mot · GA02Fi228 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Fi228 m. fl. (c) Den ekonomiska politiken Det är nu dags att bedöma de samlade konsekvenserna av regeringens ekonomiska politik 1982-1986. Devalveringen 1982 gynnade exportindustrin men ökade klyftorna och förstärkte ägar- och förmögenhetskoncentrationen. Den förstärkte ytterligare de regionala obalanserna. Flyttlassen började åter rulla. Devalveringen försvårade också anpassningen av den svenska löneökningstakten till omvärlden. I motionen skisseras alternativa ekonomiska politik i fyra punkter. För det första en balanserad tillväxt i hela landet. Vi skisserar följande program: o en omfattande skattereform o sparandeprogram o stor satsning på utbildning o infrastruktursatsningar o stimulans för den privata tjänstesektorn o effektivisering av den offentliga sektorn o stimulans av ny- och småföretagande o fasta spelregler i ekonomin För det andra skall den ekonomiska politiken främja en rättvis fördelning av tillväxten. I vårt budgetalternativ föreslår vi förbättringar för pensionärer med låg pension, barnfamiljer och ungdomar. För det tredje vill vi genomföra ett program för sparande syftande till decentraliserat ägande. Här ingår bl. a. ägande av bostad, eget företag och åtgärder för att bryta den offentliga och privata maktkoncentrationen. För det fjärde måste man förstärka den svenska modellen på arbetsmarknaden, dvs. komma till rätta med problemen inom lönebildningen. säger nej till statlig inkomstpolitik men föreslår att staten lägger fast sådana institutionella förutsättningar så att incitament för samhällsekonomiskt acceptabla avtal skapas. anser att ett medansvar för den arbetslöshet alltför höga löneavtal skapar skall tas av såväl arbetsgivare som arbetstagare. Därmed kan målet full sysselsättning främjas utan hög inflation och externa problem. De omfördelningar som förordar i budgeten innebär en viss förstärkning /88 och en balanserad situation om hänsyn tas 1986/87: Fi228 Inräknas engångseffekter skulle budgetunderskottet i cen- Mot. 1986/87 teralternativet minska ytterligare. 1 Den ekonomiska politiken 1982-1986 1982 när socialdemokraterna återtog regeringsmakten slog man in på en ny ekonomisk politik. Denna politik har inneburit kraftigt ökade fördelningspolitiska spänningar mellan regioner och mellan olika grupper av människor. Regeringsperioden inleddes med en kraftig devalvering. Detta i ett läge då av allt att döma i stort sett var i balans med omvärlden vad gällde kostnadsläget. Effekterna från löneexplosionen 1974-1975 och oljechocken 1978 hade genom devalveringar och anpassningen nedåt av reallönerna övervunnits. I detta läge chockdevalverade regeringen. Exportindustrin ökade kraftigt sina vinster och genom inlåsningseffekter även sin likviditet. I efterhand har visats att devalveringen var alldeles för hög. 1.1 Devalveringen spädde på regionala obalanser ökade befolkningen i skogslänen. Den gynnsamma befolkningsutvecklingen var ingen tillfällighet. Den var ett resultat av den dåvarande regeringens aktiva närings- och regionalpolitik på en mängd områden bl. a. manifesterat i bildandet av de regionala utvecklingsfonderna, glesbygdsstödets införande, satsningarna på småföretagen och ny teknik etc. arbetade för en sammanhållen politik för regional utveckling. har 13 län fått vidkännas en kraftig utflyttning. Befolkningsminskningen i dessa län uppgår till drygt 36000 människor . I 23 kommuner i Bergslagen har befolkningstalet totalt minskat med närmare 20000 personer under dessa år. har stödområdena A, B och C tillsammans minskat sin folkmängd med 16000 personer. De län som uppvisar den största befolkningsökningen är storstadslänen och övriga universitetsorter. Den förda ekonomiska politiken har varit en flyttlasspolitik. 