ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02K416 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: K416 !, fl. (c) Översyn av sekretesslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ju808 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en översyn av sekretesslagen. . Åsling (c) P.-O. () () i (c) () ()
mot · GA02K417 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K417 m. fl. (c) TV-reklam Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Kr236 hemställs 1. att hos regeringen begär förslag som möjliggör viss kompletterande finansiering av genom att en av de två TV-kanalerna upplåts för reklam på de grunder som anges i motionen, 2. att hos regeringen begär utredning och förslag rörande ett regelverk som kan reglera en fristående TV-verksamhet enligt de grunder som anges i motionen. P.-O. () . Åsling (c) . () () ()
mot · GA02K420 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: K420 i och () Den framtida mediepolitiken är en viktig kulturpolitisk fråga. Men delar av den har av någon anledning hamnat utanför den demokratiska debatten. Ett sådant område är kabel-TV-utbyggnaden. och andra nätägare styr på ett orimligt sätt över investeringar, tekniska system, anslutningsavgifter och programinnehåll. De marknadsför hårt och hänsynslöst de utländska reklamfinansierade satellitkanalerna. För den vanlige TV-tittaren är det svårt att bedöma vilka kostnader som är skäliga och vad utbudet egentligen är värt. Internationellt, t. ex. inom , diskuteras det internationella TV-flödet bl. a. i termer av kulturell dominans. Alla vet att det går utmärkt att med hjälp av goda telekommunikationer sälja både tvål och ideologi. Ifrån tredje världen kommer förslag om reglering av satellittrafiken med hänvisning till statssuveräniteten. Här i har vi sagt att marknaden skall råda. Men den utveckling som varit visar att det inte fungerar. Kabellagens liberala formuleringar är inte bra. a. agerar utifrån en lönsamhetsprincip som till sina konsekvenser blir förödande. Några regionalpolitiska hänsyn tas över huvud taget inte. I samband med nätdragningarna finns inte heller något utrymme för en kulturpolitisk diskussion om vad medieutvecklingen innebär för vanligt folk och för vår demokrati. Uppsplittringen mellan olika beslutsfattande instanser är total. Och i skydd av den kan utvecklingen skena vidare. Mot den här bakgrunden föreslår vi att den demokratiska kontrollen över den vidare kabelutbyggnaden stärks. Vidare investeringsbeslut måste prövas i ett samhälleligt och kulturellt perspektiv och kommunerna måste få mer att säga till om. kan kabelnämnden utan vidare köra över kommunerna. Sammanfattningsvis anser vi att - Reglerna för kabel-TV-utbyggnaden i sin nuvarande form bör omprövas. Sociala och regionalpolitiska hänsyn bör vara vägledare för all vidare utbyggnad av kabelnätet. - Kommunernas ställning måste stärkas i förhållande till nätägare och andra intressenter. - Det demokratiska inflytandet, brukarinflytande! inte bara på tekniska system och anslutningsavgifter utan även på innehållet i kabelnäten måste utvidgas. Med hänvisning till ovanstående hemställs K420 att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående kontroll av kabel-TV-utbyggnaden. () ()
