mot · GA02sk413 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk413 föp m. fl. Större frihet och ökad välfärd genom sänkta skatter 1986/87 Skatteutvecklingen i och i omvärlden 1.1 Världens hårdaste skattetryck Det totala skatteuttaget i förhållande till de samlade inkomsterna (skattetrycket) i är extremt högt i ett internationellt perspektiv. Eftersom beskattningens syfte är att finansiera offentliga utgifter är frågan om skattetryckets höjd liksom skattesystemets utformning i övrigt i hög grad ideologiskt präglad. En socialistisk politik med liten tilltro till enskilda människors förmåga att ta ett eget ansvar leder till kollektiva lösningar, stora offentliga utgifter och därmed till ett högt skattetryck. Den offentliga sektorn fyller förvisso en viktig funktion i det svenska samhället. Men därav följer inte automatiskt att den offentliga sektorn bör ges största möjliga omfattning. är det land i den fria världen där människor är mest beroende av politikers värderingar och beslut. av de samlade inkomsterna handhas av styrande politiker. Det innebär att det svenska samhället också har den fria världens hårdaste skattetryck. Ingen annanstans har marknadsekonomin trängts undan så mycket som i . Ingen annanstans är utrymmet för enskilt sparande och enskilt ägande så begränsat som i . Tabell 1: Skattetryck i procent av BNP till marknadspris för , några industriländer och hela Av tabell 1 framgår att det svenska skattetrycket är högre än genomsnittet för . Det innebär att vi totalt betalar - eller . 1 1986187.3 sami. sam svensk - mer i skatt jämfört med om skattetrycket i hade varit Mot. 1986/87 . Socialdemokraterna har varit tvungna att uppfinna och införa en rad nya typer av indirekta skatter för att kunna öka de offentliga utgifterna. Syftet med nya indirekta skatter förefaller ha varit att söka dölja det verkliga skatteuttaget för medborgarna. Det hade helt enkelt inte varit möjligt att uppnå och vidmakthålla nuvarande extremt höga skatteuttag endast med direkta skatter på hushållen. Även om inte hela skatteuttaget har formen av direkta inkomstskatter på hushållens inkomster, betalar hushållen ändå dessa skatter i form av t. ex. högre priser och lägre löner. Av diagram 1 framgår hur den totala beskattningen fördelas mellan olika typer av skatter. Den personliga inkomstskatten är störst och svarar för av BNP. Av denna utgör kommunalskatten den dominerande delen (av BNP). Inkomstskatternas andel av BNP ökade . Därefter har de totala skatternas andel ökat framför allt genom höjda arbetsgivaravgifter, höjd moms och höjda bensin-, el- och oljeskatter. DIAGRAM 1: Skatternas andel av BNP Mervärdeskatt i . t69 Källa: , "Skatter och samhällsekonomi", SNS 1986. Även om inkomstskatternas andel av BNP inte ökat har progressiviteten i inkomstskatteskalan skärpts betydligt. I en OECD-studie omfattande alla länder i samt , och , kan man utläsa att har världens högsta Studien jämför lönen före och efter skatt för en genomsnittlig industriarbetare i . föga smickrande världsrekord innebär att den svenske industriarbetaren genomsnittligt betalar av sin lön i direkt inkomstskatt. Det enda land som ligger i närheten av är . För andra viktiga konkurrentländer är motsvarande siffror: , , och . I många länder diskuteras dessutom sänkningar av inkomstskatten. En inkomsttagare med . i inkomst får i betala i skatt på en inkomstökning (marginalskatt). Till detta kommer att en inkomstökning ofta leder till avtrappade bostadsbidrag och höjda daghemsavgifter samt marginaleffekter av andra indirekta skatter och arbetsgivaravgifter. Om effekterna adderas erhålls den totala marginalskatten som i normala inkomstlägen kan uppgå till . I vissa extrema fall, då socialbidrag utgår eller vid användning av existensminimiregler, blir den totala marginaleffekten . De lagstadgade arbetsgivaravgifterna var 1965 . Dessa avgifter har femdubblats och uppgick då till på bruttolönen. Den starkaste ökningen skedde första hälft. Egenföretagare erläggers, k. egenavgifter