1982 fanns osäkerhet om devalveringseffektens långvarighet. Vinsterna användes därför inte till produktiva investeringar - då de ökade marknadsandelarna var osäkra. Dessutom låstes pengarna in i företagen genom valutaregleringen och de höga skatterna vid utdelning. Priserna höjdes i stället och likviditeten investerade företagen på penningmarknaden där räntan framför allt på grund av det höga statliga budgetunderskottet och därtill hörande upplåning var hög. Finansiella transaktioners lönsamhet översteg klart de produktiva investeringarnas avkastning. Devalveringen innebar därmed en snedvridning av konkurrensen. Stora företag med finansiell kompetens, närhet till finansiella marknader och exportinriktning gynnades på de mindre företagens bekostnad med lönsamhetsdifferenser som följd. Denna snedvridning av konkurrensen har missgynnat områden med litet antal av denna typ av företag. blivit stora regionala obalanser och kapitalflöden till framför allt . 1.2 Devalveringen försvårade lönebildningens anpassning Devalveringen minskade kraftigt reallönerna i ett slag. Löntagarna ville kompensera sig för lönesänkningen som de såg att vinstutrymmet i de iögonfallande storföretagen var tillräckligt för lönehöjningar. Anpassningsprocessen för att sänka löneökningstakten till omvärldens nivå och därmed få bukt med inflationen och den negativa externa balansen förlängdes väsentligt. Den inflationsboom som automatiskt sker efter en devalvering medförde i stället en betydligt större inflationstakt än omvärldens. Ännu efter devalveringen dras vi med dessa effekter. I finansplanen 1987 - regeringens femte - finns fortfarande ingen lösning på lönebildningsproblemet annat än samtal med arbetsmarknadens parter. Inflationen stiger åter 1987. Regeringens politik har misslyckats med att få kontrollen över pris- och löneutvecklingen. 1.3 Likviditetsnivån koncentrerade ägandet i näringslivet Den höga vinstnivån kombinerat med iniåsningseffekter - den höga beskattningen på aktieutdelning samt valutaregleringen har kraftigt ökat antalet fusioner i . De vinstrika företagen har köpt upp mindre företag i stället för att satsa på egna produktiva investeringar eller via aktieägare slussa över riskkapital till andra sektorer. Regeringens ekonomiska politik har varit en maktkoncentrationspolitik. 1.4 Omfördelning till höginkomsttagare och aktieägare Devalveringen ökade vinstnivån hos storföretagen och värdet på aktiebörsen steg snabbt. Höginkomsttagarna har kunnat öka sin köpkraft genom att marginalskattesänkningarna ej beaktats vid löneförhandlingarna. De omfattande löneglidningarna har också gynnat höginkomsttagarna. Låg- och mellaninkomsttagarna har dock inte lyckats kompensera sig för devalveringens lönesänkningar. Regeringens politik har inneburit förbättringar för höginkomsttagare och aktieägare men försämringar för dem med de lägsta inkomsterna. Det har varit den omvända ekonomiska politik. 1.5 Devalveringen ökade det internationella beroendet Devalveringseffekter i form av tillväxt i exportsektorn och stagnation i hemmasektorn har medfört att en större del av produktionen blivit exportinriktad. Detta från ett läge där exportandel av BNP är en av de största i hela . Detta är kanske den mest allvarliga effekten av regeringens ekonomiska politik då detta begränsar vårt handlingsutrymme . 1.6 Det ekonomiska läget 1986/87 Utvecklingen av vissa ekonomiska variabler har onekligen varit god. Budgetunderskottet har kunnat pressas ned främst tack vare ökade statsinkomster. Inflationen har sjunkit framför allt beroende på utomstående faktorer som dollar- och oljeprissänkningar. Bytesbalansen har tack vare den omvända oljechocken samt devalveringens effekter visat positiva tal 1983 och 1986. Dock framstår det som om vi har de största problemen framför oss. Bytesbalansen verkar att, trots den stora injektion oljechocken gav (bytesbalansen förbättrades med över 20 miljarder i ett slag), åter gå emot negativa tal eventuellt . Detta beroende bl. a. på oljeprisets utveckling. Detta är oroande. 