mot · GA02N302 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87:N302 och () Tillfällig export av metallskrot för bearbetning Genom nutida koncentration och stordrift inom vissa industrigrenar har i flera branscher ett eller två företag skaffat sig nära nog monopolställning på specialområden - en inte oväntad utveckling i ett så litet land som . I en monopolsituation kan man skaffa sig fördelar, bl. a. vad gäller prissättning på sina tjänster. Om konkurrens från utländska företag genom olika former av lagstiftning och handelshinder försvåras kan en onaturlig inhemsk prisnivå få uppenbara nackdelar för de svenska företag som måste anlita dessa monopolföretag för olika tjänster. I lagstiftning från dagar, tillkommen bl. a. av beredskapsskäl, stadgas om exportförbud av metallskrot. Även övriga europeiska länder såväl inom EG som EFTA har regler som begränsar den internationella handeln med metallskrot. har dock föreslagit EFTA att ömsesidiga lättnader i handeln med icke järnhaltigt metallskrot skulle införas. EFTA-länderna har ännu inte inbördes kunnat komma överens om att lämna ett positivt svar på EG:s framställning. Från svensk sida har på kommerskollegiums initiativ gjorts en utredning som visat att några bärande skäl ej finns för att ha kvar exportförbudet vare sig på järnskrot eller icke järnhaltigt skrot. Man förutsätter dock att en internationell liberalisering sker. kan inte ensidigt genomföra lättnader. Kollegiet har ansett att regeringen bör verka för en liberalisering av skrothandeln mellan länder i EG- och EFTA-kretsen. Man föreslår också att inom EFTA skall verka för att ett positivt svar på den framställning som EG gjort beträffande det icke järnhaltiga skrotet skall kunna ges vid de överläggningar i frågan som skall äga rum mellan EG och EFTA . har också med anledning av motion från undertecknade motionärer uttalat att regeringen borde verka för avveckling av handelshinder på området. Innan en sådan överenskommelse kan komma till stånd kan dock gå. anser dessutom att en övergångstid behövs för att efter en överenskommelse göra anpassningsåtgärder på den svenska marknaden. har vi emellertid aktualiserat en delfråga i detta komplex. Det finns fall där tillverkningsföretag, både stora och små, åsamkats betydande merkostnader på grund av att svenska metallbearbetningsföretag, skyddade från internationell konkurrens och med nära nog 1 * 1986187.3 sami. monopolställning på den inhemska marknaden, kunnat sätta höga priser på Mot. 1986/87 sina tjänster. Det gäller de fall där metallavfall behöver upparbetas för att kunna återanvändas i den egna tillverkningen. Ett upphävande av exportförbudet i det speciella avseende som det här gäller - alltså för bearbetning och återanvändning i den egna tillverkningen vore en rimlig utökning av företagens möjligheter att på ekonomiskt bästa sätt få sina behov tillgodosedda. Det behöver inte ens betyda att all sådan bearbetning går svenska företag förbi - det kanske kan betyda att de anpassar priset på sina tjänster till den nivå som en sund konkurrens innebär. Att påstå - som man gjort från berörda storföretag i metallbearbetningsbranschen - att ett införande av en sådan möjlighet till konkurrens skulle innebära att skulle tömmas på skrot är uppenbarligen inte en hållbar invändning så länge möjligheten att köpa bearbetning utomlands förbehålls de tillfällen då metallen skall gå tillbaka i samma mängd i företagets egen tillverkning. Den socialistiska riksdagsmajoriteten har inte velat förstå att denna delfråga mycket väl skulle kunna särbehandlas i väntan på att en mera generell och önskvärd liberalisering av skrothandeln kan genomföras. I övrigt har motionskravet dock fått ökat stöd. Vid näringsutskottets behandling av denna fråga i betänkande 1986/87:9 reserverade sig samtliga utskottsledamöter från moderata samlingspartiet, och för uppfattningen att en ändring av nuvarande regler bör ske i syfte att möjliggöra tillfällig utförsel av metallskrot för återanvändning i det exporterande företagets egen tillverkning. Man påpekar att exportförbudets upp[ rätthållande i detta fall inte fyller sin egentliga funktion, nämligen att säkra tillgången på råvara inom landet, utan i stället får effekten att skydda de ' inhemska omsmältningsverken från utländsk konkurrens, till nackdel för de tillverkande företagen. Vi anser att denna delfråga skyndsamt bör lösas. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs 1. att hos regeringen begär ändring i kungörelsen om allmänt exportförbud, 1950:324, på sådant sätt att företag i tillverkningsindustrin medges tillfällig utförsel för bearbetning av metallskrot i det fall det är avsett för återtagning och återanvändning i den egna tillverkningen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att, i avvaktan på att en sådan ändring hinner genomföras, regeringen i enskilda fall bör vara generös vad gäller medgivande av dispens från exportförbudet i fall som här avses. () ()