mot · GB02Ub230 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88: Ub230 av () om skolpolitiken Vatje kultur söker med olika medel föra vidare de för kulturen väsentliga grundvärderingarna och normerna till nästa generation. Föräldrarnas uppfostran, förskolans och skolans verksamhet samt andra påverkansfaktorer i individens närhet samverkar till att forma en social identitet hos individen som också är grunden för den personliga identiteten. Den yngre generationen är föremål för både en medveten, öppet uttalad fostran och en omedveten påverkan. Detta syns tydligt i skolans verksamhet, där den omedvetna påverkan ibland brukar benämnas den dolda läroplanen. Ofta motverkar den dolda påverkan som är resultatet av skolans praktiska verksamhet de mål som anges i läroplan och andra centrala dokument. Inget samhälle är livsåskådningsmässigt och etiskt neutralt. Det förekommer dock i många kulturer en starkt etnocentriskt färgad bild av en egna kulturen och dess uppfostringsmönster. I - liksom i många andra länder - talar majoritetsgruppens centrala skoldokument om betydelsen av att skolan utvecklar eleven. Minoritetsgrupper av olika slag däremot anses ofta indoktrinera eleven. Neutralitet eller påverkan? I de senaste decenniernas skolpolitik kan man observera två strömningar i uppfattningen om hur eleverna skall påverkas. Å ena sidan skall skolan ställa sig neutral till olika värderingar: 1 skolarbetet ställs man inför frågor där det föreligger olika uppfattningar. Det kan gälla livsåskådning, politik, sociala värderingar eller moral, det kan gälla människosyn och historieuppfattning, det kan gälla stilriktningar och smak. Skolan tar emot barn ur alla grupper och åsiktsläger i samhället. Alla föräldrar skall med samma förtroende kunna skicka sina barn till skolan, förvissade om att dessa inte blir påverkade från skolans sida till förmån för den ena eller den andra av inbördes kämpande åskådningar och uppfattningar. I frågor, där det föreligger olika uppfattningar, skall skolans undervisning därför vara saklig och allsidig. 80 sid. 18 f. citerad i Ubu /88:4 sid 4) Å andra sidan skall skolan indoktrinera eleven: 1 avsnittet 'Fostran och utveckling i läroplanens målbeskrivning heter det att skolan skall fostra. Det innebär att skolan aktivt och medvetet skall tl 1987/88. påverka och stimulera barn och ungdomar att vilja omfatta vår demokratis grundläggande värderingar och låta dessa komma till uttryck i praktisk, vardaglig handling. Det är en huvuduppgift för skolan att väcka respekt för sanning och rätt, för människans egenvärde, för människolivets okränkbarhet och för rätten till personlig integritet ... Utskottet vill framhålla dessa läroplanens riktlinjer och däijämte betona vad i läroplanen sägs om att skolan skall vara öppen för att skiljaktiga värderingar och åsikter framförs. skall emellertid skolan sålunda hävda vår demokratis väsentliga värden och klart ta avstånd från allt som strider mot dessa. Skolan får alltså inte ställa sig neutral eller passiv i fråga om det demokratiska samhällets grundläggande värderingar. (Ur UbU 86/87: 2 sid 8) Resonemanget i det andra citerade stycket ovan utgår från uppfattningen att sanning och rätt, människans egenvärde, människolivets okränkbarhet är exempel på grundvärderingar i vår demokrati som kan definieras oberoende av någon grundläggande livsåskådning eller filosofisk uppfattning. I det första citatet anges att man i skolan ställs inför frågor där det föreligger olika uppfattningar. Man exemplifierar med livsåskådning, politik, sociala värderingar, moral, människosyn och historieuppfattning. Men de åsiktsriktningar som kan förekomma inom de uppräknade områdena kännetecknas bland annat av att de ofta har olika uppfattningar om hur just sanning och rätt, människolivets okränkbarhet etc. skall tolkas. Enligt kristdemokratisk uppfattning kan vårt samhälles grundläggande demokratiska värderingar inte definieras och tolkas fristående från en filosofisk eller livsåskådningsmässig