ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02A231 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A231 av m. fl. om sysselsättningsplaner för arbete åt handikappade Arbetsmarknadssituationen för handikappade har inte blivit bättre trots att arbetslösheten generellt har gått ner i landet. Detta påtalas även av statsrådet i budgetpropositionen. Trots detta föreslås klart otillräckliga resursförstärkningar för att skapa bättre möjligheter för handikappade att få arbete. är det emellertid inte bara utökade resurser i form av förstärkningar vid , förbättrade anslag till arbetstekniska hjälpmedel och förstärkningar i som behövs. Med bara bidrag vinns inte tillräckliga framgångar. Inget sägs i budgetpropositionen om främjandelagen och AMS ansvar för att ta denna lag på allvar. Lagen har under de år den existerat, med några få undantag, spelat en mycket passiv roll. Man försvarar oviljan att på ett mer aktivt sätt utnyttja lagen med att den verkar genom sin existens, något som inte förefaller ha förankring i verkligheten. Statistiken över hur många handikappade som får arbete när de besöker en arbetsförmedling visar inte på någon positiv trend vid en studie över . Statistik kan vara svårtolkad, men en sak är säker, det har inte blivit lättare för handikappade att få arbete. får inte längre undandra sig sitt fulla ansvar utan måste använda alla de instrument de politiska beslutsfattarna ställt till förfogande för att ge handikappade arbete. En aktiv tillämpning av främjandelagen måste bli en naturlig del i arbetsmarknadsverkets insatser. För att understryka hur viktigt detta är, måste en politisk markering göras. Det borde vara självklart att man inom ramen för de verksamhetsplaner, som utarbetas inom arbetsmarknadsverket, utarbetar planer för hur de handikappade ska få arbete. I dessa planer bör också finnas en redovisning över hur främjandelagen ska användas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i 1987/88 A231-235 motionen anförts om främjandelagen och vikten av att arbetsmark- Mot. nadsverket utarbetar planer för hur handikappade ska få arbete. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02A236 · 1987-01-01 00:00:00 — av m. fl. om ökade sysselsättningsskapande åtgärder för funktionshindrade Frågan om funktionshindrades ställning på arbetsmarknaden behandlas i budgetbilaga. Man konstaterar där att funktionshindrade i väsentligt större utsträckning än andra är arbetslösa och att den allmänna förbättringen av sysselsättningsläget inte i något avseende har kommit dessa grupper till del. Regeringen säger sig ha en hög ambitionsnivå när det gäller att bereda arbetshandikappade sysselsättning. En hög ambitionsnivå bör för övrigt åtminstone innebära samma målsättning som för alla andra, nämligen full sysselsättning. Det anmärkningsvärda är emellertid att regeringen uppenbarligen inte vill använda de möjligheter som står till buds för att bereda funktionshindrade jobb. Man vill inte gå med på den ökning av antalet som föreslår och man står fast vid ett tak för nya anställningar med lönebidrag i allmännyttiga organisationer och sänker detta från 500 till 300. Vpk anser att man bör utnyttja den möjlighet till ökad sysselsättning som erbjuder. Man bör inrikta sig på att öka antalet anställda med handikapp med 1 000 under det kommande budgetåret. bör man koncentrera sina ansträngningar på grupper med svårare handikapp och vi vill särskilt nämna utvecklingsstörda. Det gör att man inte bör sänka kompensationsnivån så mycket som förutsätts i förslag, utan bör stanna vid av lönekostnaden för anställda med handikapp. Driftbidraget bör därför fastställas till 3 174 milj. kr. När det gäller bidrag till fastighetsfonden biträder vi regeringens förslag. De allmännyttiga organisationerna kan erbjuda funktionshindrade meningsfulla arbeten. Alternativet är i allmänhet förtidspensionering. Detta