mot · GA02Ub3 · 1987-03-11 00:00:00 — Forskning (prop. 1986/87:80) Den forskning som bedrivs på arbetsmarknadspolitikens område bygger med få undantag på samma ideologiska grundprinciper och politiska målsättningar som präglar hela den ekonomiska politiken. Syftet är att minska eller förebygga strukturella obalanser genom olika åtgärder, som underlättar industrins rekrytering och individens omställning till nya arbetsuppgifter. Nödvändigheten av ökade kunskaper för att bedöma behovet och effekterna av olika åtgärder som påverkar utbudet av arbetskraft och underlättar anpassningen understryks. Likaså understryks behovet av fortsatt forskning om de olika faktorer som påverkar arbetskraftsutbudets sammansättning och arbetskraftens rörlighet. Det satsas på en fördjupad forskning kring frågor om samordning mellan å ena sidan generella ekonomisk-politiska insatser, å den andra sidan arbetsmarknadspolitiska åtgärder inom industri-, regional-, social- och utbildningspolitik. Denna forskningsinriktning underlåter att ifrågasätta den nuvarande ekonomiska maktstrukturen och dess negativa effekter på samhällsutvecklingen. Man bortser från den industriella strukturomvandlingen och dess negativa utvecklingstendenser som i vissa avseenden står i direkt motsättning till vitala samhällsintressen och i väsentliga delar starkt begränsar det politiska handlingsutrymmet, som är en förutsättning för kampen mot arbetslösheten. som det är allmänt bekräftat att arbetslösheten numera är strukturellt betingad och nära nog opåverkad av konjunkturella svängningar, ökar man forskningsinsatserna för att underlätta individens anpassning till nya strukturella krav med avseende på yrkesutbildning, arbetstider och rörlighet. Forskningen blir ett instrument som underlättar och påskyndar en utveckling inom industrin som bygger på och utgår från företagsekonomiska lönsamhetskalkyler. Enligt vårt partis uppfattning bör de framtida forskningsinsatserna få en helt annan inriktning och omfattning, om de positivt skall kunna påverka uppfyllelsen av arbetsmarknadspolitikens målsättningar, nämligen ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet. Den nuvarande forskningsinriktningen bygger på ett avancerat klassamarbete där arbetare, arbetsköpare och statsmakt förutsätts ha identiskt lika intressen. Följdriktigt bedrivs inte någon partsforskning för arbetslivets organisationer. Den fackliga forskningen lyser med sin frånvaro. Praktiskt taget har forskare, betalda av arbetsköpar- Mot. na, sysslat med problemet hur man tar ut mesta möjliga arbete ur Ub3 Arbetsköparna har mycket medvetet tagit vetenskapen i sin tjänst vid utsugningen av arbetskraften. Det har inte bara gällt tekniska discipliner, utan också beteendevetare. Inom arbetarrörelsen och dess fackliga organisationer finns ingen forskningstradition. Detta har inneburit att fackföreningarna har kommit i underläge. Arbetsköparna lägger fram sina partsinlagor i form av mer eller mindre vetenskapliga rapporter. Det är självfallet också på det sättet att de problem som blir föremål för forskning är sådana som arbetsköparna anser vara väsentliga att få belysta. Som ett led i den fackliga kampen för arbete, drägliga arbetsvillkor, en bättre arbetsmiljö och ett människovärdigt liv, måste arbetsköparnas forskningsmonopol brytas. Mot den av kapitalet styrda forskningen måste ställas en forskning i arbetarklassens och folkets tjänst, där de arbetande och deras fackliga organisationer anger problemen och forskningsinriktningen. En sådan forskning kan exempelvis innebära en fördjupad kunskap om: lönenivå och lönesystem och deras inverkan på livsbetingelser och livslängd för arbetarna. Den kan innebära ökade kunskaper om klassamarbetets effekter på fackföreningsrörelsens möjligheter att hävda sina medlemmars intressen. Möjligheten till förbättringar av arbetsmiljön i tider av stor arbetslöshet och ekonomisk stagnation. Forskning om den nödvändiga framtida arbetstiden i relation till industriproduktionens och den offentliga verksamhetens utveckling. Forskning och ökade kunskaper om klassamarbetsideologins långsiktiga effekter på arbetarklassens klassmedvetenhet. Vpk anser att statsmakterna skall finansiera en sådan forskning och vidta åtgärder som gör det möjligt att inrätta fackliga forsknings- och kontrollinstitut med forskare på olika områden. Fackföreningarna måste få möjligheter att styra teknikutvecklingen, t. ex. genom ett fackligt forskningsinstitut och genom att fackliga forskningskonsulter ges utrymme till partsforskning. Vpk upprepar kravet på ett lagförslag som garanterar forskare tillträde till arbetsplatsen. En lagändring måste ge arbetslivsforskningen möjlighet att komma in på arbetsplatserna oavsett vad arbetsköparna anser. Den lokala fackliga organisationen måste ges rätt att ge forskare uppdrag att bearbeta förhållanden på arbetsplatsen även om det sker