mot · GA02sk389 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk389 och () Avdragsrätt för reparationskostnader har i sitt slutbetänkande (SOU 1986:4-6) mot bakgrund av den svarta sektorn inom byggbranschen utrett frågan om införande av en avdragsrätt för reparations- och förbättringskostnader. Kommittén föreslår dock inte någon sådan avdragsrätt. Motivet är att taxeringsmyndigheternas arbetsbörda och kostnader enligt kommittén skulle öka och att kontrollbehovet skulle öka väsentligt. Dessutom hävdar kommittén att det är omöjligt att i förväg avgöra hur stor del av den svarta sektorn som blir vit om en avdragsrätt skulle komma att påverka skatteutfallet. Kommittén anser dock att det är troligt att reformen skulle gå jämnt ut. Vi delar inte kommitténs slutsatser i denna fråga. Avdragsrätten för reparationer måste ses som en del av problemet med ekonomisk brottslighet. En grundläggande orsak till ekonomisk brottslighet och svartarbete är det höga skattetrycket och skattesystemets utformning. försöker följa samhällets ständigt ökande krav på uppgiftslämnande, uppbördsarbete, arbetsmiljö, trygghetsåtgärder m. m. I takt med att kraven har ökats och skattetrycket skärpts, har de seriösa företagen i allt större utsträckning drabbats av illojal konkurrens både från extraknäckande privatpersoner och yrkesutövare som struntar i kraven på exempelvis redovisning och inbetalning av skatter och avgifter. Dessa kan pressa priserna och i många fall tvinga seriösa företagare till driftsinskränkningar. De seriösa företagarna är starkt oroade av denna illojala konkurrens. Den svarta marknaden har nått en sådan omfattning att den utgör ett hot mot hela branschers framtid. Inom exempelvis måleribranschen uppskattas svartarbetet till av den redovisade arbetstiden. Motsvarande beräkningar för andra branscher gav för bygg (trä och betong), för rör samt för el. För hela bygghantverkssektorn beräknades den svarta arbetstiden uppgå till av den redovisade beskattade arbetstiden. Någon säker beräkning kan inte göras av den svarta sektorns omfattning. Det är dock välkänt att denna sektor utgör ett betydande samhällsproblem. Beaktar man storleken av de uteblivna skatteinkomsterna för olika typer av svart verksamhet torde arbetstagares oredovisade extraarbeten vara den största delen. Kommissionen mot ekonomisk brottslighet framhåller att ungefär lika stor del av den ekonomiska brottsligheten faller på löntagarna som företagen. Det hävdas ofta att de ekonomiska brottslingarna är företagare. Dessa påståenden grundas enligt vår mening på en bristande analys av verkligheten. Man kan knappast hävda att det är företaget som är ekonomisk brottsling. svarta transaktioner är det alltid två parter inblandade. Ett brott sker alltid på initiativ av en fysisk person. Förutom ökad kontroll är det nödvändigt att påverka de ekonomiska förhållandena som styr människors beteende. När det gäller problemet med illojal konkurrens från svartarbetare inom byggbranschen är möjligheterna att med rimliga kontrollinsatser komma åt problemen mycket små. En avdragsrätt vid inkomsttaxeringen för reparationer av villor torde däremot medföra att problemen i stort sett löses. I och med att huvuddelen av reparationsuppdragen blir vita kommer uppdragstagarens inkomster att tas upp till beskattning. Därför torde införandet av en avdragsrätt vara självfinansierande för statskassan. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att begära att regeringen med förtur behandlar frågan med avdragsrätt vid inkomsttaxeringen för reparationer av bl. a. villor och att regeringen framlägger förslag för . () () 1986/87 Sk389