som motsvarar arbetsgivaravgifterna. De beräknas på företagsinkomsten och ökar därmed marginaleffekten för företagaren. Om marginalskatten (beräknad endast på inkomstskatten) är blir marginaleffekten om egenavgifterna adderas. infördes i en mervärdeskatt. Den ersatte den tidigare omsättningsskatten. Mervärdeskatten, som sedan införandet höjts , har förutom att finansiera offentliga utgifter också använts i konjunkturpolitiskt syfte. Den har sänkts , 1974 och 1981. Mervärdeskatten uppgår, efter den höjning som genomfördes av socialdemokraterna , till av priset inkl. moms, vilket innebär ett påslag på priset . 1.3 Skatteutvecklingen till 1976 steg skattetrycket kontinuerligt i takt med att de offentliga utgifterna ökade. Det uppgick till av BNP och ökade sedan i jämn takt då det uppgick till . 1970 lade den dåvarande socialdemokratiska regeringen fram förslag om en skattereform som skulle "ge två tredjedelar av svenska folket sänkt skatt. Moderata samlingspartiet motsatte sig förslaget, bl. a. med hänvisning till den starkt skärpta progressiviteten i den statliga inkomstskatteskalan. Det visade sig snart att förändringen ledde till höjda skatter för i stort sett alla till följd av kombinationen av höga marginalskatter och snabb inflation. Så gott som t. o. m. 1976 framtvingades därför nya skatteomläggningar. I den statliga inkomstskatteskalan sänktes skattesatserna i lägre inkomstskikt, medan de bibehölls och även höjdes i vanliga och högre skikt. höjdes successivt arbetsgivaravgifterna i syfte att uppväga de avsedda sänkningarna av inkomstskatten. Eftersom den statliga skatteskalan 1 * 1986/87. Nr Sk4/3 inte var inflationsskyddad ledde inflationens verkningar till att skattetrycket i realiteten skärptes. Det steg från 1970 till 1977. Det var som kom upp på den nivå där skattetrycket låg av BNP högre än i i genomsnitt. Vi befinner oss fortfarande på denna höga nivå. Av tabell 2 nedan framgår förändringen av skattetrycket för några jämförbara länder. Tabell 2: Förändring av skattetrycket i procentenheter första år var det således framför allt skatterna på produktionen som ökade. progressiviteten i skatteskalan blev brantare och arbetsgivaravgifterna ökade kraftigt. För den genomsnittlige industriarbetaren höjdes marginalskatten från 1976. Därmed försvagades självfallet också näringslivets konkurrenskraft. Den borgerliga valsegern 1976 innebar en viktig förändring i den skattepolitiska utvecklingen. Visserligen skärptes skattetrycket , men denna ökning berodde på skattehöjningar som genomdrivits av den socialdemokratiska regeringen . Skattehöjningen skulle ha blivit ännu högre detta år om inte den nya borgerliga regeringen tagit tillbaka vissa beslutade höjningar. förblev det totala skattetrycket oförändrat. Eftersom inte obetydliga kommunala skattehöjningar genomfördes (den genomsnittliga kommunalskatten steg 19761982 med ), innebar detta att det statliga skattetrycket sänktes. Vissa marginalskattesänkningar genomfördes också även om de borde ha fått en större omfattning. Fr. o. m. 1978 inflationsskyddades skatteskalan genom den under trepartiregeringen beslutade indexregleringen av skiktgränserna. Därigenom skapades garantier mot att inflationen automatiskt skärpte skattetrycket. Indexregleringen gav ett realt innehåll åt de genomförda marginalskattejusteringarna och därmed hejdades den tidigare fortlöpande skärpningen av progressiviteten i skattesystemet. Trepartiregeringen beslöt att genomföra en genomgripande marginalskattereform . träffade mittenpartierna och socialdemokraterna en uppgörelse som innebar en senarelagd skatteomläggning. Den innebar också att inflationsskyddet urholkades, att marginalskattesänkningen blev mindre omfattande än avsett och att symmetrin i skattesystemet bröts genom avdragsbegränsningen. Omläggningen skulle finansieras genom höjda arbetsgivaravgifter eller s. k. proms. Regeringens skattepolitik efter 1982 Den socialdemokratiska regeringen förefaller fortfarande omedveten om att