mot · GA02u205 · 1987-01-20 00:00:00 — - att biståndsorgan förankrade i de politiska folkrörelserna enligt västtysk modell bör utredas - att utvecklingssamarbete inleds med och för att stärka den demokratiska utvecklingen som har börjat. Ett av målen för det svenska biståndsarbetet är att främja politisk självständighet och demokratisk utveckling. Krisen i , och i synnerhet i södra , gör att regeringen koncentrerar det bilaterala biståndet genom SIDA till denna region. Kds finner detta positivt. Det är givetvis en minst sagt svår uppgift att applicera de biståndspolitiska målen på länder som dels kämpar en ojämn kamp mot fattigdom och resursbrist, dels oroas av interna och externa uppror. Det måste emellertid, enligt kds uppfattning, vara utomordentligt angeläget att klart och entydigt underrätta mottagarregimer om att , som biståndsgivare inte kan acceptera att ett mottagarland direkt eller indirekt nyttjar biståndet till att bromsa och aktivt eliminera en politisk och demokratisk utveckling. har under en lång följd av år mottagit bistånd från . har emellertid, enligt kds uppfattning, avlägsnat sig allt längre bort från en nödvändig demokratiseringsprocess och styrs av en synnerligen brutal marxistisk regim. kan inte visa den likgiltighet inför den etiopiska regimens terror och diktatur, som fortsatt bistånd kan uppfattas vara. De tvångsförflyttningar som regimen genomfört och genomför från Tigre och Wollo-provinserna är av så brutal och upprörande karaktär att de kräver, precis som mot den brutala Sydafrikaregimen, de mest kraftfulla reaktioner. Debatten runt biståndet till har varit het under åtskilliga år. Det finns anledning att frukta att svenska folkets biståndsvilja naggats i kanten av ständigt redovisade negativa fakta från Bai och av att bedriver anfallskrig och ockupation. Vi anser att biståndet till bör upphöra, sedan Bai stabiliserats. Skuldkrisen och världshandeln Mot 1986/87 Nedrustningssträvanden och fredsarbete kan inte nog värderas. Regering U205 och riksdag har tillsammans med en rad frivilligorganistioner och ideellt verksamma medborgare gjort utomordentligt stora ansträngningar och insatser internationellt för att hejda det militära rustandet och den polariserade misstänksamhet, som kan utlösa ett obeskrivbart krig med otaliga människors död. Fredsarbetet har engagerat en rad utomparlamentariska grupper till aktiviteter som tvingat politiker till uppmärksamhet. I svenska skolor har många, många elever, ända från lågstadiet, fått syssla med någon form av fredsprojekt och fredsaktivitet. All denna verksamhet, från regeringsnivå till lågstadieklassen, finns det all anledning att uttala respekt för och önska sig en utveckling och förstärkning av. Engagemanget för freden har emellertid, enligt kds uppfattning, inte tillräckligt inriktats på att minska de gigantiska ekonomiska och sociala klyftorna mellan rika och fattiga länder. Det är ett absolut nödvändigt arbete i sig, men också en förutsättning för fred och frihet, att rika länder som i högre grad visar sin praktiska solidaritet gentemot fattiga länder och dessutom blir vida mer pådrivande internationellt. har erhållit gott anseende försina nedrustningssträvanden. har knappast visat samma påtagliga engagemang, när det gäller att påverka i-länder till att aktivt minska klyftorna mellan rika och fattiga länder. håller sig inte med utnämnda och väletablerade biståndsambassadörer, som internationellt ställer krav. Det finns all anledning att efterhöra och hoppas på att så att säga fredsinitiativ som har som målsättning att minska klyftorna mellan rika och fattiga länder får en djupare och bredare folklig förankring i vårt land. borde tillsammans med övriga nordiska länder på ett kraftfullt sätt kunna bilda opinion för större global rättvisa. Det har gång på gång i samband med debatten om att motverka det förhatliga apartheidsystemet i understrukits, att tillsammans skulle kunna nå bättre konkreta och opinionsmässiga resultat, än om varje land verkar för sig. Detsamma kan med all säkerhet hävdas i samband med det nödvändiga arbetet, att bringa de rika länderna till att visa solidaritet gentemot de fattiga folken. I den utredning, Katastrofbistånd för Utveckling (Huvudrapport av ) som gjorts på uppdrag av och publicerades kan bl. a. följande jämförelse mellan svältens offer och krigens offer utläsas: - svälter (försiktigt räknat) 15 miljoner människor ihjäl, 35 000, varje minut 24, av vilka 18 är barn . - De människor som dog av svält är fler än de som miste livet båda världskrig. - Antalet människor som svälter ihjäl motsvarar det antal som dödades av . - Den värsta jordbävningen i modern historia - i - krävde 250 000 människoliv. Svält dödar lika många . frambringas tillräckligt mycket föda för att ge var och en omkring i världen ungefär mat per dag, dvs. mer än så Mot. mycket som behövs för att leva vidare. Den föda som U205 produceras räcker mer än väl till för att föda de sex miljarder människor som man beräknar kommer att finnas . Nedrustnings- och fredsarbetet som med all styrka skall föras vidare måste åtföljas av vida mer kraftfull internationell opinionsbildning för att minska de klyftor