ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Bo212 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo212 Bostadsplanering för en mer allsidig hushållssammansättning De allmännyttiga bostadsföretagen har tagit på sig ett stort socialt ansvar när det gäller att klara bostadsförsörjningen. Detta har bl. a. inneburit att det på många håll inom allmännyttan finns en stark koncentration av s.k. problemhushåll. Dessa hushåll har inga valmöjligheter på bostadsmarknaden jämfört med andra hushåll. När resursstarka hushåll flyttar från sådana områden ökar problemen eftersom nya svårplacerade hushåll med små resurser flyttar in. Ständiga diskussioner har skett om att inrikta bostadspolitiken mot en allsidigare hushållssammansättning och att segregationen måste motverkas. Trots detta har särboendet accentuerats. Den tilltagande bostadsbristen hotar nu att öka segregationen ytterligare eftersom de kapitalstarka hushållens möjligheter att välja sitt boende ökat i förhållande till de hushåll som saknar ekonomiska resurser. Att bo i områden med många problemhushåll medför många bekymmer. Störande grannar, vandalisering, inbrott och trakasserier m. m. tillhör vardagstillvaron för de hyresgäster som bor i de värst drabbade områdena. Med all tydlighet har det inte varit möjligt att med generella bostadspolitiska åtgärder minska segregationen. krävs specialinriktade åtgärder som tar sikte på att stoppa den fortsatta koncentrationen av problemhushåll till vissa allmännyttiga bostadsområden. Detta kräver att socialförvaltningar och bostadsförmedlingar får möjlighet att placera s. k. problemhushåll i andra upplåtelseformer än allmännyttan. Även i beståndet av villor, bostadsrättslägenheter och privata hyresrätter måste det finnas bostäder att tillgå för placering av sådana hushåll. Mot denna bakgrund bör utredas möjligheterna att åstadkomma en jämnare fördelning av problemhushållen mellan olika upplåtelse- och boendeformer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om möjligheterna att åstadkomma en jämnare fördelning av problemhushållen mellan olika upplåtelse- och boendeformer.
mot · GA02Bo213 · 1987-01-22 00:00:00 — och () Installering av hissar i museer 1986/87 Bo213216 Allmänna samlingslokaler är i princip berättigade till stöd för inrättande av hissar. I tillämpningsföreskrifterna anges flera exempel på lokaler som kommer i fråga. Det gäller samlingslokaler som har verksamhet bland föreningslivets behov, studieverksamhet, kulturell verksamhet, etc. Museer bör kunna vara berättigade till stöd för installering av hiss. Sådant stöd har emellertid inte medgetts. Museerna är levande kulturinstitutioner som i hög grad samarbetar med föreningslivet och inte minst studieförbunden. De är i hög grad kulturella kraftfält för sina orter och län. Om inte besluten som tagits av klart uttalar att museer kan söka och få stöd för installation av hiss i sina lokaler, bör detta rättas till. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att museer bör bli stödberättigade för installation av hiss. () () 1 1986/87.3 sami.
mot · GA02Bo214 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo214 och () Tilläggslån till miljonprogrammets bostäder Omfattningen av byggskador och byggfel i de bostäder som byggdes (miljonprogrammet) har visat sig vara större än vad man har trott. Det gäller framför allt fukt- och mögelskador. Enligt preliminära uppskattningar finns det bara inom bestånd fukt- och mögelskador vars avhjälpande skulle kosta . En inventering har visat att det är sju gånger vanligare i miljonprogrammets bostäder att fönstren är skadade än i det övriga bostadsbeståndet. I miljonprogrammets bostäder är det vanligare med skador i våtrum än i det övriga bostadsbeståndet. Att dessa skador skall betalas av de ofta lågavlönade hyresgästerna trots att det är fråga om byggfel och byggskador, som egentligen byggherrarna är ansvariga för, förefaller inte rimligt. I många bostadsföretag är oron stor över hur man skall klara finansieringen. I anslutning till bostadsförbättringsprogrammet beslutade 1983 om ränte- och amorteringsfria tilläggslån för åtgärder mot byggfel och byggskador. Långivningen begränsas av ramar. beslöt att anslå 50 milj. kr. samt 100 milj. kr. /88 för tilläggslån för avhjälpande av byggskador och byggfel i miljonprogrammets bostäder. Med hänsyn till att skadorna har visat sig vara mer omfattande än vad man trott skulle samhället behöva öka ramarna för dessa lån. Vid sidan av behovet att åtgärda redan uppkomna skador bör man ta initiativ till insatser som syftar till att förhindra nya problem i nyproduktionen. En möjlighet vore att en regel införs att som förutsättning för statliga lån införa krav på tioårig försäkring mot byggfel och byggskador av likartat slag som den som gäller för småhus. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angetts om behovet av ökade ramar för tilläggslån till miljonprogrammets bostäder, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angetts om försäkring mot byggskador och byggfel som krav för statliga lån vid byggandet av flerbostadshus. () () 1986/87 Bo214 1* 1986/87.3 sami.
