ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Ub332 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub332 och () Mobbning i skolan kan vi i massmedia följa hur mobbning pågår i våra skolor runt om i . Naturligtvis är det de mest tragiska fallen rapporteringen handlar om. Många fall av mobbning är inte tillräckligt intressanta för massmediai bevakning men trots det lika kränkande för de drabbade. De mobbades hela liv kan i värsta fall ödeläggas. Skolans engagemang och ansvar måste förstärkas. Inget fall av mobbning får accepteras utan måste med kraft bekämpas. Mångå skolor har säkert ambitiösa handlingsprogram för att förhindra mobbning. Verksamheterna vid dessa skolor bör dokumenteras och materialet användas som förebild för skolor vilka inte nått lika långt. Lärare och annan skolpersonal måste erhålla utbildning så de på ett effektivt sätt kan förhindra mobbning. Elevrådens roll i det förebyggande arbetet förstärks i form av aktiv medverkan. Inom elevråden väljs exempelvis skyddsombud. Dessa skall tillsammans med skolledningen förhindra mobbning. Fördelen skulle vara att åtgärder kan sättas in . Klasskamrater känner i nästan alla fall av mobbning till detta i ett tidigt skede. Över huvud taget måste skolans samlade resurser, var och en utifrån sina förutsättningar, användas för att förebygga och förhindra mobbning inom skolans verksamhetsområde. Ett fördjupat samarbete mellan föräldrar och Hem och Skola-föreningarna måste på skolledningens initiativ komma till stånd. Eleverna måste omgärdas av en skyddslagstiftning i stil med arbetsskyddslagstiftningen. Detta innebär att lagstiftning gällande strikt skadeståndsansvar utarbetas. skall lagstiftningen omfatta hur det straffrättsliga ansvaret fördelas inom skolan. Är skoldirektören ansvarig eller kan rektorn resp. läraren anses vara de som är huvudansvariga? Självfallet skall de ansvariga inom skolförvaltningen kunna dömas enligt samma principer som arbetsgivare i arbetsskyddslagstiftningen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skyddslagstiftningen för elever i grundskola. () () 1986/87 Ub332
mot · GA02Ub335 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub335 och () Ämnet religionskunskap I utbildningsutskottets betänkande UbU 1985/86:2 tillkännagavs till regeringen att möjligheten bör prövas att föra in religionskunskap som obligatoriskt ämne på vårdlinjen och sociala servicelinjen. Motiveringen till detta är det alltmer ökade behovet av kunskap kring etiska frågor och livsåskådningsfrågor i samband med vård av människor. Men etiska frågor och problem som rättvisefrågor, frågor om människovärde, jämlikhetsfrågor och ansvar aktualiseras också inom övriga yrkesområden. Elever måste få hjälp att bearbeta dessa problem i sin yrkesutbildning. Sådana frågor behandlas på de teoretiska linjerna inom religionskunskap, filosofi, psykologi och socialkunskap. När ÖGY nu föreslår en utvidgning av de yrkesförberedande linjerna till treårig utbildning måste utrymme ges för t. ex. arbetets etik, en viktig del av religionskunskapsundervisningen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att införa ämnet religionskunskap som obligatoriskt ämne på de treåriga yrkesförberedande linjerna.
