mot · GB02Bo501 · 1987-01-01 00:00:00 — av och () om skydd av övre delen av Skydd för i dess sträckning från till Vallhaga Den övre delen av , en sträcka mellan och Vallhaga, är nästan orörd. Där finns endast ett litet kraftverk (Storlugnströmmen) liksom spår efter flottningsepoken. Vattenföringen är också nära den naturliga genom att regleringsmagasinen i tillflödena har måttlig storlek. Älvsträckans stora naturvärden har redovisats i en rad inventeringsrapporter. botaniska sällskap lämnade en sådan till i . , , lämnade en rapport till senare . , naturgeografiska institutionen i , gav 1985 en rapport till . Dessa kunskaper om älvsträckan ledde till att klassat den i högsta skyddsklass, alltså som riksintressant. Dessutom har utfärdat förbud mot vattenföretag t. o. m. inomVoxnans vattenområde från till Måndagsfallet, vilket är hela den del som innehåller för utbyggnad intressanta fallsträckor. klassar nu hela från till Måndagsfallet som riksintressant. Vi har tidigare fört fram kravet på skydd för genom motioner 1985 (1985/86:86) och 1987 (1986/87:Bo506) om att hela den övre delen av skulle få skydd enligt naturresurslagen. Centralt i denna älvsträcka ligger Hylströmmen, det största vattenfallet i södra och föremål för utbyggnadsplaner sedan några decennier. beslöt att föra Hylströmmen till de älvsträckor som skall undantas från vattenkraftsexploatering enligt naturresurslagen. Det är positivt att Hylströmmen skyddas, men vi finner det angeläget att hela den övre delen av skyddas. Det finns en rad starka argument för detta. I naturresurslagen skyddas älvsträckor. Alla andra objekt, utom Hylströmmen, har en sträckning som kan mätas i mil. Hylströmmen är i detta sammanhang att betrakta som en punkt, inte en sträcka. Vid beslut angavs inte hur lång älvsträcka som avsågs bli skyddad. Hylströmmen har en fallhöjd på på en sträcka av . 1 1987/88.3 sami. Hylströmmen har extraordinära naturvärden, uppenbara för alla. Men även övriga delar av mellan och Vallhaga har mycket stora naturvärden, vilket bl. a. framgått av yttrande i samband med klassningen som riksintressant. Hylströmmens naturvärde skulle avsevärt reduceras om ingrepp gjordes i övriga delar av denna älvsträcka. Älvsträckans tre huvuddelar utgörs av den flacka övre delen, den forsrika mellersta delen (med Hylströmmen) och den meandrande nedre delen. Dessa tre delar har var och en sina speciella värden, som delvis kontrasterar mot varandra. Just den imponerande längden på älvsträckan, , och förekomsten av de sinsemellan så olika tre delarna, gör den ytterligare värdefull. Det behövs i södra en orörd älvsträcka för naturvård, forskning och rekreation. är den som bäst svarar mot detta behov. Att just befinner sig i denna situation förklaras bl. a. av dess läge i gränsen mellan och , trakter som hör till de sist koloniserade och exploaterade i södra . Ännu var Hamra kronopark, vars östra gräns bildas av , en stor urskog. Hylströmmen är den för kraftproduktion intressantaste fallsträckan i det aktuella älvavsnittet. Övriga fallsträckor är mindre branta. Eftersom nu har bedömt att man kan avstå från det krafttillskott som Hylströmmen skulle ha kunnat ge vore det naturligt att avstå även från möjlig kraftproduktion i resten av mellan och Vallhaga. är också en relativt liten älv med en årsmedelvattenföring vid Hylströmmen . Det har påståtts att översvämningar i och , sådana som , skulle kunna förebyggas genom magasinering av vatten i ett magasin vid Hylströmmen. Ett så litet magasin är emellertid otillräckligt. En utredning utförd av föreningen strömmar har visat att så stor, och tillräcklig, magasinsvolym kan erhållas - till samma kostnad per kubikmeter- genom utnyttjande av ett flertal sjöbäcken i tillflödena. huvudfåra skulle alltså inte behöva beröras av anläggningar för flödesdämpning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att skydd enligt naturresurslagen skall ges i hela dess sträckning mellan och Vallhaga. () () 1987/88 Bo501