ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02T429 · 1987-01-27 00:00:00 — och () Halvljuslagen Begreppen skymning, mörker, dimma, snörök, dålig sikt är subjektiva begrepp. För många bilförare har dessa ord en mycket stor vidd. 93 § första stycket vägtrafikkungörelsen (VTK) lyder: I stället för halvljus får vid färd med bil eller motorcykel användas annat ljus som är tillräckligt för att uppmärksamma andra trafikanter på fordonet. Detta gäller dock inte vid färd under mörker, i gryning eller då väderleksförhållandena eller liknande omständigheter föranleder att halvljuset behöver vara tänt. Den subjektiva uppfattningen av orden gör att även lagen av många människor tolkas subjektivt. Man glömmer eller underlåter att tända sitt halvljus, även om det, objektivt sett, vore befogat. Enligt uppgift från föreligger inget krav från deras sida att kontrollera varselljusens funktion och beskaffenhet vilket medför att fordonsägare inte alltid byter glödlampor och/eller ser till att rost och smuts inte angriper reflektorerna med mycket dålig synbarhet som följd. En förändring av 93 § VTK som innebär att halvljus alltid automatiskt tänds då man startar bilen, vore ett bra sätt att undvika olyckor. Risken att glömma, problemen med bedömning av skymning, mörker, dimma osv. Mot bakgrund av det ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande en förändring av 93 § VTK. () ()
mot · GA02T430 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T430 och () Interimskörkort Antalet vägolyckor ökar tyvärr i vårt land. Enligt uppgift från trafiksäkerhetsverket har gruppen nyblivna körkortsinnehavare i åldern en s. k. överrisk som är sju gånger större än andra åldersgrupper. En undersökning rörande olika olycksrisker, baserad på antal körda kilometer, har visat att olycksrisken är hos gruppen , medan den för gruppen är för att sedan i åldersgruppen sjunka till . Man vet dessutom att av inträffade olyckor aldrig polisrapporteras. Ett sätt att försöka nå ökad trafiksäkerhet skulle, enligt vår uppfattning, vara att införa s. k. interimskörkort. Genom detta system läggs ansvaret på den enskilda individen att under de två första årens bilkörning vinnlägga sig om extra stor vaksamhet och hänsyn i trafiken. hinner man skaffa sig körerfarenhet och nå ytterligare mogenhet. prickfri körning skulle ett permanent körkort erhållas. I tillämpas ovan redovisade system för körkortsaspiranter. En strävan efter nordiskt samarbete på trafiksäkerhetsområdet inom är viktigt. Vi bör också i kunna ta till vara de goda erfarenheter som våra grannländer gör och överföra dessa till vårt land. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag angående införande av s. k. interimskörkort. () ()
mot · GA02T431 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T431 m. fl. (c) Omhändertagande av körkort i vissa fall Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ju642 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om omhändertagande av körkort i vissa fall. () () () () () () () ()
mot · GA02T501 · 1987-01-14 00:00:00 — m. fl. Upprustning av järnvägen i västra Kommunikationerna har en mycket stor betydelse för en bygd och dess näringsliv. För Västerdalarna måste kommunikationerna förbättras, inte minst med tanke på att där finns landets sydligaste fjällområde, , som svarar för merparten av mottagningskapaciteten i ett av landets främsta primära rekreationsområden, . är största vintersportområde med 40 000 turistbäddar och utvecklas alltmer mot att också bli ett året-runt-område för turisterna. fortsätter kapacitetsökningen med ökat antal bäddar och snart året-runt-säsong. Detta medför att närmare 40 000 människor under en stor del av året skall förflyttas till och från området i stort sett . Tillkommer en betydande dagturism och alla övriga, icke turistiska, transporter till och från området. Den belastning detta medför på vägarna ur både trafiksäkerhetsoch miljösynpunkt måste förändras. Även om