mot · GA02Ub628 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub628 Per m. fl. (c) Högskolefrågor Högskolan har en central roll för vårt lands utveckling. Därför anser att utbildningsväsendet måste undantas från besparingar. Arbetet måste nu inriktas på att förstärka högskolans kvalitet. I motionen tas också frågan om tillgängligheten till högre studier upp. Studiefinansieringen måste förbättras. vill också satsa på en fortsatt utveckling av de mindre högskolorna. En annan decentraliseringsåtgärd är ambulerande högskoleutbildning på orter där sådan inte erbjuds . De stora universiteten och de mindre högskolorna måste komplettera varandra. Det är en viktig uppgift för regionstyrelserna att stärka dessa band. Mycket talar för att regionstyrelsernas insatser bör koncentreras på planerings- och utvecklingsarbete i stället för rutinmässiga uppgifter i budgethanteringen. Linjesystemet inom framför allt det gamla filosofiska fakultetsområdet måste omprövas. Studenterna bör fritt få välja sin ämneskombination till en fil. Linjerna kan dock vara kvar som en studierådgivande funktionen där detta är meningsfullt. Anslagssystemet styrs också av linjesystemet. Här vill införa ett sammanhållet grundutbildningsanslag till varje institution. accepterar ett avskiljandesystem inom högskolan på utbildningar som leder fram till vård- och undervisningsyrken då det finns risk för skador på person eller egendom under studierna eller i den framtida yrkesrollen. Avskiljande får inte ersätta kurativa och studierådgivande insatser och får bara komma till användning i nödfall. vill satsa på såväl bredd som djup vid de mindre högskolorna. En naturlig verksamhetsbas kan vara tvååriga utbildningar inom teknik, ekonomi och eventuellt vård, lärarutbildning samt ett allmänt kursutbud pä 20- och 40-poängsnivå inom fil. Därutöver bör finnas ett profilområde där 60-poängskurser och forskningsanknytning erbjuds. föreslås gå till ökat utbud av enstaka kurser vid de mindre högskolorna. föreslår följande resurstillskott för att stärka kvaliteten: o 40 miljoner extra till civilingenjörsutbildningen o 60 miljoner extra till ekonom- och juristlinjerna; regeringens neddragningsförslag avvisas o 5 miljoner extra till enstaka kurser inom de samhällsvetenskapliga och humanistiska områdena o 40 miljoner extra till högskolans utrustningsanslag 0 15 miljoner extra till vetenskapliga bibliotek För regionalpolitiska insatser inom högskoleväsendet föreslår 50 milj. kr. Förskollärarutbildningen i och bör återupptas, liksom tandläkarutbildningen i . Nedläggningen av lärarutbildningarna i och bör inte genomföras. och en arkitektskola för norra 1 samarbete med och är två projekt som nu initierar. Journalistutbildning för dem som genomgått akademisk utbildning och en konservatorsutbildning med särskild inriktning på byggnadsexteriörer bör också komma till stånd. vill ha en starkt decentraliserad minst 40 orter ingenjörsutbildning som bygger studier på gymasiets T-linje. vill underlätta för svenska studenter att studera utomlands. Studiemedel bör utgå, och om möjligt bör studierna kunna inräknas i svenska examina. Kunnandet spelar en allt viktigare roll i vår samhällsutveckling. Utbildning och forskning på hög nivå är av avgörande betydelse för möjligheter att för framtiden hävda sig som en ledande industri- och kulturnation. Att satsa på utbildning och forskning är att satsa . Det är därför har gett frågor om utbildning och forskning en särskilt hög prioritet och tagit ställning för att utbildningsväsendet bör undantas från besparingar. Utbildningsväsendet är inte bara av betydelse för nationen som helhet utan också för varje enskild region. Det är mycket lätt att se sambandet mellan i synnerhet högskolans lokalisering i landet och den regionala utvecklingen. Olika bedömare hävdar att högre utbildning och forskning kommer att få en ännu större betydelse som utvecklingsfaktor . Vi bestämmer således mycket av vår regionala samhällsstruktur genom det sätt på vilket vi bygger ut