mot · GA02Bo216 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo216 m. fl. (vpk) Bostadsbidragen I proposition 1986/87:48 om bostadspolitiken behandlas bl. a. frågan om bostadsbidragens utformning och om bostadsbidragen för år 1988.1 partimotion 1986/87:Boll5 lämnade kommunisterna sin syn på hur bostadsbidragen borde utformas. Vi hänvisar till denna motion. Propositionen avseende bostadsbidragen och motionen har ännu inte behandlats av . I motionen anfördes att det finns anledning att återkomma med uppgifter om kostnader avseende /88 för de förslag som motionärerna förde fram när regeringen i budgetpropositionen redovisat sin uppfattning om de kostnader för bostadsbidragen som regeringens förslag föranleder. Statens kostnader för bostadsbidragen har i budgetpropositionen beräknats till 1 573 milj. kr. för /88. Med hänvisning härtill och till vad i den ovannämnda motionen föreslagits bör anslaget räknas upp med 225 milj. kr. för nästa budgetår. Anslaget bör ökas med detta belopp. I budgetpropositionen anges att bostadsministern har för avsikt att under innevarande återkomma till beträffande frågan om att återinföra bostadsbidrag till hushåll utan barn. En proposition i frågan kommer därför i enlighet med begäran att föreläggas . Det kan finnas anledning att motionsledes återkomma när propositionen presenterats. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att till Bostadsbidrag m. m. för /88 under elfte huvudtiteln anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med . förhöjt förslagsanslag av 1 . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02Bo217 · 1987-01-16 00:00:00 — Det föreligger en orättvisa mellan de småhus som har statlig belåning och de som inte har sådana lån. Räntekostnaderna för egnahemsägarna blir på detta sätt olika, ja, helt enkelt orättvisa. Detta medför ofta att den som överväger att köpa en äldre fastighet utan statliga lån i stället väljer att bygga nytt till betydligt högre kostnader. Den totala bostadskostnaden blir-trots den högre anskaffningskostnaden - lägre i nybyggnadsalternativet, eftersom de statliga lån som då utgår har en kraftig räntesubvention. De statliga lånen med subventionerade räntor kommer de småhusägare till del som antingen bygger nytt eller gör en genomgripande reparation av sitt hus. Enligt vår mening borde bestämmelserna ändras så att det bör vara möjligt även för den som köper ett äldre hus att erhålla statliga lån. Dessutom borde de krav som ställs på en ombyggnad ändras så att statliga lån även kunde ges till mindre genomgripande upprustning av småhus. Som detta nu är lockas man att göra betydligt större ingrepp i fastigheten än som egentligen är nödvändigt på grund av att kraven för att få statliga lån är sådana som de är. Som vi nämnde inledningsvis väljer många att över huvud taget inte befatta sig med ett äldre hus utan bygger i stället ett nytt. Vårt nuvarande system innebär alltså att man binder mer pengar i boendet än vad som egentligen varit nödvändigt. Vi anser att det är angeläget att finna ett system som skapar större rättvisa mellan dem som bygger nytt och dem som väljer att satsa på ett äldre hus och sedan förbättra det. Undertecknade har fört fram detta förslag men har avslagit motionerna. När det gäller flerbostadshus har dock beslutat om stimulanser för att öka intresset för reparationer. Mot denna bakgrund borde det vara att ändra den orättvisa som finns när det gäller småhus. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar begära att regeringen framlägger förslag om ändrade regler för statliga lån till egnahem i enlighet med de synpunkter som framförts i motionen. () () 1 1986187.3 sami.