det höga skattetrycket är en av huvudanledningarna till såväl hushållens ekonomiska svårigheter som problemen med att få ned inflationen och öka sysselsättningen. Möjligen blockeras man av sambandet mellan en stor offentlig sektor och högt skattetryck. I skriften Framtid för som antogs av den socialdemokratiska partistyrelsen 1981 redovisas kortfattat den inriktning en socialdemokratisk skattepolitik efter valet skulle komma att få: Det kommer därför inte att vara möjligt att sanera statsfinanserna genom att uteslutande eller ens huvudsakligen förlita sig till skattepolitiken. Ökad tillväxt är nödvändig för att långsiktigt stärka statsutgifterna. Självfallet bör dock en aktiv skattepolitik föras, där ett av syftena är att stärka den offentliga sektorns inkomster. Det är vår övertygelse att de allra flesta människor i vårt land är beredda att betala ganska höga skatter med tanke på att dessa finansierar en stor del av den sociala välfärd som betraktas som omistlig." 1 skriften förekommer inget som skulle kunna antyda en insikt om att höga skatter tvärtom hotar välfärden och medför en lägre ekonomisk tillväxt. Efter valsegern 1982 har socialdemokraterna fullföljt den anvisade politiken. fram till valet höjdes eller infördes 78 skatter till ett belopp på sammanlagt ca . Som framgår av nedanstående tabell har också skattetrycket stigit successivt. stiger skattetrycket till . Tabell 3: Skatteuttag i procent av BNP 1970 1977 1980 1981 1982 1983 1984 1985 1986 1987 40,5 50,3 49,5 50,9 50,1 50,7 50,6 51,3 51,5 53,4*) * Siffran är justerad i förhållande till regeringens beräkningar. Här antas att intäkterna från pensionsskatten uppgår till 20 miljarder. Att de stora skattehöjningarna under den gångna mandatperioden inte tydligare har slagit igenom beror på att den förhållandevis lågt beskattade vinstandelen av BNP har stigit i förhållande till löneandelen. En stigande vinstandel innebär automatiskt att skattekvoten sjunker. finansplan angav finansministern kortfattat regeringens skattepolitiska ambitioner: "Reformeringen av skattesystemet måste nu drivas vidare. En viktig utgångspun kt är att det totala skattetrycket bör hållas i stort sett oförändrat. Ambitionen om ett i stort sett oförändrat skattetryck utesluter självfallet inte att skattesystemet kan behöva ändras i åtskilliga avseenden och att vissa skatter kan komma att höjas och andra sänkas. I årets finansplan skriver regeringen att skattesystemets utformning är av stor betydelse för bl. a. ekonomins funktionssätt, för investerings- och sparandeutvecklingen och för den totala tillväxten. Avsnittet behandlar ensidigt skattesystemets utformning. Ingenting sägs om det totala skattetrycket. Mot bakgrund av uttalandet finansplan kommer de överläggningar som regeringen avser att inbjuda oppositionspartierna till förmodligen inte att behandla frågan om skattetrycket. Därmed torde det inte heller finnas någon vilja att ta itu med högskattesamhällets grundläggande problem. Sänkta skatter ger ökad tillväxt och högre välfärd 3.1 Negativa verkningar av höga skatter har tillväxten varit lägre i jämfört med ett genomsnitt av de västliga industriländerna (). Det är också som skattetrycket i har skjutit i höjden. Hade tillväxten i under dessa decennier varit densamma som i andra industriländersom i genomsnitt har ett väsentligt lägre skattetryck - skulle totala produktion (BNP) ha varit högre. Det motsvarar ca . per yrkesverksam svensk. Det framhålls ibland att vårt höga skattetryck skulle vara en förutsättning för välfärden. 