är inte ett godtagbart alternativ och det är helt oacceptabelt när det gäller unga människor. har vi en situation där organisationer söker personer som kan anställas med lönebidrag och funktionshindrade som vill ha dessa jobb. Det som brister är samhällets förmåga att administrera pengarna så att de Finns där de behövs. Vpk anser att taket för lönebidragsanställningar i allmännyttiga organisationer bör tas bort. Det Finns varken ekonomiska eller andra skäl för att sätta upp detta administrativa hinder för människor att få jobb i stället för förtidspension. Medel bör anvisas i tilläggsbudget I för /89. 1 1987/88. Nr A236 - 244 1987/88 A236 Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att till Bidrag till Stiftelsen för /89 anslår . utöver vad regeringen föreslagit, dvs. 2. att avslår förslaget under Särskilda åtgärder för arbetsanpassning och sysselsättning om begränsning av antalet nytillkomna anställningar med lönebidrag i allmännyttiga organisationer, 3. att hos regeringen begär medelsanvisning för utökning av lönebidragsanställningar i allmännyttiga organisationer på tilläggsbudget I för /89. Måbrink (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02A423 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A423 om lokaliseringsstöd till gruvbrytning i Gruvbrytningen i är som regel knuten till inlandet. Den har stor regionalpolitisk betydelse, eftersom den snabba strukturomvandlingen i svenskt näringsliv kombinerat med socialdemokraternas koncentrationspolitik har lett till en i det närmaste utarmning av inlandet i och Bergslagen. I driver Metall flera gruvor som man utforskar nya mineralfyndigheter. I , i Rockliden, har undersökt en fyndighet för en eventuell gruvbrytning. Det gäller silver, zink och koppar. Malmförekomsten lär vara bättre än på många andra håll. Metall har uppskattat malmuttaget till ett par miljoner ton vid en gruvbrytning enligt kommunala företrädare. Gruvbrytning i Rockliden skulle betyda ett 70-tal arbetstillfällen i en bygd som får allt svårare att behålla människorna. Skogsbruket mekaniseras och jordbruken läggs ned. Kommunen har gjort satsningar på industrilokaler och glesbygdshögstadium, men det räcker inte, utan dessa satsningar hotas om inte andra alternativ tillkommer. I berörs samhället men även kommun kommer att beröras. ligger inåt landet från kusten räknat och från Rockliden. Det samhället skulle kunna leva upp på nytt om gruvan öppnades. När människor förlorar sina arbeten i takt med nedläggningar i jordbruk m. m., då återstår i bästa fall att pendla till 6 mil därifrån. Rockliden finns med bland de gruvprojekt för vilka Metall begärt lokaliseringsstöd, men i budgetpropositionen finns inte den gruvan med. har tidigare satsat i förprospektering och har bett om hjälp, för att kunna provbryta, men regeringen har inte tagit med Rockliden i sitt beslut. Vid en noggrann genomläsning av statsverkspropositionen finner man att är ett län, som regeringen och industriministern glömt, framför allt om man ser till inlandet. Jag kan dessutom konstatera att lokaliseringsstöden reducerats totalt. För inlandets del betyder statsverkspropositionen dyrare bensin och kilometerskatt och därmed dyrare arbetsresor och frakter. Kommunerna tvingas höja skatten än mer för att kunna upprätthålla nödvändig service ute i bygderna. Nationalekonomiskt finns ovärderliga tillgångar i vårt inland. som behöver skötas och brukas. Jag tänker då på jorden och skogen, men A423 också på sjöar, kraftverksanläggningar, fiskevatten, fritidsområden,turistanläggningar etc. Det finns all anledning att uppmärksamma gruvdriftens möjlighet att bidra till sysselsättning i dessa områden. Det är därför nödvändigt att regeringen beslutar om lokaliseringsstöd till Rocklidengruvan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av lokaliseringsstöd till gruvbrytning i Rocklidengruvan.
