ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02ju805 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju805 i och () Enligt uppgifter från polisen har /86 2940 skjutvapen anmälts som stulna. I pressen har man kunnat läsa att det är mycket lätt att beställa ett skjutvapens olika beståndsdelar från postorderfirmor och jakttidningar och själva sätta ihop vapen. Det påstås också att en souvenirpistol som inköpts för . från en postorderfirma ändrats till ett livsfarligt vapen genom att med ganska enkla mekaniska kunskaper montera på en salongsgevärspipa. Till detta vapen kan ammunition 22 lång magnum användas och som går att köpa fritt i vapenaffärer. Vem som helst som är kan köpa ammunition utan några som helst krav på vapenlicens. När man vet att så många vapen olagligt finns ute i samhället och att man på ett så enkelt sätt som beskrivs ovan kan skaffa livsfarliga skjutvapen måste vi införa bestämmelser som förhindrar inköp av ammunition till dessa vapen. Med stöd av vad ovan sagts hemställer vi att beslutar begära att regeringen tillskapar sådana regler att ammunition inte får säljas med mindre än att kunden uppvisar giltig vapenlicens för det vapen ammunitionen skall användas till. () () 1* 1986187.3 sami.
mot · GA02ju806 · 1987-01-19 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju806 Ersättningen till borgerlig vigselförrättare Ersättning till särskilt förordnad vigselförrättare utgår med . för första vigsel . Har vigselförrättaren förrättat mer än en vigsel utgår ersättning med . för varje vigsel utöver den första. Den ersättningsnivå som gäller infördes . för första vigseln och . för första vigseln och . Den fantastiska höjning av arvodet som skedde 1977 kunde åstadkommas endast genom en lagändring, vilket väl får antas vara skälet till den otillständiga trögheten. Sett mot bakgrund av dagens arbetstidslagstiftning, avtalen på arbetsmarknaden och den allmänna synen på arbete kan man utan vidare påstå att staten utnyttjar de borgerliga vigselförrättarna. Den höjning som då och då gjorts är näst intill en oförskämdhet i sin snålhet och tröghet. Vigselförrättare är ofta kommunala tjänstemän och förtroendevalda, vilka förordnats av på förslag av sina respektive kommuner. De här aktuella vigslarna förrättas till väsentlig del , samt helgdagsaftnar. Dessa tidpunkter brukar inom arbetsmarknaden betecknas som obekväma. I realiteten spolieras ofta en halv dag i samband med en vigsel. Man bör beakta att också administrationen av vigseln helt sköts av vigselförrättaren själv. Till och med resekostnaderna från bostaden till vigsellokalen och åter betalas av vigselförrättaren själv. Detta medför i flera kommuner att vigselförrättaren i verkligheten inte utfår någon som helst ersättning för sitt arbete, och i de mest stötande fallen innebär det till och med direkta kostnader. återstår efter skatt och bensinkostnaden för bilresan till och från vigsellokalen uppgår till ett belopp som ofta överstiger nettoarvodet, har gränsen för vad som kan anses skäligt passerats. har fått ett antal förfrågningar om det är möjligt för en kommun att tillskjuta ekonomiska medel så att man som vigselförrättare i vart fall icke åsamkas egna kostnader för uppdraget. Då förrättande av borgerlig vigsel är en statlig angelägenhet, saknas möjligheter för kommunerna att inträda ekonomiskt, så att vigselförrättarna får en skälig ersättning. Det är utomordentligt angeläget att en ändring av ersättningsreglerna kommer till stånd. Vidtas inga ändringar i de nuvarande reglerna, är det helt klart att en rad ytterligare avsägningar av uppdrag som vigselförrättare kommer att ske. Svårigheterna att förmå nya tjänstemän och förtroendevalda att åta sig dessa uppdrag på nu gällande villkor blir alltmer påtagliga ju går utan att ersättningsreglerna anpassas till en skälig nivå. Enligt min mening bör ersättningsnivån för borgerliga vigselförrättare knytas till ett levnadskostnadsindex, så att skälig höjning kan ske med automatik och inte behöver föranleda författningsändring. Det bör ankomma på regeringen att återkomma till med författningsförslag i enlighet med vad som sägs i motionen. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till förändrade föreskrifter för borgerlig vigsel och ändring av ersättningsreglerna i enlighet med vad som i motionen anförts. 1986/87 Ju806
