mot · GA02ju104 · 1987-03-03 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju 104 m. fl. Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. 1986/87:81) Det finns ett litet antal lagöverträdare i vårt land som vid upprepade tillfällen begår brott genom att köra bil i berusat tillstånd och/eller utan att inneha körkort. Dessa personer döms regelmässigt till fängelsestraff, i allmänhet , men detta har inte till effekt att de avstår från att begå nya trafikbrott. Det är mot denna bakgrund naturligt att lagstiftaren försöker finna alternativa vägar för att få dessa notoriska lagöverträdare att sluta köra bil. I propositionen föreslås nu att det, under visa speciella omständigheter, skall ges möjlighet för domstol att besluta att en bil som använts i trafikbrott skall förverkas. Föredragande statsrådet aviserar vidare att regeringen ämnar presentera en proposition som innebär att en domstol som alternativ till fängelse vid rattfylleri skall kunna döma alkoholmissbrukare till kontraktsvård. har alltid kraftfullt markerat att samhället måste se allvarligt på trafiknykterhetsbrotten. Att dricka alkohol i samband med bilkörning tyder på ett hänsynslöst beteende mot andra människor vilket med kraft måste beivras. Det var denna uppfattning som ledde oss till att ta avstånd från det förslag som regeringen presenterade 1984 och som innebar att böter skulle användas i större utsträckning som alternativ till fängelse vid trafikbrott. Regeringen valde också att dra tillbaka detta förslag och vi noterar med tillfredsställelse att föredragande statsrådet i den nu föreliggande propositionen anmäler att regeringen inte ämnar återkomma med någon proposition med detta innehåll. Den nämnda propositionen innehöll också förslag till en möjlighet att förverka bilar. Denna del av propositionen accepterade och det gör vi också när förslaget nu återkommer. Vi anser att det finns anledning att pröva om möjligheten att förverka fordon kan innebära att de upprepade överträdelserna mot trafikbrottslagen kan bringas att minska. Det faktum att ett antal fordon, om än begränsat, kan beslagtas från de mest notoriska trafikbrottslingarna innebär att de praktiska möjligheterna att begå nya brott begränsas. Men väl så viktigt är att lagstiftaren visar att man inte är beredd att acceptera att stå utan verkningsfulla medel att bekämpa denna form av brottslighet. Detta är väsentligt såväl av allmänpreventiva skäl som med hänsyn till allmänhetens tilltro till samhällets möjligheter och vilja att bekämpa brott. Den föreslagna utformningen av lagen är emellertid inte utan invändningar och det är därför angeläget att noga följa hur den kommer att tillämpas. Särskilt gäller detta ett av de kriterier som gör att lagen inte skall tillämpas trots att de yttre förutsättningarna för detta föreligger, hänsynen till fordonets värde. Även om det måste finnas proportion mellan brottet och straffet, förverkandet, kan det var stötande för den allmänna rättskänslan att den praktiska konsekvensen kan visa sig bli att en lagöverträdare med dyrbart fordon kan undvika att få detta förverkat medan det omvända förhållandet gäller om brottet i stället är begånget med en gammal sliten bil. Det kan vidare visa sig att de begränsningar som har gjorts i lagens tillämpningsområde, vilka är nödvändiga av rättssäkerhetsskäl, de facto kommer att innebära att lagen inte blir praktiskt tillämpbar. Detta bör då leda till att lagstiftaren överväger om förverkandemöjligheten bör upphöra eller om det finns möjligheter att skärpa förutsättningarna då den skall tillämpas. En utvärdering av hur möjligheten att förverka fordon har utnyttjats bör därför påbörjas senast efter lagens ikraftträdande. Med anledning av vad vi ovan har framfört hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad vi i motionen anfört angående en utvärdering av den föreslagna möjligheten att förverka fordon. () () 1986/87 Jul04