ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Jo304 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo304 i och (c) Skogsbilvägarna i I samband med yttrandet över vägplan 80 konstaterade i att det som kännetecknar länets skogsbilvägnät är: - att andelen nybyggnad i förhållande till ombyggnad är liten, - att bristen på tjälsäkra vägar är stor. Att nybyggnadsandelen är relativt låg förklaras med att vägutbyggnaden i länet startade tidigt, vilket innebär att många av vägarna är väldigt nedslitna och tekniskt föråldrade. Man fann också vid en inventering att åtkomsten av skogsmarker under tjällossningen inte motsvarar vad man skulle önska med tanke bl. a. på skogsindustrins behov av kontinuerlig råvarutillförsel. Insektsproblemet är också viktigt eftersom lagerhållning vid väg ökar risken för insektsangrepp. Av de enskilda vägarna och de särskilda skogsvägarna är en försvinnande liten del tjälsäkra. Detta förhållande förklaras med att länets stamvägnät utbyggdes till större delen då merparten av de allmänna vägarna inte var upplåtna för tung trafik . I nedanstående tabell framgår att länet hade den lägsta tillgängligheten av skogsmarken under tjällossningen jämfört med andra län. För att få en godtagbar åtkomlighet av skogsmarken måste förstärkningsåtgärder sättas in, detta gäller inte minst på det tertiära allmänna vägnätet. Kraftiga insatser måste således till för att öka skogsmarkens tillgänglighet under vårarna. Län med mindre tillgänglighet under tjällossningen än av skogsmarken Vi anser det helt nödvändigt att man får en rimlig möjlighet att bättre nå en större andel av skogsmarken. Därför måste förstärkningsåtgärder sättas in. Detta gäller inte minst på det tertiära allmänna vägnätet. Vi hör till de sämsta i fråga om framkomlighet för skogstransporter. och planer är inte så inriktade att förhållandena nämnvärt förbättras. I årets proposition anslås medel för detta men det framgår inte hur detta kommer till del. Staten måste ta sitt ansvar för att vägstandarden förbättras. 1 1986187.3 sami. kommer till del. Staten måste ta sitt ansvar för att vägstandarden förbättras. Med anledning av vad som anförts hemställer vi att hos regeringen begär att statsbidrag tillförs i syfte att förbättra det skogliga vägnätet i . () (c) 1986/87 Jo304
mot · GA02Jo305 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo305 är ett innanhav med en yta om . Det är ett av jordens största bräckvattensområden. I är ca 75 miljoner människor bosatta. Kusternas betydelse som rekreationsområde har ökat i takt med ökad levnadsstandard i länderna runt . har i enlighet med havsrättskonvention inrättat en fiskezon. av zonen ligger i (med ) och av zonen ligger i . har skyldighet att vårda fiskbestånden i zonen. Genom utvidgningen av den svenska fiskezonen ansvarar numera för fiskevården inom av vatten. matfisk landas till från . En rad förändringar av miljöförhållandena i har observerats under . Det är i många fall helt klarlagt att dessa förändringar orsakats av människan. Detta gäller bl. a. skador som orsakats av t. ex. utsläpp av en del svårnedbrytbara gifter. I andra fall kan tvekan råda i vad mån iakttagna förändringar i avgörande utsträckning har orsakats av mänskliga aktiviteter. Detta gäller exempelvis de allt större delar av som är syrefria. Allt flera experter tolkar numera de iakttagna växande områdena med svavelväte som till stor del är åstadkomna genom mänskliga utsläpp. Yrkesfiskarna har fått allt sämre fångster och därmed sämre utkomstmöjligheter. Detta har säkerligen till största del sin orsak i försämrade miljö. Våra kunskaper om samspelet mellan olika miljöfaktorer är tyvärr för dåliga för att vi med någon större säkerhet skall kunna förutsäga utvecklingen i . Man måste forska mycket mera om orsakerna till den försämrade miljön i . Hur påverkar utsläppen från industrier, jordbruk och bilar mottagaren havet? Kväveutsläppen från våra kommunala reningsverk oroar verkligen; vi ligger t.ex. långt efter när det gäller forskning på detta område. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av ett Östersjölaboratorium, lokaliserat till , och att ges uppdrag att skyndsamt utarbeta förslag till Östersjölaboratorium i . 1986/87 Jo305
