mot · GA02N330 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N330 m. fl. (fp) Bättre villkor för småföretagen Småföretagen en väsentlig del av näringslivet Mer än en miljon människor i vårt land är direkt verksamma i privata företag med färre än 200 anställda. De företag i denna grupp som har färre än 50 anställda, sysselsätter ca 700 000 personer. Dessutom är det med all säkerhet i denna grupp av företag som framtidens nya arbetstillfällen återfinns. Inte minst från den utgångspunkten, antal arbetstillfällen, utgör alltså våra mindre och medelstora företag en väsentlig del av vårt näringsliv. Men därutöver är det i dessa företag som en stor del av det nytänkande sker som leder till utveckling av produkter och tjänster vilket i sin tur är en förutsättning för hela näringslivets framgång. Också för regionalpolitiken spelar mindre och medelstora företag en avgörande roll. De ger liv åt bygder som annars skulle läggas öde. Trots att den socialdemokratiska regeringen på olika sätt redovisat en positiv inställning till småföretagande så har ytterst litet konkret gjorts för att förbättra de allmänna förutsättningarna för denna del av vårt näringsliv. Det som skett har i stor utsträckning haft som utgångspunkt att ge staten ännu större inflytande över företagens investeringar. Insatserna har alltså varit av selektiv karaktär och baserats på tron att kunskaperna om marknaden finns på politikernas och myndigheternas kontor snarare än på företagens. Däremot har den socialdemokratiska regeringen vidtagit en rad åtgärder som inneburit sämre villkor för mindre och medelstora företag! Den för småföretagen mest negativa åtgärden är införandet av kollektiva löntagarfonder. I det korta perspektivet berörs småföretagen främst genom att de alla får vara med och betala uppbyggnaden av fonderna. kommer systemet att få negativa effekter bl. a. för upphandlingspolitik och inställningen till vinst och lönsamhet och på investeringarnas storlek och inriktning. Den socialdemokratiska näringspolitiken har inneburit att ett stort antal skatter och avgifter har höjts sedan regeringsskiftet . Även i årets budgetproposition föreslås höjda arbetsgivaravgifter på totalt . Åtgärderna har medfört kraftigt ökade kostnader inte minst för våra mindre företag. Regeringen har dessutom genom flera beslut urholkat marginalskattereformen vilket också försämrar småföretagandets villkor. 1 1986/87.3 sami. På flera olika sätt innebär den förda socialdemokratiska politiken en Mot. begränsning av näringsfriheten. a. märks det på områden där det N330 offentliga dominerar, t. ex. när det gäller produktion av sociala tjänster. Där är inriktningen alldeles uppenbar, nämligen att genom regleringar och statsbidragsregler hålla enskilda intressen utanför. Den utvidgade s. k. vandelsprövningen innebär ytterligare ingrepp i den fria etableringsrätten. Det viktiga arbetet med att minska byråkrati och krångel har inte givits tillräcklig prioritet. De mycket marginella förbättringar som skett på några enstaka punkter är helt otillräckliga och motverkas dessutom av nya omfattande regleringar. Livskraftiga mindre och medelstora företag är ett nödvändigt inslag i en liberal ekonomi. Men det är inte bara vad som produceras i form av varor och tjänster som gör dem oumbärliga. Att människor ges möjlighet att utveckla sina ambitioner och idéer i ett eget företag är också av betydelse i ett vidare perspektiv, en förutsättning för ett gott samhällsklimat. Bara om vi tar vara på utvecklingskraften i redan etablerade mindre företag och stimulerar till nyföretagande kan vi få nya jobb i olika delar av landet. Många självständiga företag som konkurrerar ökar också konsumenternas möjlighet att med sitt köpval avgöra vad som skall tillverkas. Småföretagens närhet till konsumenten gör att marknadsekonomins signalsystem fungerar - när priset blir för högt eller kvalitén för dålig går kunden genast någon annanstans. I det följande redovisas program för att främja verksamheten i de mindre