mot · GA02K422 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :K422 Viss ändring i lagstiftningen om filmcensur I förordning (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m. m. stadgas i 3 § 1 mom. bl. a. följande: Ej heller må film eller del av film godkännas, om dess förevisande kan anses olämpligt med hänsyn till rikets förhållande till främmande makt . Den angivna bestämmelsen följer efter den mera välkända censurgrunden vara förråande eller skadligt upphetsande eller förleda till brott. Det är den som används som grund när beslutar stoppa eller göra klipp i filmer, och det är också om den som debatten om filmcensurens vara eller icke vara har handlat. Såvitt jag känner till har det faktum att en film kan anses olämplig i förhållande till främmande makt aldrig använts som grund för ingripande, sedan den nu gällande lagen infördes . Oberoende av vad som händer med den svenska filmcensuren i övrigt är det viktigt att hänsyn till rikets förhållande till främmande makt avskaffas som kriterium för visningsförbud. Det är mycket angeläget att utrymmet för fri debatt och kritisk granskning är vidsträckt i . Också filmmediet måste fritt kunna användas för att ifrågasätta företeelser och bilda opinion. Denna rätt måste gälla också då företeelserna finns i andra länder. Vår grundlagsfästa rätt till åsikts- och yttrandefrihet måste inkludera rätten att göra och visa filmer som också är starkt kritiska mot andra länder och deras statsledningar. Det är viktigt att det inte finns någon svensk lag som kan utnyttjas om en utländsk regering skulle utöva påtryckningar mot den svenska för att få en misshaglig film stoppad. Det har förekommit påtryckningar från utländska ambassader mot för att få TV-program stoppade, och det krävs inte mycket fantasi för att föreställa sig att det kan komma situationer då en främmande regering kräver av den svenska att en biograffilm stoppas. När Hitlerregeringen i under ogillade vad som skrevs i svenska tidningar krävde den tyske ambassadören att den skulle stoppa tidningarna. Eftersom det fanns sådana lagliga möjligheter såg sig den nödsakad att efterkomma kraven. Det är en styrka om regeringen i ett sådant läge kan svara att det i vårt land saknas möjlighet att göra ingripanden. Det är därför det är angeläget att den inledningsvis citerade bestämmelsen avskaffas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att i förordning (1959:348) med särskilda bestämmelser om biografföreställningar m.m. 3§ lmom. stryka orden kan anses olämpligt med hänsyn till rikets förhållande till främmande makt eller
mot · GA02K427 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K427 Sekretesskydd saknas för fritids- och ungdomsledare inom fritidsnämndens verksamhetsområde. På många håll pågår ett organiserat samarbete mellan socialnämnd och fritidsnämnd just när det gäller ungdomar. Problemet förvärras i takt med att kommundelsnämnder inrättas utan att sekretessfrågorna är lösta. Här handlar det om flera olika verksamheter med helt olika sekretessbestämmelser. Även inom ett och samma verksamhetsområde kan olika sekretessnivåer råda. I skolan finns t. ex. tre olika former av sekretess. har gett regeringen till känna att vissa frågor inom myndighetssekretessen fortfarande var olösta (KU 1982/83:12). Särskilt framhölls vikten av att man ytterligare såg över sekretessen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och skola. Det fanns nämligen vissa farhågor om att gällande regler för sekretess mellan myndigheter kunde leda till större olägenhter i samarbete än som motiverades av de intressen sekretessen skall skydda. Enligt min uppfattning är det främst utrednings- och behandlingsskäl som motiverar vissa undantag. Det är svårt att utan närmare utredning ange en färdig lösning på dessa problem. Ett sätt kan dock vara att man direkt i speciallagarna anger de avgränsade fall som avses. Ett annat sätt är att införa möjlighet till intresseavvägning. bör nu begära att regeringen skyndsamt vidtar lämpliga åtgärder i frågan. Med hänvisning till ovanstående föreslås att hos regeringen begär en skyndsam handläggning av frågan om myndighetssekretessen.