mot · GA02Jo306 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo306 Skogsgödsling är en mycket viktig åtgärd för skogsbruket och skogsindustrin. Gödslingen svarar för en årlig tillväxtökning av i . I virkesförsörjningssituation bör skogsgödslingen fortsätta på ett så miljövänligt sätt som möjligt. Enligt markforskare kan skogsgödsling med ammoniumnitrat - det oftast använda kvävegödselmedlet för skogsmark - bidra till en fortgående mark- och vattenförsurning. Samma forskare anser att en övergång till användning av kalkammonsalpeter verksamt skulle motverka försurningstendenserna. För alla kvävegödselmedel utgår en miljöavgift, som är direkt proportionell mot gödselmedlets kväveinnehåll. Detta innebär att ammoniumnitrat belastas med en miljöavgift av . per ton och kalkammonsalpeter med . Eftersom kalkammonsalpeter inverkar positivt på miljön, medan ammoniumnitrat har negativ inverkan, borde all logik tala för att miljöavgiften tas bort på kalkammonsalpeter, medan den behålls på nuvarande nivå för ammoniumnitrat. kostar skogsgödslingen ca /ha vid gödsling med ammoniumnitrat, medan priset för kalkammonsalpeter är ca /ha. Det skulle kosta svenskt skogsbruk i storleksordningen 2025 milj. kr. att gå över till kalkammonsalpeter i stället för ammoniumnitrat. Ett borttagande av miljöavgiften på kalkammonsalpeter skulle minska kostnaden med 15 milj. kr. Ett borttagande av miljöavgiften på kalkammonsalpeter skulle innebära en övergång till att miljövänligare gödsling kom till stånd. Nuvarande principer för uttag av miljöavgiften motverkar sina egna syften. Kommunerna lägger ned stora summor på kalkning av vattendrag, en stor del av den summan är statsbidrag. En positiv medverkan av det svenska skogsbruket i bekämpningen av försurningen skulle ge betydande tillskott till att motverka försurningseffekterna. Denna insats får inte förringas när siffror visar att kalk/ha saknas i marken i ett flertal av landets län. bör därför pröva frågan om ändrade miljöavgifter vid skogsgödsling. 1* 1986/87. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till borttagande av miljöavgift på kalkammonsalpeter. 1986/87 Jo306
mot · GA02Jo309 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo309 och () Skogsbruket i är mera känt för sitt jordbruk med böljande slätter och en omfattande livsmedelsindustri än för sitt skogsbruk. Skogen upptar dock en tredjedel av arealen och ägs till av enskilda jord- och skogsbrukare. Lövskogen utgör fortfarande en stor del, av arealen. Skogsarealen omfattar med en mycket hög medelbonitet. Tillväxten är ca 2 730 000 m3sk (skogskubikmeter) , vilket motsvarar ca 300 milj. kr. Räknar man med att i förädlingsledet sker ungefär en femdubbling av virkesvärdet, svarar skånskt skogsbruk för råvaran till industrin motsvarande en omsättning av ca . I finns bara en stor massaindustri, . Ytterligare två större massaindustrier är beroende av skånskt virke, nämligen och . Det finns ca 15 sågverk i , alla dock av mindre omfattning. Totalt sysselsätter skogen och skogsbruket i direkt över 5 000 personer. Till detta kommer anställda inom transporter, serviceverkstäder m. m. Problemet i skånskt skogsbruk är att man har dålig ekonomi i produktionen av ädellövskog. Det skånska barrvirkets kvalitet är inte den allra bästa. Landskapet är stormkänsligt; stormskadorna på skogen förrycker planeringen och försämrar ekonomin. Den skogliga traditionen är inte så välutvecklad på alla håll. Det finns t. ex. bara en skogsbrukslinje inom gymnasieskolan i hela landskapet. Luftföroreningarna förorsakar skador på skogen även i . De är dock ännu svåra att mäta. Oroande är att nästan alla trädslag tycks påverkas av luftföroreningarna. Utsläppen i det egna landskapet måste begränsas. Likaså måste man genom internationella överenskommelser få till stånd ytterligare begränsningar av utsläppsmängderna som kommer från andra länder. Det är dessutom av mycket stor vikt att man snabbt kan registrera och mäta skadeutvecklingen. Skogsvårdsstyrelserna bör få resurser härför. ersattes bokskogslagen med en ny lag, ädellövskogslagen. Enligt denna skall marker med ädellövskog (t. ex. bok, ek, alm, ask) även i fortsättningen användas för dessa trädslag, om inte medger annat. Statsbidrag skall kunna lämnas bl. a. till anläggning och skötsel av ädellövskogen. I proposition 1986/87:100 bilaga 11 föreslås en höjning till 8 