den högre utbildningen. Kravet på en lång utbildning för olika verksamheter i vårt samhälle blir också alltmer påtagligt. För allt fler människor blir möjligheten att få utbildning en avgörande förutsättning för om han eller hon skall komma att förverkliga sina intressen och få användning för sin begåvning. Det är naturligtvis också ett viktigt samhällsintresse att var och en skall kunna få en utbildning som ger den enskilde chansen att utnyttja sina personliga förutsättningar. är det uppenbart att många andra faktorer än intresse och begåvning avgör den enskildes studieval. Den sociala snedrekryteringen innebär att barn vars föräldrar själva saknar högre utbildning är starkt underepresenterade på högskolan. Likaså finns det ett mycket starkt samband mellan avståndet tili studieorten och den enskildes benägenhet att söka sig till högre studier. Det här förhållandet innebär en social orättvisa och en misshushållning med människors begåvningsresuser. De förhållanden som vi här berört utgör utgångspunkter för Högskolans centrala roll för hela nationens framtid gör det nödvändigt att målmedvetet arbeta på att förbättra högskolans kvalitet. Det innebär i många fall att ökade ekonomiska resurser måste tillskjutas. Vi kommer i det följande att presentera förslag till sådana resursförstärkningar. är det viktigt att de befintliga resurserna i högskolan används så effektivt som möjligt. Det är nödvändigt att minska krångel och byråkrati så att de i minsta möjliga mån behöver användas för administration och kan koncentereras på vad som är högskolans uppgift, utbildning och forskning. En del förslag i den riktningen framförs i budgetpropositionen, och vi kommer här att framlägga några ytterligare. Tillgängligheten till högre studier är en annan fråga som måste tillmätas stor betydelse. Målet måste vara att det är intresse och förutsättningar som enbart avgör den enskildes möjligheter till högre studier. En viktig åtgärd är en bättre studiefinansiering. har lagt fram förslag till ett kraftigt förbättrat studiestödssystem baserat på en studielön och statsgaranterade lån. Detta presenteras i en särskild motion. En decentralisering av högskoleverksamheten är viktig för att överbrygga de problem som det geografiska avståndet kan skapa. har aktivt medverkat till att skapa de system av mindre högskolor över hela landet som byggdes upp . För oss är det självklart att slå vakt om dessa högskolor och försöka skapa goda utvecklingsmöjligheter för dem. Det är viktigt att erbjuda utbildning också på andra orter än högskoleorter. Detta kan ske genom traditionell distansundervisning och genom att utbildningar utlokaliseras till icke högskoleorter för att täcka ett aktuellt utbildningsbehov. Dessa utbildningar behöver inte vara permanenta utan kan flyttas till en annan ort när utbildningsbehovet tills vidare anses täckt. En decentralisering av den högre utbildningen är viktig inte bara för att öka den enskildes tillgång till högre utbildning utan också med hänsyn till den regionala utvecklingen. Administrativa frågor i högskolan En omfattande översyn av högskolans administration och styrsystem aviserades i förra årets budgetproposition, och en del av resultatet redovisas i denna. Vi välkomnar den vilja till decentralisering av beslutsfattandet inom högskolan som redovisas och hoppas att den också kommer att få ett praktiskt genomslag. Likaså välkomnar vi förslaget att övergå till treårsbudgetering i högskolan. Det bör kunna bidra till en bättre framförhållning och förenklade administrativa rutiner. Regionstyrelserna är en del av högskolans administration som har utsatts för åtskillig kritik. Debatten ger ibland ett intryck av att ett avskaffande av regionstyrelserna på ett påtagligt sätt skulle minska byråkratin inom högskolan. Så är givetvis inte fallet. Regionstyrelsernas andel av högskolans samlade administrativa resurser är mycket blygsamma. Ett avskaffande av regionstyrelserna skulle dessutom innebära att många av deras arbetsuppgifter fick flyttas