och medelstora företagen. I det större företaget utgörs ledningen av flera personer. Beslutsfattarna är omgivna av kvalificerade rådgivare, tekniker, marknadsförare, ekonomer och jurister. Besluten kan delegeras och tas på olika nivåer. Småföretagaren måste ofta fatta alla viktiga avgöranden själv. Företagens handlande påverkas därmed i hög grad av hans eller hennes personliga kompetens, vilja och ambitioner. I vilken utsträckning den som äger och driver ett litet företag tar beslut som inebär utvecklingssatsningar beror alltså i stor utsträckning på hans eller hennes värderingar och intressen. Är det roligt och stimulerande att driva företag så är det naturligt att man också satsar på fortsatt utveckling trots att det innebär stora arbetsinsatser och stort risktagande för ägaren/företagsledaren. När däremot de politiska besluten upplevs negativt minskar intresset för sådana satsningar. Även de beslut som rör ägandet av företag och alltså inte direkt påverkar själva verksamheten får i de små familjeföretagen sådana effekter. Samma person är ofta största ägare och företagsledare. När företagsägaren är missnöjd försvinner entusiasmen och framtidstron hos företagsledaren. Även om det är viktigt för småföretagaren att uppnå god lönsamhet så är Mot. 1986/87 det också andra värden som utgör drivkraften. Ambitionen att skapa något N330 eget, att inte styras av andra är t. ex. vanliga motiv till varför man startar och utvecklar ett företag. Ett stort samhällsansvar hör i regel också till bilden. Småföretagarna som personer utgör en enastående resurs i näringslivet och samhället. Deras kunnighet, idérikedom och ansvarskänsla är det mindre företagets viktigaste tillgång. Det finns åtskilliga exempel på att en skicklig och entusiastisk företagsledning lyckats väl trots att branschen i övrigt haft stora svårigheter. a. mot denna bakgrund är det nödvändigt att hos politiker och myndigheter öka förståelsen för småföretagarens villkor. Våra förslag om skattepolitiken redovisas utförligare i partimotion om skatterna, och vi ger därför här bara en översiktlig beskrivning av vissa delar som har stor betydelse för små och medelstora företag. Den viktigaste enskilda skattepolitiska åtgärden som kan vidtas för att skapa mera gynnsamma förutsättningar för småföretagen och småföretagarna är enligt vår uppfattning en fortsatt sänkning av marginalskatten. Dagens höga marginalskatter verkar starkt hämmande på expansionslust och expansionsförmåga hos många småföretagare. Det har också i ett antal undersökningar framkommit att den ökning efter skatt som uppkommer efter en eventuell utökning av verksamheten inte alls är jämförbar med den ökade arbetsbelastning och det ökade ansvar som utökningen skapar. Vi anser att detta problem måste angripas från båda sidorna. Dels måste marginalskatterna sänkas så att praktiskt taget alla inkomsttagare får åtminstone hälften kvar av en inkomstökning, dels måste den ökade arbetsbelastningen i form av krångel och krav på lagstiftningskunskaper minskas. Marginalskatterna måste sänkas så att praktiskt taget alla får åtminstone hälften kvar av en inkomstökning. skall marginalskattetaket kraftigt sänkas. Förmögenhetsskatten på det i företaget arbetande kapitalet skall avskaffas. Det finns uppgifter som tyder på att var tredje företagare med 20-50 anställda betalar förmögenhetsskatt. I genomsnitt uppgår skatten till . För att täcka detta med löneuttag krävs att ägaren tar ut ca . Det är för oss uppenbart att denna skatt verkar starkt hämmande på de mindre företagens expansionsförmåga, och vi anser att den måste avskaffas. De nuvarande reglerna om höga arvs- och gåvoskatter innebär att det är mycket svårt att överföra ett familjeföretag till nästa generation. Regeringen har visserligen sänkt skattesatserna något vid arvsbeskattningen. Man har dock inte gjort något åt gåvobeskattningen. Vidare har regeringen de facto förvärrat problemen vid generationsskiften i de mindre företagen genom övergången från ett taxeringsvärde