milj. kr. inom anslagsdelen Ädellövskog. Det är en konsekvent höjning. Tvingar statsmakterna skogsägarna att behålla vissa trädslag som ger lägre avkastning, måste man ta konsekvenserna och lämna ersättning. I propositionen föreslås lägre anslag till åtgärder i lågproduce rande bestånd s. k. Detta anslag bör , inte minst med hänsyn till konflikterna mellan skogsvårdslagens bestämmelser och ädellövskogslagens. För skogsbruket i är det mycket angeläget, sedan ädellövskogslagen nu trätt i kraft, att frågan om en utveckling av lövskogsbruket uppmärksammas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av registrering och mätning av skogsskador och en omfördelning av anslag härtill, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en ökad satsning på ädellövskogen och en omfördelning av anslag härtill. 1986/87 Jo309
mot · GA02Jo310 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo310 och () Finansiering av skogsplantering på Inom vårt jordbruk har en stor överproduktion inom hela jordbrukets produktionsområde blivit alltmer akut. Olika åtgärder har vidtagits och planerats för att nedbringa jordbruksöverskottet som det är nödvändigt att avföra jordbruksmark från produktionen. Det finns många markområden som är ur produktionssynpunkt av låg kvalitet såsom sand och grusmarker och därför i första hand lämpliga att avföra från jordbruksproduktion. I , där vi har den största produktionen inom jordbruket, finns markområden vid t. ex. , och Saxtorp som är utpräglade sand- och grusmarker och är väl lämpade för skogsproduktion. Det finns markägare som, medvetna om problemen med överproduktion, är intresserade av att plantera skog på marker som är av låg kvalitet. Många marker kräver för att ge hygglig avkastning mycket konstgödning och vatten medan skogsodling skulle vara en mycket bättre produktion. Det är emellertid ej lätt för en markägare att ställa om produktionen från jordbruksprodukter till skog där avkastningsresultatet börjar visa sig först . Åtgärder bör därför aktualiseras för att stimulera plantering av skog på marker som ej är nödvändiga för jordbruksproduktion. En markägare som är beredd att investera i skogsplantering av måste investera 8 000 till . per hektar med avkastning som börjar . Detta kräver stora kapitalresurser som oftast ej finns tillgängliga. För att underlätta för markägaren att heskoga lämpliga marker måste åtgärder vidtas för att underlätta kapitaltillgången för sådana ändamål utan att kostnaderna på kort sikt blir för betungande. Ett utjämningslån där vissa räntekostnader sköts framåt i tiden för att minska kostnaderna i början kan vara ett sätt, och med ett sådant eller liknande finansieringssystem skulle lättare kunna beskogas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av ett utjämnande lånesystem för finansiering av skogsplantering på .
mot · GA02Jo312 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: Jo312 Stödet till byggande av skogsbilvägar m. m. I budgetpropositionen 1987 anslås . till byggande av skogsvägar. Jag föreslår en höjning av anslaget till , vilket skulle medge nyoch ombyggnad samt förbättring av knappt skogsbilväg. Detta motsvarar enligt det uppdämda behovet, varav 2/3 faller inom Norrlandslänen. Låga bidrag till skogsvägar medför risk för överavverkning inom vägnära områden. De vägar som ändå byggs (bl. a. med hjälp av generösa skatteregler) riskerar att få mindre goda lösningar. För bidragsvägar finns däremot bättre möjlighet för samhället att påverka vägdragning, utförande och hänsyn till naturen. Samhället bör naturligtvis utnyttja sina ekonomiska styrinstrument, bidrag och skatteregler, för att undvika att skogsvägar orsakar naturvårdsproblem om de dras eller i övrigt anläggs på olämpligt sätt. Samma regler bör gälla oberoende av vilket stöd som utgår. Den som bygger väg på annat sätt än vad som gäller för bidragsvägar bör heller inte få fördelen av dagens generösa skatteregler. Med hänvisning till ovanstående föreslås att riksagen beslutar att under bilaga 11, , D7, Stöd till byggande av skogsvägar, anslå . utöver regeringens förslag, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att samma regler beträffande naturhänsyn och samråd med myndigheter skall gälla oberoende av om skogsväg byggs med direkt statsbidrag eller ej. 1 1986187.3 sami.