grundsyn. Vår kultur har kristna rötter Det är uppenbart att de kristna grundvärderingama och den kristna etiken sedan snart ett årtusende utövat ett starkt inflytande på vår kultur. Det kan med fog hävdas att dessa grundvärderingar är viktiga rötter till vårt nutida demokratiska samhälle. Denna åsikt hävdades bl. a. i regeringens proposition 1953: 32. Där sägs bl. att kristendomsundervisningen i våra allmänna skolor icke är avsedd att påtvinga eleverna en viss troslära utan att under objektiva former bibringa dem kunskap om de religiösa och etiska värderingar som varit bestämmande vid uppbyggandet av det svenska samhället liksom för den västerländska kulturutvecklingen överhuvudtaget. KDS har i flera tidigare motioner hävdat att förskolan och skolan skall värdeförankras i den kristna etiken. Av utskottsbetänkanden och debatter i framgår att detta uppfattats som att partiet önskar en konfessionell skola. Så är dock inte fallet. KDS vill med denna värdeförankring bestämma viktiga grundförutsättningar för tolkningen av det som i för skolan centrala dokumentet kallas "det demokratiska samhällets grundläggande värderingar. I många länder som i betraktas som demokratiska finns liknande deklarationer inskrivna i skollagar, läroplaner och motsvarande dokument. Som exempel kan nämnas den norska skolans mönsterplan, där det står: skall som helhet bygga på etiska grund värderingar som är förankrade i kristendomen och i humanistisk tradition. Värdeförankringens konsekvenser för skolan Skolans förankring i kristna grundvärderingar får betydelse på flera områden och plan: - Skolan som helhet skall präglas av den kristna människosynen. Barn med olika begåvning och ursprung måste därför behandlas med samma omsorg och kärlek. Skolan skall reagera skarpt mot diskriminering av barn och vuxna i skolan och dess miljö. Vaije människa är en unik individ med unika möjligheter. Man skall därför se med respekt på varje elev och söka utveckla vaije individs kunskaper och färdigheter så långt det är möjligt. Det betyder att skolan också måste värdesätta praktisk begåvning (se vidare senare avsnitt i motionen). - Undervisningen skall läggas upp så att den fostrar till solidaritet med medmänniskorna i enlighet med den gyllene regeln. Solidariteten måste övas praktiskt. Metoder som gynnar hjälpsamhet och omtanke elever emellan skall i så hög grad som möjligt utnyttjas. - De kristna grund värderingarna påverkar också sättet att lägga upp undervisningen. I natur- och samhällsorienterade ämnen skall undervisningen därför betona den mänskliga kunskapens gränser och skapa ödmjukhet inför naturen och universum. Det betyder att eleverna skall lära sig att också ifrågasätta vetenskapliga resultat. - Balansen mellan naturvetenskapliga och humanistiska kunskaper måste förändras så att man betonar etik, historia och andra humanistiska ämnen och moment. Friskolor en demokratisk rättighet Vare sig statsmakterna beslutar att värdeförankra skolan i de kristna grundvärderingarna eller ej, så kommer skolan att fostra och påverka eleverna med både ett öppet och ett dolt normsystem. Det kommer därför alltid att finnas föräldragrupper som anser att skolan motarbetar deras möjligheter att fostra barnen i enlighet med sina egna grundvärderingar. Respekten för demokrati, religionsfrihet och föräldrarätt kräver därför att samhället har en mycket generös inställning till friskolor. Detta utvecklas närmare i en separat KdS-motion. Teori och praktik i skolan har berörts de negativa konsekvenserna av skolans teoretisering. Den allvarligaste följden är känslan av inkompetens hos elever som lyckas dåligt i praktiskt taget alla skolans ämnen. Skolan måste därför öka inslagen av praktisk verksamhet liksom av estetiska aktiviteter. I första hand kan det ske inom ramen för nuvarande skolämnen. Man bör söka möjligheter att inom varje ämne söka inslagen av praktisk verk samhet och praktisk tillämpning. I andra hand bör timfördelningen mellan ämnena om möjligt förskjutas mot