över på många andra organ som säkert skulle kräva nya tjänster för att klara av dem. Enligt uppfattning fyller regionstyrelserna många viktiga funktioner. Samverkan mellan olika högskolor i en region är av största betydel Det stora och de mindre högskolorna kompletterar varandra, och olika kompetenser kan nyttiggöras genom samverkan mellan mindre högskolor. Banden mellan de mindre högskolorna och universiteten behöver snarare stärkas än tvärtom för att högskolorna skall kunna dra nytta av den starka forskningsanknytningen i universitetens verksamhet och universiteten å sin sida få glädje av de lokala kontaktnät som de små högskolorna besitter. Samarbetet om visar på ett tydligt sätt vilka utvecklingsmöjligheter samverkan inom regionstyrelserna har. Regeringens inställning till regionstyrelsernas framtid framgår inte av propositionen. Budgetpropositionens formuleringar satta i samband med tidigare statsrådsuttalanden skapar ett betydande mått av osäkerhet. Självfallet är det befogat att också fortsättningsvis se över de regionala samverkansformerna inom högskolan. Enligt uppfattning är dock regionstyrelserna, såvitt nu kan bedömas, det bästa sättet för att främja det nödvändiga samarbetet mellan universitet och högskolor inom en region. Däremot finns det, som framgår av förslag från , anledning att se över regionstyrelsernas roll i anslagstilldelningen. Mycket talar för att regionstyrelsernas insatser bör koncentreras på planerings- och utvecklingsarbete snarare än på mera rutinmässiga uppgifter i budgethanteringen. 1 en fortsatt översyn av organisationen bör möjligheterna prövas att föra över planeringsuppgifter från UHÄ till regionstyrelserna liksom att vidga regionstyrelsernas uppgifter på vuxenutbildningens och folkbildningens områden. Vad vi här anfört om regionstyrelserna bör som sin mening ge regeringen till känna. har krävt en omprövning av linjesystemets roll i första hand inom det gamla filosofiska fakultetsområdet. Syftet skall vara att åstadkomma ett friare studieval för studenterna. Enligt vår uppfattning är fasta linjer befogade när det gäller klart yrkesinriktad och behörighetsgivande utbildning som t. ex. läkare och lärare. Inom det filosofiska fakultetsområdet är erfarenheterna av linjesystemet mindre gynnsamma. Det skapar onödiga begränsningar av fria val och riskerar också att verka konserverande på studievalet. Vissa ämnen riskerar också att falla vid sidan av linjesystemet. Detta har varit särskilt påtagligt på det humanistiska området. Vi har därför föreslagit att linjerna inom det filosofiska fakultetsområdet skall tilldelas en studierådgivande roll, bli något slags studiepaket som studenterna kan välja men också avstå ifrån. Studenterna bör få full möjlighet att fritt välja sin ämneskombination till en fil. Vi har noterat en viss uppmjukning av den socialdemokratiska hållningen genom att ett utrymme skapats för individuella linjer med ett fritt ämnesval. Den öppning är dock ännu så länge mycket begränsad. Vi noterar med tillfredsställelse att beslutade om ett återinförande av fil. kand.-examen på det sätt som föreslagit. Tiden torde vara mogen att helt avveckla linjernas bindande roll för ämnesvalet inom de utbildningar som inte är klart yrkesinriktade eller syftar till en bestämd behörighet. Detta bör regeringen underrättas om. Vårt förslag när det gäller linjesystemet underlättar också den förenkling av anslagssystemet som föreslår. finansierar en högskoleinstitution sin verksamhet ur ett mycket stort antal anslag. röra sig om flera linjeanslag och dessutom enstaka kursanslag, anslag för lokala linjer och anslag för individuella linjer för grundutbildningen. Till detta kommer forskningsanslagen. Det kan t. o. m. vara så att på samma kurs läser elever som finansieras med såväl enstaka kursanslag som med olika linjeanslag. Denna anslagsflora bör ersättas med ett grundutbildningsanslag till varje institution. Detta bör ge regeringen till känna. Till de viktiga frågor av administrativ karaktär som