mot · GA02So610 · 1987-01-19 00:00:00 — Till detta kommer de besparingar kommunen gör genom minskat behov av socialbidrag samt besparingar för både stat och kommun genom att utbyggnadsbehovet för främst småbarnsplatser säkerligen minskar väsentligt. I den mån föräldrarna genom vårdnadsersättningen själva kan och vill ta hand om sina småbarn kan det också innebära minskat behov av barnomsorg för äldre syskon. Kostnaden kan därigenom på kort sikt, och med ett statiskt betraktelsesätt, beräknas till ca . Detta bör jämföras med statsbidragen som 1987 beräknas till och de sammanlagda statliga och kommunala bidragen som kan beräknas till ca . Vårdnadsersättningen bör som nämnts finansieras inom ramen för statsbidragen till den kommunala barnomsorgen. Vårdnadsersättning erbjuder också följande fördelar: o enkel administration, kan samordnas med barnbidraget, o inga problem med vem som skall beskattas för bidraget, o inga marginalskatteproblem, o inga kontrollproblem i fråga om förvärvsarbetets omfattning (som med föräldrapenningen), o är mer socialt rättfärdig för flerbarnsfamiljerna och andra familjer med låg ekonomisk bärkraft än en skattepliktig ersättning (som skulle medföra bortfall av bostadsbidrag), o mycket enkelt att räkna upp avgiften inom den kommunala barnomsorgen för barn med vårdnadsersättning. Med en vårdnadsersättning av detta slag kan småbarnsföräldrar välja andra former av barnomsorg än den kommunala om dessa passar bättre för barnens och de egna behoven. De kan lättare betala en privat dagmamma eller slå sig ihop med andra föräldrar för att t. ex. anställa en barnvårdare. Föräldrarna får också bättre möjligheter att själva ta hand om barnen helt eller delvis. Detta minskar trycket på barnomsorg för de mindre barnen, vilket frigör allmänna medel av betydande storlek. En skattefri vårdnadsersättning ger inte pensionsgrundande inkomst om föräldrarna själva tar hand om barnen. Småbarnsföräldrar med barn har dock numera rätt att räkna ATP-år. Det är dessutom knappast rimligt att föräldrar som använder vårdnadsersättningen som hjälp att betala tillsynen av sina barn också skall få räkna ATP-poäng på beloppet. Statsbidraget till barnomsorgen och ändrad socialtjänstlag Vi har tidigare i motionen visat att statsbidragen till barnomsorgen inte uppfyller kraven på rättvisa och likformighet. Reglerna ger inte heller enskilda alternativ i fråga om daghem och deltidsförskolor tillräckliga garantier för motsvarande stöd. Ändå är alternativ pedagogik, enskilda förskolor m. m. oumbärliga för att ge familjerna valfrihet och för att föra utvecklingen vidare. Vi upprepar därför våra krav på att statsbidragen skall vara neutrala i förhållande till omsorgsform och huvudman: o förskole- eller skolbarnsomsorg får inte gynnas på bekostnad av enskilda alternativ eller familjedaghem, o När de kvalitetskrav som alltid måste ställas är uppfyllda skall enligt vår mening kommunerna vara skyldiga att räkna in de enskilda förskolorna i barnomsorgsplanen. o Deltidsförskolan skall berättiga till motsvarande statsbidrag som heltidsförskolan. o Statsbidragen får inte utformas så att lång daghemsvistelse medför ett oproportionerligt stort statsbidrag jämfört med kortare vistelsetider, o Som ovan nämnts skall statsbidragen också ge utrymme för införande av en vårdnadsersättning från . Dessutom vill vi här föreslå att det av statsbidragsbestämmelserna klart skall framgå att kommunerna inte får diskriminera altenativ verksamhet till förmån för egen verksamhet. I den mån kommunerna sätter sig över dessa bestämmelser bör statsbidraget kunna dras in. bör därför skyndsamt begära förslag till nya regler för statsbidrag till barnomsorgen, som uppfyller dessa krav. Alternativ barnomsorg i regi kan, i motsats till annan alternativ barnomsorg - även sådan som anordnas av andra samfund - inte ens formellt beviljas statsbidrag. Detta är givetvis oacceptabelt. bör därför med omedelbar verkan besluta om ändring i detta hänseende av