ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02N401 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N401 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:A813 hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring av reglerna för bidrag och rådgivning vid de regionala utvecklingsfonderna. () () () () () ()
mot · GA02N402 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N402 Inrättande av ett bergskollegium Det åren 1649 1857 existerande hade sitt ursprung i det självständiga Generalbergsamtet, lydande under Kammaren (). Fr. o. m. överfördes dithörande ärenden, däribland utdelandet av det jämlikt Kungl. Maj :ts förordnande i brev till angående gruvebrytningar tillkomna Svensk Bergsmans hedersmärke för snille och flit, till kommerskollegium. Fr. o. m. upprättades statens industriverk (SFS 1973:566) och, 1 §, för förvaltning av statens gruvegendom (instr. SFS 1973:567). upphörde kommerskollegiets befattning med bergsärenden (SFS 1973:570). Grundläggande föreskrifter finns även i gruvlagen (1974:342) och gruvkungörelsen (1974:344, ändrad lydelse 1982:577). Emellertid är geologiska undersökning enligt sin instruktion, 2 §, chefsmyndighet för bergsstaten (förordning 1982:586) och föreskrevs att vad regeringen i förordning eller särskilt beslut föreskrivit om statens industriverk i fråga om mineralhantering i stället skall avse SGU; instruktionen (1974:476) för SIND ändrades (1982:578). Enligt förordningen (1982:579) om instruktion för , 2 §, förvaltar denna statens mineralfyndigheter och annan statens gruvegendom. geologiska undersökning har sina lokaler i och sina i i SV . Medicinal väsendet handhades i av . Detta ersattes 1813 av , som 1877 ombildades till Medicinalstyrelsen. Fr. o. m. handhas rikets medicinalväsende av enligt lag 1967:866 med anledning av sammanslagning av medicinalstyrelsen, medicinalstyrelsens sjukvårdsberedskapsnämnd och (dåvarande) . Att gruv- och mineralärenden uppdelats på två skilda ämbetsverk, som var för sig i motsats till industriverket har dessa exklusiva sakområden, kan knappast vara tillfredsställande. De bör sammanföras till en organisatorisk enhet, för vilken det kärnfulla gamla namnet " bör vara lämpligt. nuvarande namn täcker ej detta stora ämbetsverks omfattande verksamheter. Begreppet sundhet kan däremot inbegripa såväl själen som kroppen enligt romarnas mens sana in corpore sånö. verksbenämningen har gammal hävd och vore förtjänt av ett återupplivande (jfr dock motion 1985/86:So420 om återinrättande av medicinalstyrelsen). Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs att beslutar om ett återinförande av ämbetsverksbenämning , [att beslutar om ett återinförande av ämbetsverksbenämningen Sundhetskollegium.1] 1986/87 N402 1 1986/87:So256.