1977-1982 var lönekostnadsutvecklingen på ungefär samma nivå som i utlandet. Medan löneökningstakten i resten av sjönk låg den kvar på samma höga nivå i som en följd av devalveringen. ligger den klart över våra konkurrentländer. Vi riskerar en ny kostnadskris om lönestegringstakten inte kan anpassas till den internationella . Inflationen beräknas åter öka . Budgetunderskottet är fortfarande alltför högt. Tillväxttakten är låg jämfört med övriga . Vi håller på att halka efter i den ekonomiska utvecklingen. Sparandet är för lågt. Det totala bruttosparandet som andel av BNP har trendmässigt sjunkit och är alldeles för lågt. Detta gäller inte minst hushållssparande! som i är negativt. Den privata tjänstesektorn som i andra kraftigt växer är i jämförelsevis svag. Andelen inom världshandeln av tjänster är förhållandevis liten. Vår syn på den internationella utvecklingen överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utvecklingen kännetecknas framför allt av stor osäkerhet. Oljepris och dollarkurs är två osäkra variabler. Den ojämna balansen i världshandeln med stora underskott och jättelika överskott är faktorer som skapar oro liksom tendenser till ökande världsinflation. 2 alternativa ekonomiska politik anser att hade stått bättre rustat med en lägre devalvering 1982 och en bättre eftervård. Det uppskjutna problemet med lönebildningen skulle ha varit avsevärt mindre, den regionala balansen bättre och omfördelningen från låg- till höginkomsttagare inte alls så omfattande. I den ekonomiska politiken står för ett balanserat utvecklingsalternativ med fyra huvudingredienser: I Balanserad tillväxt i hela landet II Rättvis fördelning av tillväxten III Sparandepolitik för ökad kapitalbildning och decentraliserat ägande IV Ansvarsfull lönebildning 4 2.1 Balanserad tillväxt i hela landet har internationellt sett en låg tillväxt. Det innebär att den kaka som skall delas på inte växer lika snabbt som i omvärlden. Därmed blir det svårare att tillgodose krav på reallöneökningar, arbetstidsförkortningar och rättvisereformer. Regeringens finansplan innehåller mycket få stimulansåtgärder för att få i gång den ekonomiska tillväxten. På flera områden föreslår man i stället åtgärder som motverkar målet om tillväxt. Det gäller t. ex. utbildningens område där man föreslår stora besparingar. Regeringens strategi innebär en ensidig satsning på den industriella tillväxten. Genom låga löneökningar skall exportindustrin få konkurrenskraft, investera, växa och därmed ge samhällsekonomin totalt en tillväxt. anser att det behövs fler grepp för balanserad ekonomisk utveckling. En av de viktigaste åtgärderna är att stimulera tillväxt över hela landet, ej bara i några få regioner. föreslår följande program för en balanserad tillväxt: o En omfattande skattereform o Sparandeprogram o Storsatsning på utbildning o Satsning på infrastruktur o Främjande av den privata tjänstesektorn o Effektivisera den offentliga sektorn o Stimulera ny- och småföretagande o Fasta spelregler i ekonomin 2.1.1 En omfattande skattereform Tillsammans innebär inkomstskatten och arbetsgivaravgifterna en hård beskattning av arbetsinsatser. Man kan med fog tala om skatterna som broms på arbetsvilja och företagande. Det lockar också till att ta ut ersättningar för arbete som skattefria förmåner: överdrivet höga traktamenten, särskilda förmåner ("fringe beneflts), byten av tjänster osv. Får den utvecklingen fortsätta går stat och kommun miste om betydande skatteinkomster. Den internationella konkurrenskraften försvagas. Risken är stor för att utflyttningen av initiativrikt folk till andra länder fortsätter som svensk industri och svenskt högskoleväsende får svårigheter att dra till sig välbehövlig expertis utifrån. Eftersom skattesystemet i så hög grad påverkar långsiktiga beslut om sparande och investeringar är det nödvändigt att etablera ett nytt skattesystem vars grundläggande principer ligger fast under en mycket . Den svenska samhällsekonomin är inte betjänt av ideliga skatteförändringar vid regeringsskiften. Det är nödvändigt att en genomgripande reformering av skattesystemet samlar ett brett parlamentariskt stöd. Regeringen har ett ansvar