mot · GA02u508 · 1987-01-22 00:00:00 — 1986/87: U508 m. fl. Åtgärder mot den turkiska regimen I utrikesutskottets betänkande 1986/87:8 sägs följande i bakgrundsbeskrivningen till vpk:s motion 1985/86:U513: De drastiska inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter som genomfördes under militärens treåriga maktutövning präglar fortfarande i viss grad det turkiska samhället, trots återgången 1983 till ett civilt regeringsskick. I arvet efter militärregeringen ingår ett antal lagar som innebär betydande inskränkningar i grundläggande fri- och rättigheter. Härtill kommer förbudet för de tidigare politiska ledarna () och för f. d. parlamentariker () att bedriva politisk verksamhet. Ett annat exempel är fackföreningarnas kraftigt beskurna möjligheter att fritt verka och agera till förmån för sina medlemmar. Något samröre mellan fackliga organisationer och politiska partier får inte äga rum. Strejkrätten är närmast illusorisk. Så långt utrikesutskottet. Redan denna och diplomatiska beskrivning visar ju att långt ifrån har genomfört några allvarligare försök till att upprätta ett demokratiskt samhälls- och styrelseskick. Det som gjorts kan karaktäriseras som kosmetika för att vinna erkännande på det internationella planet och säkra medlemskap i internationella organisationer som t. ex. . Det har ju regimen i också lyckats med. Det ledde uppenbarligen till att den anmälan mot , som tillsammans med , , och gjorde 1982 till den europeiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna, drogs tillbaka . Detta beslut kommenterades i en interpellationsdebatt i av den socialdemokatiske riksdagsmannen på följande sätt: måste tillsammans med andra länder skärpa sin hållning mot den turkiska regeringen. Den uppgörelse som träffades med har inte lett till avsedda resultat. Om inte före gjort stora demokratiska förändringar, bör det övervägas att återigen göra anmälan mot inför . är skyldigt att liksom alla andra medlemmar i följa dess stadga och om de mänskliga rättigheterna. Det kan inte godtas att det inom ram finns en dubbelstandard i dessa avseenden. Ingenting som kan betecknas som avgörande förbättringar har inträtt i efter det att denna interpellationsdebatt hölls eller sedan vpk:s motion debatterades i utrikesutskottet . Kravet på att skall agera på nytt och mera kraftfullt har således fortfarande full och än starkare aktualitet. bör begära sådana initiativ av regeringen. Det finns också anledning att på nytt aktualisera den turkiska regimens Mot. behandling av den stora kurdiska minoriteten i landet. När det talas om U508 undantagslagar är det, som också påpekats i det tidigare refererade utskottsbetänkandet, framför allt de kurdiska provinserna i östra delarna av som är föremål för denna särskilda lagstiftning. Där finns inga rättigheter för den kurdiska befolkningen och godtyckliga ingripanden av polis och militär, fängslanden och tortyr ibland till döds är vanliga inslag i maktutövningen. Detta särskilda förtryck av kurderna bör också aktualiseras av i i samband med debatten om mänskliga fri- och rättigheter i . Slutligen är det motiverat att vpk:s krav på att bör begränsa kontakterna med så länge den nuvarande regimen har makten i landet tillgodoses. Det är inte något hållbart argument, att som utrikesutskottet gör i sitt betänkande , hänvisa till att ett sådant förfarande inte stämmer med svensk praxis. när militärerna tog makten i kallade hem sin ambassadör. har också markerat starkt genom konkreta åtgärder mot efter 1968 och mot sedan militären tog makten där 1981. Det har inneburit nedtrappning på det diplomatiska planet, inskränkningar i handels- och kulturutbyte m. m. Någon entydig svensk praxis finns alltså inte att hänvisa till. Det är fråga om politiska ställningstaganden från fall till fall och frågan är således om bedömer den turkiska regimen som varande bättre än t. ex. den polska. Med hänvisning till det anförda föreslås: 1. att hos regeringen hemställer om initiativ till en ny anmälan mot för brott mot om de mänskliga rättigheterna inför , 2. att hos regeringen hemställer att förtryck av kurderna tas upp i särskild ordning i , 3. att hos regeringen hemställer om åtgärder för att begränsa kontakterna och utbytet inom skilda områden med så länge den nuvarande regimen har makten i landet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)