baserat på substansvärde till marknadsvärde. Vi anser liksom tidigare att taxeringsvärdet bör uppgå till . I överensstämmelse med vår uppfattning att enskilt ägande utgör en av de viktigaste grunderna för en väl fungerande marknadsekonomi och ett fritt 1 * 1986/87. näringsliv anser vi att dagens dubbelbeskattning av utdelningar bör avskaf- Mot. Som ett första steg föreslås väsentliga lättnader i fråga om aktiebeskatt- N330 ningen genom återinförande av en skattereduktion. I årets budget föreslår regeringen en höjning av arbetsgivaravgiften med från . Vi avvisar denna skattehöjning. Bestämmelserna för t. ex. traktamenten och reseersättningar bör i skattehänseende vara jämställda för familjeföretag. På flera ställen i denna motion har vi påpekat hur väsentligt det är att stimulera nyföretagandet. Det är inte minst viktigt att flera av de företag som startas från början har en tillräcklig bas av eget kapital. är det emellertid mycket svårt att spara ihop till ett sådant startkapital. Vi anser därför att ett system med s. k. riskkapitalkonto kan vara värt ett närmare studium. Detta skulle kunna innebära att löntagare som vill starta egna företag ges möjlighet att göra skattefria avsättningar inom vissa begränsade ramar. En sådan avsättning skulle kunna göras under ett visst antal år för att sedan tas i anspråk vid start av eget företag. Om medlen inte användes för start av företag skulle de återföras till beskattning. Vi föreslår att man bör utreda hur ett sådant system skulle kunna utformas. För att avdrag i rörelsen skall beviljas för barn som t. ex. feriearbetar i ett föräldraägt företag krävs att barnet skall ha uppnått en ålder . Ersättningen läggs annars till någon av föräldrarnas inkomst och kommer där att marginalinkomstbeskattas. skattepolitik tar sikte på att denna regel helt skall kunna avskaffas. I avvaktan på att de förändringar som är förknippade med detta genomförs föreslår vi att åldersgränsen sänks till . Socialdemokraterna och kommunisterna drev vid 1982/igenom beslut innebärande att arbetsrättsligt skadestånd inte längre utgör avdragsgill driftskostnad. Sådana skadestånd kan utdömas eller komma till stånd genom förlikning. Ofta utgår de med ett i förhållande till förseelsen relativt högt belopp. Påföljden blir därmed ytterst kännbar. Den blir också beroende av den företagsform i vilken rörelsen bedrivs. Samma förseelse leder således till olika påföljd. Vi anser att arbetsrättsligt skadestånd i princip bör bedömas som en omkostnad i rörelsen. tillåts företagen använda sina investeringsfonder endast för byggnader och anläggningar. är det uppenbart att många mindre och medelstora företag inte behöver bygga nya lokaler för att expandera. Deras investeringsbehov gäller i första hand maskiner, men det kan också handla om t. ex. marknadsföring eller utarbetande av datorsystem. I enlighet med de förslag som lägger för den framtida skattepolitiken i en separat partimotion föreslår vi att de medel som finns avsatta på investeringsfondskonto generellt släpps fria . Efter bör eventuella återstående medel återföras till beskattning. Fokpartiet kräver fasta spelregler och ökad rättssäkerhet Mot. Inför ett investeringsbeslut gör företagen en marknadsmässig bedömning av N330 Man går igenom riskerna med projektet och försöker så långt möjligt förutse t. ex. hur kunderna och konkurrenterna ska reagera. Det hör till spelets regler att en sådan bedömning aldrig blir helt säker. Marknadsrisker måste ett företag med andra ord leva med. När det däremot gäller lagar och regler - alltså de förutsättningar statsmakterna ger för verksamheten - har företagen berättigade krav på stabilitet och långsiktighet. Det är oacceptabelt att nya skatter och avgifter eller ändrade regler tillåts påverka grunderna för beslut som redan tagits och kullkasta företagens investeringskalkyler. Både faktiska snabba förändringar i politiska beslut och oro för att sådana kan inträffa skapar en genuin osäkerhet som påverkar företagen negativt. Ett