mot · GA02N405 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N405 och () Skydd mot dumpad och subventionerad import övergripande handelspolitiska mål måste vara att verka för att avveckla alla former av handelshinder. Härigenom främjas världshandeln men även möjligheterna för en framgångsrik svensk export på världsmarknaden. Denna fria handel förutsätter dock en konkurrens på lika villkor på de olika marknaderna vid såväl export som import. Osund konkurrens genom dumpad eller subventionerad import kan orättvist och hårt drabba våra svenska företag och deras anställda i utsatta branscher. Mot denna bakgrund har skapats ett regelsystem om dumping- och subventionstullar. I finns en förordning (1985:738) om dumping- och subventionsundersökningar. Denna författning bygger på som ger anslutna länder möjlighet att ingripa mot dumping eller subventionering vid import som förorsakar eller hotar att förorsaka väsentlig skada på en befintlig industri eller avsevärt försena upprättandet av en ny industri. Detta regelsystem bygger på vissa bestämda begrepp. Den s. k. anti-dumpingkoden fastställer när dumping skall anses föreligga och hur en uppkommen skada skall bedömas. Vidare ges föreskrifter om proceduren vid dumpingundersökningar och vid uttagandet av antidumptull. Koden innehåller också bestämmelser om konsultationer och rapportering av anti-dumpingåtgärder. Åtgärderna får dock inte förorsaka onödigt ingrepp i den normala handeln. Den s. k. subventionskoden ger möjlighet att införa utjämningstullar som skydd mot sådan subventionerad import som skadar den inhemska industrin, förutsatt att de kriterier och den procedur koden föreskriver har följts. Koden är vad gäller uttagande av utjämningstullar i väsentlig utsträckning uppbyggd med anti-dumpingkoden som förebild. Här fastslås också att subventioner används av regeringen som legitima instrument för att främja betydelsefulla sociala, ekonomiska och politiska mål. Användningen av antidumpingvapnet varierar kraftigt mellan olika länder. De länder som traditionellt gjort mest bruk härav är , och samt . Men har bortsett från ett par uppmärksammade fall avseende damstrumpor resp. väteperoxid inte använt detta instrument särskilt mycket. Genom tillkomsten av ovannämnda särskilda förordning har en klarare svensk procedur utformats på detta område. Härigenom och med viss resursförstärkning på myndighetssidan har bättre förutsättningar skapats för att kunna ingripa mot dumpad och subventionerad import. EG är utan jämförelse största handelspartner. Ungefär hälften Mot. av vårt totala handelsutbyte sker med EG. Det är därför ur svensk synvinkel N405 av särskilt intresse att följa utvecklingen av den anti-dumpingpolitik som förts av EG. har EG vidtagit anti-dumpingåtgärder mot svensk export vid i genomsnitt entvå fall . Men har inte vidtagit åtgärder mot EGföretag. Anslutningen till måste rimligen också innebära att skall kunna utnyttja de rättigheter till uttagande av anti-dumping- och utjämningstullar som avtalet ger. Med anledning av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om skyddet mot dumpad och subventionerad import. () ()
mot · GA02N406 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N406 m. fl. (m, s, fp, c) Möjlighet till arvodering av huvudmän i sparbank Enligt såväl gällande lagstiftning för sparbanker 4 § sparbankskungörelsen (1955:422) som proposition 1986/87:12 angående bl. a. ny sparbankslag 4 kap. 19 § får en huvudman inte erhålla arvode i denna sin egenskap. Inom sparbanksrörelsen lägger man ner stort arbete och stora ansträngningar på att utveckla förtroendemannainflytandet för att bättre leva upp till lagstiftarens önskemål och en demokratiskt och folkligt förankrad bankverksamhet. Detta arbete innefattar bl. a. brett upplagda utbildningsprogram, seminarier och konferenser för förtroendevalda i sparbank såväl på central som lokal nivå. I icke obetydlig utsträckning förläggs av naturliga skäl sådan verksamhet till kvällar och . Det upplevs ofta som ett hinder att sparbankerna inte på sätt som annars är vanligt har möjlighet att utge skäligt arvode för de insatser och den tid huvudmän lägger ner på deltagande i utbildningar, seminarier och liknande. Det är angeläget inte minst ur demokratisk synpunkt att det inte föreligger ekonomiska hinder för en huvudman att fullfölja sitt uppdrag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ändring i 4 § sparbankskungörelsen så att huvudman i sparbank kan arvoderas för sitt uppdrag. () ()
