mot · GB02Fi6 · 1987-11-11 00:00:00 — anser att skattesystemet måste läggas om så att det till skillnad från gynnar små och medelstora företag. Skattetrycket, sparandet och de offentliga finanserna har i sina beräkningar utgått från ett skattetryck. Utredningen säger sig inte vilja föreslå en sänkning av skattetrycket då man har som målsättning att förbättra den konsoliderade offentliga sektorns sparande. Detta sparande är nödvändigt för att finansiera investeringar i industrin, anser man. Ej heller föreslår utredningen en höjning av skattetrycket med hänvisning till den skadliga effekt detta skulle ha på samhällsekonomin. Utredningen anser att det behövs ett positivt sparande i ekonomin för att nettoamortera utlandsskulden. instämmer i detta. Ett positivt finansiellt nettosparande på av BNP bör vara målsättningen. Enligt uppfattning bör skattetrycket sänkas. Sänkningen bör kunna påbörjas inom den närmaste treårsperioden. Det finansiella sparandet skall enligt mening inte ske i den offentliga sektorn utan i hushållssektorn. Ett sparande som sker i den offentliga sektorn ökar myndigheternas förmögenhet, ägande och makt. Det finns inte något egenvärde i ett sparande genom statliga budgetöverskott, ej heller i ett sparande i socialförsäkringssystemet (annat än för att utjämna avgiftsuttaget över tiden). Ett starkt hushållssparande däremot är ett alternativ som fyller flera syften. För det första ger det hushållen ekonomisk trygghet att ha en stor buffert. För det andra ger ett sparande i egen bostad, studier, aktier, vinstandelsfonder och i eget företag en positiv makt- och ägandespridning i samhället. För det tredje har skatter som ligger till grund för det offentliga sparandet en snedvridande effekt på samhällsekonomin. Ett sparande i den offentliga sektorn är med andra ord per se ett sämre alternativ än hushållssparande!. En hushållssparkvot på av den disponibla inkomsten är fullt realistisk. Målsättningen bör vara att varje hushåll har en finansiell reserv motsvarande en årslön. Det finns därför enligt uppfattning skäl att via skattepolitiska åtgärder söka stimulera till ett så starkt hushållssparande att ett finansiellt sparande i den offentliga sektorn onödiggörs. I takt med att detta sker bör skattetrycket kunna sänkas. Detta skulle i sin tur ge andra positiva samhällsekonomiska effekter. Skattetrycket har ökat med . Regeringen förutspår att skattekvoten kommer att överstiga . ser med oro på denna utveckling inte minst med tanke på Fi6 långtidsutredningens påvisade skadliga effekter på ekonomin som helhet. Denna skattekvotshöjning är vidare ett avsteg från det löfte socialdemokraterna gav i valrörelsen om skattetryck. Det bör enligt uppfattning vara möjligt att stärka statens finansiella situation genom en avyttring av reala tillgångar såsom vissa statliga företag samt markinnehav. Köpesumman bör användas för en nettoamortering av statsskulden. Det är viktigt att även fortsättningsvis ha en stram utveckling av den offentliga konsumtionen. Detta dels på grund av de stora negativa effekter ett ökat skattetryck har på samhällsekonomin, dels på grund av behovet av att lämna utrymme för reallöneökningarna för att underlätta avtalsstriderna. anser i likhet med propositionen att det är rimligt att reallöner och/eller en minskad arbetstid prioriteras framöver. Det finns dock angelägna områden inom den offentliga sektorn som också bör prioriteras. har pekat på att vården och utbildningen kräver förstärkningar. Detta måste dock genom omprioriteringar inom hela den offentliga sektorn samt genom effektiviseringar. I långtidsutredningen skisseras en oroväckande finansiell utveckling för ATP-systemet. Sparandet kommer enligt utredningen drastiskt att minska i AP-fonderna . Pensionsutbetalningarna kommer att växa snabbare än avgiftsinkomsterna. Detta trots den optimistiska bild som tecknats av reallöneutvecklingen. AP-fondens överskott kommer att bytas mot stora underskott . Detta försämrade sparande kommer inte, enligt