1 själva verket håller nuvarande nivå på skattetrycket i stället på att bli ett hot mot välfärden, till följd av alltför låg tillväxt. Höga skatter har en negativ inverkan på viljan att arbeta, spara och investera. De höga skatterna leder till allvarliga snedvridningar av resursanvändningen och därmed sammanhängande effektivitets- och välfärdsförluster för svensk ekonomi. Den ökade internationaliseringen innebär också att de negativa effekterna av det extremt höga skattetrycket i vårt land tilltar. Detta gäller beskattningen av både kapital och arbetskraft. Internationaliseringen har inneburit att såväl arbetskraften, t. ex. företagsledare, tekniker, forskare samt välutbildade arbetare som tjänstemän, som kapitalet har blivit mer lättrörligt. Genom de skattereformer som genomförs i alltfler industriländer kommer de negativa effekterna av våra höga skatter att bli än större. Den relativt goda överensstämmelse mellan privatekonomisk och samhällsekonomisk avkastning för enskilda individers arbetsinsatser och sparande som förelåg råder inte längre. Skatterna slår nu in en bred kil mellan å ena sidan produktionstillskott och å andra sidan ersättning till individen. Denna "kil" kan mätas som skillnaden mellan vad företagen får betala för en ytterligare arbetsinsats eller för att få disponera ett ökat sparande och vad arbetstagaren resp. spararen får behålla för egen del. Alla typer av skatter, såsom inkomstskatter, mervärdeskatter och den del av arbetsgivaravgifterna som inte ger någon motsvarande förmån leder till marginaleffekter och därmed sammanhängande skattekilar. Vid beräkning av totala marginaleffekter bör även effekterna av avtrappade bostadsbidrag och höjda daghemsavgifter inkluderas. Då blir skattekilarna betydande även vid låga inkomster. Diagram 2 visar marginaleffekterna vid olika inkomstlägen. met framgår att flertalet förvärvsarbetande i med heltidsarbete har skattekilar i intervallet . De får behålla endast en tredjedel-en sjättedel av förädlingsvärdet av en extra arbetsinsats. DIAGRAM 2: Marginalskatt av inkomstbeskattning och bidrag a »inklusive troms plus "skattedelen" av arbetsgivaravgiften C- gencmsnictsskatten (inkomstskatter, bidrag och avgifter) IV» marginalskatten vid inkanstökningar på . ME- marginaleffekten (inkomstskatter, bidrag och avgifter) vid inkomstökningar på Hur mycket politik tål ekonomin? De höga skattekilarna har medfört att väsentliga verksamheter kommit att ske i den svarta eller i dengrå sektorn. Ett exempel på att så har skett är att ungefär 150 000 barn beräknas tas om handa av svarta dagmammor. Verksamheten sker med myndigheternas tysta sanktion. Det rådande skattetrycket gör att varken föräldrar eller dagmammor har råd att betala resp. arbeta för de summor det skulle bli fråga om, om verksamheten skulle bedrivas skattemässigt legalt. Ett annat område där svarta marknader drivs fram till följd av skattetrycket gäller underhåll och reparationer av villor. Om en hantverkare kräver en ersättning på . efter skatt för att utföra ett visst arbete måste den vanliga småhusägaren arbeta ihop 7 00015 000 före skatt för att kunna betala hantverkaren. Det är lätt att inse att marknadssektorn för privata tjänster till hushållen inte bara har svårt att överleva utan också omöjligen kan utvecklas och expandera med ett sådant skattesystem. Höga marginalskatter minskar även arbetsutbudet och ökar benägenheten att välja mer fritid. Den enskildes kostnad för ökad fritid är mycket låg jämfört med den totala kostnad som motsvarar produktionsbortfallet. Om en sänkning av arbetstiden ger en minskning av lönen med (och ett produktionsbortfall på) exempelvis , vilket är den samhällsekonomiska förlusten, minskar skatteintäkterna till stat och kommun med . vid heltidsarbete, medan kostnaden för den enskilde för en extra timmes fritid endast är . Anpassningen till mer fritid kan ske genom t. ex. val av deltid för en person som i annat fall skulle ha valt heltid, genom individuella eller kollektiva avtal om kortare veckoarbetstid eller genom längre semester. Skatternas potentiella effekter kan studeras genom en jämförelse mellan olika länder, vilket görs i diagram 3. I är det genomsnittliga antalet arbetade timmar 23,7 per person och vecka, medan motsvarande siffra är för i genomsnitt. Den kortare arbetstiden i kan sannolikt förklaras med att nettolönens andel av bruttolönen är ungefär hälften så stor i som för genomsnittet av dessa länder (23,6 resp. 46,8 enligt