mot · GA02Bo218 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo218 m. fl. Höjt låneunderlag för bostadslån till studentbostadsföretag vid nyproduktion Bristen på bostäder i många av landets regioner och kommuner drabbar som bekant ungdomarna mycket hårt. a. gäller detta orter med högskoleutbildning och här har studentbostadsföretagen spelat en stor roll för att tillgodose studerande ungdomars bostadsbehov. Statligt stöd till produktion av studentbostäder har tidigare utgått med mycket fördelaktiga villkor, bl. a. i form av ränte- och amorteringsfria tilläggslån (RAF-lån). RAF-lånen avskaffades och gäller att de särskilda studentbostadslånen slopats. Ett studentbostadsföretag behandlas därefter i belåningshänseende som ett privat bostadsföretag och inte som ett allmännyttigt bostadsföretag. Däremot erhåller studentbostadsföretagen samma villkor (bostadslån av låneunderlaget) vid ombyggnad som allmännyttan. Mot bakgrund av den nuvarande bostadssituationen bör kvarvarande studentbostadsföretag erhålla samma belåning som allmännyttan vid nyproduktion. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att bostadslån för nybyggnad bör beviljas studentbostadsföretag med samma låneunderlag som för allmännyttiga bostadsföretag. (vpk) (vpk)
mot · GA02Bo220 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo220 och (vpk) Åtgärder för att möta radonfaran i nybebyggelse Det är känt att markradonet förekommer bl. a. där klyvbart material finns i berggrunden. Detta är mycket vanligt förekommande i vårt land. Radongasen läcker upp genom husens grundplattor och in i bostäderna. Där sådana grundförhållanden finns bör bostadsbyggande undvikas. I den mån man ändå måste bygga på sådan mark är det möjligt att välja grundläggningsteknik som tillåter att radonet ventileras bort under bostadsutrymmet, t. ex. med s.k. torpargrund. För att möta detta problem bör kommunerna ges direktiv att vid byggnadsplanläggning kartlägga eventuella markskador och ge ut föreskrifter om särskild grundläggningsteknik där sådan erfordras. Under hänvisning till det ovan anförda föreslås att hos regeringen hemställer om föreskrifter för att möta markradonfaran i nybebyggelse.
mot · GA02Bo221 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Bo221 Förenklade regler för att underlätta exportsatsningar inom byggsektorn Den bygg- och bostadsbyråkrati som successivt vuxit fram i har skapat en uniformitet på bostadsmarknaden. Husen har fått samma exteriör och utformning vare sig de ligger i , eller . Detta är inte funktionellt. Stora variationer i klimat borde skapat olika byggkultur i skilda delar av landet. Olika historiska och kulturella traditioner borde också ha kunnat slå igenom i bostadsbyggandet. Om så hade skett, hade svensk arkitektur kunnat vidmakthålla sitt internationella anseende som uppnåddes i och med . Det är följande huvudlinjer inom bostadsbyråkratin som lett till det nu påtalade förhållandet. utveckling av alltmer detaljerade och i praktiken styrande normer har via bostadsfinansieringen skapat en sådan stelhet att standardisering av arkitekturen näst intill blivit en ekonomisk nödvändighet. Alltför många torftiga stadsmiljöer har reglerats fram. I med dess närhet till framgår skillnaden i utveckling mycket tydligt. Den varierande stadsmiljön i är eftersträvansvärd även för . Å andra sidan har de svenska husens tekniska standard varit överlägsen den danska. Det finns således mycket att vinna på ökade kontakter mellan men också mellan och länder som , t. ex. genom att ta bort de barriärer som hindrar att svenska byggföretag och svenska arkitekter går in och konkurrerar om byggprojekt i exempelvis de två nu nämnda länderna. Detta skulle skapa nya impulser och då ny utveckling. Ett villkor för att denna typ av projekt skall komma till stånd är att svenska företag kan bygga referensobjekt som är anpassade till den tänkta exportmarknaden, vilket ofta innebär avvikelser mot svenska ytnormer. Om sådana referensobjekt skall byggas i , måste byggherren avstå från statlig bostadsfinansiering, vilket utgör betydande problem för de mindre och då ofta kapitalsvagare företagen som det oftast är här som nytänkandet finns. Det är inte tu tal om att den nu berörda nackdelen främst är en nackdel för gränslandskap som . Här finns det betydande incitament att vidga marknaden över gränserna, eftersom förhållandena ofta - trots vissa olikheter - är likartade. Ett sätt att lösa de nu berörda problemen är att ändra det statliga bostadsfinansieringssystemet. Genom att frigöra räntebidragen från lånen