mot · GA02ju807 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju807 m. fl. Svenska jurister och EG Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87: U509 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående rättsligt samarbete. L. () i () () () () ()
mot · GA02ju810 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87: Ju810 m. fl. (fp) Brottsskadelagen Brottsligheten mot enskilda människor ökar i vårt samhälle, och särskilt oroande är utvecklingen av våldsbrotten och bostadsinbrotten. Därför är det nödvändigt att satsa på hjälp till brottsoffren i alla former. Den viktigaste insatsen är naturligtvis personligt stöd, men även den ekonomiska gottgörelsen är viktig för brottsoffret. Emellertid stannar ett utdömt skadestånd ofta i realiteten på papperet, eftersom gärningsmannen inte sällan saknar ekonomiska tillgångar. I en sådan situation är den naturliga utgångspunkten att staten står som garant för skadestånd till brottsoffren. Så sker i viss omfattning genom brottsskadenämnden med stöd av brottsskadelagen. Men tillämpningsområdet är för snävt och måste därför utvidgas. I fortsättningen bör det vara möjligt att utge brottsskadeersättning för personskada, sakskada och ren förmögenhetsskada vid nämnda brottstyper till samtliga skadelidande utan självrisk och oberoende av om gärningsmannen kan betraktas som rymling eller ej. En sådan ordning skulle innebära något av en statlig skadeståndsgaranti för brottsoffer. Hemställan Mot denna bakgrund hemställs att hos regeringen begär förslag om statlig skadeståndsgaranti för brottsoffer. () ()
mot · GA02ju811 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: Ju811 En parlamentarisk kommission med anledning av mordet på I ett land byggt på folkstyre är det alltid de förtroendevalda politikerna som har det yttersta ansvaret för att bevara och försvara demokratin och värna vårt öppna rättssamhälle. Hoten mot vårt land kan uppträda i olika skepnader och våldet drabba fler eller färre. När statsminister brutalt mördats är det inte bara en våldshandling mot en enda person, det är också ett angrepp mot vårt land. Förutom att, som i andra mordfall, söka finna och lagföra den eller dem som förövat mordet måste vi i detta fall också se över vår allmänna beredskap - vårt försvar mot liknande händelser. Mordet måste analyseras och bli föremål för överväganden av politiker. Detta bör kunna leda fram till förslag som leder till bättre beredskap. En parlamentarisk kommission bör tillsättas som får till uppgift att granska, analysera och lägga fram de förslag som mordet på statsminister kan föranleda. Syftet skall vara att höja vår beredskap för att kunna värna vårt öppna rättssamhälle. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar begära att regeringen tillsätteren parlamentarisk kommission med anledning av mordet på .
mot · GA02ju812 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju812 () Skydd för misshandlade kvinnor handlade svensk massmediadebatt till avsevärd del om gatuvåldet. Press såväl som etermedia har kunnat berätta om hur ungdomsgrupper, i regel berusade, skapat de mest otrygga och våldsladdade situationer. Vid flera tillfallen har våldsattackerna slutat med mord. I flera av de större städerna finns , framför allt hos den äldre befolkningen, en utbredd rädsla för att över huvud taget befinna sig ute efter mörkrets inbrott. Naturligtvis måste kraftfulla insatser och ansträngningar göras från myndigheternas sida för att undanröja de orsakssammanhang som uppmanar till drogbruk och våldsbeteende. Det måste också ute i kvartersmiljöerna skapas den trygghet som det innebär att få kontakt med och hjälp av polismyndighet när så erfordras. Det är emellertid lätt så, att gatuvåldet, det för oss alla och massmedia synliga, nära nog blir det enda debatterade. Likväl vet vi, av gjorda undersökningar, att det bakom våra välfärdsfasader, i våra bostäder, försiggår de mest ohyggliga våldsscener. I synnerhet barn och ungdomar drabbas av detta dolda våld. 1 regel förekommer storkonsumtion av alkohol i sammanhanget. Massmedia har också uppmärksammat oss på den situationen som ungefär I 000 kvinnor i vårt land befinner sig i - på flykt från sina f. d. män, från