mot · GA02K429 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :K429 och () Omfattningen av folkbokföringssekretessen i olika register har integritet och sekretess diskuterats mera allmänt i , och med olika utgångspunkter. Många är mycket kritiska mot att myndigheter säljer uppgifter ur olika register om befolkningen. Uppgifter som bl. a. används för marknadsföring. Vidare har uppmärksammats att den person som av olika skäl behöver få sin bostadsort hemlighållen visserligen kan få det - men bara delvis. Folkbokföringssekretessen medger att länsstyrelserna skyddar den nya adressen, men den går trots detta att finna i en mängd andra register. Det är då register som hämtar sina uppgifter ur samma källa men som inte åläggs sekretess. På samma sätt fortplantas ett eventuellt nytt namn. Register som bilregistret (trafiksäkerhetsverket), rikspolisens register, kriminal vårdsregistret, centralnämndens för fastighetsdata register, värnpliktsregistret, och register, alla dessa och ytterligare några register har inte sekretesskravet. Väl att märka att de personer som fått myndigheternas tillstånd att gömma sig tror att hon/han också är gömda till den dag de får uppleva motsatsen. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär sådana åtgärder att folkbokföringssekretessen omfattar även andra register som hämtar sina uppgifter från länsstyrelsernas folkbokföring. () ()
mot · GA02K430 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: K430 m. fl. Sekretessen vid beslut om avvikelse från självdeklaration Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87: Sk723 hemställs att hos regeringen begär förslag om förstärkt sekretess vid beslut om avvikelse från självdeklaration. () () () () () ()
mot · GA02K434 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K434 och () Ansvarig utgivare av videogram Varför ökade våldstendenser? Våldet breder ut sig i samhället, inte minst bland de unga. Det har skett tragiska händelser -1, o. m. med dödlig utgång - som vittnar om tilltagande våldstendenser i vårt samhälle. Orsakerna är många. Alltför länge har det förts en politik, som fråntagit föräldrarna deras sunda fostraransvar, men samhället med alla sina experter har inte förmått ge de unga den trygghet i tillvaron, som är grunden för ett normalt och sunt liv och leverne. Främlingskapet i tillvaron, utanförståendet, känslan att ingen bryr sig om blir en grogrund för ångest och våldstendenser. Trenderna i ungdomskulturen med bl. a. hårdrock och våldssymboler är en annan trolig orsak till våldshandlingar. Videovåldet torde utan tvekan vara ytterligare en orsak till utövandet av våld. Undersökningar har visat, att barn och ungdomar tar starka intryck av vad de ser på TV och videofilmer. Debatten om videovåldet fortsätter. Detta är förståeligt med tanke på de fruktansvärda scener med misshandel, styckningar av kroppar osv. som förekommer i videoinspelningar och som speglas upp i våra hem för små barn, som inte ens har en vuxens närvaro som trygghet. Vidrigast av allt är barnpornografi och filmer som visar otukt med och misshandel av minderåriga. Mycket av videogramproduktionen andas djupt kvinnoförakt. Man tror faktiskt inte att det man ser är sant! Motorsågsmassakern, som livligt diskuterades har vida överträffats! har uppmärksammat de avarter med skräck och våldsscener, som förekommer i videogramproduktionen. När det gäller offentlig visning av filmer och videogram råder nu krav på obligatorisk förhandsgranskning. Många har krävt obligatorisk förhandsgranskning och censurförfarande beträffande all videogramproduktion i syfte att framför allt skydda våra barn från att se alltför råa och vidriga filmer. Vi har alla ett ansvar Mot. Vi skall aldrig glömma, att det är vi som föräldrar, far- och morföräldrar, anhöriga eller vänner till barn, som bär ansvaret för vad barnen får se och inte får se. Det är oansvarigt att låta små barn få se vad som helst och det är också oansvarigt att vi som vuxna inte ser till att rådande lagar efterlevs. Vi kommer aldrig ifrån detta personliga ansvar. Rådande lagstiftning skulle fungera bättre, om vi alla hjälptes åt att se till att den efterlevdes. tycks den inte fungera. Vad gör man då om man inte tror på total censur? Att kräva obligatorisk förhandsvisning av alla videogram torde knappast vara förenligt med yttrandefriheten. Det skulle också bli mycket kostnadskrävande. Det finns ett sätt att nå ökat ansvarstagande på videogramområdet. När det gäller pressen finns en ansvarig utgivare och detta system tycks fungera mycket väl. Vi anser, att samma system bör införas även vad gäller videogram. Om en person formellt stod som ansvarig utgivare skulle ansvaret för videogramproduktionen bli ett helt annat och de grövsta våldsinslagen säkerligen försvinna. Med stöd av ovanstående föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna att ansvariga utgivare skall utses vad gäller all videogramproduktion. () ()
mot · GA02K436 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: K436 Sekretesskyddet för vissa uppgifter om misshandlade kvinnor Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1986/87:Ju818 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sekretesskydd för kvinnor som behöver byta vistelseort, bostad och arbete.