som finns mellan rika och fattiga länder, klyftor som återigen börjar öka. Tredje världens skuldkris har vuxit till ett av de största hindren för utveckling i de fattigaste länderna. Skuldbördan är till volymen störst i men det är ändå de svagaste afrikanska ekonomierna som drabbas hårdast. Flera länder i avsätter nu av sina exportinkomster till att betala räntor och amorteringar på utlandslån. De ökade räntorna har lett till att nettoflödet av kapital i världen har bytt riktning. Det går från till i-världen. Kraftiga åtgärder måste sättas in för att lösa skuldkrisen för de fattigaste länderna och för att ändra den orättvisa handelspolitik som till stor del tvingar fram lånekarusellen. - att det svenska betalningsbalansstödet och u-krediterna bör föras in under en särskild anslagspost där medel tas för avskrivning av ickekommersiella lån till de fattigaste länderna - att tillsammans med övriga i FN, och skall verka för avskrivning av icke kommersiella lån till de värst utsatta nationerna i tredje världen - att sådana avskrivningar skall ske efter behovsprövning och genomföras på strikta villkor, så att FN-organ som UNDP och FAO får övervaka att de frigjorda resurserna används i ett planerat utvecklingsarbete. av de frigjorda medlen måste sättas in i jordbruksutveckling ledd av FN och bilaterala biståndsorganisationer - att oljepriserna måste begränsas främst genom energihushållning och satsning på förnybar energi i industriländerna - att priserna på råvaror genom ett indexsystem bör kopplas till priserna på i-ländernas exportprodukter - att i internationella fora bör driva förslaget om en u-landsskatt till FN baserad på BNP per capita. Medlen skall användas till utvecklingsprojekt i de fattigaste länderna - att frågorna om resursöverföring till kräver omfattande opinionsbildning på hemmaplan. SIDA och de enskilda organisationerna bör därför i samarbete kontinuerligt driva informationskampanjer - att skall initiera kraftfulla internationella åtgärder för att påverka de båda supermakterna och att ändra sina attityder i biståndsfrågor och erkänna kopplingen mellan militära rustningar och utebliven utveckling - att sambandet mellan nedrustning och utveckling som kommer till uttryck i ambassadören utredningar leder till att svensk vapenexport inte beviljas exportkreditgarantier, samt att vapenexporten minimeras eftersom den inte sällan ställer i ett utrikespolitiskt dilemma, exempelvis fallen med IndonesienÖstra och strider med 1986/87 Immunsjukdomen aids sprids i förskräckande omfattning i världen. Den utgör ett nära nog obeskrivligt hot i de fattiga länderna, där möjligheterna att upplysa och hejda utbredningen av virussmittan är begränsade. Vetenskapsmän gör gällande, att fem miljoner centralafrikaner är virusbärare. Även om smittan ännu inte nått alla delar av i samma omfattning, är det tydligt att alla, såväl homosexuella som heterosexuella medborgare, löper stora risker att drabbas. Enligt WHO har närmare 4 000 av de HIV-smittade i drabbats av aids. Detta är, enligt WHO, mer än dubbelt så många som . Eftersom stora delar av , och verkar ha drabbats hårdare än av virussmittan, finns det stor anledning att förmoda - åtskilliga medicinska iakttagelser på ort och ställe bestyrker detta - att fattiga länder som är beroende av hjälp för att komma till rätta med de många väl kända bristsjukdomar och den myckenhet av misär som just fattigdomen skapar, nu håller på att få sina utvecklingssträvanden ödelagda av just aids-farsoten. Det är således helt nödvändigt, att energiskt backar upp och om möjligt förstärker WHO:s strävanden att hejda HIVsmittan i de fattiga länderna. Det är också angeläget, att s.k. programländer erhåller allt det stöd och all tänkbar hjälp med upplysning om HIV-viruset och sjukdomen aids, via de kanaler som finns etablerade. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer jag 1. att hos regeringen begär förslag om inrättandet av ett särskilt biståndsdepartement, 2. att beslutar anta målsättningen att det offentliga biståndet till utvecklingsländerna senast under /91 uppgår till av BNI, 3. att beslutar höja biståndsanslagen till av BNI under /88, 4. att beslutar höja anslaget för katastrofbistånd till 1 000 milj. kr. för /88, 5. att beslutar begära att regeringen inleder bilateralt utvecklingssamarbete med och , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om biståndet till och , 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående biståndets inriktning på de allra fattigaste och att betoningen av de ekonomiska tillväxtmålen tonas ned, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bistånd för bekämpning av HIV-smitta och aids, 9. att som sin mening ger regeringen till känna att Mot. frivilligorganisationernas erfarenheter bör ligga till grund för en U205 planering av biståndet enligt de anförda riktlinjerna, 10. att hos regeringen begär förslag på en ny biståndsstrategi med målsättningen att huvuddelen av biståndet skall gå till småskalig landsbygds- och jordbruksutveckling, 11. att som sin mening ger regeringen till känna att upplysning om alkoholens och övriga drogers skadeverkningar skall ingå i SIDA:s hälsovårdsprogram.