det blir bättre vägar och fler bussförbindelser, vilket är nödvändigt, är det inte tillräckligt för att lösa transportproblemet. För att lösa transportproblemet krävs också bättre kommunikationsmöjligheter med järnväg. Detta kan ske genom en förbättring av den nu befintliga delen av Västerdalsbanan och en förlängning av den till i första hand , samt att den då elektrifieras. De krav som vi nu framför har ställts tidigare, men är därför inte mindre angelägna . Tvärtom medför en expansiv utveckling allt starkare krav på att åtgärder måste vidtas. Bakom våra krav står en enig länsstyrelse, kommunerna och näringslivet i området. Turistnäringen är en basnäring, vars betydelse för samhällsutvecklingen i hela norra och nordvästra inte får underskattas. Utvecklingen accentuerar behovet av förbättrade kollektiva kommunikationer till landets sydligaste fjällområde. Om de här nu aktualiserade förbättringarna genomförs, skulle det både väsentligt förbättra resmöjligheterna och tillgängligheten till hela Dalafjällsområdet och säkra en av de mest grundläggande förutsättningarna för en positiv samhällsutveckling i regionen. Upprustning, utbyggnad och elektrifiering av Västerdalsbanan skulle avsevärt förkorta restiden för dem som bor i hela Syd- och och har landets sydligaste fjällområden som sitt turistmål. Nuvarande kommunikationsförhållanden är inte försvarbara ur varken kommunikations-, miljö 1 1986/87. eller regionalpolitisk synpunkt. Allt talar för att nu måste ett beslut till, som Mot. löser transportfrågan till sydligaste fjällvärld. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om upprustning, utbyggnad och elektrifiering av Västerdalsbanan. () () () ()
mot · GA02T502 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T502 och () Upprustning av järnvägssträckan län är starkt beroende av goda kommunikationer. Länets läge i sydöstra gör att nutidens stora trafikströmmar flyter utanför och bortom denna del av landet. Järnvägstrafiken på och vägtrafiken mellan och går vid sidan om, vilket medfört att län kommit in i en trafikskugga. Detta har negativt påverkat länets utveckling. Många järnvägssträckor har lagts ned i län. Det är inte längre möjligt att med järnväg resa mellan länets södra och norra delar. Avgörande betydelse för länet har järnvägssträckan mellan och , eftersom det i finns anslutning till stambanan. Emellertid är banstandarden mellan och på vissa banavsnitt undermålig. Upprustning har visserligen skett på vissa delar, men mycket återstår framför allt mellan och . Detta medför bl. a. att restiden till exempelvis från uppgår till . Den satsning på snabbtåg som påbörjats gör att restiderna på berörda banor avsevärt förkortas. Restiden mellan och förblir dock lika lång, eftersom hastigheten inte alls kan höjas där. Det kan nämnas att vagnmaterialet till snabbtågen skall tillverkas i . har upprustning av den här aktuella bandelen funnits med i investeringsplanerna men skjutits . Inte heller nämns den i budgetpropositionen. SJ:s investeringsprogram tar upp denna investering i perioden , med tyngdpunkt . Inom överskådlig tid kommer enligt dessa planer inte denna angelägna investering till stånd. län brottas med en rad problem. En kraftig utflyttning av framför allt ungdomar, vikande sysselsättning i stora delar av länet och minskade investeringar kännetecknar utvecklingen. Situationen är inte olik den i de delar av landet som tillhör stödområde och snarlik den i , som redan fått betydande stöd. Det vore då rimligt att de allmänna förutsättningarna inte är sämre i län än i andra delar av landet på exempelvis kommunikationernas område. I industridepartementets budgetförslag anvisas 300 milj. kr. a. infrastrukturåtgärder i regionalpolitisk! Om beslutar enligt detta förslag kan kostnaderna för en tidigareläggning av järnvägsupprustningen därför förslagsvis tas ur detta anslag, C 10, Industridepartementet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att upprustning av järnvägen skall ske under /88 och att medel härför anvisas enligt vad som i motionen föreslagits. () ()