utan företagsledningens och/eller ägarnas samtycke. Ökade forskningsinsatser behövs för att undersöka den tilltagande maktkoncentrationens och monopoliseringens effekter dels vad gäller sysselsättningssituationen i landet, dels vad gäller de strukturella förändringar som påtvingas den industri som är inriktad på den inhemska marknaden. Den ökade multinationaliseringen av den svenska industrin påverkar direkt de olika politiska beslut som t. ex. olika sysselsättningsskapande åtgärder, regionalpolitiska satsningar och olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Företagens ökade möjligheter att flytta produktionen mellan olika länder påverkar och begränsar dessutom fackföreningsrörelsens verksamhet och Därför är det helt nödvändigt med ökad forskning som belyser Mot. multinationaliseringens effekter på den demokratiska beslutsprocessen, Ub3 sysselsättningssituationen, den framtida industriella strukturen, och fackföreningsrörelsens roll och framtida utvecklingsmöjligheter. Invandrarnas situation på den svenska arbetsmarknaden är speciellt oroväckande med tanke på de olika faktorer som präglar deras mycket svåra läge. Sådana faktorer är den ensidiga koncentrationen kring vissa yrken och branscher, den bristfälliga yrkesutbildningen, den mycket varierande och för vissa grupper mycket låga allmänna utbildnings- och kunskapsnivån, språksvårigheter, bostads- och social segregation, invandrarfientlighet och diskriminering på arbetsmarknaden. Kärnkraftsdebatten har aktualiserat vissa mycket intressanta och livsavgörande frågeställningar som berör den framtida samhälleliga utvecklingen. blev det för en bred allmänhet helt uppenbart att naturen sätter bestämda gränser för våra fysiska aktiviteter, både i form av begränsade råvaruresurser och energi, men också i form av en tilltagande och livshotande miljöförstöring. Kapitalismens och den ohämmade produktionens förutsättningar, en obegränsad tillgång på energi och råvaror, existerar inte. Vi har haft en enorm ekonomisk expansion under falska premisser. De nyvunna erfarenheterna tvingar fram insikter om det nödvändiga i en ökad planering av produktionen och en rationellare användning av de tillgängliga resurserna. Det gäller frågan om hur de tillgängliga och begränsade resurserna skall användas, vad som måste prioriteras i produktionen och varför, vad för slags behov produktionen måste tillfredsställa i första hand, vilken syn på livskvalitet som måste vägleda arbetarrörelsen i ansträngningarna för utformningen av den framtida gemensamma produktionen. Det dialektiska sambandet som finns mellan produktionens utformning och utveckling å ena sidan och de dominerande värderingarna eller samhällets ideologiska överbyggnad å den andra, behöver klarläggas. Vpk anser att det är helt avgörande med fördjupade kunskaper och ökad forskning på dessa för arbetarrörelsen och det arbetande folket livsviktiga framtidsfrågor. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om lönenivå och lönesystem och dess inverkan på livsbetingelser och livslängd för arbetarna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om klassamarbetets effekter på fackföreningsrörelsens möjligheter att hävda sina medlemmars intressen, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning kring möjligheterna till förbättringar av arbetsmiljön i tider av stor arbetslöshet och ekonomisk stagnation, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i Mot. motionen anförs om ökad forskning om den nödvändiga framtida Ub3 arbetstiden i relation till industriproduktionens och den offentliga 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om klassamarbetsideologins långsiktiga effekter på arbetarklassens klassmedvetenhet, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om att ett fackligt forskningsinstitut inrättas, 7. att hos regeringen hemställer om ett förslag vari forskarens tillträde till arbetsplatser garanteras i enlighet med vad som anförs i motionen, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om maktkoncentrationens och monopoliseringens effekter vad gäller sysselsättningssituationen, den industriella strukturen och den inhemska marknaden, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om multinationaliseringens hämmande effekter på den politiska beslutsprocessen i , effekter vad gäller sysselsättningen, effekter på fackets roll, verksamhet och framtida utveckling, 10. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning om invandrarnas situation på arbetsmarknaden i enlighet med vad som anförs i motionen, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ökad forskning för att kartlägga det dialektiska sambandet av ömsesidighet och påverkan som finns mellan produktionens utformning och utveckling å ena sidan och de dominerande värderingar eller samhällets ideologiska överbyggnad å den andra, i enlighet med vad som anförs i motionen.