långsiktigt synsätt motverkas. Missgrepp på det här området drabbar framför allt mindre företag eftersom de inte kan arbeta med samma riskspridning som storföretagen och inte heller har deras resurser att hålla sig underrättade om vilka förändringar som planeras. Naturligtvis går det aldrig att helt undvika förändringar i de regelsystem som styr företagen. Omprövningar måste kunna göras baserade på nya erfarenheter och målsättningar. När så sker är det emellertid nödvändigt att dels tillämpa generösa övergångsbestämmelser, dels undvika att förändringarna får en retroaktiv effekt. har i flera sammanhang ställt krav på ökad rättssäkerhet. Det kravet har hög aktualitet också när det gäller företagande. Flera uppmärksammade fall har visat på konflikter mellan t. ex. skattemyndigheterna och småföretagen, konflikter som rimmar illa med rättssäkerhetskravet. Lagstiftning och dess tillämpning måste ske på ett sådant sätt att godtycke och maktmissbruk förhindras. Företagen och deras ägare måste hållas skadeslösa när myndigheterna gör fel. I partimotion om den ekonomiska politiken beskriver vi närmare en önskvärd utveckling av penning- och kapitalmarknaden. Den avreglering som pågår ser vi som gynnsam. Inte minst skulle en ökad rörlighet för kapital få positiva effekter för de små och medelstora företagens möjligheter att på lika villkor konkurrera om begränsade lånevolymer. På ett för småföretagen väsentligt område kvarstår emellertid omfattande regleringar. Det gäller kapitalrörelser över gränserna, dvs. Det bör poängteras att denna och liknande regleringar framför allt drabbar mindre företag och småsparare. För storföretag och rika finns det oftast lösningar. Vi föreslår i annat sammanhang väsentliga liberaliseringar i denna reglering i syfte att avskaffa den. Som ett steg på denna väg anser vi bl. a. att man bör kunna tillåta de mindre och medelstora företagen att betala tillbaka utlandslån när de själva önskar utan att ansöka hos . Vi vill också i detta sammanhang ta upp frågan om kravet på personlig Mot. Vi anser att bankerna i mindre utsträckning än nu bör utnyttja N330 möjligheten att kräva personlig borgen för företagskrediter. Underlätta myndighetskontakter, förenkla regelsystemet och begränsa uppgiftslämnandet För de företag som inte är stora nog att hålla sig med särskilda kamerala avdelningar utgör krångel i samband med myndighetskontakter, svåröverskådliga regelsystem och ett omfattande uppgiftslämnande ofta ett stort bekymmer. Småföretagaren kommer regelbundet i kontakt med olika myndigheter. Det är viktigt att personalen är serviceinriktad och har god kännedom om arbetsvillkoren i det mindre företaget. Undersökningar tyder på att det framför allt är fåmansbolag och nyetablerade företag som drabbas av myndigheternas brister på det här området. Detta understryker att problemet är allvarligt. På litet är det framför allt viktigt att grunderna för relationerna mellan myndigheter och företag kan förändras. I flera myndigheter finns en insikt om att detta är nödvändigt, och ett arbete i rätt riktning har påbörjats. För en positiv förändring krävs också att man politiskt bestämmer vilken verksamhet som är viktig respektive mindre viktig. Den mindre viktiga kan då undvaras och därmed också det regelsystem som styr dessa verksamheter. Först då går det att nå mer omfattande förenklingar. Myndigheternas agerande gentemot småföretagaren måste mera än präglas av servicekänsla och en positiv attityd. Det finns tyvärr alltför många exempel på hur ett negativt näringslivsklimat t. ex. på en ort eller i en förvaltning fått företagare att låta bli att utveckla en idé eller t.o.m. att upphöra med sitt företag. Förbättringar av det totala regelsystemet måste ske dels genom återhållsamhet med nya lagar och bestämmelser som berör näringslivet, dels genom förenklingar av dem som redan finns. Det är viktigt att reglerna blir klara och entydiga. a. när det gäller skattereglerna och de arbetsrättsliga bestämmelserna har i flera fall lett till