större andel praktiska och estetiska ämnen. Men trots allt finns det gränser för hur långt en sådan förändring av timplanen kan tillåtas gå. Vårt moderna samhälle kräver en mängd teoretiska kunskaper. Men de praktiska inslagen i skolans verksamhet kan också ökas utanför den reguljära undervisningens ram. Eleverna kan överta en stor del av de praktiska göromålen i den arbetsplats som skolan utgör. I många kommuner har man prövat sådana inslag med goda resultat - städning, kontorsarbete, arbete i skolmåltidsavdelningen osv. I regel har dock försöken varit mycket begränsade. KdS anser att man i ett stort forsknings- och utvecklingsprojekt bör pröva möjligheten till en radikal förändring av skolan som arbetsplats. Syftet skulle vara att låta eleverna alltefter ålder och mognad överta så mycket av det praktiska arbetet i skolan som möjligt. De vuxna i skolan skulle fungera som arbetsledare. Målet borde vara att vaije elev fick ett eget ansvarsområde i skolan vid sidan av undervisningen. Praktiskt arbete inom skolans ram skulle kunna öka elevernas ansvarskänsla för sin skola. Grönsaker odlade i skolans trädgård, möbler reparerade i skolans verkstad, anslag tryckta i skolans enkla tryckpress skulle ge eleverna en upplevelse av vaije arbetes värde och en ökad förståelse av förvaltarskapstanken - människornas uppgift att tjäna varandra. Eleverna skulle också få en större förståelse för vikten av sparsamhet och aktsamhet. kring skolan som arbetsplats skulle kräva en mycket noggrann planering. Arbetsskyddsmyndigheter, fackförbund, pedagoger, föräldrar m. fl. måste först diskutera vilka arbetsuppgifter som skulle kunna helt eller delvis överföras till elever. Försöksverksamheten skulle sedan startas med sådana resurser att en verklig radikal förändring av skolmiljön kunde ske i deltagande skolor. Utvärderingen skulle sedan ge underlag för en skolreform som om försöksverksamheten givit gynnsamt resultat, kunde förverkliga arbetsskolan. Skolan måste ha stöd Skolan lever inte i ett vakuum. Den är en spegel av det samhälle som omger den. Om skolan skall kunna fungera tillfredsställande behöver den ett opinionsmässigt stöd av olika samhällsinstitutioner och inte minst av massmedia. Lärare och övrig skolpersonal måste få känna att deras arbete värderas av omgivningen. Arbetsmiljön i skolan måste också uppmärksammas mer. Verkligheten på många skolor består av nedslitna lokaler, förbrukade och otillräckliga läromedel, omoderna hjälpmedel och ett tilltagande fysiskt och psykiskt våld såväl i skolsalar som på skolgårdar. Dessa förhållanden i kombination med att läraryrkets status sjunkit kraftigt leder till att många lärare lämnar skolan. Många elever skulle säkert vilja göra likadant, men har inte den möjligheten. Det måste anses som en av samhällets huvuduppgifter att se till att den obligatoriska skolan erbjuder en trygg och trivsam miljö för både elever Vaije annan skolmiljö är ur alla parters synvinkel oacceptabel och innebär i själva verket ett förödande av resurser och nonchalans gentemot individens rättigheter och skyldigheter. För att skapa den goda och positiva skolan behövs ekonomiska resurser. KdS kan därför inte acceptera de nedskärningar som gjorts på skolans område . Skolan kan inte ensam ha ansvaret för barns och ungdomars fostran. Den måste ha stöd av hemmen. Om skolpolitiken skall ha utsikt att lyckas, måste den därför kompletteras med en familjepolitik som ökar föräldrarnas möjlighet att ge sina barn grundtrygghet. Skolans resultat i jämförelse med skollagens första paragraf Enligt skollagens första paragraf syftar samhällets utbildning av barn och ungdom till att ge eleverna kunskaper och utveckla deras färdigheter samt i samarbete med hemmen främja deras utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. Lyckas skolan nå dessa mål? .. ge eleverna kunskaper .. Trots att den svenska skolans kunskapsresultat vid internationella jämförelser visat sig i allmänhet vara gott, finns på vissa viktiga områden allvarliga