mot · GA02T504 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:T504 (vpk) Sovvagnsförbindelse till Stomman, m. m. har blivit ett begrepp för att utveckla turismen i . Det visar bl. a. resultatet av satsningen på ett inlandsbanekort. Under de få år detta kort har marknadsförts så har ökningen av försålda kort varit markant, från ca 7 500 till ca 12 000 kort. Det finns nu ett stort intresse hos kommuner och inom turistnäringen för att ytterligare satsningar görs i syfte att bättre utnyttja ur turistisk synpunkt. Ett ofta framfört önskemål är att sovvagnar sätts in till . Främst skulle detta då bli från/till och via . På sträckan kan då olika fjälldalar nås från , , , och . är ju inte elektrifierad, men att utrusta några diesellok för att få värme till sovvagnarna är ingen större investering. Det möter heller inte några tekniska svårigheter. Ett annat initiativ som bör tas för att turistiskt utnyttja är att inrätta biltåg. Ett sådant arrangemang skulle ha flera fördelar, inte minst ur miljösynpunkt. och dess turistiska utvecklingsmöjligheter måste också i större utsträckning marknadsföras i andra länder och då främst på kontinenten. I en sådan satsning skulle en direktförbindelse t. ex. kunna upprättas mellan och . Detta skulle kunna bli en av inkörsportarna till vad som allmänt kallas sista vildmark och ge turismen i den norra delen av landet den injektion som den så väl behöver. Som ett led i att utveckla turismen i inland samt även ur regionalpolitisk synpunkt, borde förslaget närmare prövas och en försöksverksamhet komma till stånd. När det gäller att utarbeta en plan för en sådan försöksverksamhet bör lämpligen SJ och berörda kommuner samt Turismutveckling i få i uppdrag att utarbeta en plan. Medel för en sådan försöksverksamhet bör lämpligen anvisas över SJ:s anslag. Frågorna om regionalpolitiken, och turismen behandlas utförligare i andra vpk-motioner där också kraven konkretiseras. Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om sovvagnsförbindelse till , m. m.
mot · GA02T506 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T506 och () Upprustning av södra del majoritet beslutande att persontrafiken skulle läggas ned på , delen . Fortsättningsvis skall banan trafikeras med godståg. I SJ :s flerårsplan fanns 25 milj. kr. för upprustning av denna bandel för godstrafikens behov, men när upprustningsarbeten hade utförts för 10 milj. kr. avbröts vidare arbeten . Det inplanerade bytet av slipers och räls blir nu enligt SJ :s planer inte fullföljt då resterande kostnader för upprustning har tagits bort ur investeringsplanen. kvarstår mellan Nässundet och Sjöändan av bandelen med nödvändigt slipersbyte. Som en följd av uteblivet slipersbyte har hastigheten sänkts /timme. Mellan och har hastigheten sänkts /timme eftersom en tjänst som tågklarerare i inte återbesatts. Det är nödvändigt att de påbörjade upprustningsarbetena fullföljs så att hastigheten ökar och normalhastighet / timme åter blir rådande. Den genomförda turistsatsningen med inlandsbanekortet har fallit väl ut och planeras nu fortsätta genom persontrafik på bandelen . Sänks hastigheten och underhåll försummas kommer all person- och godstrafik att omöjliggöras . södra del har stor möjlighet att tillföras virkestransporter om investeringar görs i omlastningsterminaler för skogsråvaror. Lämpliga platser för sådana terminaler är i första hand och . Målsättningen måste vara att rusta upp hela södra delen av så att den blir obruten. Först då ökar förutsättningarna för såväl person- som godstrafik. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att påbörjade upprustningsarbeten skall återupptas och fullföljas enligt tidigare investeringsplan på södra del, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att målsättningen skall vara att rusta upp hela den södra delen så att en obruten inlandsbana erhålls.
