mot · GA02N346 · 1987-01-23 00:00:00 — 1986/87 :N346 Hans Nyhage och () Det statliga stödet till textil- och konfektionsindustrierna 1986/87 N346-348 har tekoindustrins organisationer initierat ett omfattande Profilprogram, som syftar till att stärka företagens konkurrenskraft och ytterst öka lönsamheten. Man har arbetat internt med företagen och dess medarbetare. Redan har mer än 250 handledare utbildats, vilka skall genomföra interna utbildningsträffar för samtlig personal. En utbildning som syftar till att öka kunskapen om och förståelsen för det egna företaget och dess verksamhet och för tekobranschen och dess framtid. Genom utbildning, förbättrad interninformation och tvärorganisatoriska utvecklingsgrupper inom företagen skall de ytterligare kunna effektivisera sin produktion och marknadsföring, vilket kommer att leda till en stärkt konkurrensförmåga. Kostnadsstegringar knäckte tekoindustrins konkurrenskraft Den svenska tekoindustrin har brottats med betydande svårigheter. påbörjades en nedläggning av tekoföretag, vilken fortsatte i ökad takt . första hälft drabbades näringslivet och i all synnerhet tekoindustrin, som är en arbetskraftsintensiv bransch, av ytterst kraftiga kostnadsstegringar främst på grund av en vidlyftig lönepolitik. Detta försämrade drastiskt tekoindustrins konkurrenskraft som importen från lågprisländer hade tillåtits öka i snabb takt. Sammantaget ledde detta till att ett stort antal produktionsenheter fick läggas ned, att många tekoföretag gick i konkurs samt att tusentals tekoanställda förlorade sina arbeten och blev friställda. Det var i den situationen nödvändigt med insatser från statens sida för att förhindra en total utslagning av tekoindustrin, för att trygga sysselsättningen för ett stort antal människor och för att bevara en för landet viktig och värdefull yrkestradition. Av särskild vikt var detta för , som ju av hävd varit och är centrum för tekoindustrin i landet. Den första borgerliga trepartiregeringen insåg till fullo att det var nödvändigt med särskilda åtgärder och på dess förslag beslutade 1977 att ett generellt verkande stöd, det s. k. äldrestödet, skulle utgå till tekoindustrin. 1 1986/87. Kostnadsläget är alltjämt högt Mot. Statsbidrag utgår således för såväl sysselsättningspolitiska (äldrestödet) som industripolitiska ändamål. Sammantaget har ca utgått på detta sätt . De från statens sida gjorda insatserna har inte lett till att de av 1978 beslutade produktionsmålen (självförsörjningsgrad) har kunnat förverkligas. Ett alltför högt kostnadsläge i jämförelse med omvärlden skapar svåra konkurrens- och lönsamhetsproblem och lägger alltjämt hinder i vägen för att målen skall kunna uppnås. Dess bättre har emellertid den tidigare snabba nedgången för tekoindustrin kunnat bromsas upp, till vilken givetvis den senaste konjunkturuppgången och devalveringen samt branschens egna åtgärder medverkat. Antalet sysselsatta fortsätter dock att minska men i betydligt lägre grad . kan konstateras att branschen har ett ökat behov av yrkesutbildad arbetskraft, vilket är en positiv företeelse. har tekoindustrin genomgått en strukturell omvandling, som visserligen medför att produktionskapaciteten totalt minskat men som också lett till att flera företag utvecklat en produktionsinriktning med betydande framgångar. Tekoindustrin består av ca 700 företag, som sysselsätter ca 33 000 människor och omsätter . Den svarar för av den svenska industriproduktionen och exporten av tekovaror uppgår till ca eller av landets totala varuutförsel. Tekoindustrin utgör således alltjämt en viktig del av det svenska näringslivet. Den har i väsentligt avseende visat sig kunna bemästra de hårda villkor den haft att verka under. Den tillför det svenska samhället inkomster som vida överstiger kostnaderna för statens stödåtgärder. Den ger åtskilliga människor sysselsättning och trygghet. Dess produkter kännetecknas av god kvalitet, vilket vittnar om stor yrkesskicklighet. Branschens egna progressiva satsningar visar att det finns förutsättningar att inte bara bevara den svenska tekoindustrin utan också skapa möjligheter för den att ytterligare utvecklas. Detta förutsätter en politik, som genom generella åtgärder medför att kostnadsläget för industrin trappas ned, så att konkurrenskraften ökar. Skatter och avgifter måste sänkas, inflationen hållas nere och lönekraven begränsas. Från moderata samlingspartiets sida har vid upprepade tillfällen ställts krav på en politik med en sådan inriktning och lagts förslag om åtgärder i enlighet härmed. I årets budgetproposition föreslår regeringen åter betydande begränsningar i stödet till tekoindustrin. Äldrestödet sänks från nuvarande till med fortsatt avtrappning . Även anslaget till industripolitiska åtgärder föreslås sänkt. I förhållande till innevarande budgetår innebär den föreslagna medelsanvisningen en neddragning med 37 milj. kr. Under förusättning av att det bedrivs en politik med den inriktning, som ovan kort