mot · GA02T423 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87 :T423 och () Ökad trafiksäkerhet Trafiken är ett komplicerat samspel där hänsyn och omdöme krävs av alla inblandade. Trots detta blir ett stort antal skadade och dödade i trafiken. Bara har ca 800 människor dödats i trafiken och närmare 21 000 människor skadats. Med de dystra siffrorna i bakgrunden och med den tendens till en ökning av antalet dödade och skadade i trafiken måste ytterligare åtgärder vidtas för att nedbringa olyckorna i trafiken. När man diskuterar trafiksäkerhet blir det ofta tal om hastighet, rattfylleri etc. Mer sällan talas det om de möjligheter som finns att lindra skador i samband med olyckor, liksom det förebyggande arbetet i utbildningsfrågor. De nya förbättrade vägavsnitten innebär ofta förändringar när det gäller avfarter, brospann, pelare, trafikdelar etc. 1 dessa sammanhang kommer ofta trafikanten i olyckliga valsituationer, vilka vid dåligt väglag kan innebära sladd och i sin tur, vid t. ex. räcken och liknande vid avfarter, medför en stor olycksrisk för bilisten. De utvecklingsarbeten som genomförts av både biltillverkare och vägbyggare har främjat en god utveckling. En möjlighet att ytterligare förbättra situationen - och som testats av VTI är ett s. k. påkörningsskyc^j, utvecklat av och som visat sig vara klart positivt vid ex^npelvis hastigheter kring /h. Islagshastigheten för en obältad åkande på 0,6 m från vindrutan minskar /h /h, vilket innebär att islagsenergin minskar . Vad detta kan innebära i skillnad mellan lindrigt skadade och svårt skadade eller, i värsta fall, i antal dödsfall kan var och en förstå. En utveckling av denna typ av påkörningsskydd måste påskyndas och bli en naturlig del i vägbyggandet så att vägtrafiken kan bli än säkrare och därmed fler människor undgå skador. Då man diskuterar vägbeläggningar, vägfrågor och olyckor blir slutsatsen ofta den att de mänskliga faktorerna spelar en avgörande roll. Att klara ett dåligt väglag i mörkerkörning och under andra svåra förutsättningar prövas alltför litet i dagens trafikskola. När det gäller privatundervisningen blir det över huvud taget inte aktuellt. I dagens trafikskola ges bara övningskörning vid halka på de orter där det är möjligt, dvs. på en 10-milsradie från uppkörningsorten, resp. mörkerkörning, om tillfälle ges, . Detta kan inte vara tillfredsställande för trafiksäkerheten. Ett system som provats i innebär att man får ett interimistiskt körkort efter utbildning enligt en fast läroplan, där mörkerkörning och övningar vid halka sker först , då körkortsinnehavaren är . Först efter erhålls ett körkort permanent, om proven utfallit väl. Detta skulle också innebära ett Mot. obligatorium om ett antal teorikurstimmar i trafikskolan för alla. Det som ovan sagts gällande trafiksäkerhetsforskning på såväl bil- som vägområdet måste ges större resurser. Större vikt måste också läggas vid att äldre bilar håller en hög trafiksäkerhet. Detta kräver naturligtvis stora resurser av men är nödvändigt. Ett sätt att nedbringa utnyttjandegraden för är att variera intervallerna för kontrollbesiktningen, så att t. ex. en privatbil besiktigas första gången då den är och sedan efter rullande intervaller. På detta sätt skulle få resurser över till att kontrollera de något äldre bilarnas trafiksäkerhet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utveckling av påkörningsskydd m. m., 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om en obligatorisk del av körkortsutbildning, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts gällande varierande intervaller för besiktning hos . () ()