade anslag för sysselsättningsskapande åtgärder. För naturvårdens del minskade anslaget med mellan budgetåren 1982/83 och 1985/86. För kulturminnesvården har resurserna med stöd av arbetsmarknadsmedel avtagit alltsedan budgetåret 1978/79, men minskningen blev särskilt drastisk 1983/84. Eftersom arbetslösheten är ojämnt fördelad över landet, varierade neddragningen av arbetsmarknadsmedel stort mellan länen med de minsta förändringarna i län med störst arbetslöshet. däremot, som har låg arbetslöshet, miste t. ex. helt det anslag som tidigare gått till arbetslag för naturvård och kulturminnesvård. En förbättring av arbetsmarknadsläget medförde alltså negativa effekter för naturvården i , vilket inte kan anses rimligt. De problem som uppstått i samband med denna i och för sig önskvärda omfördelning av resurser har uppmärksammats av regeringen och ett arbete har inletts för att undersöka möjligheterna att effektivisera och utveckla insatserna inom kulturvårdens område. Inom behandlas samordningen mellan AMS och huvudmännen för de statliga beredskapsarbetena för att effektivisera insatserna och åstadkomma en mer långsiktig planering. Det fordras en stabilitet även i den verksamhet som omfattar natur- och kulturminnesvård. Man måste kunna garantera en kontinuerlig vård och framförhållningen måste bli bättre genom långsiktigare planering. Läget på arbetsmarknaden borde inte få styra prioriteringarna och det är därför angeläget att vården blir mindre beroende än av arbetsmarknadspolitiska medel. De grupper som i olika former arbetar med stödet till natur- och kulturminnesvårdande insatser bör därför även inrikta sitt arbete på att åstadkomma ett system som i mindre utsträckning bygger på tillgången till beredskapsmedel. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om behovet av ändrad inriktning av insatserna för natur- och kulturminnesvården. () ()
mot · GA02A225 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A225 regionala industriprogram för samt i länets länsrapporter har konstaterats att särskilda insatser måste till för att inte skall hamna på mellanhand när det gäller den snabba utvecklingen inom de nya teknikområdena. Man konstaterar också att är det län som ligger längst från en teknisk högskola. har relativt gott om industriföretag inom ett varierat antal branscher. Länet förfogar över såväl stora företag, som leder utvecklingen inom resp. områden. De har mycket kvalificerad forsknings- och utvecklingsverksamhet och hög rationalitet. Vidare finns små och medelstora företag, som är mindre teknikintensiva och har begränsad egen kompetens och utvecklingsförmåga. behöver därför göra satsningar på att höja de små och medelstora företagens kompetens och utvecklingsförmåga. Höjs inte de små och medelstora företagens teknikkunnande och kompetens så sker inte den tekniska utveckling som krävs för att länet skall kunna bromsa upp den negativa sysselsättningsutveckling som rått . kommer då också fortsättningsvis att tillhöra de län som förlorar en mycket stor andel av befolkningen till andra orter i landet. Norrlandsfonden tog 1985 fram en som skulle klarlägga attityderna hos kvalificerade tekniker när det gällde som arbetsplats. Bland de mera anmärkningsvärda resultaten kan nämnas bristen på kännedom om det norrländska näringslivet. De tillfrågade civilingenjörerna hade inte heller någon större tilltro till . Resultatet av undersökningen faller också tillbaka på teknikernas syn på och de företag som är verksamma där. Alla vägar måste sökas för att stimulera tekniker att söka anställning i västernorrländska företag. Regeringens förslag till insatser för nyckelmän och medflyttande är en åtgärd. Men nytillträdande tekniker på arbetsmarknaden måste ges möjligheter att lära känna västernorrländska företag och deras förmåga att erbjuda både trivsamma och utvecklande arbetsuppgifter samt företagens utvecklingsmöjligheter och tekniska förutsättningar. I har en försöksverksamhet pågått med möjligheter för länsarbetsnämnden i att via projektpengar svara för introduktion och praktik i mindre och medelstora företag för studerande från tekniska högskolan i . i bör ges samma möjligheter att via Mot. särskilda projektmedel stimulera nyutbildade tekniker vid högskolorna att A225 söka anställning vid de mindre och medelstora företagen i . Denna åtgärd ger de nyutbildade teknikerna information och kunskaper om västernorrländska företags kapacitet och utvecklingsmöjligheter som de tillför värdefullt tekniskt kunnande som är en förutsättning för att särskilt de små och medelstora företagen skall kunna utvecklas positivt. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande behovet av tekniskt kunnande och behovet av teknisk utveckling vid de små och medelstora företagen i .
