mot · GA02Fi116 · 1987-05-13 00:00:00 — Om näringslivet motsätter sig en samhällsekonomiskt styrd regionalpolitik kan likvida medel tvångsplaceras i investeringsobligationer som är befriade från ränteavkastning och inlösensplikt. Detta program bör framläggas för . Av propositionen framgår att de deltidsarbetslösa som gör s. k. fyllnadsstämpling skall få sina ersättningar minskade . Enligt regeringen är de ökade kostnaderna och en ökning av denna typ av arbetslöshet orsak till den nu föreslagna åtgärden. Huvudorsaken till utvecklingen står att finna hos arbetsgivarna som återfinns främst inom den offentliga sektorn och inom handeln. Därmed blir förmodligen regeringens åtgärd riktad främst emot kvinnor, eftersom deras arbetsmarknad finns till stor del inom dessa områden. Det vore naturligt att i första hand rikta åtgärderna mot arbetsgivarna i stället för att försämra för dem som inte kan få heltidsarbete. De särskilda medel som föreslås för att ge de deltidsarbetslösa en möjlighet Mot. att bryta sin arbetslöshet är bra, men det måste konstateras att regeringens Fil 16 hänvisning till främjandelagen och MBL inte är någon effektiv väg. Däremot skulle ökade befogenheter för facken, t. ex. genom vetorätt, kunna förbättra de deltidsarbetslösas ställning på arbetsmarknaden. Även ett införande av obligatorisk arbetsförmedling skulle kunna bidra till att minska deltidsarbetslösheten. Vpk föreslår därför att ersättningsdagarna för deltidsarbetare som i övrigt är arbetslösa skall utgå och att de fackliga organisationerna tillerkänns vetorätt i frågor om deltidsarbete och att obligatorisk arbetsförmedling införs. I övrigt är det överlägset bästa sättet att lösa problematiken med deltidsarbete att införa sex timmars arbetsdag. Vpk föreslår därför ett uttalande av om en snabb övergång till sex timmars arbetsdag. Den tredje vägens politik innebär att lönekostnaderna också på den privata sidan skall begränsas medan vinsterna tillåts öka. Någon omfördelning mellan arbete och kapital vill regeringen inte kännas vid. Det är en felaktig politik. I stället är det hög tid att öka utrymmet för löneökningar för de sämst avlönade på arbetsmarknaden och göra något åt de generellt lägre kvinnolönerna. Produktivitets-, effektivitets- och vinstutvecklingen är sådan att det är nödvändigt med en omfördelning. Därför bör den ekonomiska politiken inriktas på att skapa förutsättningar för att de lågavlönade arbetarna - i första hand - skall kunna i väsentlig grad börja återta reallöneförlusten på en och en halv månadslön . En omfördelning från kapital till arbete, som ökade löner innebär, ger även ett ökat skatteunderlag. Därför är ökade löner i privat sektor en av förutsättningarna för att de offentliganställda skall få rättvisa löner. De offentliganställda skall naturligtvis följa de privatanställdas löneutveckling, och den gemensamma lönestatistik som är grunden för en sådan bedömning bör förverkligas. Regeringen måste vidta nödvändiga åtgärder om inte det går på frivillighetens väg. Den fria förhandlingsrätten måste värnas och vpk avvisar därför regeringsförslaget om att strypa det offentliga löneutrymmet års avtalsrörelse. Regeringen behandlar kommunsektorn under avsnittet Budgetpolitik. Självfallet hör statens transfereringar som starkt påverkar statsbudgeten hit. Men varje ansats om att i detta avsnitt diskutera inkomstförstärkningar genom en rättvis beskattning av vinster, börsomsättning och andra fördelningspolitiskt riktiga åtgärder saknas. Regeringens budgetpolitik inriktas mot att bekämpa löneökningar inom den gemensamma sektorn samt att hämma tillväxten av den kommunala sektorn, där en 1-procentig tillväxt av regeringen bedöms 10 vara den maximalt tillåtna. En tillväxt om innebär i stort sett på stället marsch, vilket inte svarar mot de stora krav som ställs på den gemensamma sektorn, framför allt inom skola och sjukvård. Denna utveckling bäddar för en privatisering av den gemensamma