mot · GA02u113 · 1987-03-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :U113 m. fl. Förbud mot handel med och (prop. 1986/87:110) Tyvärr finns få tecken på att rasdiskrimineringen i är på väg att avskaffas. Den pågående valkampanjen präglas främst av beslutsamhet att stå fast vid ett system med vit överhöghet. Så länge befolkningsmajoritet på grund av sin ras förmenas medborgerliga fri- och rättigheter och så länge apartheidsystemet med dess dagliga förnedring av svarta sydafrikaner består är den sydafrikanska regimen ett hot mot freden. Den sydafrikanska s. k. destabiliseringspolitiken gentemot grannländerna har skapat oro i hela södra och bl. a. bidragit till svälten i flera av grannländer. Det internationella fördömande som möter är väl motiverat. är tyvärr inget särfall i vad gäller brott mot mänskliga fri- och rättigheter. Endast en minoritet av jordens befolkning lever i stater med fria val och fri opinionsbildning. är dock unikt genom att ha satt rasdiskrimineringen i system och gjort den till en av statsskickets grundvalar. Målet för den svenska Sydafrikapolitiken är att bidra till apartheids avskaffande och stödja de krafter inom och utanför som verkar för ett framtida demokratiskt . Metoderna för att nå detta är flera. Viktigast är agerande i FN och andra internationella sammanhang samt stödet till de s. k. frontstaterna och till motståndsrörelsen ANC. har länge arbetat för internationella sanktioner mot . Detta har skett i samklang med de krav som förts fram av ANC. Att sanktioner valts som en form för att påverka just beror bl. a. på landets stora utlandsberoende och på de nära förbindelserna mellan den vita minoriteten och de västliga demokratierna, vilket ökar de vitas sårbarhet för isoleringsåtgärder. När det mångåriga arbetet att förmå att fatta beslut om bindande sanktioner nu på nytt misslyckats är det enligt mening riktigt att går vidare med bilaterala sanktioner. har sanktionerna till syfte att bidra till ett framtida fredligt och demokratiskt Mot. 1986/87 . När en positiv utveckling sker bör sanktionerna hävas. En isolerad svensk bojkott har marginell ekonomisk betydelse. Det gäller såväl de sanktioner som föreslås som de åtgärder tidigare vidtagit, såsom investeringsförbudet och förbudet mot import av frukt och jordbruksprodukter. ekonomiska betydelse för är liten i jämförelse med t. ex. , , eller arabstaternas. Skälet till att slagit in på en linje med isolerade sanktioner är av främst tre slag: o Allt ekonomiskt utbyte mellan länder är till ömsesidigt stöd och ömsesidig nytta. ställde sig bakom uppfattningen att svenska företag kan sägas medverka i rasdiskrimineringen i . Att avbryta de ekonomiska förbindelserna är en av formerna för en moralisk och politisk protest. o politik kan få opinionsbildande betydelse. I de diskussioner om sanktioner som förts inom olika västliga parlament har den svenska lagen spelat en viss roll. Efter den svenska lagen om investeringsförbud har liknande lagar antagits i bl. a. och i flera av länderna inom , EG och samväldet. Den amerikanska kongressens beslut om vissa sanktioner mot föregicks bl. a. av grundliga studier av de beslutade svenska sanktionerna. Också agerande i internationella organisationer kan få större tyngd genom att vi själva går före. o De erfarenheter vinner genom en konsekvent sanktionspolitik kan vara till nytta för andra länder som beslutar att slå in på samma kurs. Detta är bakgrunden till att med stor konsekvens förespråkat införande av sanktioner mot . Den utredning som 1977 tillsattes för att förbereda sanktionslagstiftningen tillkom på folkpartistiskt initiativ, och lagstiftning om förbud mot nyinvesteringar i lades fram av folkpartiregeringen. beslöt styrelse att förorda en svensk handelsbojkott mot . välkomnar att regeringen nu föreslår att en handelsbojkott införs mot och . Propositionen bör bifallas. Svensk utrikespolitik och sanktionerna Den svenska hållningen mot har successivt skärpts. En rad åtgärder som berör de ekonomiska relationerna mellan länderna har genomförts. Viktiga steg i denna politik är - förbudet mot företagsinvesteringar i - förbudet mot finansiell leasing - förbudet mot införsel av jordbruksprodukter från och - förbudet mot överlåtelse och upplåtelse av patent- och tillverkningsrättigheter till sydafrikanska företag. Det går enligt mening inte att hävda att vid något enskilt tillfälle passerar en linje där sanktionsåtgärden bryter mot traditionell svensk utrikespolitik eller mot våra internationella avtal. Tvärtom har rege- Mot. 1986/87 ring och riksdag ansett besluten väl förenliga med U113 svenska utrikespolitiska intressen. instämmer i vad som sägs i propositionen, att det är klart att det föreligger folkrättsligt utrymme för den enskilda staten att vidta den typ av begränsande åtgärder som genomför