mot · GA02N174 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N174 m. fl. Ändringar i lagstiftningen för stads- och landshypoteksinstitutionerna (prop. 1986/87:145) I propositionen lägger regeringen fram ett antal förslag till ändringar i den lagstiftning som reglerar stads- och landshypoteksinstitutionerna. Ändringarna har aktualiserats av skrivelser från Stadshypotekskassan och Hypoteksbanken. Hypoteksinstitutionerna har spelat en betydelsefull roll för den långsiktiga finansieringen av fastigheter och lantbruksverksamhet. De tillkom då den svenska kreditmarknaden ännu var dåligt utvecklad och starkt reglerad. har emellertid den svenska kreditmarknaden avreglerats i likhet med vad som skett i de flesta andra industriländer. De villkor som gäller för hypoteksinstitutionernas verksamhet är, som dessa själva framhållit i sina skrivelser, delvis otidsenliga. Det är därför fullt förståeligt att stadshypotekskassan och hypoteksbanken önskar att skall ändra reglerna så att de lättare kan konkurrera med andra kreditgivare. De företag och institutioner som förmedlar långfristiga krediter är uppbyggda på olika sätt. Deras möjligheter till kapitalanskaffning skiljer sig åt liksom deras skattemässiga behandling. Ändringar av reglerna för hypoteksinstitutionernas verksamhet kommer givetvis att påverka konkurrensförhållandena. Vid en avreglering av marknaden är det oundvikligt att vissa marknadsaktörer påverkas negativt, som andra kan få förbättrade villkor. Det är emellertid enligt vår mening olämpligt att nu genomföra en råd förändringar i hypoteksinstitutionernas ställning utan att dessa institutioners framtida ställning och verksamhet har blivit föremål för ordentlig prövning. Strävan måste vara att skapa konkurrens på lika villkor mellan olika kreditinstitut. Någon sådan prövning har inte skett inför de nu framlagda förslagen till lagändringar. Enligt vår mening förtjänar det att diskuteras huruvida det på en avreglerad marknad över huvud taget behövs några halvoffentliga mellanhandsinstitut. De långfristiga kreditbehoven borde kunna tillgodoses av vanliga kreditaktiebolag. Den sittande kreditmarknadskommittén har till uppgift att lägga förslag till ändrad lagstiftning som berör kreditmarknaden. Det är därvid naturligt att man även berör vilka lagregler som skall styra hypoteksinstitutionernas framtida verksamhet. Flera remissinstanser har erinrat om kreditmarknadskommitténs pågåen De har dessutom varit kritiska till de remitterade förslagen. Fullmäktige i riksbank konstaterar bl. a. att lagändringarna be- N174 träffande stadshypotekskassan inte bör genomföras utan att ha föregåtts av en helhetsbedömning av hur regelverket för de olika bostadsfinansierande instituten skall vara utformat och skriver vidare: Den samlade effekten av de olika föreslagna ändringarna reser emellertid, enligt fullmäktiges mening, frågor av mer övergripande art om konkurrensförhållanden och verksamhetsinriktning på svensk kreditmarknad. Är de regelverk t. ex. som styr de olika bostadsfinansierande institutens verksamhet inbördes konsistenta? På vilket sätt bör gränsdragningen mellan de bostadsfinansierande instituten och övriga kreditinstitut dras? Skall de bostadsfinansierande instituten utvecklas till samhällsbyggnadsinstitut eller skall en strikt gränsdragning fortfarande finnas gentemot t. ex. de kommunfinansierande och näringslivsfinansierande mellanhandsinstituten? Av påtaglig betydelse för konkurrensstiuationen är de olika institutens kostnader för sin kapitalanskaffning. Stadshypoteksinstitutionens kapitalbas utgöres framför allt av en grundfond i form av en garantiförbindelse utfärdad av . Övriga bostadsfinansierande institut är aktiebolag med ett aktiekapital som skall ge ägarna en rimlig avkastning. Den statliga garantin ställdes tidigare till Stadshypotekskassans förfogande utan kostnad. får Stadshypotekskassan betala en årlig grundfondsavgift om . Under tidigare skeden, när de olika bostadsfinansierande institutens verksamhet strikt reglerades av föreskrifter, hade garantiavgiftens nivå inte några nämnvärda effekter på konkurrensförhållandena. Med den snabba tillväxt och de ändrade marknadsförutsättningar som karakteriserar de bostadsfinansierande instituten, och som manifesteras i Stadshypotekskassans begäran om en höjning av grundfonden med i det närmaste från till , får frågan om avgiftens höjd en helt ny betydelse. Även och föreningsbankers förbund anser att systemet med en statsgaranterad grundfond ger stadshypotekskassan opåkallade konkurrensfördelar i den nu rådande marknadssituationen. har stadshypoteksföreningarnas utlåning ökat kraftigt. Enligt regeringens förslag skall landshypotekskassorna kunna lämna lån även med annan säkerhet än panträtt. Detta motiveras bl. a. av att landshypoteksinstitutionerna haft en dålig utlåningsökning . Landshypoteksinstitutionerna vill därför kunna lämna lån även till arrendatorer som i stället för panträtt lämnar borgen, företagsinteckning eller liknande. Det är särskilt anmärkningsvärt att denna föreslagna förändring avstyrks av stadshypotekskassan. menar kassan att ett så principiellt långtgående steg som föreslås, där hela institutionens långfristiga långivning endast skulle bindas av föreskriften om betryggande säkerhet, skulle behöva föregås av en mer grundlig utredning och en precisering i form av förarbeten till en eventuell ny författningsreglering. Vi kan instämma i stadshypotekskassans avstyrkan av den föreslagna förändringen i reglerna för landshypoteksinstitutionernas utlåning. ma skäl kan åberopas även mot flera av de övriga föreslagna förändringar- Mot. 1986/87 na, såväl beträffande landshypoteksinstitutionerna som stadshypoteksin- N174 stitutionerna. Det vore därför bättre om kreditmarknadskommittén inom ramen för sin utredningsuppgift får ta ställning till vilka lagregler som bör gälla för hypoteksinstitutionerna. Man kan därvid ta hänsyn till effekterna för hela kreditmarknaden av de föreslagna förändringarna. Beträffande den föreslagna höjningen av grundfonden med delar vi den synpunkt som framkommit i flera av remissvaren beträffande riskerna för snedvriden konkurrens på grund av statsgarantierna. För att verksamheten vid stadshypotekskassan inte skall avbrytas av att den nått taket för verksamheten kan vi tillstyrka förändringen. Det är dock viktigt att understryka att man bör finna en lösning, där staten är garant för stadshypotekskassans och hypoteksbankens upplåningsverksamhet. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1968:576) om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar, utom vad avser 13 §, i enlighet med vad som i motionen anförs, 2. att avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1970:65) om allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående behovet av att kreditmarknadskommittén i ett större perspektiv prövar behovet av förändrade regler för hypoteksinstitutionerna. . () () (m)