LU:s antaganden, att kompenseras av ett ökande kollektivavtalsreglerat eller privat pensionssparande. förutsätter extremt låga lönekostnadsökningar för att uppnå sitt balansalternativ med full sysselsättning och god tillväxt. Därför anser att det är av största vikt att staten inte försämrar möjligheten till lönekostnadsökningar inom den samhällsekonomiska ramen genom att höja arbetsgivaravgifterna. anser därför att det totala arbetsgivaravgiftsuttaget bör förbli eller minska . I takt med att en allt större andel pensionärer omfattas av ATP-systemet kommer kostnaden för pensionstillskott att reduceras. Detta möjliggör en förstärkning av folkpensionssystemet och ger ett minskat behov av ökad ATP-avgift. pekar på att lönekostnadsutvecklingen jämfört med omvärlden är en nyckelfaktor för konkurrenskraften. Däremot diskuteras företagens kapitalkostnader nästan inte alls, trots att det svenska ränteläget klart överstiger det internationella, med hämmande effekter på industriinvesteringarna. Räntorna måste enligt uppfattning pressas ned till en rimlig nivå Mot. för att få i gång den så viktiga kapitalbildningen. En viktig komponent i en Fi6 räntepressande politik är en restriktiv finanspolitik. har i sina budgetalternativ pekat på vägen att minska statens utgifter för bl. a. arbetslöshetsförsäkring och bostadssubventioner. Ett annat sätt att pressa ned räntorna är försäljningar av vissa statliga företag. har föreslagit utförsäljningar i en takt motsvarande . En sådan omfattande utförsäljning kommer att få en rad effekter på kreditmarknaden. Ett minskat statligt upplåningsbehov minskar trycket på penningmarknaden vilket verkar nedpressande på räntan. Detta i sin tur stimulerar produktiva investeringar, vilket ger en produktionstillväxt . Alternativt minskar det statliga behovet av skatteuttag, vilket ger minskade störningar i ekonomin. Visst privat riskkapital skulle trängas ut. Det är också troligt att utförsäljningarna skulle ge återverkningar på penning- och kapitalmarknaden indirekt via lån för aktieköp. Detta skulle delvis motverka räntesänkningen enligt punkt I a. En tredje komponent för räntepressande politik är att avskaffa valutaregleringen. har kapitalmarknaderna i många länder avreglerats. Exempel finns att hämta i , , , , , och . Den mest omfattande avregleringen sker inom den europeiska gemenskapen där ett omfattande integrationsarbete pågår. Erfarenheterna från dessa länder är i huvudsak positiva inte minst ifrån som upplevt en omfattande kapitalimport efter avregleringen. har tagit en rad steg mot en mindre reglerad kapitalmarknad. a. har utlåningstaket för bankerna, utlandsupplåning vid utlandsinvesteringar och den s. k. prioriterade obligationsmarknaden avskaffats med positiva effekter bl. a. vad gäller hushållens möjligheter att låna. Även statens lånemöjligheter har förbättrats till följd av en bättre fungerande andrahandsmarknad. På det hela taget har avregleringen varit till gagn för samhällsekonomin. Detta noterar också föredraganden i propositionen. Regeringen uttalar dock att vissa centrala delar av valutaregleringen bör finnas kvar av stabiliseringspolitiska skäl. Detta för att förhindra kortfristiga kapitalplaceringar som styrs av ränteskillnader och förväntningar om ränteoch växelkursförändringar. anser dock att det finns goda skäl att gå vidare i avregleringssträvandena. Bank- och finansväsendet brukar inte räknas som någon stor näringsgren i . Antalet anställda har dock ökat från ca 37 1970 till 63 1985. Om man till detta räknar in de indirekta sysselsättningseffekterna i företagens finansavdelningar kommer man sannolikt till betydligt större siffror. Denna sektor ökar dock inte enbart i , utan också i utlandet. Detta till följd av det framväxande tjänstesamhället. Den finansiella marknaden är internationellt integrerad och utsatt för konkurrens. Den känner inga nationella gränser och är under en stark dynamisk utveckling. Det är därför viktigt att svenska banker och finansiella företag kan verka