mot · GA02T508 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T508 i och (vpk) Bergslagens sentida utveckling är väl känd. Efter snart av agitation och nödrop från Bergslagens arbetare har insikten om Bergslagens problem nått . Tyvärr saknas förfarande en konkret politik för att råda bot mot industrinedläggningar och utflyttning. Trots detta kan mycket göras för att förbättra situationen genom satsning på en rad enskilda projekt. Ett sätt att förbättra möjligheterna för fortsatt industriell utveckling och för att blåsa liv i hotade Bergslagsbygder är förbättrade kommunikationer. Det utreds och diskuteras en hel del. Ett bra projekt är den s. k. , som skall ge snabbare tågförbindelser mellan och huvudstaden. Men för att garantera att Bergslagen också i fortsättningen kan leva ett eget liv, utan att vara helt beroende av att det skall spilla över litet från en överfull storstadsregion, krävs en Bergslagens inre utveckling. Bergslagspendeln, dvs. en förbättrad tågförbindelse mellan och med ny sträckning över den befolkningstäta regionen är en sådan viktig investering som ovan talats om. Genom ett sju-kommuners samarbete har en förstudie gjorts, som visar att Bergslagspendeln kan bli verklighet till ganska rimliga kostnader. En upprustning av banan, bl. a. med elektrifiering av sträckan och med byggande av nya tågsätt, kan göra pendeln till en snabb och effektiv kommunikationsled för Bergslagens industri och befolkning. skulle genom pendeln på ett effektivt sätt sammanlänkas med största insjöhamn, hamn, och en bra matarled till den kommande skulle upprättas genom pendelns tillkomst. Förbättrings- och elektrifieringsarbeten på banan skulle också i det besvärliga arbetsmarknadsläget som råder bli en viktig injektion för regionen. Flera av de hårt drabbade kommunerna i Bergslagen skulle genom banans upprustning och en förbättrad trafik kunna utvecklas. Många av de industrier som trots allt finns kvar får god nytta av upprustningen. Det står helt klart att Bergslagspendeln, tillsammans med några andra viktiga investeringar i regionen, skulle kunna dra till sig nytt företagande och på så sätt kunna stoppa den avflyttning som sker från regionen. Sett ur ett samhällsekonomiskt perspektiv, där Bergslagens bosättningar och befolkning och dess yrkeskunnande utnyttjas på plats i stället för att den tvingas köa för arbete, bostad och dagis i storstadsregionerna, är investeringar av typ Bergslagspendeln mycket lönsamma. Med hänvisning till ovanstående yrkas 1. att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförs om byggande av Bergslagspendeln, 2. att med anledning av den stora arbetslösheten i regionen som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om snabbt igångsättande av byggnads- och förbättringsarbeten av banan LudvikaVästerås. (vpk) (vpk)
mot · GA02T509 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:T509 Vpk anser att järnvägarna skall utgöra en stomme i landtrafiken med tyngdpunkten på medellånga och långa avstånd. är ett kommunikationssystem som gynnar hushållning med energi och miljö och kraftigt kan bidra till en balanserad regional utveckling. Det är därför viktigt att det s. k. , som behandlas i en annan vpk-motion, får en fortsättning västerut från . Som steg två i projektet bör dubbelspårsutbyggnaden fortsätta till . Det skulle kraftigt öka säkerheten och medge en ökad godstrafik. Här är en samordning med de norska järnvägsmyndigheterna viktig, så att samordning sker med en dubbelspårsutbyggnad fram till . Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om dubbelspår på bandelen , 2. att hos regeringen hemställer om överläggningar med de norska järnvägsmyndigheterna i enlighet med vad som i motionen sägs. 1 1986/87.