sektorn. Den kommunala sektorns betydelse för sysselsättning och regional utjämning är välbekant, och när regeringen sätter ett så lågt tak för den kommunala tillväxten måste den vara medveten om att det är en politik för fortsatt arbetslöshet som verkställs, som stora problem kvarstår eller förvärras. kommunisterna för sin del anser att en tillväxt om är välmotiverad och lämnar därför förslag som kan medverka till detta. Nytt produktivitetsmått i offentlig sektor Regeringens iver att strama åt löneutvecklingen och offentlig verksamhet resulterar i orimliga och felaktiga produktivitetskrav. Regeringens lönepolitik syftar till ökade löneskillnader och ett effektivitetsmått mätt enbart i strikt ekonomiska termer. Man överför därmed det privata näringslivets organisationsformer till den gemensamma sektorn. Produktivitetskraven blir därmed helt felaktiga inom bl. a. vård, omsorg och service. Det är nödvändigt med ett helt nytt produktivitetsmått inom dessa områden. Ett nytt effektivitetsmått skall kombinera ett rationellt utnyttjande av de ekonomiska medlen och vården, omsorgen och servicens nytta för de människor som brukar dess tjänster, Effektiviteten skall gynna samhällsnyttan, vilket inte det traditionella produktivitetsmåttet gör. Regeringens lönepolitik kan helt äventyra en vård, omsorg och service som svarar mot människornas och samhällets behov. Vpk kräver därför ett nytt produktivitetsmått inom framför allt vård, omsorg och service som tar hänsyn till verksamheternas samhällsnyttiga effektivitet. Regeringen föreslår i propositionen att försäljningsskatten på motorfordon skall höjas med motiveringen att öka inkomsterna för staten. De beräknade inkomsterna av en höjning av försäljningsskatten på motorfordon är knappt 500 milj. kr. Vpk har varit motståndare till en höjning av bilaccisen. Den senaste höjningen motiveras med att medlen skulle användas för avgasrening. är den problematiken undanröjd genom lagstiftning. Det finns därför både anledning och möjlighet till att gå vidare med frågan. Vpk anser sig kunna godta accishöjningen om motsvarande summa som staten tar in på en förhöjning av försäljningsskatten på motorfordon används till ett utökat stöd för den lokala och regionala kollektivtrafiken. Om den trafiken förbättras finns en förutsättning för minskad bilism, och därmed minskade miljöproblem. Regeringens uttalade mål att begränsa inflationen och att föra en rättvis fördelningspolitik låter sig inte förenas med ett genomförande av förslagen beträffande fastighetsskatt. Den skattehöjning som blir följden om de nya taxeringsvärdena för hyreshuslägenheter får slå igenom på boendekostnaderna kan inte accepteras. Inte heller regeringens förslag om en reducering av skatteunderlaget för hyreshusenheter och höjning av underlaget för småhusenheter kan godtas. Det skulle innebära en ökning av boendekostnaderna för både hyresgäster, bostadsrättsinnehavare och småhusägare. Att av statsfinansiella skäl och för att minska budgetunderskottet genomföra åtgärder som bl. a. innebär kraftiga hyreshöjningar och en ökad inflation kan vpk inte ställa upp på. I stället bör åtgärder genomföras i syfte att begränsa boendekostnaderna, som utgör en tung post i hushållens ekonomi och har stor betydelse för inflationens utveckling. Det är inte rimligt att hyresgästerna skall betala mera i hyra för att taxeringsvärdena kraftigt höjs bl. a. därför att fastigheter blivit ett av de mest lönsamma spekulationsobjekten. Det är inte heller rimligt att bostadsrättsinnehavare eller småhusägare skall betala högre boendekostnader för att det spekuleras i bostadsrätter och villor. Ökade fastighetsvärden borde enligt vår mening i stället beskattas genom en effektiv och höjd reavinstbeskattning vid försäljningar. Vpk har sedan fastighetsskatten infördes hävdat att huvuddelen av intäkterna skall användas på bostadssektorn, för att stoppa hyreshöjningar, pressa ned boendekostnaderna - framför