på samma förutsättningar som utländska företag, i men också i utlandet. Detta inte minst för att kunna utgöra ett stöd åt svensk exportindustri men Mot. också för att bättra på tjänsteexportnetto. anser för det första att valutautlänningar bör få rätt att förvärva svenska kronobligationer. Ett sådant beslut skulle kunna inledas som en försöksverksamhet där bankerna administrerar fonder med vissa maximiramar. Detta skulle medföra en kapitalimport och en minskad upplåningskostnad för staten. Dessutom skulle de utländska placerarna ta valutarisken och inte staten. Detta till skillnad från den upplåning som skedde . Dessutom skulle ett frisläppande av kronobligationshandeln föra med sig en stark nedåtpressning av den svenska räntenivån ned mot den internationella vilket skulle gynna investeringarna inom landet. För det andra bör förbudet mot köp av utländska aktier upphävas. Nuvarande bestämmelser är osymmetriska. Valutautlänningars förvärv av svenska börsaktier är i huvudsak fria medan svenska medborgares förvärv av utländska börsaktier hindras. Detta innebär bl. a. att svenska företag inte kan riskminimera sina aktieportföljer genom att investera i aktier i olika länder där konjunkturcyklerna inte sammanfaller. Detta ger högre kapitalkostnader för svenska företag jämfört med utländska. En viktig faktor för att förbättra ekonomins funktionssätt är ett förändrat skattesystem. Skattepolitiken måste på kort sikt inriktas på att skapa goda förutsättningar för löneavtal som bevarar företagens konkurrenskraft. stöder därför kravet på att inte genomföra den beslutade höjningen av arbetsgivaravgifterna . anser dock ofinansierade, ovillkorade marginalskattesänkningar för att underlätta avtalsrörelsen i ett läge där ekonomin redan är överhettad som oövertänkta. Höga avtal utöver den kraftigt expansiva finanspolitik som skulle bli fallet av en marginalskattesänkning skulle kunna orsaka en kraftig påspädning av inflationstrycket. På bör dock skattepolitiken inriktas på en marginalskattesänkning så att avtalsslut på en samhällsekonomiskt lämplig nivå underlättas. En marginalskattesänkning skulle också innebära en stimulans till arbete, minska skattekilarnas negativa effekter, minska de obeskattade förmånernas betydelse, minska skatteflykten och öka arbetskraftens rörlighet. Eftersom skattesystemet i så hög grad påverkar långsiktiga beslut om sparande och investeringar är det nödvändigt att etablera ett nytt skattesystem vars grundläggande principer ligger fast . Den svenska samhällsekonomin är inte betjänt av ideliga skatteförändringar vid regeringsskiften. Det är nödvändigt att en genomgripande reformering av skattesystemet samlar ett brett parlamentariskt stöd. anser att en skattereform bör ske enligt följande principer: - Reformen bör totalfinansieras. Skattetrycket får dock inte öka. - En generell förenkling genom breddade skattebaser och lägre skattesatser bör ske. Förenklingssträvanden för skattemyndigheter får dock inte gå ut över rättvisan i skattesystemet. Den administrativa enkelhet som ett stort 12 grundavdrag i botten ger bör finnas kvar. - En likvärdigare behandling av olika inkomstslag för att minska möjlighe- Mot. terna till skatteflykt bör bli resultatet. bör vara ett mål. - Lönsammare hushållsägande av aktier på bekostnad av institutionellt ägande är ett krav som gynnar ett decentralistiskt näringsliv. - Sparande skall gynnas. - En rättvisare beskattning, där effektivitet och servicenivå ligger till grund för skatteuttaget, är ett ovillkorligt krav. Detta förutsätter ett effektivare skatteutjämningssystem. - Minskade marginalskatter och marginaleffekter. Dock får inte den fördelningspolitiska ambitionsnivån minska. Bibehållet grundavdrag samt differentierad moms med lägre skatt på obearbetade baslivsmedel och högre skatt på umbärliga varor garanterar en fortsatt rättvis fördelning. - Skattebasen breddas och skattesatserna sänks i företagsbeskattningen. Tjänste- och varuproducerande företag behandlas