behandlas i propositionen hör också avskiljandeutredningens förslag. Vi noterar med tillfredsställelse att regeringen inte för vidare förslaget om begränsning av antalet tentamenstillfällen. I övrigt anser vi det befogat att vissa avskiljandemöjligheter åstadkommes på det sätt som föreslås i propositionen. Vi vill dock framhålla att avskiljande endast får vara något som tillgrips i yttersta nödfall och aldrig får vara en ersättning för kurativa och studierådgivande insatser av olika slag. Det kan också ifrågasättas om det faktum att en student begått ett brott skall kunna åberopas som motiv för avskiljande. Frågan om avskiljandet bör helt vara knutet till risken för skador på person och egendom eller i vederbörandes yrkesutövning efter avslutad utbildning. Det senare bör för övrigt normalt endast gälla inom utbildningar för vårdyrken och undervisningsyrken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utvecklingen i olika högskoleutbildningar har kännetecknats av en betydande ryckighet. Hanteringen av frågan om tandläkaroch förskollärarutbildningarnas dimensioneringar är skolexempel på detta. Det är uppenbart att en mer långsiktig planering av olika utbildningslinjers utveckling behövs. har under en lång följd av år krävt en strukturplan för högskolan, baserad på långsiktsbedömningar av behovet av olika utbildningar. Denna strukturplan skall också försöka säkerställa en tillfredsställande utveckling av högskolan i olika delar av landet. Vi har tidigare berört vikten av en decentraliserad högskola för att möjliggöra en samhällsutveckling präglad av decentralisering och regional balans. Under framför allt växte ett antal mindre högskolor upp i landet. Dessa svarar dock endast för av den samlade högskolebudgeten. Det är därför knappast rimligt att hävda att de små högskolorna skulle innebära en splittring av resurserna till universitetens nackdel. Erfarenheten visar också att de mindre högskolorna arbetar mycket effektivt och obyråkratiskt. I vissa fall kan dock verksamhetsbasen för en del högskolor vara väl liten. Detta gör det angeläget att bygga ut många av de mindre högskolornas verksamhet och resurser. En sådan planmässig förstärkning av de mindre högskolorna bör vara en uppgift för den tidigare nämnda strukturplaneringen. En viktig förutsättning för kvalitet i högskoleutbildningen är forskningsanknytning. Även om de mindre högskolorna saknar fasta forskningsresurser deltar lärarna i forskningsprojekt med anknytning till universitetens fakulteter. Den nya lärartjänstordningen gör det lättare att kombinera forskning och utbildning i samma tjänst. Vi har föreslagit särskilda resurser för att möjliggöra för högskolelärare vid mindre högskolor att forska i större utsträckning. avser vi att återkomma till hela frågan om forskningsanknytningen vid mindre högskolor i samband med den aviserade forskningspropositionen. I debatten har det framförts idéer om att förvandla de mindre högskolorna till s. k. collegeskolor helt inriktade på korta, yrkesinriktade utbildningar inom i första hand teknik, ekonomi och vård. En sådan utveckling måste avvisas. Vi anser att det är angeläget med en kraftig utbyggnad av kortare, tekniska och ekonomiska högskoleutbildningar, och vi ser det som naturligt att dessa utbildningar i första hand knyts till de mindre högskolorna. är det viktigt att utveckla de mindre högskolornas bredd och djup. Också vid dessa högskolor behövs utbildningar med inriktning på humaniora, naturvetenskap, samhällsvetenskap etc. Lärarutbildningarna spelar en stor roll för att ge en bas för sådana utbildningar. Utvecklingen för högskolorna i och är därför oroande om lärarutbildningarna läggs ned. I vår motion om regionalpolitiken har vi aviserat ett ökat stöd till de mindre högskolorna i skogslänen, Bergslagsområdet och sydöstra . Avsikten är att dessa resurser, 50 milj. kr., skall användas till sådana utvecklingsinsatser som ökar högskolans möjligheter att bidra till en gynnsam utveckling av näringslivet. bör därför anvisa 50 milj. kr. för högskolans regionala utvecklingsinsatser. En naturlig verksamhetsbas för en mindre högskola kan enligt vår uppfattning vara tvååriga utbildningar inom teknik, ekonomi och eventuellt vård, lärarutbildning, ett allmänt kursutbud i första hand på 20- och 40poängsnivå inom fil. fak.