brister i skolans kunskapsförmedling. En inte obetydlig del av eleverna lämnar med dåliga baskunskaper i läsning, skrivning och matematik. Oroande är en iakttagelse som flera forskare gjort, nämligen att kunskapsklyftan mellan olika grupper av barn tycks öka hela grundskoletiden igenom. Barn från välsituerade och välfungerande hem lyckas bättre i skolan, barn från socialt torftiga miljöer och hem med många problem lyckas sämre. Att utjämna dessa skillnader var just ett av huvudmålen för den sammanhållna . Den här ökade ojämlikheten mellan olika elevgrupper har olika orsaker - bristfällig kontroll av basfärdigheterna på mellan- och högstadiet, för stark betoning av teoretiska kunskaper. Men många av de faktorer som påverkar elevernas skolframgång ligger utanför skolans kontroll. Förutom en förstärkt undervisning i baskunskaper och träning av basfärdigheter krävs flera åtgärder, t. ex. en familjepolitik som ger stöd åt föräldrarna. En förändrad människosyn som också värderar barnens praktiska färdigheter kan växa fram som ett resultat av den värdeförankring av skolans som KdS eftersträvar. .. främja deras utveckling till harmoniska människor .. Skolpsykologer och annan elevvårdande personal framhåller att ett ökande antal elever uppvisar nervösa och psykiska problem. Många lågstadielärare påtalar att alltfler barn har koncentrationssvårigheter och andra problem redan när de börjar skolan. Också dessa förhållanden påvisar behovet av en familjepolitik som stödjer föräldrarnas möjligheter att ge barnen stabila, trygga hemförhållanden. Hem och skola måste stödja varandra och samarbeta för att ge barnen en så trygg och harmonisk uppväxttid som möjligt. .. dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar .. Många tendenser i samhället antyder att skolan skulle behöva förändras i en riktning som betonar människors personliga ansvar för sina handlingar och för sina medmänniskor. Framförallt måste skolans samlevnadsundervisning ta sikte på hemmets och äktenskapets roll som samhällets solidaritetsskola. Skolan skall ställa personliga krav på varje elev - krav som i första hand skall fostra till ansvarstagande för andra människor. Fadderverksamhet inom den egna skolan, dvs. verksamhet där äldre elever hjälper yngre eller vid vissa aktiviteter, kan vara en bra metod att öva solidaritet. I studie- och yrkesorientering måste eleverna få bred kontakt med människor som i sitt yrke arbetar med människovärd i vid mening. Genom att ge eleverna tillfälle till naturliga vuxenkontakter kan skolan i hela sin verksamhet bidra till en värdeöverföring från äldre till yngre generation. Eleverna kommer då att bli medvetna om att solidaritet och ansvarstagande för andra människor är naturliga grundvalar för vår kultur liksom andra grundvärderingar som kan betecknas som kristna. Om eleverna skall kunna tränas till osjälviska insatser, måste de i skolan värdesättas som unika individer. Skolans fostran till solidaritet måste därför gå hand i hand med att det hos vaije elev skapas en känsla av värde, ett medvetande om att man behövs i den mänskliga gemenskapen. Steg för steg kan eleverna sedan tränas till insatser för andra. Inlevelse i situation kan exempelvis skapas genom att den enskilda skolan skaffar sig en fadderskola i något u-land. Det viktigaste reformarbetet inom skolan måste inriktas på de stora problemen och vår värld. Den moderna tekniken har försett människan med möjligheter att helt skövla naturen och rasera samhälle och kultur. Också i detta perspektiv måste fostran till solidaritet och ansvarstagande vara skolans målsättning. Här måste skolan samverka med hemmen. Fungerande familjer är samhällets viktigaste solidaritetsskola. I skolan kan erfarenheterna från familjegruppen gradvis utvidgas till allt större sammanhang. Fostran till solidaritet behöver inte betyda stora eller dyra förändringar av skolverksamheten. KdS efterlyser en större fantasi och iver för reformer av denna typ. Skolans kvalitet beror inte ytterst på befintliga