mot · GB02A437 · 1987-01-01 00:00:00 — 1987/88:A437 l^f av (vpk) om flyttning av delar av den statliga förvaltningen till Mot. Den offentliga förvaltningen har i huvudsak koncentrerats till . Den har vuxit i takt med att den kapitalistiska makten och produktionsapparaten behövt ett förfinat nät av offentliga tjänster för sin effektivitet. Man kan här nämna utbildning, transporter, kommunikationer i vid mening och kontakter med kunder och leverantörer. Detta har skapat efterfrågan på service i vid mening. I första hand högteknologiska företag och koncerners staber har funnit huvudstaden attraktiv för lokalisering av sin verksamhet. har påtagliga växtproblem med brist på bostäder och en ohämmad prisstegring på bostäder samt en spekulation i denna bostadsbrist. Ett sätt att minska denna överetablering vore att omlokalisera vissa verksamheter inom den statliga förvaltningen. Flyttning av verksamheter är ofta kontroversiell och medför naturligtvis ibland tempoförluster i verksamheten . Personal som arbetar under en längre eller på en arbetsplats kan av personliga skäl ha svårt att bryta upp och flytta till en ny ort. Men trots detta måste staten fortsätta med en aktiv omlokaliseringsverksamhet. Vid ett sådant övervägande bör detta leda till att staten ställer kompletterande resurser till förfogande så att flyttningen också får positiva förtecken. Det kan gälla forskning, utvecklingsprogram, fortbildning etc. är ett län dit lokalisering av statlig förvaltning borde riktas och även göras i omfattande grad. Länet har rikets högsta arbetslöshet. Uppbyggnaden av näringslivet har företrädesvis skett inom tunga och av ålder mansdominerade basindustrier. Det råder en betydande obalans mellan kvinnor och män i länet. Denna utveckling måste brytas. En utvecklad offentlig sektor öppnar nya möjligheter till arbete även för kvinnor. Följande delar av den statliga förvaltningen kan lämpligen omlokaliseras till . Den centrala rennäringsadministrationen, ytterligare uppgifter från till Fjällenheten i enligt förslaget från i , postgirokontoret, transportrådets transportstödsektion. Inom teleområdet finns möjligheter. Ett flertal arbeten skulle kunna lokaliseras ut via nummerbyråfilialerna, där och kunde vara lämpliga orter. 1 1987/88. Andra fält inom teleområdet kunde vara texttelefonförmedling, pass- Mot. ningstjänst för nordisk mobiltelefon, ADB-service, AXE-utveckling, Tele- A437 logie, utbildning, AXE-utbildning för televerkspersonal, hantering av telefonräkningar, reparation av samt en professur i telekommunikation till högskolan i . Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av omlokalisering av statlig verksamhet till och hos regeringen begärt förslag härom.
mot · GB02A441 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:A441 av m. fl. om ersättningen för nedsättning av socialavgifter Vpk yrkar, liksom tidigare, avslag på rubricerade anslag. Som vi också tidigare anfört finns både principiella och praktiska skäl som talar mot denna form av speciella privilegier för företag. Skatte- och socialavgiftssystemet bör vara likformigt i hela landet. De beviljade förmånerna är inte förenade med någon rimlig insyn och möjlighet till uppföljning från statens sida gentemot företagen - så som fallet trots allt är med t. ex. lokaliseringsstöden. Effekterna av dessa slags undantagsförmåner är också erfarenhetsmässigt ytterst diskutabla. Det finns vida bättre och pålitligare sätt att kanalisera pengar till regional utveckling. Den här aktuella summan skulle med säkerhet göra mer nytta om den gavs i form av andra typer av stöd eller vilket mycket kan tala för - som anslag till infrastrukturell utveckling. Med åberopande av det anförda hemställs att avslår äskandet i budgetpropositionen 1988 om . i ersättning för nedsättning av socialavgifter. (vpk) (vpk)