-området samt ett profilområde. Profilområdet bör vara ett område där högskolan skapat sig särskild kompetens och där man kan erbjuda kurser också på 60-poängsnivå med en viss forskningsanknytning. På det sättet tillgodoser man behovet av såväl bredd som djup. Detta är i sin tur angeläget för att skapa den intellektuella miljö som är nödvändig för att högskolan skall kunna verka som en stimulans för dem som är verksamma där och för det område där högskolan ligger. Vad vi här anfört om de mindre högskolornas verksamhet bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi har redan redovisat uppfattning om hur studierna inom det filosofiska fakultetsområdet skall organiseras. Genom att linjerna inte längre blir styrande för utbildningen blir det betydligt lättare för studenter att bygga upp sin grundutbildning genom studier vid flera högskolor. Med den friare studieordning som vi har föreslagit kan det vara naturligt för en student att påbörja sina studier vid den mest närbelägna högskolan och sedan komplettera vid någon annan högskola eller ett universitet. Detta innebär att de mindre högskolorna bör komma att spela en betydligt större roll för fil. kand.-utbildningen än vad som varit fallet för motsvarande utbildningar. Dessa högskolor bör därför få resurser att bygga ut sina utbildningar inom det filosofiska fakultetsområdet. Vi föreslår att 5 milj. kr. avsätts som en särskild resurs för att öka de mindre högskolornas utbud av enstaka kurser inom det filosofiska fakultetsområdet. Detta belopp bör tillföras anslaget för lokala linjer och enstaka kurser. Sorn vi konstaterat inledningsvis är det viktigt att på olika områden förstärka kvaliteten i högskoleutbildningen. Det kräver också i vissa fall resurstillskott. Ett sådant område är den tekniska sektorn och inte minst civilingenjörsutbildningen. beslutade om vissa resursförstärkningar men långt ifrån på den nivå som har bedömts nödvändig. I årets budgetproposition tillstyrker inte ens det föredragande statsrådet den mycket blygsamma förstärkning på 8 milj. kr. som UHÄ föreslagit. I föregående års högskolemotion från konstaterade vi att bedömt att en resursförstärkning på 160-320 milj. kr. behövs för att nå upp till en önskvärd kvalitet i civilingenjörsutbildningen. Förra årets resursförstärkning är ett steg på vägen. föreslår vi en ytterligare resursförstärkning på 40 milj. kr. Med hänsyn till de nyckelpositioner i näringsliv och samhälle som civilingenjörer ofta kommer att inta är det viktigt med en viss bredd i utbildningen. Det har framhållits, bl. a. från , att miljöutbildningen i flertalet civilingenjörsutbildningar är mycket bristfällig. Detsamma kan sägas om flertalet kortare ingenjörsutbildningar. Eftersom ingenjörer i stor utsträckning i sin verksamhet kommer att påverka vår miljö är det viktigt att ekologiskt kunnande ingår som ett viktigt moment i all ingenjörsutbildning. Likaså är det värdefullt om det i ingenjörsutbildningarna också ingår vissa inslag av samhällskunskap och humaniora. bör genom ett uttalande understryka detta och förutsätta att det beaktas i UHÄ:s och berörda högskolors utbildningsplanering. Även föredragande statsråd är av uppfattningen att det behövs kvalitetsförstärkande åtgärder inom AES-sektorn. främst för ekonom- och juristlinjerna. Den lösning statsrådet väljer är att antalet utbildningsplatser dras ned med 600 utan motsvarande anslagsbegränsningar. Vi anser inte att den av regeringen föreslagna neddragningen är motiverad med hänsyn till utbildningsbehov eller arbetsmarknad. Vi konstaterar dessutom att även med den nedskärning av antalet utbildningsplatser som statsrådet föreslår blir resursförstärkningen bara ungefär hälften av vad UHÄ har bedömt