mot · GB02Sk474 · 1987-01-01 00:00:00 — Reaktionerna på världens aktiebörser blev kraftig. Orsaken härtill anges vara dåvarande underskott i ekonomin. Ett typiskt uttryck för spekulationen som börsen ger uttryck för, istället för att värderas till verkliga produktions- och investeringsresultat. Det verkliga förhållandet är dock att det är ytterst lönande med aktiespekulation. Det har sagts att en sådan skall ses i femårsperioder och då har det alltid blivit höga reala avkastningar, enligt expertisen. Det som inträffat förändrar inte bedömningen i stort varför vi inte heller finnér anledning att ändra vår syn på beskattningen av denna hantering. Men den finns även en marknad utanför börsen. har handel med optioner, terminskontrakt och annan typ av handel, i huvudsak i spekulativt syfte, utvecklats kraftigt. Det är en verksamhet som inte finns skäl att acceptera. Därför bör de stoppas. I samband med de kraftiga börsnedgångama visades tydligt hur ihålig denna verksamhet är. Stora förluster för många av aktörerna blev resultatet. Detta har bland annat medverkat till att kommuner förlorat . Vpk kräver, som sagts ovan, att denna verksamhet stoppas. Tills dess att detta uppnåtts bör skatten för denna handel bestämmas till , i vardera ledet köpare/säljare. Beskattningen av aktier är låg. Värdestegringen (arbetsfri inkomst) av ett aktieinnehav som varat behöver inte tas upp till beskattning mer än till vid försäljning. Detta att jämföra med arbetsinkomst som tas . Vid förmögenhetsbeskattningen behöver aktievärdet för aktier noterade på börsen endast tas . För s. k. och liknande endast till av marknadsvärdet. Detta gäller även vid reavinstbeskattningen. Reglerna för förmögenhetsbeskattningen gäller fr. o. m. kommunisterna föreslår att omsättningsskatten på aktier höjs till , i vardera ledet säljare köpare. Denna åtgärd skulle medföra ca i ökade statsinkomster som kan användas till fördelningspolitiskt motiverade reformer för att motverka förmögenhetsförskjutningarna och den sociala nedrustningen. Vi föreslår att vid beskattning av reavinster skall av värdet tas upp till beskattning för samtliga typer av aktier innehav. Detta innebär att inofficiellt noterade aktier. fl., vid reavinstbeskattning bör tas och därefter till av marknadsvärdet. Vpk föreslår att den tidigare regeln om att av värdet på aktier åter skall gälla vid förmögenhetsbeskattningen. Detta skall även gälla s. k. inofficiellt noterade aktier. Den sänkning som beslutat om på förslag av regeringen är helt oacceptabel. Där togs några uppmärksammade fall om hög beskattning vid arvsskifte som intäkt för att generellt lindra förmögenhetsbeskattningen av aktier. Förmögenhetsfördelningen i är ojämn. Detta är i och för sig ett naturligt förhållande i länder med kapitalistisk marknadsekonomi har dock av bl. a. socialdemokraterna betecknats som en välfärdsstat med s. k. blandekonomi. Innebörden av detta skulle vara att väsentliga skillnader utjämnats. Trots detta kan det konstateras att skillnaderna i förmögenhet är enorma. Detta återspeglas också i klasskillnaderna i samhället. Makten är koncentrerad till de stora i förmögenhetsligan. Den främsta orsaken till detta är givetvis det ekonomiska systemet. Men även inom kapitalismen är det möjligt att väsentligen minska skillnaderna. Förslag om detta har vid olika tillfällen rests av kommunisterna. Vi återkommen även med förslag härom. Stora förändringar i förmögenhetsfördelningen har ägt rum framför allt . Enbart och har mer än bytt ägare enbart på grund av inflationen. Det är främst de med stora förmögenheter som berikat sig på lönearbetets bekostnad. Men dessa har även genom olika aktiva handlingar ökat sina förmögenheter med flera hundra miljarder under ungefär . Detta har kommit till uttryck bl. a. i reala lönesänkningar för lönearbetet. Vpk ser det som ett fördelningspolitiskt krav att genom förslag om skärpningar av skatten på