uppnås en större frihet. Banken eller kreditinstitutet får avgöra om avvikelserna från gängse normer i försämrar husets säkerhet som låneobjekt, vilket i sin tur får effekter på låneräntan. Räntebidraget däremot utgår lika för alla på av den beräknade kostnaden för byggprojektet. Den schablon som utgör underlag för den beräknade kostnaden skall bygga på ett visst basbelopp. Till detta bör komma ett tilläggsbelopp per kvadratmeter lägenhetsyta. För såväl småhus som lägenheter i flerfamiljshus bör en maximering vid 120m2 införas i schablonen. Med hänvisning till vad som anförts i motionen ovan hemställer vi att hos regeringen begär ett förslag om ändringar av bestämmelserna för räntebidrag vid bostadsbyggande i enlighet med vad som angetts i motionen. 1986/87 Bo221 enns er (m) Per Stenmarck (m)
mot · GA02Bo223 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Bo223 Stöd till alternativa uppvärmningskällor Energihushållning och en energiförsörjning baserad på inhemska, förnybara energikällor är enligt grunden för en energipolitik som ersätter olja, kol och kärnkraft. Denna målsättning för energipolitiken ger också en mindre sårbarhet. och andra elkraftproducenter har under en ohämmad försäljningskampanj gjort än mer sårbart. Den omfattning som utbyggnaden av elvärmen fått innebär en säkerhetsrisk och ett mycket köldkänsligt system när det gäller elleveranser, vilket visat sig inte minst innevarande vinter. Även industrin och hushåll som inte har elvärme drabbas när elnätet överbelastas. Hushåll med andra uppvärmningsanordningar är beroende av viss elkonsumtion för exempelvis cirkulationspumpar, reglersystem etc. Vid nyproduktion ges inget stöd för alternativa uppvärmningskällor typ kaminer, kakelugnar m. m. som inte är beroende av el för att producera värme framför allt i en krissituation. Enligt min mening bör sådana värmeanläggningar stimuleras genom att kostnaderna kan räknas in i låneunderlaget vid ny- eller ombyggnad av fastighet. Med stöd av vad som ovan sagts hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om att kostnaden för alternativ värmeproduktion i bostäder skall räknas in i låneunderlaget vid ny- eller ombyggnad av fastighet.
mot · GA02Bo225 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Bo225 och () Bostadsanpassningsbidrag för allergiker Jämlikt förordningen om bostadsanpassningsbidrag 1982:639 lämnas bidrag för anpassningsåtgärder inom och i anslutning till en handikappad persons bostad. Bostadsanpassningsbidrag används i större utsträckning än tidigare av personer med astma/allergi. Detta beror bl. a. på att bidraget kunnat tas i anspråk för allergisanering samt att informationen om detta har förbättrats. Vad som emellertid starkt begränsar bostadsanpassningsbidragets användning i allergisammanhang är framför allt att bidraget inte kan användas till personligt lösöre. Allergi hos någon i en familj nödvändiggör oftast förändringar i hela familjens livssituation. Ofta måste stora delar av möblemang och exempelvis sängutrustning bytas ut för att en allergisanering skall få bästa effekt. I vanliga fall kan en familj planera sina möbelinköp och förnya sängutrustning och gardiner m.m. efterhand. I en situation liknande den som ovan beskrivs är detta inte möjligt. För att eliminera denna brist, skulle man kunna överväga att införa ett system, som innebär att en person som beviljats bostadsanpassningsbidrag för utbytande av olämpliga material, skulle kunna få även kostnaderna för nödvändig nyanskaffning av personligt lösöre täckta. har avslagit liknande förslag med hänvisning till att det borde finnas andra sätt att lösa dessa problem på. Såvitt vi vet kvarstår emellertid problemen ännu i de flesta fall olösta. tillsatte regeringen utredningen om allergifrågor med uppdrag bl. a. att utreda frågor kring hur allergier och andra överkänslighetsreaktioner skall kunna förebyggas. Kommittén bör vidare enligt direktiven undersöka om nuvarande åtgärder är tillräckliga inom olika samhällsområden bl. a. boendemiljön. bör därför få tilläggsdirektiv att undersöka möjligheterna att förbättra bostadsanpassningsbidraget i samband med allergisanering i enlighet med vad som anförts i motionen. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen anhåller att allergiutredningen får i uppdrag att även överväga en förbättring av bostadsanpassningsbidraget i enlighet med vad som angetts i motionen. () () 1986/87 Bo225