mot · GA02N407 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N407 och () Översyn av kreditupplysningslagen Kreditupplysningslagens främsta syfte är att hindra att kreditupplysningsverksamhet leder till otillbörligt intrång i den personliga integriteten eller till skada genom oriktiga eller missvisande upplysningar. Senaste ändringarna i kreditupplysningslagen trädde i kraft . De ändringar som då gjordes innebar bl. a. att kreditupplysningsföretagen skall underrätta den, som avses med en personupplysning om vern, som begärt upplysningen. En rätt till automatisk underrättelse om de uppgifter som har lämnats ut i kreditupplysning infördes även för enskilda näringsidkare m. fl. vilka tidigare inte erhållit sådan underrättelse. I sak innebär denna bestämmelse en förbättring för de berörda. Härigenom får näringsidkaren nämligen veta att en upplysning lämnats om honom och han får veta vilka faktauppgifter, som intagits i upplysningen rörande honom själv. Däremot får han inte besked om vem som begärt och fått upplysningen. Kreditupplysningsföretagen är nämligen inte skyldiga att uppge detta. Den som vill ha en upplysning bör kunna få en sådan, men beställaren skall rimligen kunna stå för sin beställning gentemot den omfrågade. Enligt vår mening skall i meddelande om kreditupplysningens innehåll till den som upplysningen avser också ingå uppgift om vem som begärt upplysningen. Vidare skall enligt reglerna för kreditupplysning uppgifter om vilka personer som ingår i styrelsen för ett aktiebolag meddelas vid en kreditupplysning om ett aktiebolag. Samma förhållande gäller här personen i fråga erhåller meddelande om att uppgift lämnats men inte till vem som uppgiften lämnats. Det är också på det sättet, att i det fall en person för sin egen personliga del begär en kredit, och kreditupplysning tas på vederbörande så kommer av kreditupplysningen att framgå att vederbörande är omfrågad vad som däremot inte framgår är i vilken egenskap han är omfrågad. Detta kan i sin tur leda till att kreditvärdigheten bedöms på särskilt sätt om det är många som begärt upplysningar och ställt ett flertal frågor om vederbörandes företag. Att frågan och redovisningen endast gäller ledamotskapet i en styrelse och inte kreditåtagande kan nämligen inte utläsas av uppgifterna. Enligt vår mening bör lagstiftningen kompletteras så att skiljelinje klart kan dras mellan personligt ekonomiskt engagemang och engagemang i företag i de fall dessa inte är förknippade med ägande och ekonomiska åtaganden. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av kreditupplysningslagen. () () 1986/87 N407
mot · GA02N411 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N411 () Bevarande av hantverkskunnandet I vårt svenska kulturarv ingår som en självklar del det förindustriella näringslivet, bl. a. de många hantverk som tillgodosåg och delvis ännu tillgodoser olika behov i vårt dagliga liv. I vården av kulturarvet borde inte förluster av kunskaper godtas, inte heller av sådana som representerar hand och huvud i förening. Ett hantverkskunnande såsom stenhuggarens, klensmedens eller snörmakarens låter sig inte fullständigt bevaras i text, bild eller redskap utan endast när yrkesutövare ges möjlighet att verka som lärare på sina arbetsplatser eller i yrkesskolor. Utdöda hantverk är mycket svåra att återuppväcka. Ett mångsidigt, kvalificerat hantverk måste, oavsett lönsamhet, få vara en levande del av kulturarvet. Riksintresset förutsätter statligt stöd för åtminstone något slags existensminimum. Inom kulturvården finns också ett bruk för detta arv. Byggnadsvården har trätt i bräschen genom förnyat användande av äldre material men behoven är stora också inom andra sektorer av kulturvården. Det måste även särskilt påpekas att hantverkskunnande och råvarukvalitet intimt hör samman. Det sistnämnda begreppet har numera i alltför många sammanhang förlorat sin mening. Vi anser att en utredning bör få i uppdrag att föreslå lämpliga former för ett hantverksstöd. Utredningen bör exempelvis studera utbildnings-, etablerings- och organisationsformer. Stipendier för lärlingsutbildning både i och utomlands - tillgängliga även för redan etablerade hantverkare kan ge hantverkare i skilda fall bättre arbetsmöjligheter. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att bevara och utvidga hantverkskunnande i skilda fack.