bl. a. förmögenheter finansiera reformer och motverka av regeringen föreslagna nedskärningar inom sociala- och kulturella områden. Ett av förslagen utgörs av en engångsskatt på större förmögenheter. Denna bör tas ut i lägsta skiktet och öka successivt till att i högsta skiktet utgöra för förmögenheter . En engångsskatt av detta slag skulle inbringa . För tiden bör förmögenhetsskatten i stort sett fördubblas mot nu gällande beskattning. Utformningen skulle bli enligt nedan: Beskattningsbar förmögenhet (kr) Nuvarande skattesats (%) Vpk:s förslag till skattesats (%) 1988 Värderingsgrunderna för förmögenheter bör dessutom bli föremål för översyn. Förmögenheter, framför allt större, är ofta sammansatta av olika slag av tillgångar. Översynen bör ta fasta på dessa olikheter där exempelvis egnahem och liknande av normalstandard bör ges en lägre värderingsgrund än sådana förmögenheter som grundas på olika former av spekulation mm. Åtgärder måste också vidtas emot manipulerande med lån etc för att nedbringa den verkliga förmögenheten vid taxeringstillfället. beslutade om engångsskatten på livförsäkringsbolagens förmögenheter. Utgångspunkten för skatten var de höga reala avkastningar som dessa haft . Frågan om engångsskatten föregicks av ett utredningsförslag om en realränteskatt. Utredningen hade initierats av vpk. Förslaget fick hård kritik av storfinansens företrädare. Regeringen backade och nöjde sig med ett förslag om en skatt av engångskaraktär. kommunisterna kvarstod i kravet om att en realränteskatt, engångsskatten till trots, skulle införas för tiden efter engångsskatten. avvisade detta krav . Vi återkommer dock med förslaget då vi anser det angeläget av bl. a fördelningspolitiska skäl. Efter det att engångasskatten beslutats har två årsskiften ägt rum. Bägge dessa har utmärkts genom nya rekordteckningar av privata pensionsförsäkringar. lär det ha tecknats det för . Försäkringsbolagens kritik mot engångsskatten har vänts till försälj ningsargument. Vpk föreslår att ett förslag om realränteskatt läggs fram . En sådan kan efter viss kompletterande utredning baseras på ett i förhållande till den framlagda utredningen breddat skatteunderlag. Den bör också innehålla en lägsta nivå där beskattning kan ske, så att ett långsiktigt sparande kan ske utifrån fast reglerade förhållanden. Förslaget bör breddas till att gälla hela den finansiella sektorn och inte enbart livförsäkringsbolagen. Det var också utgångspunkten för vpk:s initiering av den utredning som gjordes. Tyvärr inskränktes densamma underhand till att enbart gälla försäkringssektorn. Realavkastningen har inom den finansiella sektorn var mycket hög och av 1987. Den börsnedgång som sedan inträffade rensade undan en del avarter, åtminstonde tillfälligt, och återställde börsvärdet till en mer realistisk nivå än den uppblåsta som rådde . Kvar står dock bedömningen att realavkastningen i den finansiella sektorn varit extremt hög . Regeringen har hävdat att inkomsterna från en realränteskatt blir osäkra i samma mån som skatteunderlaget/realräntenivån varierar. Vi menar att även om inkomsterna varierar så kan genom dessa inkomster statens upplåningsbehov minskas undan för undan och de räntevinster som då erhålls kan användas för att finansiera viktiga reformer. Så skulle tex undan för undan matpriserna kunna sänkas genom att momssatsen på livsmedel sänktes i samma mån som uteblivna ränteutgifter ger finansiellt utrymme. Som nu är fallet kan man bara vara säker på en enda sak; så länge realränteskatten inte införs blir det inga sådana inkomster alls. Detta är helt otillfredsställande mot bakgrund av de hårda budgetmanglingar som alla samhällsområden utsätts för. En realränteskatt är fördelningspolitiskt starkt motiverade och regeringen bör lägga förslag om införande av sådan skatt. Det är meningslöst att försöka tillfredsställa kapitalstarka intressen och de borgerliga partierna genom att