att enskilda företagare drabbats på ett helt oacceptabelt sätt. Lagar skall skrivas så att de kan förstås och tolkas utan omfattande juridisk utbildning. De skall ha sin grund i allmänt rättsmedvetande och sunt förnuft. Detta blir särskilt viktigt för de mindre företagen som regleras av en mycket omfattande lagstiftning utan att ha tillgång till särskild expertis. a. rättssäkerhetsaspekten talar för att ett särskilt, begränsat, regelsystem införs för mindre företag. Men olika förutsättningar på en rad områden motiverar också att småföretagens verksamhet regleras annorlunda än storföretagens. Dit hör t. ex. den arbetsrättsliga lagstiftningen. Vi föreslår därför ett särskilt regelsystem för mindre företag, ett system som tar större hänsyn till deras speciella förhållanden. Det dagliga arbetet med företagets skötsel kräver en stor arbetsinsats av företagsledaren. Han eller hon fyller flera funktioner som alla är viktiga för effektiviteten i verksamheten. När nya ofta artfrämmande uppgifter läggs på företagaren minskar hans eller hennes möjligheter att lyckas med det som är väsentligt. Det är därför viktigt att begränsa det uppgiftslämnande som innebär trist arbete och kvällar. En bra arbetsmetod prövades under den icke-socialistiska regeringsperioden. Då arbtade Delegationen för företagens uppgiftslämnande, DEFU, med att rensa upp i blankettfloran och därmed förenkla för företagen. En ny DEFU i någon form bör tillsättas för att minska krångel och onödig byråkrati på det här området. Personer som är verksamma i små- och medelstora företag skall ingå. Den s. k. normgrupp som industridepartementet tillkallat med liknande arbetsuppgifter har inte nått tillräckliga resultat. Uppgifts- och uppbördsskyldigheten innebär också stora kostnader för företagen. Om man inte lyckas att begränsa uppgiftslämnandet väsentligt måste man överväga att ge företagen ekonomisk kompensation för merarbetet. slår vakt om näringsfriheten Av avgörande betydelse för företagandet är den fria etableringsrätten. Näringsfriheten var ett resultat av den liberala ekonomiska revolten mot tidigare epokers reglerings- och skråsamhälle. Dess betydelse för den fantastiska ekonomiska utveckling vi har haft under de senaste århundradena kan knappast överskattas. Denna bakgrund till trots finns det hot mot och begränsningar i näringsfriheten och konkurrensen. Dessa utgörs bl. a. av monopol och monopoltendenser, etableringskontroll i olika skepnader och regleringar av olika slag. Inte minst för de mindre företagens utvecklingsmöjligheter och för nyföretagandet är det viktigt att på olika sätt slå vakt om näringsfrihetens grunder. kräver därför att näringsfriheten grundlagskyddas och att övervakningen av monopoltendenser och prisöverenskommelser inom det fria näringslivet skärps. Vi har följaktligen sagt nej till de olika förslag om etableringskontroll som regeringen fört fram. Den s. k. utökade vandelsprövning som införts på yrkestrafikens område och inom restaurangbranschen måste enligt vår uppfattning avskaffas. Det är en orimlig tanke att myndigheterna på förhand skall kunna avgöra vilka som efter att ha startat en näringsverksamhet kommer att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Vi menar att yrkestrafiklagstiftningen tvärtom skall liberaliseras så att såväl behovsprövning som annan lämplighetsprövning än den som normalt gäller för bilkörning avskaffas. Också prisregleringslagen är ett för oss oacceptabelt ingrepp i näringsfriheten. Prisstoppet sätter marknadskrafterna ur spel, och vunna erfarenheter visar att det är verkningslöst när det gäller att bekämpa inflationen. Det har ingen bestående effekt! Vi kräver att också prisregleringslagen avskaffas. Vi kan inte heller acceptera den begränsning av den fria konkurrensen som det innebär att företag diskrimineras på grund av att de är enmansföretag och/eller saknar kollektivavtal. 