hot och misshandel. Många av dessa kvinnor har på egen begäran strukits ur de offentliga registren och flyttar från adress till adress för att om möjligt hålla sig undan de män som förföljer dem. Polisen säger sig inte ha några möjligheter att skydda dessa kvinnor, utom i vissa akuta situationer. Det är självfallet oacceptabelt att en stor grupp kvinnor lever i ständig fruktan för att åter konfronteras med sina f. d. män. På detta problem finns inga enkla lösningar, men det är inte rimligt att misshandel måste ske innan samhället på något sätt kan ingripa. En intressant modell för att skydda de kvinnor som hotas av misshandel av sina f. d. män, är den amerikanska som innebär att en domstol kan besluta vid vite av fängelse, att en man inte äger rätt att besöka sin f. d. fru. Denna modell bör även kunna fungera i . Den kvinna som blivit misshandlad av sin f. d. make, eller uppenbart känner sig hotad, bör hos domstol kunna begära att den f. d. maken skall åläggas besöksförbud. 1986/87 Ju812818 1 1986/87. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om en lag till skydd för hotade och misshandlade kvinnor i enlighet med vad som anförts i motionen. 1986/87 Ju812
mot · GA02ju813 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju813 () Återkrävande av pass- och körkort vid dödsfall Ett nationalitetspass är en identitetshandling som även kan användas som legitimation. För att göra allmänheten medveten om att det är en viktig handling, finns på passets omslag följande text: Passet är en viktig handling som måste bevaras omsorgsfullt. Det skall återlämnas vid ansökan om nytt pass. Om uppgift i passet obehörigen ändras, kan straffansvar inträda. Har passet eljest undergått förändring, t. ex. genom förslitning eller skada, kan detta vid passkontroll medföra att ut- eller inresa hindras eller fördröjes. Förlust av passet skall anmälas till närmaste svenska eller utländska polismyndighet. Om förlusten sker utomlands skall anmälan dessutom ske till närmaste svenska beskickning eller konsulat. Förlorar innehavaren av detta pass sitt svenska medborgarskap, skall passet utan dröjsmål överlämnas till närmaste svenska polismyndighet eller om passinnehavaren vistas i utlandet till närmaste svenska beskickning eller konsulat. Texten upplyser inte om hur efterlevande skall förfara med ett pass, som tillhör en avliden anhörig. Ej heller återkräver eller polisen passet från sterbhuset. Åtskilliga pass som ännu ej är tidsmässigt utgångna men vars innehavare avlidit finns därför kvar i hemmet upp till efter dödsfallet. För den som önskar byta identitet, passera okänd över nationsgränser eller av någon anledning önskar ha dubbla legitimationshandlingar är ett sådant pass synnerligen attraktivt. Förhållandet är detsamma för svenska körkort. Ej heller dessa återkallas vid dödsfall trots att giltighetstiden även här är . Ett falskt körkort kan användas som legitimationshandling i samband med ekonomisk brottslighet och givetvis vid olovlig körning. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att beslutar att pass och körkort skall förses med anteckning om hur efterlevande skall förfara med resp. handling, 2. att och/eller polismyndighet åläggs att återkräva pass och körkort efter varje dödsfall. 11 1986/87.
mot · GA02ju814 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju814 frågade jag i justitieministern om regeringen avsåg vidta åtgärder så att vapen m. m. för vilka licens saknas samlades in t. ex. genom att någon form av vapenamnesti beviljades. Jag erinrade i frågan om att sådana amnestiperioder förekommit i och att därvid enligt uppgift omkring 10 000 vapen plus sprängmedel och ammunition lämnades in till polisen. I svaret på frågan anförde justitieministern att han såg mycket allvarligt på den ökade våldsbrottsligheten och på illegala innehav av vapen. I en proposition om ändringar i vapenlagstiftningen som avsågs lämnas till skulle enligt justitieministern frågan om vapenamnesti kunna övervägas. Frågan har emellertid inte aktualiserats från regeringens sida. Det finns därför anledning för att begära förslag i frågan. Med hänvisning till det nu anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att åtgärder vidtas så att vapen m. m. för vilka licens saknas samlas in.