mot · GB02A463 · 1987-01-01 00:00:00 — av m. fl. (vpk) om regionalpolitiken Regionalpolitiken står inför viktiga avgöranden. En ny regionalpolitisk utredning har tillsatts. Motstridiga åsikter om de regionalpolitiska metoderna framträder i diskussionen. Bakgrunden är att - trots icke föraktliga insatser - regionalpolitiken inte är stark nog att förhindra tendensen till koncentration av kapital och verksamheter i ekonomin. Denna tendens kan väntas bli starkare ju mer den ekonomiska utvecklingen influeras av transnationaliseringen. Ur denna situation ger sig vissa klara slutsatser. Regionala skillnader i utveckling och levnadsförhållanden är av systematisk natur. De har ett nära beroende till institutionella och infrastrukturella förhållanden. De kan därför inte utjämnas eller ens minska genom en koncentration av regionalpolitiken till företagsstimulanser eller glesbygdshjälp. Avgörande är ett brett spektrum av infrastrukturella åtgärder från högklassiga transportnät till nivåer på vetenskap, kultur och sociala verksamheter. Av betydelse är allsidigheten och ett rimligt mått av oberoende - dvs. att inte behöva repliera på andra mer centralt belägna regioner för väsentliga delar av vad som är nödvändigt för ett likvärdigt samhälleligt liv. Däremot är det alls inte nödvändigt, att regional särprägel suddas ut. Tvärtom är det en fördel för en nation att äga en regional mångsidighet - och omvänt en nackdel om alla regioner uniformeras efter mönster av de centrala. Mot denna allmänna bakgrund står det klart, att infrastrukturella insatser redan nu bör ges en prioritet i den statliga regionalpolitiken. I annat sammanhang föreslår vpk, att nedsättningen av socialavgifter i vissa kommuner slopas, vilket frigör 350 milj. kr. Detta möjliggör, att ett anslag på 400 milj. kr. bör kunna beviljas. Detta anslag skall stå till regeringens förfogande och i samråd med länsstyrelserna i de tre nordligaste länen (Z, AC, BD) användas i uppbyggnad av infrastrukturen i inlandet. Det bör därvid understrykas, att användningen inte ensidigt får ta sikte på t. ex. tekniska och materiella verksamheter, utan utgå i lika mån från sociala och humanistiska aspekter. Utöver denna konkreta insats är det lämpligt, att ger till känna vad den väntar sig av den nya regionalpolitiska utredningen. Regionalpolitiken måste föras upp på en kvalitativt ny nivå. De styrande inslagen måste förstärkas. Att med alltmer kostnadskrävande stimulanser och undantagsprivilegier ge fördelar åt privatföretag, är ingen hållbar linje. 1 1987/88. och systemtänkande måste prägla regionalpolitiken. Fondsystem och statliga Mot. företag bör använda sina resurser inom ramen för en samlad regionalpolitisk A463 Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att under statsbudgetens bil. 14 (industridepartementet), littera C inrättar ett reservationsanslag om 400 milj. kr. för infrastrukturella insatser i enlighet med riktlinjerna i motionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om den framtida regionalpolitikens inriktning. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02A464 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A464 av (vpk) om ett utvecklingsprogram för har drivit gruvverksamhet vid Laisvallgruvan i . Det dominerande malminnehållet har bestått av bly, zink och silver. tillbaka har företaget övergått till rikmalmsbrytning (rovbrytning) i gruvan. Detta innebär att endast den rikaste delen av malmen tas ut vid brytningen. Gruvans livslängd krymper avsevärt med denna uttagsmodell. Gruvföretaget har i olika sammanhang aktualiserat ett vattenöverledningsprojekt från Storlaisan till Aisjaure som skulle torrlagt området ovanför den malmkropp som finns under Storlaisan. En sådan åtgärd skulle ha möjliggjort dagbrytning av denna malm men även gett stora krafttillskott till kraftverk. från vilken vattnet skulle ledas är en biflod till och är en av de älvar som i naturresurslagen förklarats undantagna från vattenkraftsexploatering. Bolidenbolaget har gett uttryck för den meningen att om ovannämnda vattenöverlednings- och gruvprojekt inte kommer till stånd, kommer Laisvallgruvan att läggas ner . Gruvdriften svarar för en mycket betydande del av sysselsättningen i kommun. Läggs den ner behövs en stor samlad insats för att möta det nya läget i kommunen. 