mot · GA02Ub339 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub339 Återinförande av benämningen folkskola, m. m. Statsrådet har i ett föredrag på högskolan i bl. a. pläderat för vissa ändringar till det bättre på skolans område. (s) refererade till statsrådets tal. Jag återger här i ett sammanhang den inledande delen av tidningens referat: Om kultur- och skolminister finge bestämma skulle han byta beteckningen grundskola mot folkskola. Och följaktligen kalla de som undervisar där för folkskollärare. Det avslöjade han vid ett föredrag på högskolan i i går. Med utgångspunkt från den gamla folkskolläraren konstaterade att vi måste våga beskriva läraren som vi vill ha honom, när han är som bäst. Och därefter frammanade han bilden av en skola med hängivna lärare, ivriga att få dela med sig av sina kunskaper, angelägna om att behandla eleverna med respekt - och för detta ändamål utrustade med hederliga läroböcker, inte den moderna form av läromedel som saknar förankring i verkligheten. Han fann utvecklingen av läromedlen kränkande och gav ett skräckexempel: - Det var en grotesk bok i samhällskunskap som inte beskrev ett enda svenskt samhälle, utan som i stället förde ett teoretiskt resonemng om hur en stad är uppbyggd. Ett sånt kvalificerat nonsens. Så långt citatet ur . Jag instämmer helt i statsrådet önskan att benämningen grundskola måtte bytas ut mot den gamla benämningen folkskola. Detta kan besluta. Jag delar också statsrådets uppfattning att yrkestiteln folkskollärare återinförs för lärare i den skola som kallas grundskola och - efter beslut - skall kallas folkskola. Det framgår inte alldeles klart vad statsrådet menar med hederliga läroböcker. Jag utgår emellertid ifrån att han därmed menar bättre och ändamålsenligare läroböcker än vad som till en del förekommer i dagens skola. Det är också min uppfattning att kvaliteten (innehållsmässigt) måste bli betydligt bättre i vad gäller en del av läroböckerna om skolans främsta uppgift, den kunskapsförmedlande, rätt skall kunna förverkligas. Detta bör ges regeringen till känna. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om ändring av benämningen grundskola till folkskola och att yrkestiteln folkskollärare återinförs, 2. att hos regeringen begär att en parlamentarisk utredning tillsätts med uppdraget att se över läroboksutbudet och sätta upp kriterier som syftar till att ge skolorna enbart goda (hederliga) och kunskapsrika läroböcker. 1986/87 Ub339
mot · GA02Ub340 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub340 och () Sänkt skolpliktsålder har vi i tagit upp frågan om sänkt skolpliktsålder. Skälen för en tidigare skolstart är flera. Ett är att de länder som ännu inte övergått till en tidigare skolstart än blir allt färre. Skälen mot en tidigare skolstart blir däremot också allt färre. Därför är det hög tid att fatta ett principbeslut om en tidigare skolstart. Den skulle ta till vara den tid i barnens utveckling då de är särskilt receptiva och motiverade. Eftersom många barn vistats i daghem är mottagligheten för och behovet av andra impulser än de som ryms i leken sannolikt större. I en rätt anpassad skolmiljö kan krav ställas som flertalet barn är vuxna och som utgör förutsättning för att deras receptivitet skall komma till sin rätt. Det finns pedagogiska fördelar att vinna genom att de personalresurser som satsats på sexåringarna i förskolan kan utnyttjas . Det betyder mindre klasstorlek, ökat stöd för enskilda elever etc. Den bekymmersamma situation som från många håll omvittnas råda kan därigenom i någon mån skingras. En god skolstart är betydelsefull för den fortsatta skolgången. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts angående beslut om sänkt skolpliktsålder. () () 1 * * 1986/87.3 sami.
mot · GA02Ub342 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub342 m. fl. (m) Undervisningen i teckenspråk I motion 1985/86:Ub216 hemställde vi liksom i tidigare motioner att teckenspråk borde jämställas med hemspråk och att därför statsbidrag borde kunna utgå för undervisning i teckenspråk. I ett tidigare betänkande hävdade utskottet att det ej ansåg sig ha underlag för att ta ställning till frågan huruvida teckenspråksundervisning av hörande barn till döva föräldrar skall jämställas i statsbidragshänseende med hemspråksundervisning i . skriver i sitt betänkande 1986/87:2: Mot bakgrund av en i motionen antydd jämförbarhet mellan hemspråk och teckenspråk, på vilken motionärerna synes grunda kravet på ett system för statsbidrag till teckenspråksundervisning som överensstämmer med vad som gäller för hemspråksundervisningen, vill utskottet i korthet erinra om vad i innehållsmässigt avseende gäller för undervisning i hemspråk. I läroplanen föreskrivs att syftet med hemspråksundervisningen skall vara att vidmakthålla och utveckla kunskaper i det språk som barnet använder i sin dagliga miljö. Barnet får härigenom möjlighet att leva sig in i och känna samhörighet med föräldrarnas/vårdnadshavarnas kulturella bakgrund. I kursplanen för hemspråk anges bl. a. att eleverna skall få kunskaper om sin kulturella bakgrund, kulturtraditioner, religion, historia, folk, land (Lgr 80 s. 149). Med denna skrivning illustrerar utskottet just de synpunkter som motionen velat hävda. Teckenspråket är det språk som barn till döva tvingas använda för att få möjlighet att leva sig in i och känna samhörighet med föräldrarnas/ vårdnadshavarnas kulturella bakgrund osv. - detta enligt Lgr 80 s. 149. Därutöver vill vi dock understryka att utnyttjandet av teckenspråk naturligtvis inte begränsas till föräldrar/vårdnadshavare utan lika ofta kan gälla kommunikation med syskon. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att beslutar att undervisning i teckenspråk som hemspråk skall vara statsbidragsberättigad. (m) ()
