mot · GA02Ub218 · 1987-01-20 00:00:00 — Hans Nyhage och (m) Fyratimmarssammankomster inom studiecirkelverksamheten 1986/87 Ub218229 beslutade (UbU 1985/86:18, rskr. 161), att ge regeringen till känna att en prövning av frågan om statsbidragsberättigade fyratimmarssammankomster bör göras. Beslutet fattades med anledning av motionsförslag om att den i princip gällande regeln om högst per sammankomst borde kunna mjukas upp. I motionerna redovisades en rad skäl varför detta borde ske och det betonades också att de anförda synpunkterna hade fullt stöd hos dem, som var närmast berörda, nämligen studieförbunden. I riksdagsbeslutet fastslogs att en förutsättning för tillämpning av fyratimmarssammankomster skall vara att de inte medför några merkostnader för staten att de inte medför någon ökning av antalet studietimmar totalt eller andra, icke önskvärda effekter. Av beslutet framgår alltså att det totala antalet studietimmar inte får öka, vilket således gäller det totala antal timmar, som tilldelas studieförbunden enligt gällande bestämmelser. I de av regeringen med anledning av riksdagsbeslutet utfärdade bestämmelserna (SFS 1986:626) fastslås, att för statsbidrag till en studiecirkel får medräknas vid enstaka sammankomster under förutsättning att det genomsnittliga antalet bidragsberättigade timmar för studiecirkeln inte är mer än tre vid varje sammankomst. Förordningen står inte i överensstämmelse med riksdagsbeslutet. Den innebär att varje fyratimmarssammankomst i praktiken måste motsvaras av en tvåtimmarssammankomst för att det angivna genomsnittliga antalet timmar skall kunna erhållas. Detta var verkligen inte vad man förväntat sig i studieförbundsvärlden! Där har man alltså kunnat konstatera, att det av flera skäl är mindre lämpligt med sammankomster , när det gäller vissa cirkelämnen. Så fattar beslut om rätt till fyratimmarssammankomster, vilket upplevs mycket positivt - varpå regeringen i förordningen inför krav om tvåtimmarssammankomster som ett villkor härför! Var och en med någon erfarenhet från studiecirkelverksamheten vet, att tvåtimmarssammankomster närmast är meningslösa för studiecirklar i t. ex. klädsömnad, konsthantverk, matlagning och vävning. Förordningens krav härom har därför naturligt nog mottagits mycket negativt av de för verksamheten ansvariga. I riksdagsbeslutet sägs ingenting om att det genomsnittliga antalet studietimmar i cirkel med fyratimmarssammankomster skall vara tre. Däremot fastslås, som ovan angivits, att fyratimmarssammankomsterna inte får medföra någon total ökning av antalet studietimmar, vilket är något annat. Det torde vara mycket vanligt att en studiecirkel i något av de ovan angivna ämnena omfattar . Med tretimmarssammankomster genomförs en sådan cirkel under 12 sammankomster, med fyratimmarssammankomster under 9 sammankomster och med förordningens konstruktion åter under 12 sammankomster (6x4 tim + 6x2 tim). I samtliga tre exempel är cirkelns totala timtal 36 och någon ökning har således ej ägt rum i det fall. där varje sammankomst omfattar . Om nu kravet på att det genomsnittliga antalet studietimmar skall vara tre är så oerhört viktigt man frågar sig dock varför? så går det ju lätt att matcha" fyratimmarssammankomster i en cirkel mot tvåtimmarssammankomster i en annan, t. ex. en språkcirkel. Detta förutsätter givetvis, att studieförbunden själva inom ramen för tilldelat antal statsbidragsberättigade studiecirkeltimmar får avgöra hur dessa timmar skall läggas ut. Man frågar sig åter varför kan inte studieförbunden få göra detta? Kan det finnas ett enda vettigt skäl häremot? Det är en fullkomlig orimlighet att - för att anknyta till exemplet ovan nio sammankomster skulle medföra större kostnader för staten än tolv. Det torde tvärtom bli betydande besparingar för verksamheten som sådan. Vilka andra, icke önskvärda effekter" som skulle kunna uppstå genom fyratimmarssammankomster, är en förborgad hemlighet. Om detta villkor skall kunna tillmätas någon som helst reell innebörd, så måste ju dessa effekter öppet kunna redovisas. Än har så icke skett! Det finns således inte något rimligt skäl att bibehålla den nuvarande förordningens bestämmelser om villkoren för fyratimmarssammankomster i här berört avseende. bör därför tillse, att vad verkligen fattade beslut om också skall gälla. Det är angeläget, att studieförbunden med hänsyn till verksamhetsplaneringen och utformningen av studieprogrammen inför /88 erhåller klara anvisningar om tillämpningen av fyratimmarssammankomster i studiecirkelverksamheten i enlighet med vad vi här har redovisat. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att för en studiecirkel får fyra bidragsberättigade studietimmar medräknas vid varje sammankomst under förutsättning att detta inte medför någon ökning av det totala antalet studietimmar, som enligt gällande bestämmelser tilldelas resp. studieförbund. Hans Nyhage (m) (m) 1986/87 Ub218