mot · GA02T510 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:T510 och () Snabbare tågförbindelser mellan och är av stor betydelse för personer som skall färdas Luleå-malmfälten-Narvik. Avstånden är stora, , och det är då av största vikt att järnvägstrafiken är snabb och effektiv. För att skona miljön är det också av avgörande betydelse att vi satsar på järnvägstransporterna. Detta framhåller ju också kommunikationsministern i budgetpropositionen. Snabbtågen i sin tur har också stor betydelse för miljön men har också regionalpolitiska fördelar, då regionerna genom matartrafik kan nyttja snabbtågen. Inom turistnäringen har utvecklingen i malmfälten skett explosionsartat. Förutsättningarna är sällsynt goda att ytterligare utveckla denna näring på denna del av . Inom turistverksamheten kommer resandet från de mer tättbefolkade områdena i kustregionerna, , och , jämte Narviksregionen i till malmfälten, att utgöra ett viktigt komplement till resandet från malmfälten mot länscentra. Ett tillgodogörande för bl. a. industrin i av effekterna av offshore-verksamheten i kommer att ställa krav på snabba och väl fungerande kommunikationer med . I länet har datakommunikationerna utvecklats starkt, liksom rymdforskningen i . Inför den fortsatta utvecklingen är kontakterna med tekniska högskolan i m. fl. institutioner och företag betydelsefulla och nödvändiga. Den pågående positiva utvecklingen på skilda områden ställer således krav på snabba och väl fungerande kommunikationer. SJ konstaterar i sina prognoser över persontrafikens utveckling att antalet resande kan komma att minska om inte produktutveckling sker. Detta kan naturligtvis också gälla . Här är dock kraven på snabba kommunikationer särskilt viktiga då avstånden mellan kommun- och länscentra är stora. demonstrerades ett snabbgående tåg på sträckan . Denna demonstration upplevdes som lyckad och visade också att det finns tekniska förutsättningar att korta restiderna på sträckan. a. näringspolitisk synpunkt, men också för den enskilde, är det alltså utomordentligt angeläget att sträckan får en snabb förnyelse av utrustningen vad beträffar persontransporterna. SJ bör enligt vår mening redovisa förutsättningarna för att anskaffa snabba tåg av ovan berörd modell. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande förnyelse av utrustningen för persontransporter på järnväg på sträckan LuleåNarvik.
mot · GA02T512 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T512 Elektrifiering av järnvägssträckan MalmöYstad Det finns en stark och utbredd strävan att bevara persontrafiken på järnvägen MalmöYstad. De berörda kommunerna är djupt engagerade och ser med oro på hur förutsättningarna för persontrafiken försämras. Man börjar känna igen det mönster som genom SJ:s försumlighet upprepats och slutligen lett till att järnvägslinjer till slut helt upphört. En annan bidragande orsak till svårigheten att bibehålla en persontrafik på linjen utgörs av de särskilda bidrag som utgår till busstrafik. Det förrycker det ekonomiska konkurrensförhållandet. Man frestas jämföra kostnaderna för en järnvägslinje som rakt och snabbt förenar en punkt med en annan med en busstrafik som väljer en slingrande väg genom landskapet och som är långsam, tidsödande och mindre attraktiv. I ett längre perspektiv tenderar dessutom busstrafikens serviceinriktning till att göra restiden längre från start till mål, medan serviceinriktningen för den spårbundna trafikens del tenderar att göra restiden kortare. Pendeltågstrafikens utveckling inom de tre storstadsområdena understryker behovet av spårbunden närtrafik. I dessa områden med en tät närområdesstruktur med många inoch utpendlare och med relativt korta avstånd måste man därför enligt min uppfattning ta under omprövning den fortgående avlövningen av SJ:s järnvägsnät. Om statens bidragssystem hade varit ekonomiskt neutralt och inte styrande till förmån för busstrafik som är fallet skulle kommunerna som bäst känner trafikförhållandena i en region haft en större frihet att fatta beslut. Hade dessutom det statsbidrag som både och kommit i åtnjutande av för uppbyggnad av sin spårbundna trafik också utgått till hade en upprustning av Malmö-Ystad-banan varit självklar för persontrafik. De berörda kommunerna betraktar det som angeläget att banan bevaras, upprustas och elektrifieras. Det är en försvarbar insats för den regionala infrastrukturen i . En sådan upprustning, innefattande elektrifiering, skulle gynna både person- och godstrafiken och de berörda orterna. Alternativet är att det som inget görs. Slutpunkten blir då att banan definitivt läggs ned. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående elektrifiering och upprustning av järnvägslinjen MalmöYstad.