allt i nya och ombyggda hus - och till att förbättra bostadsbidragen. Vpk har också föreslagit att fastighetsskatten skall omfatta även industrifastigheter. Några bärande skäl varför dessa skall undantas har egentligen aldrig framförts. En sådan utvidgning av skatten skulle innebära större rättvisa mellan olika fastighetskategorier och möjliggöra en välmotiverad omfördelning från industrikapital till hyresgäster och andra bostadskonsumenter. De ökade intäkterna från industrifastighetsbeskattningen kan i det aktuella sammanhanget medföra att någon ytterligare beskattning nu inte behöver läggas på andra fastigheter men ändå ge intäkter av samma storleksordning som regeringsförslaget. Industrifastigheterna hade ett taxeringsvärde som uppgick till och kan beräknas till ca 200 miljarder . En fastighetsskatt med samma procentsats som för konventionellt beskattade hus (2,) skulle med samma villkor beträffande avdragsrätt i samband med beskattning ge en intäkt av ca . En lägre skatt (1,) skulle ge staten intäkter om ca . Mot bakgrund av företagens goda vinster och stora likviditet kommer en sådan fastighetsskatt endast att ha marginell betydelse för företagens resultat. Frågan om eventuellt kommande skatteomläggningar kan inte heller anses hindra att man nu genomför en beskattning av industrifastigheter. Det är för oss en viktig principfråga att alla fastigheter omfattas av den fastighetsskatt som införts, särskilt som det ger ökade möjligheter att pressa tillbaka hyreskostnaderna. Vpk motsätter sig att höjda taxeringsvärden skall medföra ökad fastighets skatt som får slå igenom i höjda boendekostnader. Regeringen föreslår för att mildra effekterna av höjda taxeringsvärden på bl. a. hyreshus en sänkning av beräkningsgrunderna för fastighetsskatten. Den har föreslagits till av de nya taxeringsvärden som skall fastställas . Förslaget medför ökade hyreskostnader. I storstadsområdena kan dessa öka till . , trots regeringsförslaget om reducering av beräkningsunderlaget. Det har i debatten från de borgerliga partierna förts fram förslag om att sänka uttaget till för att därigenom neutralisera effekterna av de nya taxeringsvärdena. Detta förslag har dock stora brister. Det utgår från att taxeringsvärdena beräknas öka med i genomsnitt för landet. Spridningen ligger dock mellan beroende på var fastigheten ligger. Detta medför att i framför allt storstadsområdena, där hyresnivåerna redan är högre än genomsnittet, kan de nya taxeringsvärdena ändå slå igenom med hyreshöjningar med ca . för en normal lägenhet. Vpk anser inte detta acceptabelt. Vi föreslår därför att de nu gällande taxeringsvärdena skall tjäna som beräkningsunderlag för fastighetsskatten även då ställning skall tas till nya taxeringsvärden för småhus. Detta bör ingå som en del i den beräknade genomgången av inkomstbeskattningen m. m. efter 1989. På så sätt kan frågan om fastighetsskatten och dess beräkningsgrunder behandlas tillsammans med inkomstbeskattningen och med de samlade effekterna av de nya taxeringsvärdena för småhus. Vid en eventuell höjning av skatteunderlaget för hyreshusenheter måste allmännyttiga bostadsföretag och bostadskooperationen undantas. En därav följande eventuell ökning av intäkterna på fastighetsskatt bör emellertid inte få överskrida det belopp som satsas på höjda bostadsbidrag och sänkta garanterade räntor. Frågan om höjda taxeringsvärden i fortsättningen skall få slå igenom i höjd fastighetsskatt och därmed höjda boendekostnader måste bli föremål för en utredning och förslag före småhustaxeringen . Regeringsförslagen i propositionen om höjda hyresgränser för bostadsbidrag, sänkning av den garanterade räntan för nyproduktion av flerbostadshus och småhus samt utnyttjande av förnyelsebidrag tillstyrks. I detta sammanhang upprepar vi vpk-förslaget om att möjligheten till bostadsbidrag för alla hushåll utan barn återinförs. Sammanfattningsvis innebär vpk:s ställningstagande beträffande