för att tillsätta en parlamentarisk utredning. Vi anser att en reform bör ha följande utseende: o Sänkt skatt på arbete och arbetande kapital O Sänkta marginalskatter för alla o Indexerade skatteskalor o En effektiv skatteutjämning o Principen om grundavdrag skall vara kvar o Förändringarna finansieras med - breddad skattebas för aktiebolagssektorn - miljöavgifter och -skatter O Likvärdig behandling av olika inkomstslag för att minska möjligheterna till skatteflykt o Lönsammare hushållsägande av aktier på bekostnad av institutionellt ägande 0 Skattesänkningen bör i görligaste mån samordnas med avtalsrörelsen. skattepolitik utvecklas i två andra motioner om skattepolitiken !986/87:Sk336) resp. om den kommunala skatteutjämningen (mot. 1986/87: Fi308). 1 finansplanen framgår att den tillväxt som sker i huvudsak är konsumtionsledd. En alltför liten del är sparande. Detta hämmar den långsiktiga ekonomiska utvecklingen. har sparandet i kraftigt försämrats. Vårt totala sparande som andel av BNP är betydligt mindre än . Sparandet täcker nätt och jämnt kapitalförslitningen. har en viss återhämtning skett. Situationen är dock långt ifrån tillfredsställande. Följden av för lågt sparande blir att färre investeringar blir gjorda, tillväxten sjunker, arbetslösheten ökar, det framtida konsumtionsutrymmet minskar. anser att sparandet framför allt i hushållssektorn måste öka. Ett starkt skyddsnät behöver inte automatiskt betyda ett lågt hushållssparande. Exempel finns utomlands där en aktiv sparpolitik medfört ett högt hushållssparande trots ett obligatoriskt socialförsäkringssystem. föreslår att ett sparandeprogram med en målinriktad sparplan för med målsättning att öka hushållssparande! Nedan anger vi en rad principer som bör slås fast. o Målsättningen på 10 miljarder i finansiellt sparandeöverskott tills statens utlandsskuld är betald o Målsättning att av hushållens inkomst skall sparas. Minimikrav att 1970-talets nivå återställs o Ekonomisk politik för stabilt penningvärde och höjda reallöner o Ge sparandet stabila villkor minska den politiska osäkerheten o För en lågräntepolitik utan regleringar I en motion angående program för sparandet och decentraliserat ägande (mot. 1986/87: Fi703) har föreslagits en utredning som bör överväga följande möjligheter att stimulera hushållssparande! : o Marginalskattereform o Inför personliga investeringskonton o Höj och indexreglera sparavdraget o Slopa skatten på arbetande kapital O Återinför det enskilda avdraget på små aktieutdelningar. Sparandepolitiken utvecklas i en särskild motion om sparandet. 2.1.3 Storsatsning på utbildning Kunnandet spelar en allt viktigare roll i vår samhällsutveckling. Utbildning och forskning på hög nivå är av avgörande betydelse för möjligheter att för framtiden hävda sig som en ledande industrination. Att satsa på utbildning och forskning är att satsa . Det är därför i sin alternativa budget har gett frågor om utbildning och forskning en särskilt hög prioritet. Utbildningsväsendet är inte bara av betydelse för nationen som helhet utan också för varje enskild region. Det är mycket lätt att se sambandet mellan i synnerhet högskolans lokalisering i landet och den regionala utvecklingen. Vi bestämmer således mycket av vår regionala samhällsstruktur genom det sätt på vilket vi bygger ut den högre utbildningen. vill anslå 50 milj. kr. till att förstärka de lokala högskolorna i skogslänen. Bergslagen samt sydöstra . Vi anser det angeläget med en kraftig utbyggnad av kortare tekniska och ekonomiska högskoleutbildningar och vi ser det som naturligt att dessa utbildningar i första hand knyts till de mindre högskolorna för att främja regional utveckling. Det är viktigt att på olika områden förstärka kvaliteten i högskoleutbildningen. Ett sådant område är den tekniska sektorn och inte minst civilingenjörsutbildningen. har bedömt att en resursförstärkning på i storleksordningen 150 miljoner behövs. har föreslagit att bör besluta om en förstärkning på ytterligare 40 miljoner