mot · GA02K501 · 1987-01-14 00:00:00 — 1986/87: K501 Suppleanter i statliga myndigheters styrelser 1986/87 K501504 Viktigast för en styrelses möjlighet att fungera är dess ansvar, uppgifter och sammansättning. Det finns i de flesta statliga myndigheternas styrelser inte några suppleanter. Detta upplever jag som en svaghet. Genom ett system med suppleanter kan fler engageras i samhällsarbetet, man kan få en större kunskapsbredd, ett större engagemang och fler närvarande. Om någon ledamot drabbas av exempelvis sjukdom kan en styrelseledamots plats stå tom . Det finns ingen anledning att påstå att en stor styrelse skall arbeta ineffektivt; det är styrelseordförandens skyldighet att se till att allt fungerar. har i sitt betänkande SOU 1985:40 Regeringen, myndigheterna och myndigheternas ledning tagit upp frågan om suppleanter i statliga myndigheters styrelser. Kommittén anser att det finns anledning att ifrågasätta förekomsten av suppleanter över huvud taget i de flesta centrala myndigheter. Detta mot bakgrund av att kommittén vill begränsa antalet ledamöter till högst tio för att få effektivitet i styrelsearbetet. Kommittén har gjort en enkätundersökning om styrelsearbete m. m. i 66 centrala myndigheter. Av enkäten framgår att lekmannastyrelserna har i genomsnitt nio ledamöter exkl. personalföreträdare. Bland de myndigheter som har fler ledamöter kan nämnas SAV (16), CSN, UHÄ, , RSV och AMS (13). Bland de myndigheter som har färre kan nämnas (5), statens jordbruksnämnd, domänverket, och (6). Mer än hälften av de undersökta myndigheterna (34) saknar helt och hållet suppleanter. Den helt dominerande gruppen av suppleanter utgörs av suppleanter för lokala personalföreträdare. Suppleanter för politiker resp. organisationsföreträdare finns vid minst nio av myndigheterna. I undantagsfall finns suppleanter också för andra ledamöter. Jag anser att det skall väljas suppleanter till samtliga statliga myndigheters styrelser. Vi har all anledning att engagera så många människor som möjligt i samhällsarbetet, det är bra om många är med och tar ansvar i samhället. Vi talar ofta vackert om demokrati och medbestämmande, det stämmer inte alltid med de beslut vi fattar. Rimligtvis borde demokratin kunna förbättras. Det väsentliga för framtiden är att anpassa det politiska livet så att fler människor kan engagera sig i kommun, landsting och rikspolitiskt arbete. 1 1986/87. Med hänvisning till vad sorn anförts i motionen hemstalls att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att välja suppleanter till statliga myndigheters styrelser.
mot · GA02K502 · 1987-01-13 00:00:00 — 1986/87 :K502 Angivande av namn och partibeteckning på personer som deltagit i beslut i statliga och regionala styrelser När ett utskottsbetänkande är justerat, anges vilka ledamöter som har beslutat i ärendet. Ledamöterna anges med för- och efternamn samt partibeteckning. Detta förfarande ger en klar bild över andelen män och kvinnor som deltagit i beslutet. Till allmänheten och för framtidens forskning är detta en viktig upplysning. Statliga och regionala styrelser har inget enhetlligt system när handlingar lämnas över till regeringen eller andra myndigheter. Allmänheten och forskare för framtiden har heller ingen klar bild över vilka ledamöter som har fattat de olika besluten. Som ett exempel kan nämnas att när en länsstyrelse yttrar sig över en offentlig utredning eller någon handling, finns bara ett efternamn på de ledamöterna som har varit med om beslutet. Exempelvis A. , B. och C. finns med på beslutet, det framgår inte om det är en man eller kvinna och inte heller vilket parti vederbörande tillhör. bör uttala sig för att samma ordning som gäller i ett utskott också bör gälla i statliga och regionala styrelser. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande för- och efternamn samt partibeteckning.