mot · GA02Ub343 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub343 m. fl. (m) Specialfunktioner inom I budgetpropositionen 1986/87:100, bil. 10, skriver föredragande statsrådet: har från bl. a. enskilda skolor och ämnesföreningar uttryckts farhågor för att den allmänt sett höga kvalitet som präglar undervisningen i bl. a. praktiska och laborativa ämnen på högstadium inte längre skall kunna upprätthållas på grund av att skolstyrelserna inte satsar erforderliga resurser på skötsel och underhåll av ämnesinstitutionerna. Man vill göra gällande att det på sina håll håller på att ske en oacceptabel kvalitativ nedrustning av institutioner och utrustning. För egen del vil! jag understryka vikten av väl fungerande ämnesinstitutioner i skolan. Detta är en viktig förutsättning för att lärare och elever skall nå bra resultat i skolarbetet. Jag utgår därför från att skolstyrelserna disponerar skolledningsresurserna på ett sådant sätt att lärare med institutionsansvar också ges tidsmässiga förutsättningar att på ett bra sätt fullgöra detta från pedagogisk synpunkt så betydelsefulla arbete. Detta gäller framför allt lärare med ansvar för ämnesinstitutioner där flera lärare undervisar och med omfattande och dyrbar utrustning. Organisationen med huvudlärare och institutionsföreståndare upphörde för del . I stället infördes ett system med specialfunktioner. Liksom statsrådet har vi motionärer vid många tillfällen och från många håll kunnat konstatera samma farhågor som statsrådet redovisar enligt ovanstående citat ur budgetpropositionen. Vi finner oron befogad och är av den övertygelsen att en återgång till den "gamla organisationen med huvudlärare och institutionsföreståndare bättre motsvarade de föreliggande kraven på resp. funktioner. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande återinförande av huvudlärar- och institutionsföreståndarskap. () (m)
mot · GA02Ub344 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub344 skall ge eleverna insikter på kunskapsområden av grundläggande betydelse för alla, bl. a. i trafikfrågor. Inför övergången till högertrafik på Dagen H utsågs också i skolorna lärare med särskilt ansvar för de åtgärder som i samband därmed behövde vidtas bland eleverna. Detta goda initiativ har dock sedan inte följts upp med åtgärder för utseende av lärare med särskilt ansvar för skolans trafikundervisning i stort, vilket är att beklaga. Det är fortfarande, , självklart att det inom skolväsendet skall förmedlas kunskaper i latin, maskinskrivning och konsten att läsa tvättmärkeslappar - men inte i trafikkunskap. 1 ett samhälle vars hela infrastruktur bygger på bilismen fortsätter vi att skicka ut våra ungdomar i trafiken utan några som helst kunskaper i hur man kör bil. En möjlighet att förbättra läget i detta avseende utan att för den skull ta i anspråk undervisningstimmar vore att låta elever i få trafikutbildning inom ramen för timmar till förfogande för s. k. fria aktiviteter. I Lgr 80 framhålls att eleverna bör få möjlighet att utveckla olika intressen, såsom t. ex. motorkunskap. I linje härmed borde även trafiktubildning införas bland de fria aktiviteterna. Säkerligen skulle många av eleverna vara intresserade av en sådan undervisning. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller att ges i uppdrag att överväga möjligheterna att införa trafikutbildning bland s.k. fria aktiviteter i .
mot · GA02Ub345 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub345 och () Fortbildning i religionskunskap Att lärare undervisar i ämnen där de inte har ämnesteoretisk och ämnesmetodisk utbildning är ett allvarligt problem i skolan, vilket uppmärksammats redan i tidigare riksdagsmotioner . Inom vissa ämnen som t. ex. religionskunskap är situationen fortfarande helt otillfredsställande. Behovet av kompetensbreddande fortbildning för lärare som skall undervisa i religionskunskap har av olika anledningar inte på långa vägar tillfredsställande tillgodosetts genom de fortbildningsinsatser som gjorts. Mellan den kommunala nivån och riksdags- och regeringsnivån finns en instans, fortbildningsnämnderna, som i sina kurskataloger har att erbjuda kommunerna fortbildningskurser. Kommer ämnet religionskunskap inte med i dessa kurskataloger trots att fortbildningsnämnderna erbjuds fortbildningskurser från högskolorna så har de enskilda skolorna och kommunerna ingen faktisk möjlighet att prioritera ämnen som prioriterats på central nivå. I de senaste årens kursutbud och i det kursutbud som gäller för innevarande och kommande läsår görs inte en sådan prioritering av kursutbudet hos vissa fortbildningsnämnder som är i överensstämmelse med den av gjorda prioriteringen beträffande religionsämnet. Enligt vår uppfattning bör fortbildningsnämnderna utforma sitt kursutbud så att det bättre än svarar mot de av riksdag och regering prioriterade ämnena, vilket innebär att även religionskunskapsämnet skall behandlas som ett prioriterat ämne i utbudet av kompetensbreddande fortbildningskurser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående prioritering av ämnet religionskunskap i fortbildningen.