materiella resurser, utan på den människosyn den förmedlar via lärare, övrig personal och verksamhetsformer. Små skolor och mindre klasser Ett decentraliserat skolsystem bör eftersträvas. Små skolor bör bevaras så långt det är ekonomiskt möjligt. Vid bedömningen av om små landsbygdsskolor skall dras in eller ej, måste en total samhällsekonomisk bedömning göras. Ofta visar det sig att en i och för sig ekonomiskt motiverad indrag ning av en liten skola medför en katastrof för bygden. När skolan dras in, försvinner annan service, arbetslöshet och utflyttning ökar. Ett sätt att öka möjligheterna för små landsbygdsskolor att överleva är en effektiv skatteutjämning mellan tätortskommuner och glesbygdskommuner, samt en översyn av systemet med delningstal och basresursmedeltal. Det bör vara en medveten strävan att minska klassernas storlek. Det vikande elevunderlaget fram innebär en möjlighet att utnyttja lediga lokaler och lärarresurser för detta. Målsättningen bör enligt KdS vara att ingen klass i ska ha mer än 25 elever. Många av skolans problem bottnar i den kontaktlöshet som blir följden av stora skolenheter och stora elevgrupper med få vuxenkontakter. För kommande budgetår bör därför enligt KdS ytterligare anslås för detta ändamål. Fördelningen av resurser inom en kommun bör decentraliseras så långt det är möjligt. fördelar resurserna på rektorsområden. Eventuellt kan en viss resurs avsättas för rektorsområdenas gemensamma ändamål. Rektorsområdena fördelar tilldelade resurser på enskilda skolor. Inom varje rektorsområde bör resurserna fördelas så att det gynnar elever med särskilda behov. Föräldrarna skall ha insyn i resursfördelningen och kunna påverka den. Den statliga, regionala och lokala skolbyråkratin bör om möjligt begränsas. En viktig uppgift för skolmyndigheterna på olika nivåer är att samla upp, bearbeta och sprida resultatet från pedagogiskt forsknings- och utvecklingsarbete. Högstadieskolor bör byggas enligt s. k. hemrumsprincip, vilket innebär att eleverna har sitt eget klassrum och om möjligt också eget kapprum. Erfarenheten av sådana skolor visar att många irritationsmoment försvinner. Eleverna skall genom bl. a. klass- och elevrådsarbete tränas att ta ett allt större ansvar i skolan. I avsnittet Teori och praktik i skolan visades hur elevernas praktiska arbete kunde ge dem större ansvar. Självfallet måste föräldrarna engageras i arbetet på skolans lokala arbetsplaner som ett led i skolväsendets decentralisering. De måste också aktiveras och delta direkt i undervisningen, t. ex. i samband med studieoch yrkesorienteringen. Studiedagarna är också en lämplig kontaktmöjlighet mellan lärare och föräldrar. Föräldrarna skall garanteras möjlighet till insyn i läromedels valet. Undervisningen på områden som är kontroversiella skall ske i samråd med föräldrarna. Lärarna måste givetvis följa skollag och läroplan men tolkningen av huvudmoment och genomförande av undervisningen kan alltid diskuteras i en öppen och generös atmosfär. När en familjs barn börjar skolan, skall skolan vara skyldig att ge föräldrarna information om deras rättigheter att i olika hänseenden påverka skolan. Om skolans beslut går i en annan riktning än föräldrarna önskar, skall de alltid få besvärshänvisning. Detta utvecklas närmare i en separat motion. Undervisningen skall vara saklig, allsidig och engagerande. Stor vikt måste fästas vid baskunskaperna men också vid att utveckla varje elevs särbegåvning så långt det är möjligt. Kraven på kvalitet vad gäller elevernas egna aktiviteter och produkter måste upprätthållas. Skolan bör uppmuntra till ett sunt, kritiskt tänkande, där sanningshalten i påståenden undersöks. Undervisningen bör vara inriktad mot problemoch konfliktlösning i positiv anda. Undervisningen i natur- och samhällsorienterade ämnen skall läggas upp så att den betonar den mänskliga kunskapens gränser och skapar en ödmjukhet inför naturen och universum. Ofta får undervisningen nu en sådan uppläggning att gamla tiders doktrinära