lika. Förmögenhetsbeskattning av arbetande kapital avskaffas. - Arbetsgivaravgifternas skattedel bör omfördelas till miljöavgifter, energiskatt och råvaruskatter. Med denna inriktning på en skattereform gynnas sparande, arbete, företagande, miljöhänsyn och decentraliserat ägande. Dessutom skulle reformen innebära en klar förenkling av nuvarande regler och stärka förtroendet för skattesystemet. Regeringen beskriver en rad områden i den svenska ekonomin där regleringar och flaskhalsar försämrar ekonomins funktionssätt. Det är viktigt att trafiken drivs i effektiva former som minimerar kostnaderna. Utgångspunkten måste vara att de olika trafikslagen skall bära sina kostnader. Detta måste bedömas ur ett samhälleligt perspektiv där inte minst miljöeffekterna måste tillmätas en entydig roll. Det är därför tillfredsställande att regeringen aviserar miljöavgifter som ett medel för att uppnå ett effektivare resursutnyttjande i ekonomin. anser vidare att det inte bara är tillväxtmålet som skall vara vägledande för beslut på trafikområdet. Även regionala aspekter måste väga tungt då beslutsunderlag för kommunikationsinvesteringar tas fram. Trafikpolitiken måste ha en sådan inriktning att hela landets transport och kommunikationsbehov tillgodoses. Effektivitets- och lönsamhetskriterier får inte drivas så långt att vissa landsdelar och orter helt står vid sidan av de riksomfattande kommunikationssystemen. Det är särskilt angeläget att de nya formerna av data- och telekommunikation planeras och byggs ut på ett sådant sätt att de kommer hela landet till godo. välkomnar vidare den i propositionen aviserade avregleringen på taxiområdet. Det finns dock anledning att också avreglera andra delar av 13 I propositionen diskuteras arbetsmarknadens funktionssätt. Regeringen anser att arbetsmarknadspolitiken i ett läge med full sysselsättning i första hand bör inriktas på att förbättra funktionssättet samt att höja kunskapsnivån hos människor i arbetslivet. delar denna uppfattning. En sådan politik bör dock inte syfta till ökad ensidig geografisk rörlighet mot koncentrationsområdena. Arbetsmarknadens funktionssätt bör också förbättras så att den enskildes val mellan arbete och fritid underlättas. Detta för att öka den enskildes livskvalitet. Från företagens sida efterfrågas ofta ökad flexibilitet med hänsyn till säsongsvariationer och konjunkturcykler. Från kundernas sida efterfrågas ofta ökad service, t. ex. offentliga tjänster utanför ordinarie arbetstid. De allt högre kapitalkostnaderna i många företag kan göra det lönsamt att öka kapitalutnyttjandet genom förlängda driftstider. tror att ökad flexibilitet i arbetstidens förläggning såväl som i längd kan ha många fördelar såväl för anställda som för kunder, liksom för företagens konkurrenskraft. Arbetsmarknadslagstiftningen bör utformas så att en ökad flexibilitet kan åstadkommas avtalsvägen. Ett område där marknadsekonomin till stor del är satt ur spel är bostadsmarknaden. Utvecklingen på bostadsmarknaden har genom den förda koncentrationspolitiken medfört att bristsituationen kraftigt förvärrats. En omfattande svart marknad har uppstått på hyresrätter till följd av bristsituationen och den hårda regleringen. En avgörande förutsättning för att problemen på bostadsmarknaden i koncentrationsorter skall kunna lösas är en offensiv närings- och regionalpolitik med målsättningen att skapa balans mellan och inom regioner. En huvuduppgift för den närmaste framtiden är att klargöra bostadssubventionernas fördelande effekter och därav dra slutsatser för deras framtida utformning. Jord- och skogsbrukets sysselsatta har en geografisk spridning som är positiv ur regional synpunkt. Den förda jordbrukspolitiken innebär relativt sett en mycket billig form av regionalpolitik. Även målet om en självförsörjning i händelse av krig kan uppfyllas till en blygsam samhällelig kostnad. Det svenska jordbruket är internationellt sett högeffektivt. Jordbruket har haft en årlig produktivitetsökning på . Brukningsmetoderna