nödvändig. En anslagsökning är nödvändig. Vi föreslår därför att regeringens förslag till nedskärning av antalet utbildningsplatser avslås och att anslaget för AES-sektorn räknas upp med 6 milj. kr. för kvalitetsförstärkningar inom ekonom- och juristlinjerna. har pekat på behovet av förstärkta resurser för enstaka kurser. Per capita-anslagen för enstaka kurser är genomgående lägre än för motsvarande linjeutbildningar. De enstaka kurserna på C-nivå spelar dessutom en viktig roll som förberedelse för forskarutbildningen. UHÄ har föreslagit en förstärkning av enstaka kursanslag med 5 milj. kr. riktat till humanistiska och samhällsvetenskapliga kurser. Föredragande statsrådet avvisar detta förslag. Vi anser dock att det är angeläget och bör genomföras. Utrustningssituationen på högskolan har länge varit kritisk. Bristen på moderna undervisningsmaterial med hög kvalitet är ett mycket allvarligt problem. Förra årets riksdagsbeslut innebar viss resursförstärkning till ut rustningsanslaget men långt ifrån tillräckligt. Vi anser att bör besluta om en förstärkning på ytterligare 40 milj. kr. för utrustning till högskolan utöver vad regeringen föreslagit. Också när det gäller vetenskaplig litteratur och tidskrifter finns det en oroväckande eftersläpning. Vi föreslår därför att UHÄ får en särskild förstärkningsresurs för vetenskapliga bibliotek på sammanlagt 15 milj. kr. Det är viktigt att uppmuntra internationellt utbyte inom högre utbildning och forskning. Att livaktiga internationella kontakter är ett livsvillkor för en fruktbärande forskning, i synnerhet för ett litet land som , torde vara ställt utom allt tvivel. Svensk forskning bedrivs också med intensiva kontakter med utlandet. På samma sätt är det också av värde med internationella kontakter inom grundutbildningen. Om svenska studenter kan genomföra delar av sin utbildning vid utländska högskolor kan detta medföra värdefulla nya impulser till såväl högskolevärlden som samhället i övrigt. Detsamma kan sägas om utländska studenter vid svenska universitet. Därför är det viktigt att undanröja olika hinder som kan försvåra ett sådant internationellt utbyte. Svenska studenter bör tillförsäkras rätt att uppbära studiemedel för studier utomlands, även om motsvarande utbildning i och för sig också förekommer i . Det måste bli lättare att tillgodoräkna sig utländska studier i svenska examina. En översyn av svenska examinas ställning i förhållande till utländska bör också göras. Eventuellt kan vissa skärpningar av kvalitetskraven behöva vidtas för att höja respekten för svenska examina vid utländska högskolor. Det kan också finnas anledning att närmare se över vilket värde en svensk gymnasiekompetens tillmäts vid intagning till högskolor utomlands. Eventuellt skulle en sådan prövning kunna resultera i införandet av kompletterande kurser som skulle kunna underlätta inträdet vid utländska högskolor och också i vissa fall utnyttjas som förberedelser för svenska högskolestudier. Kvoterna för antagningen av utländska studenter vid svenska universitet kan också eventuellt behöva ökas. Särskilt angeläget är det naturligtvis att främja ett nordiskt studentutbyte. Inom råder passfrihet, gemensam arbetsmarknad, gemensamma regler för sjukvårdskostnader etc. Vår historiska, kulturella, ekonomiska och sociala bakgrund innehåller många likheter, och till vissa delar har vi ett gemensamt språk. finns en klart uttalad, positiv inställning från politiker och myndigheter till möjligheten att kunna studera i annat nordiskt land. Det finns regler för omskrivning av betyg för skilda intagningssystem, och det finns möjligheter att få studiestöd. Det finns också goda möjligheter att erhålla stipendier ur olika fonder för studier inom . Enligt vår mening bör ytterligare åtgärder vidtas för att underlätta dessa studier. Dit hör t. ex. frågan om en kraftigt förbättrad information om möjligheterna att studera i annat nordiskt land. Detta gäller på både gymnasieoch högskolenivå. Dit hör också de ekonomiska frågorna.