mot · GA02Ub348 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub348 Jämställdhets- och könsrollsaspekter på läromedlen utkom på Biblioteksförslaget Litteraturhistoria för gymnasieskolan och en läsdel, Speglingar, till ett sammanlagt pris av . Boken har enligt uppgift sålt bra. Målsättningen är en uppsättning till varje gymnasieelev. Litteraturhistoriens innehållsförteckning upptar sammanlagt 130 författarnamn. Nio av dessa är kvinnonamn. Under rubriken kan ett enda namn spåras - . Historiedelen omfattar 560 sidor. Ut ur historien vandrar således i tysthet , - båda nobelpristagare - , , , , , , , , för att bara nämna några. Ingen skall längre behöva minnas dem. Våra stora män är däremot utrymmeskrävande. får fem blänkande sidor, åtta. kräver tio sidor, träder fram på sju. Det påkostade läromedlet är rikt illustrerat. Ett nittiotal konstnärer är representerade. Tre av dem är kvinnor. Någon brist på kvinnliga konstnärer kan knappast åberopas. I exempelvis konsthistoria Hinderloppet presenteras 500 kvinnliga konstärer och deras verk - till våra dagar. I läroplanen för gymnasieskolan ingår bl. a. att skolan bör verka för jämställdhet mellan män och kvinnor inom samhällslivet, att skolan bör orientera om könsrollsfrågan och stimulera eleverna att debattera och ifrågasätta rådande förhållanden. Detta arbete skall bl. a. leda till insikt om att könen måste vara jämställda. Detta läromedel är ett exempel bland många som visar att vi fortsätter det gamla mönstret att frånta människorna kvinnliga förebilder och att beröva kvinnorna sin del av historien. För att få till stånd en ändring härvidlag krävs åtminstone en medvetenhet om rådande kvinnodiskriminering hos läromedelsutgivare. Eftersom denna uppenbarligen saknas måste det komma till stånd en effektiv och djupgående läromedelsgranskning från jämställdhets- och könsrollssynpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om läromedelsgranskning i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GA02Ub349 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub349 och () Elevskyddsombud fick i uppdrag att utreda hur arbetsmiljölagen borde tillämpas på skolans område. SÖ föreslog 1980 att regeringen skulle vidta de författningsmässiga åtgärder som erfordras för att ge eleverna formella möjligheter att medverka i skyddsarbetet enligt arbetsmiljölagen och arbetsmiljöförordningen. saknar eleverna fortfarande denna möjlighet, trots att arbetsmiljölagen omfattar alla elever från årskurs 7. Utredningen för delaktighet har också behandlat frågan. pågår diskussioner mellan berörda parter, dvs. kommunförbund, landstingsförbund och SAV. Men efter det att arbetsmiljölagen trätt i kraft fungerar fortfarande inte skyddsarbetet på våra skolor. Olycksstatistiken talar sitt tydliga språk. Det är ungefär dubbelt så vanligt att en elev skadas på sin arbetsplats - skolan - än att en vuxen skadas på sin arbetsplats. Många av våra skolor har en miljö som, bl. a. från hygienisk synpunkt, aldrig skulle accepteras på någon annan arbetsplats. Skolläkarna kan nu rapportera om att olyckorna i skolorna ändrar karaktär. Många olyckor har sin upprinnelse i att eleverna brukat våld mot varandra. Man måste med all kraft motarbeta de företeelser i elevernas miljö som leder till deras bristande ansvar för varandra. Eleverna måste därför engageras i skyddsarbetet; det skulle med all säkerhet ge både fysiska och psykiska resultat. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av tillämpningsföreskrifter och skyddsombud för elever enligt arbetsmiljölagen.