fastighetsskatt m. m. att vi bara delvis kan acceptera regeringsförslaget. att även industrifastigheter skall omfattas av fastighetsskatt med samma procentsats som för konventionellt beskattade hyreshus, dvs. 2,, men med en lägre procentsats första året, , att nu gällande beräkningsgrunder och taxeringsvärden skall gälla som underlag för fastighetsskatten för både hyreshus och småhus, att regeringen lägger fram ett förslag om att reavinstbeskattningen i samband med försäljning av fastigheter och bostadsrätter höjs och uppskovsmöjligheterna i samband med försäljning omprövas, att godkänna regeringsförslagen om räntebidrag, bostadsbidrag och för nyelsebidrag, Mot. att regeringen lägger fram förslag om att återinföra rätten till Fi 116 bostadsbidrag även för familjer utan barn. Av samma skäl som vi inte kan acceptera att bostadskostnaderna skjuter i höjden vill vi motverka matprishöjningar. Som ovan redovisats har mat och bostadskostnader kraftigare prishöjningar än vad konsumtionen i genomsnitt har. Därför finns det starka skäl att med kraft motverka dessa prisökningar och pressa tillbaka dem så långt möjligt. Vpk har fört en kamp för sänkta matpriser. Vi menar att den orättvisa matskatten måste bort. Antingen genom en teknisk förändring av skattesystemet eller genom att subventionera bort momseffekten. Vi har fört fram att ett slopande av matmomsen måste bli en av uppgifterna att lösa för den skatteutredning som finansministern efter överläggningar med partiledarna har beslutat tillsätta . Trots kritik mot minskade livsmedelssubventioner under de borgerliga regeringarnas tid har socialdemokraterna fortsatt att undan för undan - av statsfinansiella skäl - fortsatt att urholka subventionerna med höjda matpriser som följd. Vpk föreslår att beslutar att stegvis avskaffa matmomsen och föreslår nu som ett första steg på vägen - och för att nedbringa matpriserna - en höjning av livsmedelssubventionerna med . Särskilda insatser för arbete, vård och omsorg Vpk anser att den förda åtstramningspolitiken har inneburit att viktiga områden inom den gemensamma sektorn eftersatts, som arbetslösheten består. En kraftigare tillväxt av den kommunala sektorn är mot denna bakgrund nödvändig av sociala och samhällsekonomiska skäl. Vpk föreslår att ett specialdestinerat bidrag om uppförs som ett förstaårsanslag för att möta det ökande trycket mot den gemensamma sektorn, främst inom vård- och omsorgsområdena. En sådan åtgärd är nödvändig och förenlig med en rättvis fördelningspolitik. Inledningsvis kritiserades regeringspolitiken för att släppa fram en rad nya spekulativa element i ekonomin. Investeringsnivån är alltför låg medan spekulationen ökar. Det mest uppmärksammade inslaget är de s. k. options- och terminsaffärerna. Vi föreslår att hos regeringen begär förslag om förbud mot denna spekulation som enligt vår mening inte tillför samhällsekonomin något av värde, och därför inte har något berättigande. Verksamheten har växt fram i hägn av den tredje vägens låglöne- och högvinstpolitik och det är därför befogat att regeringen framlägger förslag av ovan angivet slag. I propositionen föreslås en vidgning av underlaget för beräkning av omsättningsskatten på värdepapper. Vidare föreslås med anledning av ett Mot. utslag i regeringsrätten att en avdragsrätt för vissa utgifter i samband med Fil 16 optionsaffärer införs att gälla taxering. Vpk har ovan utvecklat sin syn på denna handel, varför vi inte kan finna skäl att, därest optionshandeln inte stoppas, lindra eventuella effekter av nuvarande skatteregler. Sammanställning av Vpk:s budgetförslag med anledning av kompletteringspropositionen (per budgetår). Ökat bidrag till kommunerna som ersättning för utebliven företagsbeskattning Ökat anslag till kommunerna för skatteutjämning Anslag för utveckling av kollektiv trafik Ökade livsmedelssubventioner Specialbidrag för arbete, vård och omsorg inom den kommunala sektorn 360 milj. kr. 964 milj. kr. 500 milj. kr. 3000 milj. kr. 2000 milj. kr. 6824 milj. kr. Höjd omsättningsskatt på aktier till totalt 6000 milj. kr. -824 milj. kr. Tillkommer därutöver statsfinansielit neutrala åtgärder på bostadsområdet för att hindra hyreshöjningar samt utnyttjande av företagens likviditeter, i ett flerårsprogram för regional utveckling. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att med avslag på regeringens förslag i proposition 1986/87:150 i motsvarande del godkänner vad som i motionen anförs om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, 2. att med avslag på regeringens förslag i proposition 1986/87:150 i motsvarande del godkänner vad som i motionen anförs om de allmänna riktlinjerna för budgetregleringen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den gemensamma sektorns utveckling, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om utnyttjande av företagens likvida medel för finansiering av infrastruktursatsningar i Bergslagen, skogslänen och sydöstra , 5. att hos regeringen begär förslag om förbud mot options- och terminsaffärer, 6. att avslår förslaget om avdragsrätt för vissa utgifter vid optionsaffärer, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en sänkning av matpriserna via ökade livsmedelssubventioner, 8. att hos regeringen begär förslag om etappvis slopande av momseffekten på livsmedel, 9. att avslår regeringens förslag om ändrade Bidrag till kommunerna med anledning av avskaffandet av den kommunala företagsbeskattningen och anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 380 milj. kr. 10. att till Skatteutjämningsbidrag till kommunerna m. m. för /88 under VII huvudtiteln utöver i proposition 1986/87:100 bil. 9 föreslaget förslagsanslag anvisar ytterligare 964milj. 11. att beslutar anslå för vård, omsorg och arbete inom den kommunala sektorn, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om den ekonomiska politikens inriktning på att skapa förutsättningar för löneökningar som kraftigt förbättrar de lågavlönades reallöner, 13. att avslår regeringens förslag om de offentliga lönekostnaderna och riktlinjerna avtalsrörelse, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ett nytt produktivitetsmått inom offentlig sektor m. m., 15. att som sin mening ger regeringen till känna att den ekonomiska politiken utgår från att inflationsbekämpningen i första hand inriktas på börs-, spekulations- och vinstintressena, 16. att beslutar att de deltidsarbetslösa skall uppbära arbetslöshetsförsäkring , 17. att hos regeringen begär förslag om vetorätt för fackliga organisationer i fråga om deltidsarbete, 18. att hos regeringen begär förslag om obligatorisk arbetsförmedling, 19. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om behovet av en snabb arbetstidsförkortning till sex timmars arbetsdag, 20. att beslutar a) att fastighetsskatten skall omfatta även industrifastigheter i enlig het med vad i motionen anförs, Mot. b) att nu gällande bestämmelser och taxeringsvärden skall Fillö gälla för beräkning av fastighetsskatt även , 21. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en genomgång av beräkningsgrunder, m. m. för fastighetsskatt fr. o. m. , 22. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om återinförande av bostadsbidrag för alla hushåll utan barn, 23. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om realisationsvinstbeskattning vid försäljning av fastigheter och bostadsrätter, a) som sin mening ger regeringen till känna att inkomsterna från en höjd skattesats på försäljning av motorfordon reserveras för ett utökat stöd till den lokala och regionala kollektivtrafiken, b) att därest yrkande a ej bifalls avslår förslaget om en höjning av försäljningsskatten på motorfordon, 25. att beslutar om höjning av omsättningsskatten på värdepapper med 4-procentenheter till , 26. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om räntesänkning. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)