mot · GA02sf304 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sf304 m. fl. (c) Förtidspension för egenföretagare-lantbrukare, m. m. Rätt till folk- och tilläggspension i form av förtidspension kan utgå till den som är mellan om arbetsförmågan på grund av sjukdom, eller om den fysiska eller psykiska prestationsförmågan är varaktigt nedsatt med minst hälften. Förtidspension kan också utgå till den som fyllt och som på grund av arbetslöshet uppburit ersättning från arbetslöshetskassa (på arbetsmarknadsmässiga grunder). Denna möjlighet har inte egenföretagare-lantbrukare. I lagen om allmän försäkring sägs bl. a. att en försäkrad vars arbetsförmåga är nedsatt på sådant sätt att förmåga saknas att skaffa inkomst genom eget arbete erhåller hel förtidspension. Vid bedömning av den nedsatta arbetsförmågan skall beaktas den försäkrades förmåga att bereda sig inkomst genom sådant arbete som motsvarar hans krafter och färdigheter och som rimligen kan begäras av honom med hänsyn till hans utbildning och tidigare verksamhet samt ålder, bosättningsförhållanden och därmed jämförliga omständigheter. Lagen säger också att när det gäller en äldre försäkrad skall bedömningen främst avse hans förmåga och möjlighet att bereda sig fortsatt inkomst genom sådant arbete som han tidigare utfört eller annat för honom tillgängligt lämpligt arbete. När det gäller en egenföretagare-lantbrukare är det även i fall av en total arbetsoförmåga så gott som omöjligt för mannen att få hel förtidspension så länge han bor kvar på gården och hustrun har inkomst av jordbruksfastighet. bedömning är att så länge gården brukas och hustrun har inkomst från densamma så betraktas den inkomsten som mannens - trots hans arbetsoförmåga. För att få hel förtidspension krävs oftast att lantbrukaren arrenderar ut eller säljer gården eller flyttar ifrån densamma. I en löntagarfamilj där både man och hustru arbetar och har inkomst kan den som enligt lagen om allmän försäkring är berättigad till hel förtidspension - exempelvis mannen - erhålla hel sådan. Att hustrun är frisk och har kvar sin egen inkomst påverkar alltså inte möjligheten till pensionsförmån för mannen. Till skillnad från jordbrukarfamiljen krävs inte heller att man i förekommande fall gör sig av med eget hus. Vi hemställer att åtgärder vidtas så att lantbrukare kan komma i åtnjutande av hel förtidspension utan att familjen i övrigt slutar arbeta inom lantbruket eller att makar måste flytta isär för att hel förtidspension skall kunna utgå till mannen. Lantbrukare har i likhet med löntagare rätt till delpension. Kravet för att en egenföretagare skall få denna pension är bl. a. en inkomst- och arbetstidsminskning med . Det är emellertid svårt för en lantbrukare att minska sin arbetstid med så mycket som . I den aktuella gruppen () finns 15000 lantbrukare. Antalet delpensionsansökningar från lantbrukare visar tydligt att det är svårt för dem att minska arbetsinsatsen med så mycket som . Förutom att en jordbrukare måste göra sig av med en hel produktionsgren (t. ex. djurbesättning) så medför kravet på minskning av arbetstiden ofta att ytterligare en produktionsgren måste splittras. För att komma till rätta med detta problem bör reglerna ändras så att en mer naturlig arbetstidsminskning kan tillåtas. En lantbrukare kan vid slopandet av en produktionsgren mycket enkelt genom bokföring och deklaration styrka inkomst- och arbetstidsminskningen, varför det bör finnas god möjlighet att kontrollera en delpension som bygger på en arbetstidsminskning som är naturlig för den enskildes produktionsinriktning. Vi hemställer om att lantbrukare ges möjlighet till delpension med en arbetstidsminskning enligt samma villkor som gäller för löntagare. Förtidspension på jordbrukspolitiska grunder Med hänsyn till rådande produktionsbalanssituation i jordbruket bör det enligt vår uppfattning finnas möjligheter för lantbrukare, trots avsaknad av arbetslöshetskassa, att i likhet med löntagare kunna komma i åtnjutande av förtidspension på arbetsmarknadsmässiga grunder. Det bör vara möjligt att kunna lägga ned en jordbruksdrift med dålig lönsamhet och erhålla förtidspension. Den som har låg eller ingen sjukpenninggrundande inkomst (SGI) kan fr. o. m. inom socialförsäkringens ram teckna en frivillig sjukförsäkring som utgår med högst /dag vid sjukdom. Denna sjukförsäkring kostar för varje tillförsäkrad krona 10:40 vid 0 dagars karens, 5:70 vid 3 dagars karens och 2:30 vid 30 dagars karens. För egenföretagare är det den deklarerade nettointäkten efter avsatt belopp för egenavgifter plus eventuell stimulansersättning (typ investeringsavdraget) som är den sjukpenninggrundande inkomsten. Många småföretagare och speciellt lantbrukare har ofta låga nettointäkter och därigenom också mycket dålig täckning för inkomstförlust vid sjukdom. Detta är högst otillfredsställande. Den komplettering av sjukpenningen man nu kan göra genom den frivilliga sjukförsäkringen till högst /dag är inte tillräcklig. Vi hemställer därför att regeringen utökar den befintliga frivilliga sjukförsäkringen att gälla för egenföretagare upp till ett belopp motsvarande avtals Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående förtidspension till egenföretagare-lantbrukare, 2. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om delpension till lantbrukare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om frivillig sjukförsäkring för egenföretagare-lantbrukare. () () enlig lön i resp. yrke. En egenföretagare med låg nettointäkt/SGI skulle då kunna teckna en frivillig sjukförsäkring för att täcka mellanskillnaden upp till avtalsenlig lön vid sjukdom. Avgiftsuttaget enligt gällande tariff för den frivilliga försäkringen skulle vid en nettointäkt på . bli /år (200 x 5:70) vid tre dagars karens för en ersättning motsvarande den vid avtalsenlig lön (/dag). Sjukpenningen från den frivilliga försäkringen bör vara skattepliktig och avgiften avdragsgill i deklarationen.