dessa siffror). DIAGRAM 3: Marginaleffekt och arbetstid i olika Timmar p«r parion ocf> vacka i | ' ' ' 1 ' I ' ' rr 1 ' 38 40 42 44 46 48 50 62 S« 56 58 60 62 6a 66 68 70 72 74 76 Källa: , Skatter och samhällsekonomi, SNS 1986. Höga skatter förvrider också resursallokeringen. Många investeringar görs bara därför att de är skattemässigt fördelaktiga. Andra investeringar blir inte av trots att de är samhällsekonomiskt lönsamma, eftersom skatten gör dem privatekonomiskt olönsamma. Den höga marginalskatten för svenska före tag har medfört att de i stor utsträckning valt att behålla vinstmedel inom det egna företaget. Resultatet har blivit att förändringar i näringslivets struktur inte skett så snabbt som vore önskvärt. I stället för att vinster förs över till mer expansiva sektorer har de i alltför stor utsträckning blivit kvar i de företag där de en gång uppstod. De höga skatterna hämmar även utvecklingen av små och medelstora företag. Skillnaden mellan vad företaget tjänar brutto och vad företagaren får kvar netto är betydande. Detta är särskilt allvarligt eftersom dessa företag kan förväntas spela en större roll för den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen. Utvecklingen i stöder denna uppfattning. av de 22 miljoner nya jobb som skapats i har tillkommit i små och medelstora företag. Trots att bara en liten del av dessa nya jobb kommit i högteknologiska företag har deras betydelse för dynamiken i utvecklingen varit mycket stor. De höga skatterna i leder dessutom till höga lönekrav, vilket illustrerades i den senaste avtalsrörelsen. Ett grundläggande problem är fortfarande att lönekostnaderna stiger snabbare i än i våra viktigaste konkurrentländer. Alltför höga lönekostnadsökningar leder i sin tur till ökad inflation, försämrad konkurrenskraft och därmed till lägre tillväxt. De höga skatterna medför också stelhet på arbetsmarknaden. Erbjudanden om nya jobb eller högre befattningar ger ofta alltför liten utdelning för den enskilde. I stället för att förändra sin situation förblir man hellre vid det gamla. Den successiva och smidiga överföringen av arbetskraft från mindre lönsamma till mer lönsamma arbetsuppgifter och företag förhindras och fördröjs. Därmed bromsas näringslivets strukturomvandling. Alla skatter har snedvridande effekter på samhällsekonomin. Det är emellertid uppenbart att inkomstskatten genom sin progressivitet särskilt kraftigt påverkar viljan till ytterligare arbetsinsatser, sparande och produktiva kapitalplaceringar, vilket medför allvarliga konsekvenser för samhällsekonomin. 3.2 Dynamiska effekter av skattesänkningar En skattehöjning innebär att lönsamheten förskjuts till nackdel för beskattad och till fördel för obeskattad verksamhet. Som ovan påpekats leder detta till ett minskat arbetsutbud och till att tillgängliga produktionsresurser används mindre effektivt. Vid beräkning av vad en skattehöjning kan tänkas ge i offentliga inkomster utgår man i allmänhet från att skattehöjningen inte nämnvärt påverkar skatteunderlaget. Men genom att skattehöjningen påverkar resursanvändningen minskar också skatteunderlaget. Av en studie, som gjorts av och (, 1984), framgår att en ytterligare skattekrona, i form av inkomstskatt från löntagarna, kostar samhällsekonomin så mycket som . Om man med hjälp av dessa siffror översätter de samhällsekonomiska effektivitetsförlusterna av de senaste decenniernas skattehöjningar till BNP-siffror, skulle den ekonomiska tillväxten ha sänkts med cirka en procentenhet av dessa skattekilar (se referens till diagram 1). har i studien between taxes and economic growth some empirical evidence belyst sambandet mellan höga skatter och ekonomisk tillväxt. 