för utrustning till högskolan utöver vad regeringen föreslagit. Ett bra exempel på en form av högskoleutbildning för regional utveckling är den som håller på att byggas upp i Bergslagen. Enligt samma mönster bör högskoleutbildning komma till stånd i andra delar av landet. Dessutom slår fast att de resurser som frigörs på då elevunderlaget minskar ej skall dras in utan satsas på kvalitetsförstärkningar. Över 300 milj. kr. utöver regeringens förslag vill satsa. Resurserna som frigörs när elevantalet minskar bör satsas på ökad kvalitet, mindre skolor och mindre klasser. Utbildningspolitiken utvecklas i två motioner om högskolan (mot. 1986/ 87: Ub628) samt om grund- och gymnasieskolan (mot. 1986/87: Ub817.) 2.1.4 Satsning på infrastruktur En grundläggande förutsättning för en balanserad tillväxt är bra och fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Regeringen föreslår i budgeten en satsning på att bygga upp vägnätet framför allt i skogslänen. Detta är bra men inte tillräckligt. föreslår i sin trafikpolitiska motion att anslagen för bärigheten på vägarna framför allt i skogslänen förstärks med 200 miljoner. Förutsättningarna för ett investeringsprogram med: Mot. o en inlandsbana för flyget Fi228 o upprustning av tågtrafiken på 0 en inlandsbana för datakommunikation bör prövas. för hela landet. Stambanenätet i övrigt bör utformas så att snabba tågförbindelser finns mellan de stora tätorterna i och kontinenten. Vi har i en särskild motion tagit upp dessa frågor. har under en lång följd av år föreslagit att ett långsiktigt program för att klara underhåll och förnyelse av VA-nätet skall tas fram. Programmet bör inriktas på att fram förnya ledningar som lades ner . I övrigt se motion om regionalpolitik (mot. 1986/87: A421) samt motion om trafikpolitiken (mot. 1986/87: T204). 2.1.5 Avregleringar för att främja den privata tjänstesektorn 1 de länder där tillväxten varit som högst har den inte skett inom industrisektorn, ej heller inom den offentliga sektorn utan inom den privata tjänstesektorn. Insatser krävs för att stimulera tillväxten av denna i . Det som oroar är att den privata tjänstesektorn har en regional koncentration av antalet förvärvsarbetande i storstadsområdena. Med ett regionalt tillväxtförlopp där sysselsättningsökningen skulle ske proportionellt mot sysselsättningsfördelningen skulle vi få en ökning med ca 70000 förvärvsarbetande i storstäderna varav 46000 i . Starka tendenser föreligger emellertid till en ännu större koncentration till . Mer än hälften av tillväxten i riket eller drygt 80000 kan hamna där. Kraftfulla åtgärder behövs för att stimulera regional tjänsteproduktion. Vi förväntar oss förslag från regeringen i dessa avseenden. a. måste det statliga stödet till investeringar i större utsträckning inriktas på immateriella investeringar. Det regionalpolitiska stödet bör kunna användas till andra investeringar än bara maskiner och byggnader. Tjänstenettot i bytesbalansen har utvecklats negativt över tiden och minskat . Vår andel av den totala tjänsteexporten i världen är också liten i förhållande till vår totala export. Åtgärder behöver vidtas för att öka denna. Resevalutans netto har minskat kraftigt . vill satsa 50 milj. kr. på marknadsföring av som turistland. Den privata tjänstesektorns tillväxt försvåras av en rad regleringar. I andra motioner har vi föreslagit åtgärder för att öka möjligheten till etableringar genom avregleringar framför allt på transportpolitikens område. Vi har också föreslagit åtgärder för uppluckring av monopol hos statligt ägda företag och affärsverken. Valutaregleringen är ett hinder för en effektiv kapitalmarknad i och bör avskaffas. 