mot · GA02A226 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A226 Bidraget till arbetslösa som startar egen rörelse Att starta ett eget företag kan vara stimulerande men också otryggt. För många arbetslösa ungdomar är det emellertid ett steg ut ur arbetslöshet. En ungdom som har en bra affärsidé och är beredd att starta en egen verksamhet har möjlighet att få hjälp . För att erhålla bidrag måste den sökande ha fyllt , vara arbetslös och anmäld som arbetssökande till arbetsförmedlingen. Vidare krävs att den sökande inte kan få ett lämpligt arbete och inte är aktuell för någon arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Bidraget som beviljas utgår med ett belopp som motsvarar ersättningen från arbetslöshetskassa eller kontant arbetsmarknadsstöd. Ur skattesynpunkt betraktas bidraget som inkomst av tjänst och är skattepliktigt, sjukpenning- och ATP-grundande. Innan ett bidrag beviljas har det skett en prövning av affärsidén med tanke på att den skall ge varaktig sysselsättning och en tillfredsställande lönsamhet. I och då särskilt i inlandskommunerna är ungdomsarbetslösheten särskilt stor. Många yngre människor försöker sig här på att starta egna företag. Affärsidéerna är i många fall enkla att bedöma medan lönsamheten i de flesta är svår att bedöma. Det är ytterst svårt att få ett nystartat företag att bli så inarbetat att det ger inkomster som både täcker företagarens lön och övriga omkostnader i företag. har i en rapport visat att antalet konkurser stigit kraftigt samt att det övervägande antalet konkurser är att hänföra till enmansföretag eller företag med mycket få anställda samt att flertalet av dem som gick i konkurs var nystartade företag. Det vore därför angeläget att de som startade nya företag hade stöd så företaget hann stabilisera sig något innan det skall ge både lön och kostnadstäckning i övrigt. Bidrag till nystartade företag borde kunna beviljas av . Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna att förlänga den tid under vilken bidraget skall utgå.
mot · GA02A228 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A228 m. fl. (s) Starthjälp till arbetskraft i län Framtiden för Bergslagen ställer krav på en vidareutveckling och en breddning av näringslivet. Regionalpolitiken måste i hög grad bygga på lokala förutsättningar. Det näringsliv som finns i kommunerna måste få resurser att vidareutvecklas. Kommunerna i västra och norra delen av län, dvs. , , , och , har långsiktiga strukturproblem. Omställningen från basnäringar som järn, stål och skog kräver betydande insatser för att de industrier som finns kvar skall kunna utvecklas och därigenom skapa nya arbetstillfällen. Det kan bl. a. innebära att verksamheter bryts ut ur större företag och bildar småföretag. En rad åtgärder har vidtagits men ytterligare insatser är nödvändiga för utvecklingen i denna region. Befolkningsminskningen fortsätter och man har svårt att rekrytera kvalificerad arbetskraft. Allt utvecklings- och förändringsarbete förutsätter välutbildade och kreativa människor, människor som knappast söker sig till Bergslagen. I bilaga 12 till budgetpropositionen, , föreslås att flyttningsbidrag i form av starthjälp slopas fr. o. m. . Undantag skall dock vara s. k. nyckelpersoner som flyttar till stödområden. Dessa skall även i fortsättningen kunna få hjälp. Vi föreslår nu att i de kommuner i län som tillhör Bergslagen, dvs. , , , och , samma regler skall gälla. Det skulle underlätta rekryteringen av kvalificerad arbetskraft om också dessa kunde få starthjälp. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att starthjälp bör utgå till s. k. nyckelpersoner som flyttar till de kommuner i län som räknas till stödområde. () ()