nuvarande restriktion för statsbidragsgivningen. bör statsbidragen till barnomsorgen avvecklas och ersättas av redan nämnda åtgärder samt en väl utformad skatteutjämning, där hänsyn bl. a. tas till andelen barn i kommunen. Socialtjänstlagen bör vidare kompletteras med regler som ger kommunen skyldighet att ge likvärdigt stöd till sådan alternativ barnomsorgsverksamhet som fyller de kvalitetskrav som alltid måste ställas. Dessutom bör socialtjänstlagen ändras så att det vid behov av socialbidrag klart framgår att vård av egna små barn betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete. Barnomsorgens mål och innehåll Proposition 1984/85:209, Förskola för alla barn, underströk vikten av ett pedagogiskt program. Arbetet med ett sådant påbörjades under de borgerliga regeringsåren. Det är positivt att den nuvarande regeringen har visat intresse för behovet av en mer strukturerad och pedagogiskt utformad verksamhet för barnen i förskolan. Regeringens förslag var emellertid på flera punkter otillräckliga. Dessutom fortsätter diskrimineringen av deltidsförskolan som kan ge värdefull pedagogisk träning och förberedelse för skolstarten. Enligt vår mening måste barns behov av att lära tas bättre till vara. I annan partimotion föreslår vi att eleverna normalt skall börja lågstadiet , såvida inte en senare skolstart skulle visa sig bättre för den enskilda eleven. Därutöver behöver barnen före skolstarten en bättre förberedelse för skolan än vad som erbjuds . Allteftersom barnen blir äldre och den intellektuella och känslomässiga mognaden ökar bör kunskapsförmedling och färdighetsträning öka. Barn har behov av pedagogisk träning som förberedelse för skolan så att deras nyfikenhet och intresse att lära stimuleras. De behöver också lära sig att ta hänsyn, vänta, koncentrera sig och samarbeta för att på så vis få en grund för goda arbetsvanor och inlärning. Vi föreslår därför att skolstyrelsen skall vara ansvarig för den del av verksamheten i den kommunala förskolan som förbereder barnen för lågstadiet närmast före skolstarten. I konsekvens med detta krav bör få uppdraget att utforma det pedagogiska programmet för denna del av verksamheten. Det pedagogiska programmet skall utgå från att varje människa är unik och har ett eget värde. Det skall bygga på den tradition av humanism och medmänsklighet som grundas på kristendomen och förmedla konkret kunskap om demokratiska värderingar. Den pedagogiska verksamheten skall hos barnen befästa grunduppfattningen att alla har lika värde samt rätt till självbestämmande och integritet. Förutom ovan angivna riktlinjer för vad ett pedagogiskt program skall innehålla bör det också slås fast att samma krav på allsidighet och objektivitet som gäller för också skall gälla i den kommunala förskolan. Föräldrar skall med fullt förtroende kunna skicka sina barn till förskolan. Man måste ta hänsyn till att föräldrarna har olika uppfattningar om hur känsliga frågor skall presenteras för barnen. Personalen skall vinnlägga sig om att inte utsätta barnen för ensidiga värderingar i frågor där föräldrar kan ha olika uppfattningar. Det har i förskolan använts utbildningsmaterial som sanktionerats av men som enligt vår uppfattning inte uppfyller dessa krav, t. ex. Världen i förskolan och Barnens kärleksliv. Nej till (s)-mål om föräldraförsäkringen I samband med barns födelse kan man få föräldrapenning, som betalas ut till endera av föräldrarna. Hel föräldrapenning är lika stor som den sjukpenning som erhålls vid sjukdom och betalas ut . är föräldrapenningen lika stor som den s. k. garantinivån, från . Den som inte är sjukpenningplacerad eller har mycket låg sjukpenning erhåller garantinivån . under alla de . För att få föräldrapenning enligt sjukpenningnivån måste man ha varit sjukpenningplacerad över garantinivån i minst innan barnet beräknas födas. Detta innebär att många föräldrar som fortfarande studerar eller inte har (fått) arbete vid graviditetens början endast får ersättning