mot · GA02sf509 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sf509 m. fl. (s) Utökning av flyktingkvoten, m. m. Flyktingsituationen i världen är oförändrat mycket allvarlig. Det totala antalet flyktingar beräknas uppgå till ca 15 miljoner människor. Till detta kommer nästan lika många som hamnat i en flyktingliknande situation på grund av bl. a. väpnade konflikter, ockupationer, katastrofer och svält. Bara en liten del av flyktingarna finns i . Enligt flyktingkommissariens statistik finns ca 600000 flyktingar i , varav merparten i , och . Enligt uppgift bor ca 75000 flyktingar i . I genomsnitt går det 1 flykting på ca 300 invånare i mot 1 på 30 i många . Flyktingproblemen ute i världen är så pass allvarliga och omfattande att det inte går att åstadkomma radikalt bättre lösningar utan att de rika länderna väsentligt ökar sitt ansvarstagande och utan att internationella överenskommelser kommer till stånd om en rättvisare ansvarsfördelning mellan länderna. De mest verksamma flyktinginsatserna gör ute i världen genom ekonomiskt stöd till FN:s flyktingkommissarie och till till Palestinaflyktingar i samt direkt flyktingbistånd i , och . Behovet av förstärkta insatser i alla dessa sammanhang är mycket stora, men det finns anledning att särskilt uppmärksamma FN:s flyktingkommissaries (UNHCR) behov av bättre ekonomiskt, personellt och moraliskt stöd för att kunna klara av både akuta och långsiktiga behov. Stödet till UNHCR ökar från . Då det gäller ansvarsfördelningen har vissa framsteg uppnåtts, men de är helt otillräckliga. De överläggningar som förekommit på europeisk nivå har inte gett några nämnvärda resultat. Det är angeläget att nya initiativ tas för att förstärka och samordna insatserna. En förutsättning för att skall vara framgångsrikt är som fastslagits i ett tidigare riksdagsbeslut att vårt land föregår med gott exempel i sin egen flyktingpolitik. Då det gäller brister i rätten att söka asyl, hänvisas ofta till möjligheten att bli kvotflykting. Regeringen föreslår inte någon utökning av flyktingkvoten, som omfattat ca 1 250 personer. Det är viktigt att den beslutade flyktingkvoten verkligen utnyttjas. Om så Mot. inte sker bör det överskott som finns från ett kunna utnyttjas Sf509 Medel är avsatta för ändamålet, varför det inte borde vara svårt att genomföra en sådan ordning. Med hänsyn till de faktiska behoven ute i världen behövs en effektivisering av uttagningsarbetet och utökning av den svenska flyktingkvoten. Antalet uppehållstillstånd för vuxna på flykting- eller flyktingliknande skäl uppgick till 5685. I denna siffra är också alla som kommit på flyktingkvoten inräknade. Det är en för många överraskande låg siffra med tanke på de dramatiserade skildringar som i olika sammanhang lämnats av flyktingströmmen till . har antalet beviljade uppehållstillstånd för dessa flyktingkategorier vissa år varit högre. Men drygt 5000 och ca 8000 är ingalunda någon nettoökning av antalet flyktingar . har i genomsnitt 1000 personer emigrerat från till något sydamerikanskt land. 1985 återflyttade 365 personer på medel från , varav ca 140 barn. Detta framgår av regeringens skrivelse om flyktingpolitiken som avlämnades . Till en del andra länder än sker också en betydande återvandring av flyktingar. Det är en brist att regeringen inte redovisar detta. Den betydande återvandringen sker trots de bristfälliga bestämmelser som finns och de otillräckliga insatser som görs för att medverka till den frivilliga återvandringen. För den enskilde flyktingen har gällt att han eller hon efter behovsprövning i det enskilda fallet har fått flygresan hem betald för sig och sin familj jämte ersättning för viss övervikt av bagage. Dessutom har man fått bidrag . För dem som, bl. a. av säkerhetsskäl, fått svenskt medborgarskap har möjligheten till hjälp med flygbiljetten hem upphört , eftersom denna form av bidrag är reserverat för flyktingar med ursprungligt medborgarskap. Det är uppenbart att detta i de flesta fall inte är tillfredsställande. har föreslagit att stödet skulle omfatta även svenska medborgare, som tidigare kommit till som flyktingar. Förslaget bör möjligt genomföras. Huvuddelen av det svenska stödet till återvändande flyktingar har kanaliserats via (tidigare Frikyrkan hjälper) till olika organisationer i som stödjer dem som återvänder. Detta stöd har huvudsakligen utgått i form av individuella stipendier för att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden. Det är att märka att dessa stipendier inte har reserverats för flyktingar som återvänt från . Tvärtom har latinamerikanska flyktingar i klagat över att det varit nästan omöjligt för dem att erhålla stipendium från , . Flexiblare former för stöd, inte enbart riktade till återvändande utan också till andra repressionsoffer, bör arbetas fram. Initiativ i denna riktning tas nu i Mot. av flera organisationer. Detta innebär skapande av produktiva projekt och ytterligare sysselsättningstillfällen där de återvändande kan fungera som demokratiska samhällsomdanare. Det kan innebära tillskapandet av jordbrukskooperativ, små industrier, handel, service, privata skolor, daghem, hälsocentraler m. m. Stöd till sådana initiativ kan rymmas inom det humanitära biståndet. Flyktingar i bör få bättre möjligheter att aktivt planera för sitt återvändande, särskilt om detta sker i anslutning till ett kooperativt projekt eller ett projekt med folkbildningsinriktning. Ett sätt att underlätta specialinriktade kurser är att göra det möjligt att erbjuda deltagarna utbildningsbidrag. Detta är inte möjligt, eftersom de bara utgår för utbildning med inriktning på den svenska arbetsmarknade n. De organisationer som stödjer återvändande flyktingar behöver större resurser för att kunna stödja olika projektförslag. Det arbete som pågår för att förbättra frivilliga möjligheter att återvända måste påskyndas och intensifieras. Invandringen till av flyktingar har mycket konkret aktualiserat behovet av forskning om varför flyktingarna kommit hit och vilka konflikter som drivit dem på flykten. För att öka förståelsen av varför tillämpar den internationella flyktingkonventionen, som innebär att vi är skyldiga att ta hand om de flyktingar som kommer hit, behövs ofta mycket detaljerade fakta om bakgrunden till de konflikter som drivit människor på flykten. Vi saknar nästan helt sådan forskning här. Delegationen för invandrarforskning har i motvind och med knappa anslag försökt initiera forskning om sådana frågor. En bråkdel av världens flyktingar tar sig till . Men svensk flyktingpolitik gäller inte bara mottagningen av flyktingar i . Vår flyktingpolitik är att i första hand söka bistå och lösa flyktingproblem i de regioner där flyktingarna befinner sig. Det krävs därför väsentligt ökade kunskaper om flyktingproblemens politiska och ekonomiska orsaker. Särskilt två skäl talar för ökad forskning. Flyktingproblemen förutses inte minska det närmaste decenniet. Vi saknar kunskaper om vilken typ av konfliktlösningar som på bästa sätt minskar anledningarna till flykt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som angetts i motionen om behovet av utökad flyktingkvot, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angetts om behovet av förbättrade bestämmelser och insatser för flyktingåtervändande till hemländer. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i Mot. 1986/87 motionen angetts om flyktingpolitisk forskning. () ()