mot · GA02K503 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K503 m. fl. (fp) Viss ändring i förvaltningslagen Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ju404 hemställer vi att beslutar om sådan ändring av förvaltningslagens 20 § att det av lagen framgår att myndighet i sina beslut skall ange den eller de föreskrifter som myndigheterna grundar sina överväganden på. Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla de skäl som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis. Ett beslut varigenom en myndighet avgör ett ärende skall innehålla hänvisning till den eller de författningsbestämmelser som avgörandet grundas pä och de skäl i övrigt som har bestämt utgången, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Skälen får dock utelämnas helt eller delvis. () () ()
mot · GA02K601 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87:K601 Tredje vice talman m. fl. Avskaffande av den fackliga representationen i kommunala nämnder och styrelser I de allmänna valen väljs kommunfullmäktigeledamöter och ledamöter i landstingen direkt av folket. Utgången av dessa val avgör sammansättningen av alla de nämnder och styrelser som finns i kommuner och landsting och som är viktiga beredningsorgan, ibland med egen beslutanderätt. I de kommunala organen blir olika grupper i samhället representerade, fackliga liksom andra, genom de politiska partiernas nomineringar. Men alla ledamöter i nämnder och styrelser har det gemensamt att de är utsedda i demokratisk ordning och får ta ansvar och stå till svars inför väljarna som politiker. Det sätt på vilket ledamöterna i kommunernas och landstingens olika organ nu utses är en konsekvent tillämpning av grundläggande principer i en politisk demokrati. beslöt den socialdemokratiska och kommunistiska majoriteten i på förslag av regeringen, att fackliga organisationer fr. o. m. skall ha obligatorisk rätt till tre representanter och tre ersättare för dessa i landstingens och kommunernas nämnder och styrelser med undantag av förvaltningsutskott och kommunstyrelse (prop. 1984/85:200, KU 1985/86:3). Genom det beslut som riksdagsmajoriteten fattade kommer inte längre de kommunala nämnderna att vara en avspegling av den viljeyttring som väljarna avgett genom de allmänna valen. Den demokratiska representationsprincipen bryts av en intresserepresentation. Den nya ordningen är således ett utslag av ett korporativistiskt synsätt. Vissa intressen garanteras representation helt vid sidan av de demokratiska valen. Detta är en ur principiell synpunkt helt oacceptabel ordning. Till dessa grundläggande invändningar mot det nya systemet kan fogas en rad andra. Om man har den - enligt vår mening helt förkastliga uppfattningen att den politiska demokratin skall inskränkas i kommunerna är det omöjligt att finna hållbara skäl för att just de fackliga organisationerna och enbart dessa skall tillförsäkras särskild representation. Det finns i varje kommun en mängd andra intressegrupper som med lika goda skäl skulle kunna kräva representation. Den nya ordningen innebär således ett otillbörligt gynnande av vissa intressen på bekostnad av andra. För kommunerna medför den påtvingade fackliga representationen ökade ekonomiska bördor och utökad byråkrati. Riksdagsmajoritetens beslut får ses som en eftergift åt mäktiga intresse 1986/87 K601-604 grupper i samhället. Det är synnerligen oroande att sådana hänsyn skall få Mot. diktera allvarliga ingrepp i den politiska demokratin. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att beslutar att upphäva bestämmelserna i kommunallagen om representation för fackliga organisationer i kommunala nämnder och styrelser. () () ()