enligt garantinivån. Reglerna innebär vidare att föräldrar som väntar ny nedkomst innan det första barnet blir får den föräldrapenning de hade för det första barnet, även om de inte hunnit arbeta eller arbetat i samma utsträckning som tidigare mellan barnen. Föräldrapenningen varierar mellan lägst . och som högst . och kan vara en av många bidragande orsaker tili att många föräldrar skjuter på graviditeten tills de fått ett heltidsarbete eller går upp från deltid till heltid då ett barn väntas. Socialdemokraterna har förklarat att de när utrymme finns - målet förskola för alla barn är prioriterat - avser att utvidga föräldraförsäkringen enligt inkomstbortfallsprincipen till . Detta skulle innebära att de brister som vidlåder nuvarande regler skulle förstärkas och att stora orättvisor skulle kunna uppstå. Föräldrapenningen skulle då - med priser - kunna variera mellan som lägst knappt ca . för de 18 månaderna. Föräldrar som inte är inne i systemet genom att ha ett bra jobb med hygglig lön vid första graviditeten skulle komma i en orimligt dålig situation i jämförelse med andra föräldrar. Kostnaderna skulle vidare bli mycket höga. Reglerna skulle långt mer än styra familjernas beslut och planering oavsett deras verkliga önskemål. Vi motsätter oss därför bestämt en sådan utbyggnad av föräldraförsäkringen. Reglerna för föräldraförsäkringen kräver också att den förälder som uppbär föräldrapenningen avhåller sig från förvärvsarbete. En utbyggnad av försäkringen skulle därför inte hjälpa dem som av olika skäl måste återta sitt förvärvsarbete att betala den barnomsorg som då behövs. Föräldrapenningen under barnets följer automatiskt löneutvecklingen för den som är sjukförsäkrad för . Övriga uppbär som nämnts endast ersättning enligt den s. k. garantinivån. Ersättning enligt garantinivån betalas också ut under tionde t. o. m. tolfte försäkringsmånaden oavsett tidigare inkomst. Som vi påvisat i ett flertal partimotioner har ersättningen enligt garantinivån visat en tendens att släpa efter i värde. Inte ens höjningen . återställer garantinivåns värde. Detta drabbar de i detta avseende sämst ställda familjerna, ofta flerbarnsfamiljer eller familjer där mödrarna tidigare studerat eller av annan anledning inte haft förvärvsarbete, samt samtliga barnfamiljer under tionde till tolfte försäkringsmånaden. Det är därför hög tid att införa en regel som gör att också garantinivån automatiskt följer med penningvärdesutvecklingen. Ersättningen enligt garantinivån bör därför från bestämmas till 1/365-del av basbeloppet. (Eftersom helt, halvt eller fjärdedels belopp kan utgå bör garantinivån avrundas till närmaste hela krontal som är jämnt delbart med fyra.) Detta skulle motsvara . För barnens bästa bör förutsättningarna prövas för att som i så många andra länder grundlagsfästa föräldrarätten. Regeringen bör därför ges i uppdrag att skyndsamt låta utreda denna fråga. Också de konsekvensändringar som skulle erfordras i annan lagstiftning bör utredas. Vi är givetvis medvetna om att det finns fall då barnen riskerar att fara illa och där avsteg måste göras från grundprincipen om föräldrarnas rätt att bestämma över sina barns vård och fostran. Detta skall i så fall regleras i särskild författning, t. ex. inom ramen för reglerna i Lag om vård av unga (LVU). Goda hälsoförhållanden för barn och personal Stora ansträngningar måste alltid göras för att skapa en så god miljö som möjligt för barnen. Från sakkunnigt läkarhåll har redovisats forskningsresultat som visar att vissa barn far illa vid daghemsvistelse beroende på infektionsriskerna. Uppgifter har också kommit fram som tyder på att risken för missfall bland gravida kvinnor som arbetar på daghem kan vara större än vad som är fallet för andra yrkeskategorier. Enligt läkaruppgifter har inte barn möjlighet att med sitt immunförsvar klara av smittorisken i samband med vistelse tillsammans med många andra barn. Infektionerna kan ta sig uttryck i