har förändrats till alltmer intensiva odlingsmetoder. Drivkraften har varit den ständigt ökande ekonomiska press som samhället utövat mot jordbrukarkåren. De ekonomiska kraven har dock prioriterats på bekostnad av andra angelägna mål. Jordbruksproduktion måste utformas så att den långsiktigt bevarar markens produktionsförmåga. Inkomstmålet för jordbruket har åsidosatts. Jordbruket måste garanteras en rimlig företagsekonomisk lön samhet för att uppfylla krav på matkvalitet, miljö, god beredskap och Mot. regional balans vid sidan om kravet på hög effektivitet. Detta bör vara Fi6 vägledande för den svenska jordbrukspolitiken. samlade produktionsresurser i form av åkermarkareal måste utnyttjas på effektivaste sätt. Utförsäljning av statliga företag En utförsäljning av de statliga företagen skulle få en rad positiva effekter för samhällsekonomin. För det första skulle det bidra till en effektivisering av näringslivet till följd av ökad konkurrenspress på företagen. För det andra skulle bestående positiva effekter på statsfinanserna ske. För det tredje skulle en utförsäljning bidra till en sänkt ränta och ökade investeringar. För det fjärde skulle en utförsäljning bidra till en ökad maktspridning i samhället. anser dock att vissa verksamheter sköts bäst i samhällelig ägo. Det gäller t. ex. naturliga monopol (telenät, starkströmsnät, järnvägsnät, flygplatser, post etc.) och produktionen av s. k. kollektiva varor där alla åtnjuter tjänsterna vare sig de betalar eller inte (t. ex. etermedia, vägnät osv. Dessutom bör staten bedriva verksamhet av sociala skäl (systembolag, samhällsföretag) samt gå in vid initierandet av stora industrisatsningar. Därmed säger vi nej till vissa typer av försäljningar som skett i av t. ex. flygplatser och televerk. i motionen har vi redovisat en rad förslag för att förbättra ekonomins funktionssätt genom bl. a. pris- och valutaregleringens avskaffande, förenkling av bidragssystemet till kommunerna m. m. vill även avskaffa löntagarfonderna. Effektiviteten i den offentliga sektorn I långtidsutredningen diskuteras effektiviteten i den offentliga sektorn. I en bilaga har olika studier liksom nytt material om produktiviteten i den offentliga sektorn redovisats. Man slår fast att den offentliga sektorn är effektiv i så måtto att väljarna verkar vara beredda att betala priset för den samt att verksamheterna synes vara samhällsekonomiskt lönsamma. Däremot visar studierna att produktiviteten har sjunkit drastiskt . Hela den offentliga sektorn har haft en negativ produktivitetsutveckling på - i genomsnitt. Utbildningen och vården har haft de sämsta resultaten, - 4 resp. - . Samhällsservicen har alltså kostat mer att framställa. Detta skall jämföras med en positiv utveckling för ekonomin som helhet med ca + . får detta stora konsekvenser. Notan för den offentliga sektorn hade vid en stillastående produktivitet 1980 varit billigare. Det motsvarar lägre skattekvot. Det skall sägas att mätningarna egentligen inte mäter produktiviteten. Det existerar inte någon marknadsprissättning av offentlig produktion vilket medför att kvalitetsförbättringar ej beaktas på samma sätt som i produktivi tetsstudier i den privata sektorn. I stället mäts kostnadsutvecklingen. förefaller dock inte troligt att prestationerna inom vården skulle vara Fi6 dubbelt så mycket värda som . Den offentliga sektorn måste i likhet med den privata effektiviseras. Detta är en nyckel till ekonomisk utveckling då den totala produktivitetsökningen i ekonomin påverkas i betydande utsträckning av effektiviteten i den offentliga verksamheten. Negativ produktivitetsutveckling och byråkratisering kan brytas genom bättre organisation, kunskapsutveckling, ökad kompetens och teknisk utveckling. Högre effektivitet kan sannolikt också uppnås genom tillåtandet av konkurrens. Detta kan ske genom frisläppandet av privata och kooperativa komplement till offentliga institutioner. I den kommunala sektorn kan detta ske genom entreprenad och anbudsförfarande. Daghem, vårdhem