backa från berättigade förslag. Dessa högerkrafter kommer aldrig att låta sig nöjas, så länge fördelningspolitiska förslag berör större förmögenheter. En rättvis fördelningspolitik går aldrig att genomföra i samråd med kapitalintressena. En realränteskatt skulle innebära en nödvändig likviditetsindragning för fördelningspolitiska åtgärder. En permanentning skulle medverka till nödvändiga åtgärder mot den finansiella sektorns improduktiva och spekulativa marknad. Privata pensionsförsäkringar har genom debatten om engångsskatten ökat i intresse. Enligt uppgifter från försäkringsbolagen uppgick det samlade premievärdet till . Detta motsvarar sannolikt ett skattebortfall för staten runt och ungefär lika mycket för kommunerna. Det största intresset av privata pensionsförsäkringar har högavlönade som förutom ett pensionsskydd utöver ATP utnyttjar de generösa avdragsreglerna för skatteplanering. F. n. tillåts avdrag för upp till ett basbelopp . Detta kan således upprepas år utan ytterligare begränsning. Pensionsbeloppet inkomstbeskattas vid utbetalningen, men då som regel till betydligt lägre marginalskatt än vid tiden för premieinbetalningarna. Tillväxten på pensionsförsäkringar har varit hög vilket medfört att pensionsbeloppen växt kraftigt. Avdraget är inte begränsat i värde såsom underskottsavdrag utan görs direkt mot inkomsten. Detta medför att värdet för en höginkomsttagare kan bli ända av premien i skattelindring. kvarstår som direkt kostnad för premien i dessa fall. För låg- och mellaninkomsttagare rör sig samma värde oftast eller mindre. Sparande som sådant är bra för samhällsekonomin, men det kan inte accepteras att sparandet till största delen sker på andra skattebetalares bekostnad i den utsträckning som här är fallet vpk föreslår därför att den avdragsgilla delen begränsas till ett halvt basbelopp , f. n. I en förlängning bör avdraget slopas helt. beslutade vpk och socialdemokraterna, mot de borgerliga partiernas vilja, att införa rätt till skattereduktion för fackföreningsavgifter, De nya bestämmelserna kom att innebära att skattereduktion medges av den medlemsavgift som erlagts. Underlaget är dock maximerat till varför reduktionen blir som högst . Sedan beslutet togs har fackföreningsavgifterna höjts likväl som priserna i samhället i övrigt. Prisökningen har varit . Värdet av skattereduktionen har därför minskat realt sett som avgifterna ökat. Vi föreslår att underlaget för skattereduktionen höjs fr. o. m. 1988 till vilket innebär att högsta reduktionen blir . Rätt till avdrag för underhållsskyldighet mot barn infördes i sin nuvarande form 1960, då med högst . höjdes avdraget till per barn. I samband med skattereformen 1970 höjdes gränsen till per barn och åldersgränsen från 16 till . 1973 höjdes beloppet till och fr. o. m. Någon justering har därefter inte skett. Underhållsbidraget för icke hemmavarande barn utgör för de allra flesta långt mer än per barn och år. Värdet av avdraget har sjunkit väsentligt sedan det infördes och även sedan det senast justerades. För många utgör underhållsbidraget en stor del av den bidragsskyldiges ekonomi. Vid underhållsskyldighet för mer än ett barn sätts skatteförmågan ned väsentligt för flertalet underhållsskyldiga. Vpk finner skäl att beloppsgränsen höjs till motsvarande per barn att gälla fr. o. m. taxering, dvs. inkomster, men att detsamma omvandlas till en skattereduktion av bidragsbeloppet, dock högst i reduktion. Det är fortfarande en begränsad avdragsrätt men medför förbättringar för barnförsörjarnas ekonomiska ställning. kommunisterna föreslår även en rejäl höjning av skatten på tobaksvaror, främst för att härigenom minska konsumtionen och därigenom skadeverkningarna. Tvärtemot vad efter tycks anse, att skat ten på tobaksvaror bör justeras endast med skatten på alkoholvaror, föreslår vpk av främst hälsoskäl att tobaksskatten höjs vid det kommande . Antalet sjukdomar relaterade