mot · GA02Bo226 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Bo226 och () Statsbidrag till hissinstallationer Ett viktigt bostadspolitiskt mål är att göra miljön tillgänglig för alla människor. Förbättrad fysisk tillgänglighet hänger i hög grad samman med att befintliga bostäder i flervåningshus förses med hiss. För många människor är hissen nödvändig, om de skall kunna bo kvar i sin invanda miljö. Dessutom ökar tillgången till hiss många människors rörelsefrihet utanför bostaden, vilket ger möjlighet till ökade kontakter och ett rikare socialt liv. Även för människor utan fysiska handikapp har hissen stor betydelse vad gäller att underlätta det dagliga livet. Det är dessutom inte enbart de boende i de berörda fastigheterna som har nytta av att kunna utnyttja hiss. Kringboende har också nytta av hissinstallationerna, eftersom bostäder i området tillskapas som möjliggör ett kvarboende. Ett ökat och förlängt kvarboende för äldre och handikappade är mänskligt och socialt angeläget. Det gäller också människor som ges möjligheten att flytta ut från institutioner till ett självständigt boende. Det är av stor samhällsekonomisk betydelse att antalet boende på institutioner hålls på en så låg nivå som möjligt. Från landstingens och kommunernas sida pågår en planering för ökat kvarboende i den egna bostaden som alternativ till institutionsvården. Denna planering innebär också att kravet på tillgänglighet i bostäderna ökar. sker den ökade satsningen på kvarboende av rena besparingsskäl. Det är en samhällelig uppgift att klara nödvändiga investeringskostnader för att möjliggöra öppenvårdssatsning och kvarboende. Det kan inte vara rimligt att ökade krav på tillgänglighet helt skall belasta hyresgästerna i de hus där hissinstallationer sker. Ökade krav bör åtföljas av ökade tillgänglighetsbidrag. Samhällsekonomiskt är det lönsamt att installera hissar i äldre hus. Fastighetsekonomiskt och privatekonomiskt är det sällan lönsamt. Det är därför angeläget att såväl staten som kommunerna fortsätter att stödja tillgänglighetsskapande åtgärder. Med stöd av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av fortsatt stöd för hissinstallationer.
mot · GA02Bo228 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. (s) Bostadslånen genomfördes vissa förändringar i den produktionskostnadsanpassade belåningen till bostäder. Ändringarna innebär att det statliga stödet till bostadsprojekt med höga kostnader begränsas. Tekniskt innebär ändringarna att helt räntebidrag lämnas endast för produktionskostnader av det schablonberäknade pantvärdet. För hyres- och bostadsrättshus lämnas räntebidrag motsvarande halva räntekostnaden för produktionskostnaden av pantvärdet. För produktionskostnader utöver av pantvärdet lämnas inget räntebidrag. För småhus som byggs för försäljning lämnas med hänsyn till ägarens avdragsrätt för räntor vid beskattningen inget räntebidrag för produktionskostnader som överstiger av det schablonberäknade pantvärdet. En arbetsgrupp inom har fått i uppdrag att studera olika möjligheter att ytterligare begränsa räntebidragsökningen till följd av ökade produktionskostnader. De ändrade förutsättningarna för räntebidrag drabbar de allmännyttiga bostadsföretagen i hög grad. Dessa kan ju inte, som t. ex. en bostadsrättsförening, finansiera den del av den kostnad som överstiger pantvärdet med egna insatser från de som köper bostadsrätterna. Detta är speciellt allvarligt med hänsyn till att stödet till allmännyttiga hyreslägenheter är det mest effektiva bostadsstödet. Ett stort problem är ju att stödet till nybyggda egnahem och bostadsrätter över kan omvandlas till privata förmögenheter. Detta är inte bara en stor misshushållning med våra gemensamma resurser utan äventyrar också tilltron till effektiviteten i samhällets satsningar på bostadsförsörjningen. Enligt vår mening finns det inget utrymme för att höja hyrorna i nyproducerade lägenheter genom ytterligare begränsningar av räntebidragen. Tvärtom borde räntebidragen ökas för att rimliga hyror skall kunna uppnås. Om stödet är effektivt och kommer de boende till del är detta väl använda pengar. Kostnadspressen i bostadsbyggandet måste uppnås med andra medel än försämringar av räntebidragen. En väg att höja effektiviteten i räntebidragssystemet skulle kunna vara att ge bättre villkor för bostäder där statens stöd inte kan omvandlas till privata förmögenheter då bostäderna byter ägare. Större räntebidrag skulle t. ex. kunna utgå för hyreslägenheter och egnahem och bostadsrätter som är prisreglerade. 1 1986/87.3 sami Nr Bo228-238 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om produktionskostnadsanpassad belåning. () () () () 1986/87 Bo228