mot · GA02N412 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:N412 Avveckling av det statliga stödet till () bildades det statliga . Syftet var att ge stöd via ett riktat kursprogram till näringslivet, speciellt småföretagen. Utbildningsbehov för de kategorier som åsyftades finns förvisso, men frågan är om SIFU har kunnat tillgodose det. Nej, svarar RRV som vid granskning funnit att det kursutbud som SIFU erbjuder också erbjuds av ett stort antal konkurrerande privata utbildningsföretag. Även NO har uttalat kritik mot att SIFU, med statligt stöd, snedvrider konkurrensen på marknaden. NO pekade på att SIFU har tjänstebrevsrätt, dvs. kan marknadsföra via direktreklam på skattebetalarnas bekostnad. För privata utbildningsföretag är portokostnaderna en tung del i kalkylerna vid prissättningen av olika kurser. Jag menar att SIFU:s kurser inriktade på att ge småföretagare utbildning i ny teknik är både bra och nödvändiga. Frågan är om det är korrekt att staten skall subventionera detta över statsbudgeten. Andra utbildningsföretag måste hålla högre priser eftersom hela behovsanalysen utvecklings- och marknadsföringskostnaderna - skall täckas av de priser man fakturerar kursdeltagarna. I propositionen kan möjligtvis departementet ha haft vissa tvivel om det korrekta i att ge statligt stöd till SIFU, eftersom man där skriver att frågan skall komma i en särskild proposition som skall behandla näringspolitik. Anslaget till SIFU i årets budgetproposition är fört upp med oförändrat belopp. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att statliga bidrag till SIFU skall avvecklas.
mot · GA02N414 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N414 Utvecklingsprogram för LKAB.s gruvor i och gruvor i är stora effektiva produktionsanläggningar. har två saker inträffat som pekar mot en ändrad inriktning av företagets verksamhet. Det första var att man lånade bort några till . Den andra händelsen var när man beslöt att gå in med ett par miljarder kronor av företagets pengar i s. k. finansiell förvaltning, läs spekulation i olika former! För att utveckla malmfältsföretagen och borde framtidssatsningar bestå i bl. a. följande delprojekt: Avveckla entreprenadverksamheten i gruvor. Utarbeta ett vidgat produktprogram med sikte på handelsgödselproduktion i . Se till att pengarna inom företaget satsas för att få i gång produktion och skapa flera jobb. Fondera tillräckliga resurser för att garantera att investeringarna i Kirunagruvan i ny huvudnivå blir av och att kulsinterkapaciteten i malmfälten byggs ut. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära att ett utvecklingsprogram om framtidsinriktning utarbetas och föreläggs .
mot · GA02N415 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N415 () Prospektering i Bergslagen Gruvindustrin, baserad på traditionella metaller, genomgår en djup lågkonjunktur i liksom globalt. ökar efterfrågan på metaller och mineraler som tidigare ej varit föremål för brytning i stor skala, exempelvis platina som används bl. a. för den nu så viktiga och snabbt ökande katalytiska avgasreningen, litium för utveckling av effektivare batterier. Sällsynta jordartsmetaller (REE) vinner snabbt ökande efterfrågan för solfångare, elektronik m. m. Svenska företag är mycket aktiva i fråga om utveckling av avancerade produkter, där dessa och andra metaller är väsentliga. Detsamma gäller många industrimineraler som är intressanta för högtemperaturkeramer eller kompositkeramer. a. ASEA och arbetar med avancerad utveckling. I Bergslagen föreligger en provins med synnerligen mångfacetterad mineralförekomst, vilket är ett väldokumenterat faktum. Gruvdrift och efterforskning av metaller har pågått . Denna verksamhet har emellertid varit ensidigt inriktad mot järnmalm och de s. k. basmetallerna koppar, zink och bly. Vid undersökningarna har ett utomordentligt omfattande borrkärnsmaterial producerats, vilket utgör en resurs som kan förväntas få allt större värde då den kan användas dels för undersökning av sådana förhållanden som berggrundens betydelse för markens surhetsförhållanden och elementbalanser, vilka är väsentliga för skog och grödor. På detta fält har forskningen endast börjat. Nya, snabba, billiga och känsliga analysmetoder har gjort det möjligt att på mycket säkrare och fullständigare sätt än tidigare utnyttja den potentiella informationen i materialet. Dessutom kan borrkärnorna användas för undersökning av generella och specifika geotekniska och geofysikaliska förhållanden av betydelse för exempelvis geotermisk energi, berggrundvatten m.m. Delar av detta rikliga borrkärnsmaterial