mot · GA02ju815 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju815 m. fl. (s) Besöksförbud efter misshandel har vi i insett att kvinnomisshandel är ett allvarligare och vanligare problem än man trott. Flera åtgärder har vidtagits för att möta denna insikt med lagstiftning, utbildning och andra ändringar i rättsmaskineriet. har ett speciellt problem diskuterats, nämligen det faktum att kvinnor som brutit sig loss från en misshandlande man ofta förföljs och trakasseras på nytt av mannen. Många kvinnor har t. o. m. tvingats skaffa helt ny identitet. Från grupper som arbetar med stöd åt misshandlade kvinnor har kravet rests att man i lagstiftningen skall göra det möjligt att, om det anses behövligt, döma till förbud mot att uppsöka kvinnan. Om ett sådant besöksförbud överträds skall det resultera i ytterligare straff. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lagstiftning som gör det möjligt för domstol att förbjuda män som dömts för kvinnomisshandel att på nytt uppsöka eller hota att uppsöka kvinnan. () ()
mot · GA02ju816 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju816 () Åtgärder mot kriminaliteten Nästan alla berörs av kriminalitet. De som drabbas känner ofta vanmakt och uppgivenhet inför det meningslösa våld och skadegörelsen som förekommer i samhället. Poliskåren demoraliseras av att så många återfaller och fortsätter sin kriminella verksamhet trots att samhället försöker ställa upp och ge dem en chans till ett hederligt liv. De allra flesta personer som kommer i klammeri med rättvisan upprepar inte sina misstag. Det kan handla om enstaka och tillfälliga ungdomsförsyndelser. Problemet är inte dessa i normalfallet hederliga personer utan de som sätter kriminaliteten i system. Orsakerna till återfallskriminaliteten kan vara många och det är svårt att hitta lösningar på problemet. Att ropa på flera poliser och strängare straff hjälper föga, det har vi bevis för i många andra länder. Åtgärder som skulle vara både bättre och effektivare är t. ex.: O En form av s. k. jourdomstolar för mindre brott som skulle kunna besluta om påföljden inom en mycket kort tidrymd efter gripandet. O De personer som ständigt gör sig skyldiga till återfall borde kunna kvarhållas av polisen. I de flesta fall släpps de fria efter förhören med möjlighet till att utföra nya brott. O I många fall döms stora skadestånd ut som den skyldige inte har några som helst möjligheter att betala. På grund av att betalningsförmågan saknas har straffet ingen effekt. För att i viss mån få föräldrarna att ta ett större ansvar för sina minderåriga barn borde föräldrarnas skadeståndsansvar ses över. O Ett påföljdssystem där den skyldige på ett mera praktiskt och direkt sätt får göra rätt för sig skulle i många fall vara bättre än skadestånd och fängelse. Detta skulle framför allt få positiva effekter på ungdomsbrottslingar. O En ökad restriktivitet med villkorlig frigivning för återfallsbrottslingar är befogad. I de fall traditionella straffpåföljder inte har någon effekt är det vår skyldighet att prova andra former. Det gäller att undvika åtgärder som leder till ett slutet och hårt samhälle. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för att begränsa kriminaliteten, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om föräldrars skadeståndsansvar.1] 1986/87 Ju816 1 1986/87: L614.
mot · GA02K203 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87: K203 m. fl. Slopande av 4-procentsspärren vid val till I direktiven till folkstyrelsekommittén ingick att spärrsystemet vid riksdagsval skulle prövas. I tilläggsdirektiv till kommittén begärdes en utvärdering av spärren mot bakgrund av den uppgörelse som års val träffades mellan och kds. har slutfört sitt arbete utan att komma fram till något förslag om förändring av gällande spärrsystem. Kommittén är uppenbart kritisk till att ett parti utan att ha uppnått av väljarna blivit företrätt i som följd av en överenskommelse med ett annat parti, men drar däremot inte den logiska slutsatsen att spärren överlevt sig själv. Det är orimligt att försvara spärren och medverka till att den kringgås så som skedde val. Det inträffade understryker kommunisternas framförda krav om slopande av 4-procentsspärren vid val till . Huvudskälet är att spärren är odemokratisk och strider mot varje rösts lika värde. Som det nu är kan ett mycket betydande antal väljare bli helt utan riksdagsrepresentation. Mot bakgrund av att drygt 5,5 miljoner röster avgavs i det senaste riksdagsvalet kan spärren leda till att ett parti som samlar omkring 220 000 röster blir utan riksdagsrepresentation om det hamnar . Skulle därtill flera partier nå nära men ej komma över procentspärren kan antalet orepresenterade väljare bli mycket högt. Detta är en otillfredsställande ordning. Spärrsystemet har därtill den effekten att några få röster kan avgöra om ett parti får 14 mandat eller blir helt orepresenterat, beroende på vilken sida om spärren det hamnar. Därest man inte är beredd att helt slopa spärren är det dock möjligt att mildra denna tröskeleffekt genom en trappstegsformad spärr, som exempelvis verkar i intervallet . Material som belyser detta har utarbetats för folkstyrelsekommittén. Då emellertid folkstyrelsekommitténs majoritet avstått såväl från att föreslå slopandet av 4-procentsspärren som från att föreslå några förändringar i syfte att minska tröskeleffekterna återkommer vi med motion i frågan. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag om slopande av 4procentsspärren vid val till . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02K208 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87: K208 har samlats på nytt efter jul- och nyårsuppehåll. På nytt skall riksdagsmän i alla partier, alla partikanslier, arbetsgrupper, intresse- och solidaritetsorganisationer av alla slag utanför , arbeta som galna i för att väcka möjliga och omöjliga förslag inom alla områden. Det är en fullkomligt absurd situation. Den inbjuder till framläggande av dåliga och ogenomtänkta förslag, som ger dagsländerubriker i resp. ortstidningar för att sedan slaktas i utskott och vid debatten hembygdens dag. Den förhindrar ett lugnt och metodiskt framarbetande av bra och viktiga förslag i övergripande och långsiktiga politiska frågor. Och slutligen, begränsningen av den fria motionsrätten ger upphov till den erbarmliga ordningen inom interpellations- och frågeinstitutet under riksdagsårets alla övriga arbetsveckor. Det finns en enkel lösning på alla dessa problem. Medge fri motionsrätt under hela arbetsåret! Det skulle höja kvaliteten på förslagen, ge en jämnare och lugnare arbetsbelastning och avsevärt minska av interpellationer och frågor. De invändningar som kan resas är att vi då kommer att få en ström av motioner , som ökar utskottens arbetsbelastning på ett oacceptabelt sätt och ger upphov till ytterligare kammardebatter. Men det bör kunna ställas krav på ledamöter och partikanslier att inte motionera om struntsaker. Den erfarenhet som de flesta gjort riksdagsarbete är också, att man inte utan vidare ålägger sig det arbete som ett väl genomarbetat förslag fordrar, utan att det finns ett starkt behov och en reell substans bakom. Det kan också med fog påstås att den riksdagsledamot som skriver t. ex. 45 motioner inte kommer att producera särskilt många fler om han/hon får möjlighet att sprida dem . Med denna ordning skulle behandlingen av budgeten och de ekonomiska förslag som den ger upphov till få den ökade uppmärksamhet som den förtjänar. Det skulle bli en kraftsamling till de tunga, ekonomiska partimotionerna och allt massmediaståhej kring olika bymotioner skulle spridas ut över året. Avskaffa således den fria motionstiden och medge i stället att den kan utnyttjas . Jag förutsätter att utskottet utarbetar erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar avskaffa begränsningen av den fria motionsrätten till allmänna motionstiden i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GA02K209 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87: K209 i (m) kontroll av myndigheters verkställighetsföreskrifter I motion K301 vid 1985/riksdag, som behandlats i betänkande 1986/87:13, försökte jag förmå att i dess eget intresse begagna rätten att jämlikt RF 8:12 systematiskt åstadkomma en automatisk uppföljning och kontroll av de former, i vilka av stiftade lagar sist och slutligen når och drabbar medborgarna. fann att allt redan var välbeställt och att intet vidare behövde göras. befriad från alla illusioner om hävdande av sina rättigheter och sin uppgift att försvara medborgarna mot överheten - men i motsats till många andra inte övertygad om att främst bör verka genom att betjäna massmedierna på för dem passande tider - insisterar j ag på nytt, och , på att måste effektivt och systematiskt granska inte blott regeringen utan också de former, i vilka och regeringens beslut i sista hand drabbar de enskilda medborgarna. Vi har sett tillräckligt mycket myndighetsmissbruk och allmänt oförstånd för att kunna göra gällande att vi verkligen ordentligt granskär rikets styrelse och förvaltning (RF 1:4). Under hänvisning till vad här ovan - samt tidigare i motion 1985/86:K301 anförts vill jag därför föreslå 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att varje lagproposition, som avses medföra senare verkställighetsföreskrifter, även skall innehålla fullständig text till den förordning som regeringen sedermera avser att utfärda i den händelse propositionen antas, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att varje myndighet, statlig eller , som genom lag eller förordning tillagts rätten att utfärda verkställighetsföreskrifter i samband med utfärdandet av sådana alltid skall överlämna erforderligt antal exemplar därav till det riksdagsutskott, inom vilket propositionen behandlats, för kontroll av att texten överensstämmer med vad beslutat och intet därutöver.