278 personer arbetar åt gruvbolaget, som anställda eller entreprenörer. Detta skall jämföras med att det i kommun finns ca 3 830 personer totalt. Gruvdriftens betydelse för kommunen är så stor, att det troligen finns få exempel på industrinedläggningar där konsekvenserna för den kommun där den sker, kan jämföras med detta. krävs alltså en långsiktig planering för att bygga upp något annat som kan ersätta gruvjobben när de tar slut. kommunisterna har i särskild motion tagit upp och rest krav på ökade prospekteringsinsatser. Men detta är inte tillräckligt. Staten måste ikläda sig ett huvudansvar för att skaffa nya jobb till detta område. Inom följande sektorer av redan befintlig verksamhet kunde förädlingsoch utvecklingsinsatser initieras och stimuleras: Vidareförädling vid A-Trä. Utveckla lättklinkerproduktionen med inriktning på mera färdigvaruproduktion. Starta en statlig produktion av byggkomponenter baserade på trä och med sikte på hyreshus- och lokalbyggnadsmarknaden. Rusta upp vägsträckan och permanentbelägg den som ett led i arbetet att förbättra turisttrafikförbindelserna. Gör en riktad fiskevårds- och Mot. kommunisterna har i tidigare motioner om Laisvallgruvan pekat på de möjligheter som finns inom de avfallsprodukter, som kommer från denna gruva. Dessa argument skall inte upprepas i detta sammanhang. Självfallet anser vi att de som ges ett projektansvar för att ta fram ett utvecklingsprogram för noggrant måste utvärdera även dessa möjligheter. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett utvecklingsprogram för .
mot · GB02A483 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A483 av m. fl. (fp) om servicebidrag till glesbygdsbutiker Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:L727 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om beslutanderätt om servicebidrag till glesbygdsbutiker. () ()
mot · GB02A491 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:A491 av och () om sysselsättningsfrämj ande åtgärder i Mot. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88.T225 hemställs 1. att beslutar att sysselsättningsstöd även skall kunna ges i stödområde C 2. att under anslaget C 7 anslår i förhållande till regeringens förslag ytterligare 25 milj. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om infrastrukturella förutsättningar för expansion och utveckling. () ()
mot · GB02A608 · 1987-01-01 00:00:00 — av () om tjänstepensionsförmånerna För statsanställda och vissa icke-statligt anställda med statlig pensionsrätt finns olika tjänstepensionsförmåner. En av dessa är egenlivränta. Egenlivränta utgår till statlig tjänsteman som slutat sin statliga anställning utan att ha rätt till ålders-, sjuk-, förtidspension eller årlig ersättning. Egenlivränta kan utgå till statlig tjänsteman som slutar sin anställning minst före nedre gränsen för avgång med ålderspension men börjar inte utbetalas förrän . Det är då fråga om en ålderslivränta. Egenlivränta utgår då i stället för den statliga kompletteringspensionen som börjar utgå om tjänstemannen avgår med pension vid den nedre gränsen eller . Den person som slutar sin anställning minst före nedre gräns får alltså fr. o. m. den månad han eller hon fyller , förutom folkpension och ATP, även en egenlivränta. Denna kombination kan numera i vissa fall ge mer i pensionsinkomst än om man kvarstår i tjänst till nedre gräns och avgår med statlig lönepension. Omkring en tredjedel 200 000 - av de statligt anställda pensioneras . Till dessa utgår egenlivränta då uppnås. För de som stannar kvar i anställning till denna ålder uppstår dock inte denna förmån. För de personer som inte känner till dessa effekter av egenlivräntan framstår det givetvis som orättfärdigt att de inte får del av egenlivränta p. g. a. att de arbetat kvar i sin anställning till pensionsåldern. Det har också förekommit uppgifter om att avgångar på egen begäran innan nedre gränsen för avgång med ålderspension på vissa håll har satts i system. Det är otillfredsställande att människor med lång anställning bakom sig tvingas göra denna manöver för att förbättra sin ekonomiska situation efter pensionering. Det skall heller inte vara nödvändigt, vilket nu är fallet, att fackliga organisationer skall behöva erbjuda studiecirklar i hur den statligt anställde bättre skall kunna planera sin pensionering och pension. I pensionsavtalet för arbetstagare hos kommuner och landsting finns en karenstid för arbetstagare, vars pensionsålder är , som på egen begäran lämnar sin anställning. Motsvarande reglering finns ej på den statliga sidan. Regeringen bör ges i uppdrag att på lämpligt sätt, eventuellt i samråd med , uppmärksamma ovannämnda problem. Med anledning av det anförda hemställs A608 att begär att regeringen på lämpligt sätt uppmärksammar de i motionen beskrivna problemen avseende ålderslivränta.