kristendomsundervisning ersatts av en doktrinär och fastlåst inställning till vetenskapliga resultat. Vetenskapsmannen uppfattas som en representant för den absoluta sanningen. En sådan undervisning gynnar inte det vetenskapliga framåtskridandet. Bristen på ungdomar som vill ägna sig åt forskning är ett stort problem i vårt land. Undervisningen i skolan kan ha medverkat till denna situation. Om man hos eleverna skapar föreställningen att vetenskapen nu kommit nära sanningen, skapas ingen förväntan hos eleverna. Skolan bör därför införa vetenskapsteoretiska och kunskapsteoretiska resonemang i olika ämnen. Det kan skapa den ödmjuka inställning till naturen som är en förutsättning för en framgångsrik forskningsinsats. Sådana kunskapsteoretiska diskussioner bör ingå vid t. ex. behandlingen av världens eller människans ursprung inom de naturorienterande ämnena. Olika teorier bör presenteras liksom deras sannolikhetsunderlag, möjligheten till felaktiga slutsatser osv. skall den kristna skapelsetanken presenteras. Eleverna bör få klart för sig att olika kristna riktningar kan ha olika tolkningar av innebörden, men att det gemensamma är tanken på som världens skapare och uppehållare i motsättning till materialistiska teoriers uppfattning, slumpteorier etc. Eleverna kan då komma till insikt om skillnader och likheter mellan religion och vetenskap. Temastudier kan vara ett värdefullt inslag i skolarbetet t. ex. i samband med behandlingen av vår världs stora överlevnadsproblem. Timplan, ämnen och ämnesinnehåll Religionskunskap med huvudsaklig inriktning på kristendomskunskap Många elever har mycket bristfälliga kunskaper om det kristna kulturarvet och de kristna grundvärderingarna. Förutom att eleverna får en vag upp fattning av den kristna livsåskådningen, leder detta till svårigheter att tolka stora delar av litteraturen, konsten, musiken och andra kulturelement. Huvudorsaken till den här bristen är den gradvisa nedskärningen av undervisningen i kristendomskunskap - först förändringen av ämnet till religionskunskap, därefter den allt mindre andelen kristendomskunskap inom religionsämnet, och slutligen den minskande andelen religionskunskap inom orienteringsämnena. Lärarnas kunskaper inom området har också blivit sämre, lärarutbildningen bristfällig. Elevernas kunskaper om vår världs överlevnadsfrågor ökande klyftor mellan u- och i-land, miljöproblem, kapprustning m. m. är inte heller tillräckliga. Här måste ämnesstoffet förändras i flera av ämnen. En garanterad minimitid skall enligt KdS finnas för ämnet religionskunskap, med huvudsaklig inriktning på kristendomskunskap inom de samhällsorienterande ämnena. Den skall uppgå () genom hela . Praktisk och estetisk verksamhet Praktisk och estetisk verksamhet bör få större utrymme på timplanen och inom olika ämnen. Sång- och musikundervisningen skall utformas så att den kan bidra till upplevelser av gemenskap och glädje bl. a. genom att en för vårt folk traditionell och gemensam kulturskatt hålls levande. Samlevnadsundervisningen måste präglas av förståelse och öppenhet. Undervisningen skall ges med sikte på hem och familj. Särskild hänsyn tas till de många elever som kommer från splittrade hem. Äktenskapet skall lyftas fram som den naturliga och av samhället prioriterade formen för samlevnad. Eleverna måste lära sig att konflikter och konfliktlösning är ett naturligt och värdefullt inslag i ett parförhållande. I undervisningen bör hemmen framhållas som en nödvändig och naturlig solidaritetsskola. I historie- och biologiundervisningen måste det framhållas att det finns olika vetenskapliga orsaksförklaringar. Mot de materialistiska historieuppfattningarna kan ställas idealistiska eller religiösa. Det måste framgå att människors handlande kan formas av andra motiv än rent egoistiska och materialistiska. I synnerhet inom ämnena biologi, samhällskunskap och kristendomskunskap skall frågor om människovärdet behandlas. I undervisningen skall respekten för livets okränkbarhet betonas.