mot · GA02K603 · 1987-01-12 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K603 i (m) Val av kommunstyrelse Enligt kommunallagen börjar den i allmänna val nyvalda fullmäktigeförsamlingen sitt första tjänstgöringsår valåret. Vid val, som i en kommun inneburit majoritetsskifte medför detta vissa praktiska problem i det avseendet att den gamla majoriteten sitter kvar i alla styrelser och nämnder till valåret. Härigenom uppstår ett politiskt vakuum som verkar hämmande och i vissa fall förlamande på beslutsprocessen i styrelser och nämnder, i viss mån även inom förvaltningarna, fram till . I väljs, enligt en specialregel i kommunallagen, den nya kommunstyrelsen redan vid fullmäktiges första sammanträde. Därmed får kommunen vid ett maktskifte en regering med den nya majoriteten än övriga kommuner i landet. Detta underlättar självklart beslutsprocessen i så måtto att den nya majoriteten i kommunstyrelsen lägger sina förslag till den nya fullmäktigeförsamlingen. Därmed elimineras i viss mån problemet med olika majoriteter i en nyvald kommunstyrelse och den majoritet som finns kvar i styrelser och nämnder till december månads utgång valåret. I nuvarande läge kan i övriga kommuner en kommunstyrelse fram till effektivt hindra att för den blivande nya majoriteten angelägna frågor och förslag föreläggs den nya fullmäktigeförsamlingen. Därutöver är det angeläget att den nya kommunstyrelsens intentioner, förslag och anvisning till olika kommunala förvaltningar kan effektueras så fort som möjligt. Enligt min mening bör sådan ändring av kommunallagen ske, att kommuner, som så önskar, ges möjlighet att låta den nya fullmäktigeförsamlingen vid sitt första sammanträde även välja ny kommunstyrelse. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar om en sådan ändring i kommunallagen att nyvald kommunfullmäktigeförsamling äger rätt att vid sitt första sammanträde under tjänstgöringsåret även välja kommunstyrelse.
mot · GA02K605 · 1987-01-20 00:00:00 — 1986/87 :K605 m. fl. (s) Medlemskapet i , m. m Religionsfrihetens bestämmelser om medlemskap i strider mot regeringsformens portalparagraf om de medborgerliga fri- och rättigheterna. På grund härav har tvingats införa en övergångsbestämmelse till RF enligt vilken reglerna om medlemskap i skall gälla utan hinder av 2 kap. 2§ RF. Då ett barn föds och en av föräldrarna är inskriven i blir barnet automatiskt medlem i denna statskyrka och har därefter ingen möjlighet att utan målsmans tillstånd lämna kyrkan . Att ansluta nyfödda barn till en organisation framstår som synnerligen otillfredsställande och minst lika stötande är att inte tillåta utträde ur kyrkan före myndighetsåldern. En omyndig person har redan efter rättslig handlingsförmåga inom en rad områden och borde i konsekvens därmed också fritt få välja eventuell religionstillhörighet. Det otidsenliga i att man skall födas in i ett trossamfund understryks ytterligare av att det finns många föräldrapar med sinsemellan olika religionstillhörighet. Mot denna bakgrund måste en dylik anslutningsform betraktas som både förlegad och kränkande för individens integritet. Det måste enligt vår uppfattning vara en egen viljeyttring som utgör grunden för medlemskap i ett trossamfund. Eftersom uttalat att den inte anser att det råder någon motsättning mellan regeringsform och religionsfrihetslag, ett uttalande som står i klar strid mot riksdagsbeslutet , kan man knappast förvänta sig att någon annan inställning skall komma till uttryck från kyrkans sida sedan det redan långt utdragna utredningsarbetet inom kyrkan avslutas. En övergångsbestämmelse får inte permanentas, allra minst mot bakgrunden av att medlemskap i en organisation strider mot grundlagen. bör enligt vår uppfattning inte längre passivt avvakta kyrkomötets beslut i medlemskapsfrågan utan nu ge klart besked om sin inställning till regeringsformens fri- och rättighetsförklaring och dess förhållande till de nu gällande medlemskapsreglerna. 1 1986/87. Med hänvisning till ovanstående hemställs K605 att som sin mening ger regeringen till känna att en egen viljeyttring skall utgöra grunden för medlemskap i ett trossamfund. () ()