mot · GB02Ub266 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ub266 av m. fl. (vpk) om vuxenutbildning och folkhögskola Det kräver kunskap att kunna överblicka och ta del i demokratiska beslutsprocesser. I dagens samhälle där sammanhang och helheter styckas upp alltmer, blir den samlade bildningsnivå man kan uppnå genom att tillgodogöra sig en kunskapsmassa, i stor utsträckning avgörande för ens delaktighet i samhällsarbetet. Denna utveckling insågs tidigt av den fackliga rörelsen och låg till grund för de tankar som senare skulle formeras vuxenutbildningsreformer. De som varit med och bekostat ungdomsskolans utbyggnad skulle nu få möjlighet till egna studier. ställdes stora förhoppningar till att också arbetarklassens barn skulle beredas möjlighet till högre studier via bl. a. ett bra studiemedelssystem. Genom olika beslut skulle utbildningspolitiken användas som ett fördelningspolitiskt instrument. Tal som 100 000 heltidsstuderande med vuxenstudiestöd var målsättningen. Även om det gjorts en del insatser för att reformera vuxenutbildningssystemet, är det dock så att utbildningsklyftorna inte verkar minska. Otvivelaktigt är, att de grupper som egentligen skulle behöva ta del av vuxenutbildningsutbudet, inte är de som vanligen kan räknas in bland vuxenutbildningens elever. efter de första trevandena till vuxenutbildning i , kan man konstatera att den sociala snedrekryteringen till högskolan t. o. m. ökat. Olika politiska instrument har diskuterats och analyserats i syfte att kunna skapa ett utbildningsväsende där elevbilden överensstämmer med hela samhällets sociala sammansättning. Viktiga instrument, såsom de studiesociala reformerna, har lyfts fram som möjliga att använda för att vända trenden. Vpk menar att de studiesociala villkoren är oerhört viktiga, liksom frågan om utbildningens uppläggning och innehåll. Vi anser dock att den utsortering av elever, som börjar redan i , fortsätter i gymnasieskolan och når en kulmen då det gäller forskning och forskarutbildning, kräver särskilda insatser. Dessa insatser skall naturligtvis sättas in vid de delar av utbildningsväsendet som direkt berörs. Men vi anser också att vuxenutbildningen spelar en viktig roll här. Det har visat sig att ett hinder för fortsatta studier handlar om hemmets studietradition. Vi finner det därför naturligt att skapa en större studievana i hemmen med hjälp av vuxenutbildningsinsatser. I samband med regionalpolitiska diskussioner talas det ofta om ny teknik och teknikspridningsprogram. Delar av den så kallade nya tekniken kan ha positiv inverkan på regionalpolitiken. Men då krävs det också nya insatser i utbildningen inom arbetslivet. Inom vissa delar av det som kallas ny teknik är kunskapsexplosionen enorm och kräver ur demokratiaspekt stora utbildningsinsatser. Ser man ny teknik och teknikspridning ur regionalpolitiska aspekter framstår snart ett avgörande problem. Folkutflyttningen har varit omfattande i stora delar av landet, och de som har flyttat har ofta varit välutbildade. Därför finns det inte beredskap för att ta emot spridningen av ny teknik eller ny kunskap på alla orter. En nödvändig åtgärd är därför att sätta in massiva utbildningsinsatser för de människor som bor kvar i glesbygd och i andra områden som är drabbade av stor arbetslöshet. Det handlar till största delen om inland och då inte minst Bergslagen. De motiv vi radat upp för vikten av en vuxenutbildningspolitisk, stor satsning handlar också om kvinnopolitik. Kvinnor är den största outnyttjade begåvningsresurs som finns, framför allt i de områden där befolkningsminskningen varit stor och i de som är i behov av regionalpolitiska satsningar. Vuxenstudiestödets utformning är ett hinder för många kvinnor. De kvinnor som har varit hemarbetande eller deltagit i jordbruksarbete har inte varit anslutna till A-kassan. Därför får de också ett mycket lägre studiestödsbelopp vid vuxenstudier. Har de då möjlighet att välja mellan vuxenstudier med dåliga ekonomiska villkor eller ett beredskapsarbete är ju inte valet särskilt svårt, särskilt inte om det kanske är första gången de har chansen att tjäna egna pengar och inte behöver vara ekonomiskt beroende av en man. Det är ett samhälleligt intresse att kvinnor kan välja att gå på vuxenutbildning. Därför måste vuxenstudiestödet utformas så att vuxenutbildning inte är avhängig ekonomiska skäl. Förordningen om timersättning vid grundutbildning av vuxna 3 §, fastställer att studerande på grundvux enbart får studera 15 tim./vecka. Endast under vissa omständigheter kan eleverna studera mer. Denna paragraf innebär, att de