har tidigare insamlats genom ekonomiska insatser från Bergslagslänen och gruvbolagen. Många gruvbolag står nu inför en situation då verksamhet läggs ned och kostnader måste reduceras. Risken är överhängande att stora delar av existerande borrkärnor och borrkärnsarkiv kommer att överges och förfaras, i en del fall är detta tyvärr redan ett faktum. Mot denna bakgrund vore det angeläget att SGU, som huvudman för dokumentation och information om geologiska förhållanden, ges resurser att insamla, arkivera och studera borrkärnor som bolagen ej önskar behålla för eget bruk. Detta borde dessutom kunna utgöra en arbetsuppgift som kunde i någon mån bevara geokompetens när prospekteringsorganisa tionerna hotas av kraftiga reduceringar eller t. o. m. nedläggning, vilket bl. gäller Prospekterings Bergslagsenhet, verkande i en i övrigt hårt N415 Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att SGU bör erhålla erforderliga medel för insamling, dokumentation och arkivering av borrkärnor, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att särskilda medel tilldelas Prospekterings Bergslagsenhet för prospekteringsundersökning av borrkärnor från Bergslagen.
mot · GA02N416 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N416 och () Bakteriell läkning inom gruvindustrin har gruvnäringen i landet fått vidkännas stora förändringar bl. a. till följd av fallande metallpriser som inneburit nedläggning av gruvor och personalminskningar. Mycket tyder på att den teknologi som används i den svenska gruvnäringen inte är eller kommer att vara konkurrenskraftig . Detta trots att både tekniskt och produktivitetsmässigt är den svenska gruvindustrin världsledande på brytning i underjordiska gruvor. Mycket av våra problem är orsakade av att våra konkurrentländer arbetar i dagbrott och därmed har små framtagningskostnader. Därför måste den svenska gruvnäringen satsa på utökad forskning inom den bakteriella läkningen. sker utvinningen av metaller från sulfithaltiga i de flesta fall genom upphettning av metallkoncentrat under stor energiförbrukning och produktion av luftföroreningar i form av svaveldioxid. Den bakteriella läkningen kan i princip utföras på tre sätt: i stora högar, i reaktorkärl eller i gruva. Mycket av det biologiska och kemiska utvecklingsarbete som krävs för att bakteriell läkning skall kunna bli en industriell process kan inledningsvis ske på laboratorium. När metoden utvecklats till en fungerande process i laboratorieskala måste den testas tekniskt i större skala för att kunna bli industriellt tillämpbar. En väsentlig del av denna tekniska utveckling är alltså drift av en pilotanläggning. En sådan anläggning är nödvändig för att studera viktiga tekniska parametrar som inte är möjliga att studera i laboratorieskala. Uppbyggnad av en pilotanläggning för bakteriell läkning i nära anslutning till de forskningskunskaper som finns vid och tekniska högskolan i skulle kunna utgöra en ytterst värdefull komponent för utvecklingen av den norrländska gruv- och metallindustrin. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om behovet av förstärkning av gruvforskningen. () ()
mot · GA02N418 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N418 Ökad återanvändning av papper och plast Den kampanj för återvinning av pappersavfall som har bedrivits är kanske det mest lyckade exemplet på människors vilja att återanvända och inte slösa med våra naturresurser. Även kampanjer för att samla upp och ta till vara olika plastprodukter som t. ex. plastsäckar har visat sig effektiva. Våra massmedier informerar oss om att nu växer returpappersberget och en lyckad återanvändning av tidningspapper är i fara. De miljöproblem som uppstått i vattendrag i anslutning till våra returpappersbruk, bl. a. utsläpp av PCB, härrör från självkopierande papper som är äldre än 1973. Miljöpåverkan från sådan återvinning torde därför vara ett övergående problem. Fortsatt returpappersåtervinning skall dock inte få vara miljöpåverkande och därför föreslår vi att krav skall ställas på en miljövänligare trycksvärta vid all tryckframställning. Det finns all anledning att ställa krav på maximal användning av returpapper vid våra pappersbruk som har fått tillstånd för en sådan användning vid tillståndsgivningen. måste ökade krav på returpappersanvändning ställas på de pappersbruk som får nya tillstånd för pappersframställning. En stimulans som kan övervägas vid återanvändning av papper och plast är att en viss skattereduktion skulle kunna förekomma. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen föreslås för ökad återanvändning av papper och plast.