mot · GA02Ub350 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub350 och () En katolsk folkhögskola har i en skrivelse till regeringen föreslagit inrättande av tre nya folkhögskolor, nämligen Hästsportens folkhögskola, en katolsk folkhögskola och en med i som huvudman. Regeringen tillstyrker det första och det sista förslaget men avvisar utan motivering förslaget om en katolsk folkhögskola. Detta avslag strider mot principuttalande om nya folkhögskolor. Däri sägs bl. a. att det, i den mån nya folkhögskolor inrättas, skall vara fråga om att skapa möjlighet till folkhögskolestudier för medlemmar i organisationer som inte har tillgång till denna utbildningsform. Med ca 120 000 registrerade medlemmar är katolska kyrkan nu det största trossamfundet i vårt land näst efter . I likhet med de traditionella svenska frikyrkosamfunden står katolska kyrkan fri från staten. I en framställning från interimstyrelsen för en katolsk folkhögskola framhölls bl. a. att de flesta av katolska kyrkans medlemmar i är invandrare. Många av dem är kortutbildade. Det finns alltså starka skäl att bifalla också ansökan om en katolsk folkhögskola. Därigenom ökar, såsom SÖ också framhåller i sin skrivelse, förutsättningarna för att ge vissa grupper av invandrare och flyktingar bättre möjligheter att anpassa sig till det svenska samhället. Därtill kan fogas att de svenska frikyrkosamfundens erfarenheter visar att en folkhögskola kan vara av stor betydelse som centrum för utbildning av medlemmar och ledare. Antalet bidragsveckor inom folkhögskolan bör i enlighet med motionsförslag som väckts till uppräknas med 5 300. Den katolska folkhögskolans behov får rymmas inom den på så sätt utvidgade ramen. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att med ändring av regeringens förslag i proposition 1986/87:100 beslutar att det inom bidragsramen för folkhögskolan skall utgå statsbidrag till en katolsk folkhögskola.
mot · GA02Ub351 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub351 Lgr 80 ställer många krav på skolan. Där poängteras vikten av att eleverna i undervisningen utnyttjar böcker, bibliotek och olika medier. Eleverna skall själva söka kunskap genom projektarbeten inom både ämnesövergripande och ämnesbunden undervisning. Skolan skall också ge en introduktion till och stimulans av ökad läsning av skönlitteratur. Barn som vistas i en miljö med böcker, en miljö där det finns en positiv inställning till läsning, blir i större utsträckning läsare under livet. I läroplanen förutsätts att det finns bibliotek på de enskilda skolorna. Skolförordningen stadgar att skolbibliotek skall finnas. Däremot finns inga centrala riktlinjer för personal, lokaler och mediebestånd. När man studerar skolbibliotekens standard, får man misstanken att det är svårt för många skolor att leva upp till läroplanens mål i vad gäller att stimulera elevernas kunskapssökande och läsning av god litteratur. publicerade 1984 en rapport om Barns tillgång till böcker. Den visar bl. a. att anslagen till skolbiblioteken kan variera från /elev till /elev. Medieanslagen har halverats . köptes 1,4 böcker per elev, 1984 var motsvarade siffra 0,7. Över hälften () av de minsta skolbiblioteken har endast öppet en lektion med lärår- och fackbibliotekarie. Tillgängligheten utanför begränsas ofta av andra aktiviteter. Det finns stora brister i skolbibliotekens bokbestånd i vad gäller både fack- och skönlitteratur. Kommunerna har uppenbarligen inte tagit sitt ansvar. De ambitiösa satsningar som görs på verksamhet för barn i ett väl utbyggt samarbete mellan folkbibliotek och förskola följs inte upp . Man riskerar också att försvåra möjligheterna att arbeta efter läroplanens intentioner - en läroplan antagen i bred politisk enighet. En nyckelgrupp i detta sammanhang är lärarna. finns chansen att i den nya lärarutbildningen få in biblioteken som en självklar resurs i undervisningen. De senaste årens satsning på mer kultur i skolan borde öka intresset för skolbiblioteket. Biblioteken borde vara naturliga centra för kulturverksamheten i skolorna. Men detta fordrar en viss standard på lokaler och intresserad och utbildad personal. Skolbiblioteken är en angelägenhet. I de allmänna strävandena att decentralisera grund- och gymnasieskolan kommer allt fler beslut som rör skolan att förflyttas till nivå. Då behövs kunskaper om och insikt i vikten av nödvändiga inslag i undervisningen. Skolbiblioteken är ett sådant Därför borde tillsammans med länsskolnämnderna, genom en massiv informationskampanj riktad till kommunala skolpolitiker och andra beslutsfattare, sätta in skolbiblioteken i sitt rätta sammanhang, som en nödvändig resurs för att nå upp till läroplanens mål. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om skolbiblioteken. 1986/87 Ub351