mot med början . Det är mot denna bakgrund olyckligt att regeringen i propositionen uttalar att beslut om sanktioner på handelns område innebär ett avsteg från våra åtaganden enligt . Ett sådant avsteg skulle motiveras av beslutets karaktär av engångsföreteelse. har i själva verket - och utan beslut av - vidtagit olika slags sanktionsåtgärder mot olika länder, låt vara långt mindre långtgående än de mot . Avsikten med de hänvisningar till bindande beslut eller rekommendationer av säkerhetsrådet som ofta gjorts av svenska regeringar är att inte av stormakter skall tvingas till sanktioner som strider mot våra nationella intressen. Detta utesluter självfallet inte att inom ramen för vår suveränitet kan vidta utrikespolitiska åtgärder i form av bilaterala sanktioner. Det kan i detta sammanhang vara väsentligt att studera den rättsliga grunden för beslut att fr. o. m. införa förbud mot handel med . hävdar att beslutet om handelssanktioner inte bryter mot och hänvisar till avtalets artikel XXI b iii och c där det stadgas: Ingen bestämmelse i detta avtal skall tolkas som innebärande - hinder för avtalsslutande part att vidta åtgärder som den anser nödvändiga för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen, där sådana åtgärder vidtages i krigstid eller vid andra kritiska lägen i de internationella förbindelserna; - hinder för part att vidta åtgärder i överensstämmelse med dess förpliktelser enligt stadga i syfte att upprätthålla internationell fred och säkerhet. har denna artikel åberopats som stöd för bilaterala sanktioner från olika länder och i olika sammanhang. Artikelns räckvidd är omstridd. Dock stöds den danska tolkningen i det juridiska huvudverket om , World Trade and the of , där inte utesluter att ett beslut av är tillräcklig grund för åtgärder enligt artikel XXI. Beträffande har säkerhetsrådet vid upprepade tillfällen uttalat stark kritik och rekommenderat åtgärder, t. ex. i en resolution . Det bör i sammanhanget också noteras att den svenska jordbruksbojkotten beslutades med hänvisning till en artikel i (art. XX) och utan uttryckligt stöd i något FN-beslut. Det bör också påpekas att en majoritet av medlemmar nu vidtagit olika typer av sanktioner mot . rasåtskillnadspolitik och upprepade brott mot folkrätten har ansetts motivera att landet inte skall få del av fördelarna med ett fritt, internationellt handelsutbyte. Mot denna bakgrund vore det olyckligt om väljer att betrakta den Mot. upptrappning av sanktionerna mot som föreslås som ett princi- U113 piellt avsteg från den tidigare förda politiken. Det finns heller ingen anledning för att göra en annan tolkning än den gjort av GATTstadgan. Vi konstaterar att svenska handelssanktioner mot väl låter sig förenas såväl med traditionell svensk utrikespolitik som med GATTstadgan. Detta bör ges regeringen till känna. I enlighet med rekommendationer från har infört särskilda viseringsbestämmelser i syfte att minska personutbytet med . Det finns anledning att se över tillämpningen. Viseringsbestämmelserna skall stoppa idrottsutbyte - i linje med den internationella sportbojkotten - och förhindra att representanter för apartheidregimen kommer till . har valt att tillämpa viseringsbestämmelserna mycket restriktivt. Bestämmelse får enligt vår mening inte tolkas så att varje kulturellt och vetenskapligt utbyte förhindras. kommer efter apartheids avskaffande att ha behov av människor inom t. ex. universitet och utbildningsanstalter med kontakter och utblickar. Besök av sådana personer bör därför inte förhindras, vilket bör ge regeringen till känna. De svenska företagen i Ända har statsmakterna i olika former givit till känna sin uppfattning att de svenska företagen inte har någon framtid i så länge apartheid består. har denna uppfattning också tagit sig uttryck i ett successivt skärpt investeringsförbud. Vi instämmer i att flera rättsliga och praktiska frågor återstår att lösa innan frågan om förbud för svenskägda företag att verka i kan bli föremål för avgörande. Vidare måste frågan om huruvida handelsförbudet också kan utsträckas till svenska dotterbolag i andra länder utredas. intentioner torde dock inte kunna missförstås av någon. Vi noterar med tillfredsställelse regeringens deklaration i propositionen om att de möjligheter till dispens som skall finnas skall tillämpas restriktivt. Vi vill slutligen starkt understryka att regeringen bör ha beredskap att återkomma till med förslag om ytterligare bistånd till frontstaterna i anslutning till internationella bojkottåtgärder mot . Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den aktuella lagens förenlighet med GATTstadgan. 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående tillämpningen av viseringsbestämmelserna för sydafrikanska medborgare. 1986/87 U113 () () hr land (fp) () (fp) () () ()