lunginflammationer, luftvägsinfektioner, öroninfektioner m. m. Det har också framkommit att eftersom de mindre barnen inte hunnit bygga upp sitt immunförsvar kan dessa barn riskera bestående skador. Upprepade övreluftvägsinfektioner och feberperioder under spädbarnsåren synes också spela roll för utvecklingen av allergi och framför allt astma. En genomgripande sammanställning och undersökning bör enligt vår mening göras beträffande infektionsrisker vid olika former av institutionsvistelse för barn liksom personal och hur man skall kunna komma till rätta med dessa. bör orsakerna till den stora personalomsättningen i vissa daghem också undersökas. infördes regler om existensminimum i skattelagstiftningen. Dessa ger en möjlighet för inkomsttagare med stor försörjningsbörda eller i andra omständigheter som medför låg skatteförmåga att få såväl den preliminära som den slutliga skatten nedsatt. Reglerna utnyttjas i mycket liten utsträckning. Enligt uppgifter från en granskning utförd av fattades för knappt 2 000 beslut om nedsättning av preliminär skatt enligt existensminimireglerna. Reglerna om existensminimum för preliminärskatt får inte tillämpas enbart av den anledningen att inkomsten är låg. Det krävs utöver detta att det är fråga om stor försörjningsbörda, nedsatt arbetsförmåga, långvarig oförvållad arbetslöshet eller annan därmed jämförlig omständighet. i dessa fall utestängs många skattebetalare från möjligheten att utnyttja existensminimireglerna. JO har framlagt en granskningsrapport om existensminimireglerna vid skatteavdrag. JO framhåller där att de kraftigaste reaktionerna mot regleringen av existensminimum har gällt två frågor: Existensminimum kan beviljas den som äger fastighet av enklaste beskaffenhet. RSV har 1980 preciserat gränsen för enkelheten till tio standardpoäng vid allmänna fastighetstaxering. En lokal skattemyndighet har karakteriserat hus med max tio poäng som "knappt beboeliga ruckel. precisering medförde att flera hushåll som tidigare fått bifall nu fick avslag då deras hus låg någon eller några poäng över. Lagstiftningen talar om att när inkomsten understigit "vad han kan anses hava behövt till underhåll för sig själv och för make och oförsörjda barn" kan reglerna om existensminimum bli tillämpliga. Sedan RSV:s nya anvisningar kom 1980 har dock myndigheterna börjat kräva att hemmavarande make skall arbeta eller åtminstone aktivt söka arbete och barnomsorgsplatser. Flera personer har reagerat mot att "skattemyndigheterna vill bestämma hur vi skall sköta våra barn". Från moderata samlingspartiets sida har vi under en följd av år reagerat mot tillämpningen av existensminimireglerna. Orimligheten framgår när inte ens en familj där modern på heltid vårdar sex barn, varav de två äldsta endast , beviljas existensninimum, därför att modern anses frivilligt avhålla sig från att arbeta". (Daghemsvård av de sex barnen skulle kosta ca . Vi har därför krävt att existensminimireglerna skyndsamt bör ändras så att det klart framgår att de också får tillämpas o vid boende i eget hem av normal beskaffenhet, o om en förälder själv vårdar familjens små barn, o så att också nödvändiga barntillsynskostnader beaktas. En differentiering av beloppen för existensminimum bör dessutom göras mellan yngre och äldre barn. Som nämnts är reglerna också så utformade att de inte får utnyttjas av inkomsttagare med låg inkomst och normal försörjningsbörda, även om skatteförmågan är starkt nedsatt. Sådana inkomsttagare hänvisas i stället till möjligheten att begära socialbidrag. Existensminimireglerna är inte lämpliga som ett mera varaktigt stöd till personer med låg skatteförmåga. Så länge en inkomsttagare ligger under existensminimum kommer nämligen varje inkomstökning i sin helhet att gå till skatt, eftersom nedsättningen av skatten minskar i samma utsträckning. Samma marginaleffekter uppstår emellertid i realiteten också för den som ligger under de kommunala socialbidragsnormerna och som kontinuerligt erhåller socialbidrag. Till