mot · GA02T513 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:T513 och () Upprustning av järnvägssträckan Järnvägen har mycket stor regionalpolitisk betydelse för de berörda kommunerna längs banan och binder samman storstadsområdet med sydvästra . Järnvägslinjen har förutom persontrafik en omfattande och snabbt växande godstrafik. En modernisering och utveckling av Malmö-Ystad-banan kommer att kunna bidra till en positiv närings- och befolkningsutveckling i sydöstra och därmed en bättre regional balans i länet. Detta har bl. a. redovisat i länsprogram, olika länsrapporter och i industriprogram för . I dessa rapporter och program har även begärt investeringar på järnvägen i form av bl. a. spårupprustning, mötesspår, delvis dubbelspår och fjärrblockering samt elektrifiering. Dessa investeringar skulle förutom utökad regional och internationell godstrafik även medge att Malmö-Ystad-banan kan trafikeras med eldrivna s. k. pågatåg. Godstrafiken på Malmö-Ystad-banan är betydande och består till stor del av trafik till och från och övriga via järnvägsfärjeleden Ystad-Swinoujscie. Godstrafiken är under stark tillväxt och uppgår till ca 0,5 miljoner godston . För att klara den prognostiserade trafikökningen kommer de polska järnvägarna, PKP, att sätta in en ny stor järnvägsfärja som är under byggnad på varv. En upprustning och elektrifiering av Malmö-Ystad-banan får även stor betydelse för att SJ skall kunna klara den förväntade ökningen av godstrafiken på järnvägen. trafik AB har infört ny tidtabell och subventionerad taxa med periodkort, vilket medfört att resandet på Malmö-Ystad-banan har ökat kraftigt. På E 14, som går parallellt med Malmö-Ystad-banan, sker mycket omfattande arbetspendling med bil. Om moderna pågatåg sätts in på banan kommer sannolikt ytterligare ett stort antal bilresenärer att i stället välja att resa kollektivt, vilket ger samhällsekonomiska vinster i form av bl. a. bättre miljö och minskande trafikolyckor. Kommunerna längs Malmö-Ystad-banan har inga möjligheter att själva svara för hela kostnaden för upprustning och elektrifiering av järnvägen. För att kunna genomföra det planerade eltågsalternativet måste huvuddelen av de redovisade investeringarna kunna bekostas av statsmakterna. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motio 1986/87 T513-517 nen anförts beträffande upprustning och elektrifiering av järnvägen Mot. 1986/87 . () ()
mot · GA02T514 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:T514 och () Förlängning av till , som via har direkt förbindelse med , upphör när den når . Detta har haft till följd att den norr om och i ännu högre grad norr om minskat i betydelse i takt med att landsvägstrafiken har ökat. En bidragande orsak härtill har också varit att SJ minskat sin service genom att minska antalet tåg, avbemanna och lägga ned järnvägsstationer samt passera dem utan att göra uppehåll. har landsvägstrafiken ökat i en nästan otrolig omfattning. är E 6 fullpackad med personbilar, huvudsakligen utländska på väg till och från eller kontinenten. Den används således nästan uteslutande för turisttrafik. har godstransporterna ökat lika kraftigt. Det är inte ovanligt att man när långtradartrafiken är som tätast möter mer än 100 långtradare . Med de miljöproblem som finns på både på land och i vattnet och trafikproblem med många olycksfall och skador skulle en avlastning av trafiken på vara till stort gagn. För dem som lever och bor på liksom för dem som söker sig dit för vila och rekreation eller som är på genomresa skulle förlängningen spara miljön både på land och i vattnet samt minska skadorna till liv och egendom. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om skyndsam utredning som kan ligga till grund för en utbyggnad av till .