mot · GA02Kr425 · 1987-01-22 00:00:00 — 1986/87 :Kr425 Förbättrade villkor för idrottsrörelsen 1986/87 Kr425435 Idrotten är vår största folkrörelse och utgör ett omistligt inslag i vårt samhällsliv. En aktiv idrottsutövning, oavsett nivå, leder till sunda livsformer, en bättre hälsa och är ett viktigt led i den förebyggande hälso- och sjukvården. Många medborgare är aktiva idrottsutövare eller -ledare. Stat, kommuner och landsting skall stimulera och underlätta idrottsutövning såväl inom föreningsrörelsens ram som för enskilda. Genom vår ökade fritid har möjligheten att komma i kontakt med idrott och friluftsliv ökat som det moderna samhället skapar större behov av friskvård och meningsfull fritid. Det råder en bred politisk enighet om att idrotten skall stödjas i olika former. Stat och kommuner ger och kommer att ge idrotten ett omfattande ekonomiskt stöd, men verksamheten varken kan eller bör helt bygga på insatser från den offentliga sektorn. Den svenska idrottsrörelsen står och faller med de ideella insatser som görs på alla nivåer. En mycket stor del av dessa människors tid och ansträngningar går åt till att dra in pengar. Det är därför av utomordentligt stor betydelse att underlätta detta arbete. I takt med att bingoinkomsterna sjunker och klubblotterierna inte längre ger något nämnvärt tillskott ökar pressen på de ideellt arbetande ledarna. Till stor del är dessa föräldrar till aktiva idrottsutövare och de förmår hålla ut så länge de egna barnen tävlar, men sedan tar intresset och orken slut. Detta är allvarligt. Vi förlorar på så sätt många dugliga ledare och tränare med inskolade och uppövade kunskaper. Omsättningen på idrottsledare är också stor. De som drabbas är i första hand de små klubbarna. Det är angeläget att på alla sätt stödja dem som är verksamma inom idrotten. Idrotten finansierar i stor utsträckning sin verksamhet genom lotterier av olika slag. 1979 fastslog statens offentliga lotteriutredning: Om de statliga lotterierna och totalisatorspelen tillåts öka på samma sätt som finns enligt vår mening risk för en ogynnsam utveckling för den ideella sektorn. Det statliga spelet och totalisatorspelen bör därför inte tillåtas att ytterligare breda ut sig på det ideella spelets bekostnad. har , Måltips och Joker tillkommit för att inte nämna vadslagningen, oddset och Trisslottema. Allt detta har skett utifrån en skyddad monopolställning och med en ohämmad marknadsföring som det medför en stark konkurrens med folkrörelsernas lotteriverksamhet och dessa hindras av byråkrati och rigorösa bestämmelser. 1 1986/87. AB Tipstjänst tillför idrottsrörelsen, framför allt fotbollen, betydelsefulla bidrag. Jag kan dock inte finna några bärande skäl till varför staten skall ha monopol på denna verksamhet. Därför bör de delar av AB Tipstjänsts verksamhet som har sin grund i idrotten övertas av idrotten. Därmed skapas väsentligt ökade resurser. Idrotten måste få större inflytande över tillståndsgivning och ges möjligheter att starta nya spel. måste myndighetskontrollen kring lotteriverksamheten avbyråkratiseras. Bingon har bidragit med mycket pengar, framför allt till de mindre föreningarna. När nu denna källa sinar som en följd av den ohämmade utvecklingen av den statliga spelverksamheten finns det all anledning att slopa bingoskatten. Statsbjdragen kan då anpassas därefter. Ingen företeelse i samhället förmår engagera människor i alla åldrar mer än idrotten. Med alla sina föreningar utgör den också grunden för de allra flesta ungdomars fritidssysselsättning. Det sociala värdet av detta kan inte nog uppskattas. Statens stöd till idrotten måste ses i relation till allt ideellt idrottsarbete och kostnaderna för ett alternativ till detta. Elit- och breddidrott står inte i motsatsförhållande till varandra utan går i stället hand i hand. Utan bredd ingen elit. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om idrottens finansiering. 1986/87 Kr425