detta kommer att det enligt vår mening inte är rimligt att ett stort antal hushåll skall vara hänvisade till socialbidrag för att kunna betala skatten. Så långt möjligt bör i stället hänsyn till den låga skatteförmågan i första hand tas genom nedsättning av skatteuttaget och inte genom behovsprövade bidrag. Även JO påpekar vid sin granskning att det finns minst två psykologiska fördelar med existensminimum: o Skillnaden mellan en skriftlig ansökan en gång till lokala skattemyndigheten och månatliga besök hos (motsv.) o Den som får existensminimum "klarar försörjningen med egen lön. JO begär därför i beslutet att statsmakterna ser över reglerna och antingen avskaffar dem eller, hellre, anpassar dem till dagens verklighet. Existensminimireglerna bör därför ses över så att skattesänkningar kan ersätta socialbidragen för fler inkomsttagare. Principen bör vara att den som betalar skatt inte skall behöva hänvisas till socialbidrag så länge det i stället blir möjligt att nedsätta skatten. Det bör därvid också klart framgå att reglerna också får tillämpas vid boende i eget hem av normal beskaffenhet och om en förälder själv, helt eller delvis, vårdar egna små barn. Ensamföräldrars ekonomiska förhållanden varierar mycket kraftigt. visade i betänkandet Ensamföräldrar och deras barn, SOU 1983:51, att de ensamboende föräldrarna och deras barn mestadels har en svag situation. Var femte barnfamilj är ett hushåll med en ensamstående vårdnadshavare. I drygt var tionde barnfamilj sambor vårdnadshavaren med någon annan än barnets andre förälder. En fjärdedel av alla barn lever tillsammans med endast den ena av sina båda föräldrar. I barnfamiljer med ensamstående vårdnadshavare är av vårdnadshavarna kvinnor med i regel förhållandevis låga löner. Ensamboende vårdnadshavare har en mer utsatt situation än samboende. De har ofta sämre ekonomiska förutsättningar och sämre ekonomisk trygghet än samboende. De har mindre tid för samvaro med barnen och de är mer beroende av barnomsorg. Trots att valfriheten och tryggheten för särskilt de ensamboende vårdnadshavarna och deras barn är ringa föreslog kommittén åtgärder som ytterligare skulle försämra deras situation, nämligen att skattelättnader som förvärvsavdrag och skattereduktion skall slopas och ersättas av ett ökat bidragsberoende. Regeringen har också genomdrivit ett slopande av förvärvsavdraget. föreslog också att den redan begränsade rätten till avdrag för underhållsbidrag skulle tas bort. Liknande förslag har lagts av skatteförenklingskommittén. Avdraget för underhållsbidrag utgår med högst . per barn, medan underhållsbidrag normalt fastställs till bortåt . eller mer för varje barn och år. (Bidragsförskottet som garanteras barn med underhållsbidrag föreslås 1987 uppgå till nära . Kommitténs förslag skulle leda till att man ytterligare försvårade för en underhållsskyldig att bidra till sina barns försörjning, vilket också skulle urholka inställningen att båda föräldrarna har ansvar för barnen. Vi tar bestämt avstånd från förslagen. De förslag som läggs fram i denna motion är däremot alla ägnade att underlätta såväl för ensamföräldrar som för andra barnhushåll. Det är enligt vår mening också viktigt att underlätta, inte urholka, den underhållsskyldiges möjlighet att bidra till sina barns försörjning. Vi föreslår därför att det högsta medgivna beloppet för avdrag för underhållsbidrag höjs till . per barn och år från . Vårt förslag ökar de underhållsskyldigas förmåga att betala underhållsbidrag, vilket minskar det allmännas kostnader för bidragsförskott. Som tidigare nämnts har utbetalningen av socialbidrag som låg på oförändrad real nivå, stigit mycket brant. Över 550 000 personer - varav många i barnfamiljer - beräknas ha erhållit socialbidrag 1986, och ökningen fortsätter. Socialbidragen skall utgöra ett sista skyddsnät när ekonomin inte räcker till för att möjliggöra en skälig levnadsnivå. Vad barnfamiljerna beträffar är erfarenheten av socialtjänstlagen