studerande som har förutsättningar att klara av heltidsstudier, får sin studietid förlängd med . Det gagnar varken eleven eller samhället. Därför föreslår vpk att grundvuxenstuderande skall ha rätt att studera upp till 28 tim./vecka. Det vill säga mer än regeringen föreslår. Att göra satsningar inom vuxenutbildningen är helt riktigt, sett ur perspektivet rättvis fördelning. Därför biträder vi den av föreslagna ökningen av timramen för grundvux med . Kostnaden härför uppgår till . Vi föreslår också, mot bakgrund av vad vi tidigare anfört, en höjning av vuxenutbildningsavgiften . Detta ger en inkomstförstärkning om . Dessa medel bör enligt vår mening användas till vuxenstudiestöd, för höjning av den allmänna utbildningsnivån. De svenska folkhögskolorna startades . Bondeklassens behov av en egen och mer praktiskt inriktad utbildning, som alternativ till andra existerande högre utbildningar, präglade de första folkhögskolornas verksamhet. Även om skolformen till sitt innehåll förändrats och målgrupperna väsentligt vidgats kvarstår folkhögskolan som en alternativ skolform (med en särskild flexibilitet när det gäller att snabbt kunna gå in och möta särskilda utbildningsbehov. har folkhögskolan därmed kunnat göra väsentliga insatser för bl. a. handikappade, unga arbetslösa samt flyktingar/invandrare.) Många folkhögskolor är geografiskt placerade i glesbygden och i regioner med sysselsättningsproblem. Med den frihet skolformen har, borde folkhögskolornas roll som en regional- och kulturpolitisk resurs ytterligare betonas. Folkhögskolan ger inte bara formell utbildning till sina kursdeltagare. Dess kanske viktigaste uppgift är att värna om de bildningsideal som handlar om demokratisk skolning, den enskilda människans ansvar för sina handlingar och behov av att få en insikt om möjligheten att påverka den egna livssituationen. Den helhetsmiljö som skolformens uppläggning ger, med internatet som en viktig komponent, skapar processer som leder till stärkt självförtroende och personlighetsutveckling hos många kursdeltagare. Framför allt för lågutbildade och studieovana elever har skolformen visar sig överlägsen. Skolan har möjlighet att utgå från den enskilde individens behov och resurser och forma en utbildningsgrupp där man stimulerar varandra till ett aktivt samhällsengagemang. Ett 70-tal av folkhögskolorna har folkrörelser och organisationer som huvudmän. Parallellt med de allmänna vuxenutbildningsinsatserna spelar rörelsefolkhögskolorna en viktig roll när det gäller att tillgodose huvudmännens behov av utbildningar för såväl förtroendevalda som vanliga medlemmar. Folkhögskolornas rätt att såväl pedagogiskt som ideologiskt profilera sina utbildningar är unik inom det svenska utbildningsväsendet. Sammanfattningsvis kan man därmed konstatera att folkhögskolorna även kan spela en stor roll: Som ett alternativ till den vanliga skolan och med en folkbildningssyn som utgår ifrån att varje kursdeltagares egna resurser skall frigöras och komma gruppen till del, samt leda till fördjupade samhällsinsatser. 9 Som anordnare av utbildningar för särskilt prioriterade grupper. 9 Som ett regional- och kulturpolitiskt instrument. 9 Som en särskild resurs som kan tillgodose fokrörelsernas och organisationernas egna utbildningsbehov. Mot bakgrund av den betydelse vi anser folkhögskolan spelar som en särskild resurs inom utbildningssektorn, är det nödvändigt att skolan tillåts själv söka sin form och volym. Det är därför olyckligt om de nya folkhögskolorna inte tillåts växa på grund av för snålt tilltagna antal elevbidragsveckor. Vi bedömer att ett tillskott är nödvändigt. Vi beräknar kostnaden till . Kostnaden för den volymökning vi föreslår uppgår sålunda till 3,9 milj. kr. Även folkhögskolan måste, enligt vår mening, vara en del i vad som kallas en bred datautbildning för vuxna. Därför bör statsbidrag utgå för inköp av datautrustning till folkhögskolan. Vi föreslår ett anslag om 1,5 milj. kr. att användas för inköp av datautrustning och fortbildning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om deltidsstudier i grundvux, 2. att beslutar öka timramen för grundvux med , 3. att som bidrag till utbildning för vuxna för /89 anslår . utöver regeringens förslag, [att beslutar höja vuxenutbildningsavgiften med + ,'] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ökat antal vuxenstudiestöd,1] 4. att till Bidrag till driften av folkhögskolor anslår ett med 5,4 milj. kr. 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om folkhögskolans undervisningsvolym. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1987/88: Sf402