mot · GA02N419 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N419 och i (s) Ökad användning av returpapper gav pappersbruken följande information till hushållen: För att kunna utnyttja de investeringar som har gjorts i returpappersanläggningar på bruken och hos återvinningsföretagen och därmed upprätthålla sysselsättningen inom dessa industrier är det angeläget att allt returpapper som är möjligt att återvinna också används som råvara inom pappersindustrin. Med tanke på att man inte har möjlighet att öka den totala avverkningen skog - eftersom det genomsnittliga uttaget i stort svarar mot tillväxten - framstår det som än mer angeläget att returpapper används inom pappersindustrin. Härigenom kan vi också öka vår export av papper och bidra med ett värdefullt nettobidrag till bytesbalansen. insamlades i returpapper. En återvinning av en sådan kvantitet motsvarar en årlig avverkning av skog. Insamlingen av returpapper har engagerat allmänheten i många kommuner och av den insamling som sker kommer nästan hälften från hushållen. Att returpapperet sparar skog och även energi har ökat engagemanget, och kvantiteten insamlat returpapper ökar. Men den situationen har uppstått att pappersbruken inte kan ta emot allt. Stora lager finns redan och dessa växer. Brukens kapacitet för återvinning har inte byggts ut i tillräcklig omfattning och det synes som om otillräckliga åtgärder vidtagits för att styra användningen av returpapperet. I konkurrensen på exportmarknaden för svenskt papper har det i vissa fall stött på motstånd från köparna och det har hävdats att viss inblandning av returpapper skulle innebära kvalitetsförsämring. Man vill ha färska fibrer från råvara, dvs. De flesta maskiner i pappersindustrin i är konstruerade för färsk råvara. Och trots brister i leveranser från svenskt skogsbruk har tillgången på färsk ved tillgodosetts genom import av ved från både när och fjärran. En tillfälligt god tillgång på ved - och billig sådan - har fördröjt investeringar i kapacitet för tillvaratagande av returpapper. Det är beklagligt om det engagemang som visats från allmänheten vad gäller pappersinsamling nu skulle resultera i uppbränning av insamlad vara eller att insamling här och var måste minskas och de kommunala sopstationerna åter skulle bli ändpunkten för en produkt som går att återvinna. Det är både miljömässigt och nationalekonomiskt föga tilltalande med en sådan utveckling. Med styrning från statens sida av investeringar genom såväl stimulanser som villkor för pappersindustrin kan en bättre ordning uppnås. åtgärder för ökad användning inom landet av återvunnet papper - om nu Mot. 1986/87 vissa svårigheter består på exportmarknaden - kan också leda till avsättning N419 för det återvunna papperet. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om återvinning av returpapper. () ()
mot · GA02N421 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:N421 () Utförsäljning av statliga företag Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Fi509 hemställs att hos regeringen begär en plan för utförsäljning av statliga företag.
mot · GA02N422 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N422 m. fl. (s) Bergartskartering för Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87 :A493 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om tryckning av bergartskartan i . Bo Finnkvist (s) () () ()