sammanfattats, innebärande att tekoindustrins kostnader kraftigt begränsas, kan stödet säkert successivt trappas ned. med höga skatter och avgifter och inför en förväntad konjunkturavmattning Mot. är det emellertid nödvändigt med fortsatta statliga stödåtgärder. det inte alls nödvändigt att dessa skall ha samma utformning som . Snarare kan det vara av stort värde att tänka i nya banor, när det gäller stödinsatserna till tekoindustrin. Tekoindustrin har kommit med förslag till en omläggning av branschstödet. Man föreslår att detta skall erhållas i form av ett lån. Äldrestödet och industristödet (delvis) skall utbetalas i denna form under förutsättning att det mottagande företaget kan redovisa kostnader för utvecklingsåtgärder. Villkor för stödet är alltså en motprestation från företagets sida. Utvecklingslån - avskrivningslån för utveckling och anpassning inom teko Utvecklingslån skall utgå med ett angivet antal kronor . skall en gång till länsarbetsnämnden () lämna uppgift om det beräknade antalet produktionstimmar för kommande fastställer och godkänner antalet timmar per företag samt utbetalar efter ansökan utvecklingslänen till resp. företag. Utbetalningen sker exempelvis per kvartal. Lånen bör beviljas årsvis samt vara ränte- och amorteringsfria. Företagen skall en gång hos kunna ansöka om eftergift med belopp som motsvarar vad som avser kostnader för följande investeringar och offensiva satsningar, nämligen i: Produktionsanläggningar (byggnader och maskiner) Kompetenshöjande personalutbildning Arbetsmiljö och produktionstekniska förbättringar Produktivitetsförbättrande och rationaliseringshöjande åtgärder inom produktion, administration och organisation /marknadskommunikation Produktutveckling/design Forskning och utveckling avseende produkter/material och produktion. Investeringarna skall kunna vara i form av hårdvara, konsultinsats eller anställning av expertkunskap. Ett företags årliga kostnader för investeringar, som visst år uppgår till högre belopp än avskrivningsåret, bör kunna avskrivas kommande år. Lånen skall utgå till tekoföretag som har produktion i . I motsats till vad som är fallet med det nuvarande äldrestödet kräver det här angivna systemet offensiva insatser från tekoföretagen om de vill komma i åtnjutande av stöd. Detta är positivt. Därtill kommer att utvecklingslänen är generella och konkurrensneutrala, vilket också är klart positivt. Starka skäl talar därför för att stödet till tekoindustrin ges den utformning, som utvecklats i det ovan redovisade förslaget. Regeringen har efter beslut av uppdragit åt statens pris- och kartellnämnd (SPK) att utreda förslaget om ändrad form för stöd till tekoindustrin. Uppdraget skall redovisas . 1 * 1986/87. presenterade tekoindustrins organisationer ett Mot. detaljerat principförslag, som skulle kunna ha införts redan fr. o. m. den 1 N346 Det är beklagligt att regeringen i stället för att stödja ett konstruktivt förslag från branschen medvetet förhalar handläggningen. bör därför hos regeringen begära att förslag i enlighet med vad som ovan sagts framläggs i så god tid, att beslut kan fattas med ikraftträdande . Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin () disponerar anslaget Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin, vilket för kommande budgetår föreslås utgå med 80 milj. kr. 1987/88:100 bil. Från detta anslag bestrids kostnader för industripolitiska åtgärder för textil- och konfektionsindustrin. a. utgår här bidrag till kollektiva exportaktiviteter och till samverkansprojektet industri och detaljhandel. Vidare beslutade att från detta anslag anvisa 5 milj. kr. för innevarande budgetår till uppbyggnaden av ett produktionstekniskt utvecklingscentrum (Proteko) i . I årets budgetproposition föreslås ett belopp om 2 milj. kr. till detta ändamål. Enligt vår uppfattning måste besparingar göras även beträffande detta anslag. Vi anser emellertid de ovan angivna aktiviteterna vara av så stor betydelse för tekoindustrin att det är angeläget att den får statligt stöd härför. Vi föreslår därför att anvisar 18 milj. kr. till Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin. Med anledning av vad vi ovan anfört hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ett system för statligt stöd till tekoindustrin på avskrivningslån för utveckling och anpassning inom teko i enlighet med vad som anges i motionen samt att detta förslag föreläggs , så att beslut kan fattas för /88, 2. att beslutar att till Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin för /88 anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . reducerat reservationsanslag om , [att beslutar att avslå regeringens hemställan att till Tillfälligt sysselsättningsbidrag för textil- och konfektionsindustrierna för /88 anvisa ett förslagsanslag om 95 000 000 kr.1], 3. att beslutar att till Avskrivningslån för utveckling av textil- och konfektionsindustrierna för /88 anvisa ett förslagsanslag om . Hans Nyhage (m) 1 1985/86: A219