1986/87 N330 För att säkerställa näringsfriheten har vi i en Mot. konkurrenslag, som bl. a. förbjuder leveransvägran och karteller. förbättringar i denna genomfördes av den icke-socialistiska regeringen . Konkurrenslagen är ett uttryck för att statsmakterna ansett det viktigt att skydda näringsfriheten på avtalsfrihetens bekostnad. De redan etablerade skall inte genom avtal kunna utestänga dem som vill testa sina idéer på marknaden. Staten har alltså en viktig roll att spela när det gäller att slå vakt om etableringsfriheten. Desto mer oroande är det när statsmakterna i olika sammanhang medverkar till konkurrensbegränsningar och etableringskontroller. Tydligast är denna inriktning på områden där det offentliga dominerar, t. ex. när det gäller produktion av sociala tjänster. Där är syftet alldeles uppenbart att genom regleringar och statsbidragsregler hålla enskilda intressen utanför. kräver i stället att de offentliga monopolen bryts och ger utrymme för fri konkurrens också inom den sociala sektorn. Avskaffande av faktiska eller formella monopol skulle också skapa en ny marknad av stor betydelse för små och medelstora företag. Konkurrens måste också i övrigt känneteckna den offentliga sektorns upphandling. kritik mot de offentliga monopolen redovisas utförligare i vår frihetsmotion. har ända i olika sammanhang aktualiserat frågan om andel i vinst för de anställda i företag. Löntagarfonderna har inneburit att denna fråga fått ny aktualitet. Ett starkt centraliserat system av offentligt aktieinnehav byggs nu upp. Detta varken motverkar maktkoncentration eller skapar det individuella ägande i företagen som eftersträvar. Löntagarfonderna måste avskaffas i enlighet med det förslag som redovisas i en gemensam partimotion av , och . Andel i företagens resultat däremot är ett unikt sätt att förena inflytande i det egna företaget med ökat ansvar för dess verksamhet och lönsamhet. I motsats till löntagarfonderna kan vinstdelningsystemen bidraga till att minska ägarkoncentrationen i svenskt näringsliv. Att detta är en realitet visas bl. a. i och i där de anställda blivit inflytelserika aktieägare. En annan viktig aspekt är att vinstandelssystemen innebär ökade möjligheter att bygga upp ett eget sparkapital. Att stimulera de former för vinstdelning där de anställda har kvar andelar i en stiftelse anser vi vara särskilt angeläget. Sådana system har en rad positiva effekter. Förutom att sparandet ökar förbättras tillgången på riskkapital, "vi-känslan i företaget stärks och förståelsen ökar för den lönsamhet i företag som är nödvändig för en sund utveckling av den svenska ekonomin. Om stiftelserna dessutom till viss del också kan köpa andra aktier än det egna bolagets stimuleras också aktieägandet i stort. Också för företagarna bör det vara ett intresse att de anställda i än högre Mot. grad blir delaktiga i företagets utveckling, liksom att man söker former som N330 gör det möjligt för de anställda att välja att spara i det egna företaget i stället för att ta ut pengar i form av lön. Intresset för vinstandelssystem har snabbt vuxit. Allt fler företag har, eller planerar att införa, vinstandelar. En flora av olika system för vinstdelning växer upp. Det är positivt. Myndigheterna bör inte försöka skapa någon enhetlig form för vinstdelning, utan låta frågorna lösas på det sätt som passar bäst i det enskilda företaget. Politiker och myndigheter har vad gäller andel i vinst sin främsta uppgift i att undanröja regler och bestämmelser som hindrar eller försvårar bildandet av vinstandelssystem i företagen. vill uppmuntra andel-i-vinst-system på företagsnivå liksom anställdas medägande i de företag där de arbetar. Självfallet skall vinstdelningssystem vara frivilliga och utformas på det sätt företag och anställda kan enas om lokalt. Men genom att skapa gynnsammare skattemässiga förutsättningar kan vinstdelningssystem stimuleras. Regeringen har aviserat ett förslag om arbetsgivaravgifter på vinstandelar. Vi avvisar detta förslag vad gäller vinstandelar som binds i långsiktigt sparande eftersom förslaget verkar i motsatt riktning mot vad anser önskvärt och lämpligt.