mot · GA02A230 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:A230 1986/87 A230-234 som arbetslösheten i är mycket hög finns ett behov av kvalificerad arbetskraft. Det kan gälla personer med hög teknisk utbildning, läkare eller skickliga verkstadsarbetare som är något av nyckelpersoner för näringslivet eller för en god service. Mindre orter har ofta svårt att rekrytera folk på grund av svårigheter att kunna erbjuda arbete åt en medflyttande man eller hustru eller sambo. önskar oftast båda i en familj kvalificerat arbete utifrån sin kvalificerade utbildning. Det finns ett medflyttandestöd som underlättar flyttning för flerpersonershushåll. Bidraget utgår av lönekostnaden , dock högst . Stödet lämnas till arbetsgivare både inom offentliga sektorn och det enskilda näringslivet som anställer medflyttande familjemedlem som annars inte skulle få arbete. Bidraget kan under vissa omständigheter utgå med högre belopp än . I och kommuner har arbetsförmedlingen i och länsarbetsnämnden tagit ett lovvärt initiativ. Man genomför ett projekt åt medflyttande. Projektgruppen kommer att diskutera med företrädare för företag och fack och representanter för kommunerna. Svårigheten att skaffa jobb åt medflyttande är ett stort problem inte bara för . Det är angeläget att en utredning kommer till stånd som kan belysa svårigheterna i linje med . Det är angeläget att finna åtgärder som kan underlätta för medflyttande. En höjning av stödet bör också aktualiseras. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning i syfte att förbättra arbetsmöjligheterna för medflyttande. 1 1986/87.
mot · GA02A232 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:A232 och (vpk) Ökade anslag till jämställdhetsombudsmannen, m. m. Det finns fortfarande stora skillnader mellan mäns och kvinnors möjligheter att få arbete och mellan arbetsvillkoren. Att kvinnor diskrimineras men också trakasseras på arbetsplatser på grund av sitt kön finns dokumenterat. I och med att kvinnor har blivit medvetna om att det i samhället, utöver klassgränserna, finns ett könsförtryck och att en jämställdhetslag antagits, vågar kvinnor nu i högre utsträckning än tidigare protestera mot diskriminering. Därmed har arbetsbelastningen på jämställdhetsombudsmannen ökat. JämO har ca 600 anmälningsfall . De stora förväntningarna på JämO och den hårda arbetsbelastningen har framtvingat hårda prioriteringar. Endast fall som kan anses ha en principiell betydelse kan föras vidare till prövning. Många kvinnor som utsätts för könsdiskriminering kan inte få sina fall prövade. De hänvisas i stället till sin fackliga organisation. Erfarenheten visar att de fackliga organisationerna inte ger kvinnorna den hjälp och det stöd som behövs. En orsak kan vara att de fackliga företrädarna oftast är män och inte alltid ser dessa problems fackliga vikt. JämO måste få ökade anslag dels för att kunna pröva fler fall, dels för att kunna öka informationsinsatserna. Utöver vad regeringen föreslår i budgetpropositionen bör medel anslås för ytterligare en handläggartjänst och ökade förvaltningskostnader. 1 en delrapport från JämO om trakasserier på grund av anmälan om könsdiskriminering påpekas nödvändigheten av att jämställdhetslagen kompletteras med en särskild regel om skydd mot trakasserier för den som använder sig av lagen. Delrapporten som benämns FRID-A projektet visar att det finns skäl att jämställdhetslagen kompletteras såsom föreslagits. Med hänvisning till vad som anförts föreslås 1. att beslutar att i proposition 1986/87:100, bilaga 12, A 6 m. m., uppföra ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt anslag om , 2. att hos regeringen begär en komplettering av jämställdhetslagen med en särskild regel om skydd mot trakasserier för den som använder sig av lagen.