2.1.6 Effektivisera den offentliga sektorn Den offentliga sektorns verksamhet måste kännetecknas av service, kvalitet och effektivitet. Negativ produktivitetsutveckling och byråkratisering måste brytas. Detta kan ske genom bättre organisation, effektivare administration, kunskapsutveckling, ökad kompetens och teknisk utveckling. Om detta inte skulle ske betyder det i klartext att verksamheten måste skäras ned och/eller inga reallöneökningar ske. Detta om inte kostnadsramarna skall öka vilket är mål fram till dess statens budgetunderskott kan elimineras. Högre effektivitet skulle sannolikt också kunna uppnås om mer konkurrens tillåts inom den offentliga sektorns verksamhetsområde. Detta genom att privata och kooperativa lösningar ges ökad möjlighet att erbjuda alternativ till de offentliga institutionerna. Som exempel kan nämnas kommunernas tekniska verksamhet men även daghem, vårdhem och läkarcentraler. En självklar förutsättning är att servicens kvalitet inte får försämras. För detta har stat och kommun ett övergripande ansvar. 2.1.7 Stimulera ny- och småföretagandet Småföretag har en central uppgift i den tekniska utvecklingen och har stor betydelse för skapandet av nya arbetstillfällen. De är därmed en av nycklarna till ekonomisk tillväxt. Småföretagssatsningar måste också vara en del av lösningen för de regioner, bl. a. Bergslagen, som drabbats av en hög koncentration föråldrad industristruktur. Skattepolitikens utformning är av stor betydelse för småföretagens utveckling och överlevnad. I det lilla företaget där ägaren själv är verksam spelar skatteuttaget en förhållandevis större roll än i ett stort företag som oftast har passiva ägare. Därför är det viktigt att skattepolitiken får en småföretagsvänlig utformning. o Ta bort förmögenhetsskatten på arbetande kapital i småföretag o Sänka arbetsgivaravgifterna för de 15 först anställda . Det pekar på att sjukfrånvaron i dessa företag är lägre och i så fall bör avgiften i motsvarande mån vara lägre (utredningskrav). bör befrias från den två-procentiga löneavgiften. Detta för att kompensera för att egenföretagaren ej kan utnyttja löntagarnas schablonavdrag. Även det faktum att en del av underlaget för egenavgifterna utgörs av ersättning för i företaget satsat kapital talar för att ett fribelopp införs, o Avslå regeringens höjning av egenavgiften på 0,. o Avskaffa löntagarfondsavgiften på 0,. o Återinför den särskilda skattereduktionen för mindre aktieutdelning, o Avskaffa ATP-avgiften för första basbeloppet. o Inför personliga investeringskonton för att underlätta riskkapitalbildningen. (De tre sista punkterna ingår i vårt förslag om utredning om hushållssparande!.) utvecklar tankegångarna om småföretagsbeskattningen i en särskild motion om småföretagsbeskattningen (mot. 1986/87: Sk371). 2.1.8 Fasta spelregler i ekonomin En marknadsekonomi är starkt beroende av stabila politiska villkor. Ekonomiska aktörer i företag och i hushåll är tämligen vana vid att beräkna risker i form av variation i konjunkturer, råvarupriser och valutaförändringen m. m. Regeringen lägger in ytterligare osäkerhetsmoment genom att t. ex. lägga beslag på avkastningen under goda år som skedde vid beslutet om engångsskatt eller genom att förändra relativpriser genom oövertänkta punktskatter. Den ökade osäkerheten minskar investeringarna och därmed tillväxten. 2.2 Rättvis fördelning av tillväxten En förutsättning för ett modernt demokratiskt samhälles utveckling är att välståndet fördelas på ett rättvist sätt. Alla måste ha en ekonomisk grundtrygghet. Detta gäller särskilt vid ålderdom, sjukdom, handikapp och arbetslöshet. Den allmänna försäkringen har mer och mer blivit en försäkring mot inkomstbortfall. Grundskyddet har relativt sett försvagats. Skillnaderna i förmåner har ökat. Människor utan förvärvsinkomster hamnar vid sidan av de flesta försäkringsförmåner. Detta gäller inte minst de många som ställs utan arbete och på så sätt får ett svagare socialförsäkringsskydd. Därför har föreslagit att trygghetssystemet i större utsträckning måste byggas upp enligt grundtrygghetsprincipen. I alternativa budgetförslag vill vi särskilt prioritera tre utsatta grupper - pensionärerna, barnfamiljerna och ungdomarna. Från sida vill vi understryka att vi inte accepterar den fördelningspolitiska profil regeringens pensionspaket har.