och läkarcentraler är exempel. Det är viktigt att ta till vara folkrörelsers och medborgares möjlighet till aktivt deltagande i viss del av produktionen. Däremot avvisar med kraft de förslag på förbud mot privata initiativ på det offentliga området som aviserats i folkrörelseutredningen. De privata enheterna bör utgöra ett komplement till den offentliga verksamheten. anser att en förklaring till den negativa produktivitetsutvecklingen är att den offentliga sektorn har blivit för stor och tungrodd. Det finns inte på samma sätt som i den privata sektorn en drivkraft för att bilda fler mindre enheter då storskalefördelar avtar. En politik för en decentraliserad offentlig service skulle därför starkt bidra till en effektivisering. går politiken en annan väg: kronofogdemyndigheter, skatteförvaltning, taxeringsväsende, folkbokföring m. m. centraliseras under den socialdemokratiska regeringen. Det är också viktigt att den lokala flexibiliteten utvecklas i den offentliga sektorn. Den kommunala självstyrelsen bör förstärkas genom att avskaffa detaljstyrningen av den kommunala verksamheten. De statliga specialdestinerade bidragen till kommuner och landsting bör avskaffas och överföras till ett skatte- och utgiftsutjämnande bidragssystem som utgår oavsett verksamhetens storlek. Den statliga styrningen bör i stället ske genom ramlagstiftning. På detta sätt kan de som har den bästa överblicken avgöra insatsernas storlek och inriktning beroende på lokala förutsättningar. Detta skulle avgjort förbättra effektiviteten i den primär- och landstingskommunala sektorn. För att effektivisera den offentliga sektorn bör stat, kommuner och landsting i högre grad inrikta sig mot verksamhetsområden där man har de bästa förutsättningarna. Det innebär bl. a. att anser att en rad statliga företag exempelvis och bör säljas ut till allmänheten. En förutsättning för ett demokratiskt samhälles utveckling är att välståndet fördelas på ett rättvist sätt. Alla måste ha en ekonomisk grundtrygghet. Detta gäller särskilt vid ålderdom, sjukdom, handikapp och arbetslöshet. Den allmänna försäkringen har mer och mer blivit en försäkring mot inkomstbortfall. Grundskyddet har relativt sett försvagats. Skillnaderna i förmåner har ökat. Människor utan förvärvsinkomster hamnar vid sidan av de flesta försäkringsförmåner. Detta gäller inte minst de många som ställs Mot. utan arbete och på så sätt får ett svagare socialförsäkringsskydd. föreslagit att trygghetssystemet i större utsträckning måste byggas upp enligt grundtrygghetsprincipen. En huvudingrediens i fördelningspolitiken är skatter och transfereringar. Det är viktigt att detta motiv inte tappas bort i kommande skatteutredningar. En marginalskattereform är nödvändig på grund av de negativa samhällsekonomiska effekter den progressiva skatteskalan orsakar. En sådan reform får dock inte innebära att fördelningsmålet urholkas. Därför motsätter sig en marginalskattereform finansierad med ett slopat eller reducerat grundavdrag. En finansiering bör ske framför allt genom avdragsbegränsningar. En sänkt marginalskatt bör enligt åsikt kombineras med en ökad fördelningsprofil i mervärdeskatten. Sänkt skatt på obearbetade baslivsmedel och höjd skatt på mer umbärliga varor skulle kunna bli en aktiv del i fördelningspolitiken då inkomstskattens progressivitet minskar. Detta ger också en jämnare fördelning utan ökad rundgång. Transfereringarna till barnfamiljerna har en hög fördelningspolitisk träffsäkerhet och bör förstärkas. föreslår att en vårdnadsersättning för alla småbarnsföräldrar med barn i förskoleåldern införs. Bostadssubventionerna har av allt att döma en obefintlig eller t.o.m negativ fördelningseffekt och innebär till stor del en rundgång på skattepengar. uppfattning är att bostadssubventionernas fördelningseffekter bör undersökas. Därefter bör de delar som inte har en positiv fördelningspolitisk effekt avvecklas. Även transfereringar till studenter har en dokumenterad god fördelningseffekt.