mot · GB02K616 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:K616 av m. fl. om lagfäst rätt till ledighet för politiskt arbete Det finns ingen skrivning i lagar eller avtal som ger dig rätt till ledighet. Därför finns ingen anledning att ta bort produktionstimmar för att du ska kunna jobba med valarbete under valrörelsen. Detta svar fick en verkstadsarbetare till svar av sin chef när han ansökte om fem veckors tjänstledighet för valarbete års val. Samme arbetare fick blankt avslag på sin begäran att få ledigt i års val. Exemplet visar på det privata näringslivets ovilja mot och negativa inställning till att ge sina anställda demokratiska rättigheter och möjlighet till att utföra politiskt basarbete. Det visar också på ett stort glapp mellan ord och handling inom Svenska arbetsgivareföreningens sfär. Vid 1985 deklarerade nämligen den dåvarande ordföranden att näringslivets syn på politiskt arbete bland de anställda skulle förändras. Ett citat som är värt att påminna om är detta: Bättre med en kommunist i fullmäktige som kommer från industrin, än en moderat från den offentliga förvaltningen som inte har någon förståelse för industrin. I en SAF-broschyr om ledighet skrivs: Det har bedömts som viktigt att ändra attityden till politiskt arbete inom näringslivet. Mot den bakgrunden rekommenderar SAF företagen att uppmuntra politiskt engagemang bland de anställda. Om det är möjligt bör anställda få ledigt utan inkomstförlust för politiskt arbete. Trots uttalanden och rekommendationer har verkligheten för arbetarna inte förändrats. De privata företagarna förvägrar i sin egenskap av ägare och makthavare de anställda rätt till ledighet för att delta i politiskt basarbete. Det är enbart då rättigheterna är lagfästa eller avtalsmässiga, som exempelvis ledighet för kommunala och fackliga förtroendeuppdrag, som de privata arbetsgivarna tillåter arbetarna ledighet. Vpk anser att de privata arbetsgivarna haft tillräckligt med tid på sig att visa sin goda vilja när det gäller att på olika sätt stimulera de privatanställda till politisk aktivitet. Deras ord ha inte lett till någon som helst praktisk handling. Tvärtom visar vårt exempel att de motverkar anställdas vilja till politiskt engagemang. Det är därför dags att ge de anställda lagstadgad rätt till ledighet för politiskt basarbete. Som modell för lagstiftning kan lämpligtvis studieledighetslagen användas. 1987 ställde sig också bakom en motion med rubriken i SAF:s arbetsliv och beslöt att ge landssekretariatet i uppdrag att verka för att anställda ges möjlighet till ledighet för 1987/88 K616 Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som ger anställda rätt till ledighet för arbete inom politiska partier och folkrörelseorganisationer. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Kravet är alltså väl förankrat och med tanke på SAF:s uttalanden bör en lagstiftning välkomnas även från det hållet. Även om arbetsgivarna inom den offentliga sektorn ofta är mer liberala när det gäller att bevilja ledighet för politiskt arbete bör naturligtvis också de offentliganställda omfattas av en sådan här lagstiftning. I ett samhälle med en levande demokrati spelar olika föreningar och folkrörelser en ovärderlig roll. Den demokratisering som sker bl. a. inom boendesektorn, där de boende i allt större utsträckning deltar i förhandlingsarbete, boinflytande m. m., ställer också krav på att människor skall få ledigt från sina ordinarie arbeten för att fullgöra olika förtroendeuppdrag. En lag som garanterar den enskildes rätt till ledighet för en tidsbestämd anställning i ett politiskt parti, hyresgästförening e. d. skulle få många positiva effekter. Både föreningslivet och det politiska livet skulle få en bättre verklighetsanknytning som arbetsplatserna tillförs nya upplevelser och erfarenheter. 1 * 1987/88.