1 den kunde man belägga ett statistiskt samband av detta slag. En ökning av skatteuttaget i förhållande till BNP med en procentenhet minskar den ekonomiska tillväxten . Världsbanksstudien visar också att lågskatteländer genom snabbare expansion även får en snabbare expansion av de offentliga inkomsterna. Sociala indikationer, som t. ex. inkomstfördelning och medellivslängd, visar också att de fattiga grupperna tjänar mest på snabbare ekonomisk tillväxt. I årets rapport från SNS-ekonomerna sägs beträffande de välfärdsförluster vi gjort genom den offentliga utgiftsexpansionen och de höjda skatterna: Om utvecklingen av den svenska välfärdsstaten har minskat arbetstiden och kanske också arbetets effektivitet med storleksordningen så motsvarar detta en minskning av bruttonationalprodukten på vid en oförändrad kapitalinsats. I en öppen ekonomi kan man vänta sig att mängden kapital reduceras i motsvarande utsträckning varvid även nationalprodukten skulle minska med i storleksordningen . Det motsatta förhållandet gäller också. En skattesänkning ger upphov till ett produktionsvärde som är betydligt större än den ursprungliga skattesänkningen. Skattesänkningar ger dock inte på kort sikt några stora tillväxteffekter. En skattesänkning som finansieras med ett ökat budgetunderskott får negativa effekter på räntenivån och investeringar. Skattesänkningar som inte leder till ett ökad budgetunderskott har emellertid större effekter på . All internationell erfarenhet visar att låga skatter är en fördel för en snabb ekonomisk tillväxt. De sänkta skatterna och avbyråkratiseringen var utgångspunkten för det ekonomiska under som gjorde till det ekonomiskt viktigaste landet i med en per capita-inkomst som väsentligt överstiger den svenska. President skattesänkningar medförde en stor stimulans för den amerikanska ekonomin. Det låga skattetrycket i bidrar till detta lands mycket snabba ekonomiska utveckling. Den svenska skattedebatten hamnar ofta på villovägar. Få är de som inte är kritiska mot de extremt höga skatterna. Men i stället för att angripa huvudproblemet - det extremt hårda skattetrycket - har t. ex. en övergång från inkomstskatter till andra typer av skatter såsom utgiftsskatt, real beskattning eller indirekta skatter som moms eller proms föreslagits. Lika ofta har emellertid en djupare analys visat att nya problem skulle tillkomma vid sådana förändringar av skattesystemet. Varje skatteomläggning som har ett oförändrat skattetryck som utgångspunkt blir ett nollsummespel. Några kommer att vinna medan andra förlorar. Ofta är det en och samma person som förlorar på ett område vad han vinner på något annat. Även dagens skattedebatt fokuseras alltför mycket på olika typer av skatteomläggningar snarare än på huvudproblemet med det höga totala skattetrycket. Det förslag som rönt den största uppmärksamheten är /om Enhetlig inkomstskatt. I /föreslås bl. a. att marginalskatterna på arbetsinkomster skall sänkas till för inkomster . och till för inkomster därutöver. Skattesänkningarna finansieras genom slopade grundavdrag, slopade avdrag för resor till och från arbetet, slopade ränteavdrag och en kraftig höjning av skatteuttaget från juridiska personer. Totalt sett innebär förslaget att det samlade skatteuttaget stiger. /SR-förslaget innebär att alla som tjänar . kommer att tvingas betala mer i skatt om förslaget skulle genomföras. För den som t. ex. har . i årsinkomst höjs skatten medea . Skattehöjningen i detta intervall uppgår som mest till nästan . För en folkpensionär utan ATP kan skattehöjningen bli . genom att såväl grundavdraget som det extra avdraget slopas. Den slopade avdragsrätten för utgiftsräntor skulle slå hårt mot t. ex. småhusägare och företagare och leda till prisras på villamarknaden. Dessutom skärps skatteuttaget för juridiska personer med . Denna mycket kraftiga skattehöjning kan förväntas få starkt negativa effekter på investeringar, produktion och sysselsättning. De negativa effekterna med /förslag visar att denna typ av skatteomläggning inte leder till någon lösning på skatteproblemen. Grundproblemet är och förblir att det samlade skatteuttaget i är för högt. Detta problem kan självfallet inte lösas inom ramen för ett oförändrat skattetryck. Moderata samlingspartiet förespråkar en skattepolitik som leder till ett sänkt skattetryck.