till tobaksrökning är mycket omfattande. De som drabbas är både rökare och dess omgivning passiva rökare. Tobaksrökningens medicinska skadeverkningar är vetenskapligt väl dokumenterade och nya upptäckter visar att dessa skadeverkningar och risker är ännu större än vad som tidigare ansetts. Ett sätt att minska rökningens omfattning är genom prisinstrumentet. En kraftig höjning skulle medverka till att allt fler sannolikt skulle fimpa för gott. Skatten på tobaksvaror har senast justerats . Den höjningen tjänade enbart att justera skattens relation till prisutvecklingen. För cigarrer har ingen skattehöjning skett . Motivet för detta är att priserna på dessa stigit kraftigt och därför bör inte skatten höjas. En motivering som i en förlängning skulle kunna innebära att om prisutvecklingen på tobaksvaror allmänt skulle bli hög får inte skatten höjas alls. Resultatet skulle teoretiskt kunna bli att skatten realt minskade till en rent försumbar nivå. Därför menar vi att skatten även på cigarrer etc. skall höjas och då rimligen i relation till minst samma nivå som före senaste skattehöjningen på dessa varor. Den nuvarande skattenivån på dessa är endast ca hälften av skatten på en cigarett. Vpk föreslår att skatten på tobaksvaror höjs fr. o. m. med per cigarett. Detta skulle motsvara en höjning med . Detta skulle dels inräkna en 25-procentig höjning plus i kompensation för den allmänna prisnivåns ökning sedan senaste justeringen. Motsvarande höjningar bör göras även för cigarrer och cigariller, röktobak och tuggtobak. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av en produktionsbeskattning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om införande av en statskommunal progressiv enhetsskatt, 3. att beslutar i enlighet med motionen vad gäller den statliga inkomstskatten för , 4. att beslutar i enlighet med motionen vad gäller pensionärernas skatteförhållande för , 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om pensionärernas skatteförhållande för tiden , 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om slopandet av underskottsavdragen och införandet av en samhällelig bostadsbank, 7. att beslutar om en höjning av stämpelskatten för lagfart på fastigheter för juridiska personer till , 8. att beslutar att höja omsättningsskatten på aktier fr. o. m. i enlighet med motionen, 9. att beslutar att skärpa förmögenhetsskatten på aktier fr. o. m. 1989 i enlighet med motionen, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skärpning av reavinstbeskattningen av aktier och begär förslag härom , 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införandet av en omsättningsskatt om på handel med värdepapper utom aktier fr. o. m. i enlighet med motionen, 12. att beslutar om en engångsskatt på större förmögenheter i enlighet med motionen, 13. att beslutar om höjning av skatten på förmögenheter för och därefter i enlighet med motionen, 14. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en översyn av värderingsgrunderna för förmögenheter vid beskattningen och åtgärder mot manipulering med lån, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av en realränteskatt, 16. att beslutar att det avdragsgilla premiebeloppet för privata pensionsförsäkringar begränsas till ett halvt basbelopp i enlighet med motionen, 17. att beslutar att höja underlaget för skattereduktion för fackföreningsavgifter till i enlighet med motionen, 18. att beslutar att fr. o. m. taxering höja beloppsgränsen för rätt till avdrag för underhållsbidrag till per barn och att detta omvandlas till en skattereduktion om maximalt i enlighet med motionen, 19. att beslutar om höjning av skatten på tobaksvaror fr. o. m. i enlighet med motionen. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Marginalskatterna progressionen i beskattningen I En demokratisk skattepolitik vpk:s förslag Det kortare tidsperspektivet 3 Samhällelig bostadsbank som alternativ 8