att socialnämnderna vägrar att betala ut socialbidrag åt familjer där en förälder frivilligt tar hand om barnen. Regeringsrätten har också, med tre röster mot två, beslutat att socialtjänstlagens stadgande om bistånd inte ger en småbarnsförälder rätt att uppbära socialbidrag för att själv kunna ta hand om sina barn. I det avgjorda ärendet lösgjordes i stället två daghemsplatser med förtur, platser som familjen inte ville ha och som skulle förlänga väntetiden ytterligare för andra föräldrar som verkligen önskade daghemsplats för sina barn. I den gamla socialtjänstlagen berättigade vård av små barn till obligatorisk socialhjälp. En överenskommelse mellan kommunerna gav rätt till socialbidrag om familjerna hade minst ett barn eller två barn under skolåldern. Så ej med den nya lagen, trots dess stolta portalparagraf: Verksamheten skall bygga på respekt för människors självbestämmanderätt och integritet. avslog också det moderata förslaget om sådan ändring i socialtjänstlagen att vård av egna småbarn betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete. En hemarbetande förälder som inte ställt sig i daghems- och arbetslöshetskö, anses således frivilligt avhålla sig från att arbeta, trots att vederbörande utför ett arbete som på daghem skulle kosta . för två barn och . för tre barn. Socialbidrag är naturligtvis alltid en nödlösning som så långt möjligt skall undvikas genom ett skattesystem som tar hänsyn till försörjningsbördan m. m. När behov av socialbidrag trots allt uppstår bör egen vård av barn jämställas med motsvarande förvärvsarbete. Socialtjänstlagen måste därför ändras så att det klart framgår att vård av egna småbarn betraktas som jämbördigt med motsvarande förvärvsarbete. Ett viktigt inslag i familjepolitiken är reglerna för efterlevandepensioneringen. lade regeringen en proposition som innebar att änkepensionerna inom folkpensioneringen och ATP skulle tas bort för tillkommande änkor. Förslaget innebar inte bara en väsentlig skärpning i förhållande till pensionskommitténs betänkande Familjepension (SOU 1981:62). De grava anmärkningar som riktats mot betänkandet från bl. a. och - de myndigheter som främst skulle administrera de nya bestämmelserna - hade inte heller beaktats. Från moderat håll framhölls att änkepensionssystemet förvisso behöver reformeras. Men det förslag som förelagts skulle slå ojämförligt hårdast mot dem som valt att leva - eller tvingats leva - på annat sätt än den s. k. jämställdhetsmodellen föreskriver. Förslaget var särskilt allvarligt genom att det hade betydande inslag av retroaktiv bestraffning. Många skulle bittert få ångra att de till stora besparingar för stat och kommun själva vårdat och fostrat de barn som en gång solidariskt skall betala pensionsutfästelserna åt alla andra. Familjepolitiken missgynnar redan starkt de äktenskap, särskilt de med flera barn, där ena maken stannar hemma för att sköta barnen. Den individuella beskattningen ger lägre skatt och högre ATP-poäng åt äktenskap där båda makarna förvärvsarbetar. Den enda förmån som de familjer erhåller där hustrun stannat hemma har varit garantin för änkepension om mannen skulle avlida. Ankepensioneringen behöver förvisso ses över så att höga dubbelpensioner inte utgår och så att ömsesidighet mellan kvinnor och män erhålls. Men det får inte ske genom att "köra över" den svagare parten i ett äktenskap, för det kommer alltid att finnas en svagare part. Regeringen tvingades dra tillbaka propositionen och har sedermera tillsatt en ny utredning, pensionsberedningen. Ett nytt system för efterlevandepensioneringen måste enligt vad vi redan tidigare framhållit tillgodose följande grundkrav: o Rättssäkerheten måste tryggas i den meningen att "intjänad" och registrerad pensionsrätt finns kvar och aktualiseras närhelst maken i en familj avlider. o Detta förutsätter en lång övergångsperiod, som också gör det möjligt för familjerna att till överkomliga kostnader bygga upp kompletterande försäkringsskydd.