mot · GB02A706 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:A706 av m. fl. (vpk) om semesterlönefond Klasskillnaderna i samhället ökar. Löne- och inkomstspridningen innebär att allt fler kommer att hänföras till lågavlönade. Dessa grupper har mycket svårt att tillgodogöra sig en meningsfull semester med vila och rekreation. I olika LO-rapporter redovisas t. ex. att nästan var fjärde LO-medlem varken har tillgång till fritidshus eller gjort någon semesterresa . Knappt var åttonde TCO-medlem och ungefär var sjuttonde /SR-medlem är i samma situation. Orättvisorna har ökat i takt med att spekulations- och kommersiella krafter ökat sitt inflytande över turism och rekreationspolitik. Många förslag har framlagts inom arbetarrörelsen för att i solidaritetens och jämlikhetens anda förbättra låginkomsttagarnas möjligheter till en meningsfull semester. En extra veckolön till semestern är en tanke men det mest genomtänkta är en semesterlönefond. En sådan fond skulle inte bara föbättra de lågavlönades ekonomiska möjligheter till en semester utan även kunna spela en roll som förvaltare av folkliga semesteralternativ, som alternativ till det kommersiella utbudet av rekreationsmöjligheter. Ur rättvise- och jämlikhetsperspektiv är en semesterlönefond den för dagen bästa formen. När semesterlagen ändrades 1977 blev semesterlönefonden en av de frågor som skulle utredas ytterligare. Under de borgerliga regeringsåren lades utredningen om en semesterlönefond ned. När socialdemokratin återkom i regeringsställning beslutade på ett socialdemokratiskt motionsinitiativ att det nedlagda utredningsarbetet om semesterfrågorna skulle återupptas. Men på den socialdemokratiska regeringens förslag beslöt att en utredning om en semesterlönefond inte skulle komma till stånd. Den nu verksamma semesterkommitté behandlar inte frågan om en semesterlönefond. Enligt vpks mening är semesterlönefondsfrågan en lika viktig semesterfråga som en förlängning av semestern, arbetarnas inflytande på förläggningen m. m. Införande av en semesterlönefond är ett viktigt inslag i jämlikhetspolitiken, och den socialdemokratiska regeringens handlande är direkt utmanande mot de grupper i samhället som har de sämsta betingelserna vad avser arbetsvillkor, arbetsmiljö och ekonomi. Möjligheter till meningsfull fritid och rekreation är en viktig rättvisefråga för dessa grupper men innebär också en investering av samhället för att motverka utslagning. Därför bör frågan om en semesterlönefond med förtur utredas av regeringen. Med hänvisning till det anförda hemställs A706 att begär att regeringen tillsätter en snabbutredning med uppgift att inrätta en allmän semesterlönefond. (vpk) (vpk) A (vpk) (vpk)