mot · GA02Jo313 · 1987-01-27 00:00:00 — Vägarna för skogsbruket i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:A462 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av medel för att förstärka skogsnäringens transportvägar i .
mot · GA02Jo315 · 1987-01-27 00:00:00 — och () Skogen i skolutbildningen Skogen i skolan är ett projekt, som syftar till att föra ut information om den svenska skogsnäringen till elever i olika skolformer på i huvudsak grundskole- och gymnasienivå. För att uppnå detta syfte har ett stort antal aktiviteter genomförts inom projektets ram. Man har utbildat kursledare till kurser och studiedagar för lärare. En tidning som vänder sig till intresserade både inom skolan och skogsnäringen har producerats med två nummer . Ett stort antal feriekurser och studiedagar i kommunerna har genomförts. En översikt över litteratur, AV-hjälpmedel och läromedel med anknytning till skogen har sammanställts. Samverkan med liknande projekt i andra länder har skett osv. Projektet har varit knutet till fortbildningsavdelningen i högskoleregion och finansierats av ett flertal intressenter. har för tillskjutit , , , () , domänverket , och Skogsindustrins Information . Projektet leds av en ledningsgrupp med en särskild projektledare. Gruppen består bl. a. av representanter för intressenterna, UHÄ, , , , , och . Projektet är mycket viktigt för såväl skogsnäringen som skolan. Det är därför angeläget, att det kan fortsätta sin verksamhet även och kommande år. Tyvärr har några av de intressenter som finansierat verksamheten aviserat en nedskärning av sina anslag. Det skulle kunna äventyra projektets möjligheter att fullfölja sin verksamhet. För att förhindra detta, bör berörda myndigheter ur de /88 föreslagna anslagsramarna täcka bortfallet, så att projektets nuvarande anslagsnivå kan bibehållas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att projektet i skolan kan fortsätta. () ()
mot · GA02Jo401 · 1987-01-13 00:00:00 — 1986/87: Jo401 och . () Lånen till fiskerinäringen 1986/87 Jo401-407 I årets budgetproposition demonstrerar regeringen återigen sin brist på vilja till offensiva satsningar för det svenska yrkesfisket. Detta gör man bl. a. genom att inte heller föreslå någon ökning av anslaget för lån till fiskerinäringen. Detta är en stor besvikelse eftersom det finns ett stort och väldokumenterat lånebehov. Anslaget till fiskerilån föreslås oförändrat 25 milj. kr. för /87. Anslagets storlek har varit oförändrad . Detta innebär en mycket kraftig real försämring, genom att inflationen urholkat anslaget. Det finns ett stort investeringsbehov inom det svenska yrkesfisket. ansöks om lån på i storleksordningen 60-100 milj. kr. Dessutom finns ett uppdämt behov på grund av otillräcklig anslagstilldelning. En förhållandevis stor del av den svenska fiskeflottan är föråldrad och behöver bytas ut. Likaså finns ett stort behov av modernisering av gamla båtar, med bl. a. nya motorer, vinschar etc. Dessa åtgärder är viktiga från såväl arbetsmiljösynpunkt som säkerhetssynpunkt. En successiv upprustning av den svenska fiskeflottan är en nödvändighet för att ett rationellt svenskt fiske skall kunna bedrivas. Inom yrkesfisket finns dessutom utrymme för nyetableringar i en inte ringa omfattning. För detta talar bl. a. det faktum att de kvoter som framförhandlas för det svenska fiskets del inte till fullo kan utnyttjas. För vissa arter kan uttaget vara så lågt som av tilldelad kvot. Fisket är en viktig basnäring i vårt land och mycket viktig ur bl. sysselsättningssynpunkt, ofta i områden som har ont om andra arbetstillfällen. Varje aktiv yrkesfiskare sysselsätter ytterligare 4-6 personer på landbacken. finns ca 4 000 yrkesfiskare, vilket innebär att fisket totalt sysselsätter 16 00024 000 personer. Genom att ha en positiv inställning till fisket och vara beredd att göra offensiva satsningar så kan fisket utvecklas ytterligare och komma att spela en än större roll för sysselsättningen och folkförsörjningen än vad som är fallet . Det finns trots samhällets njugga inställning en optimism och framtidstro bland fiskarna och en tilltro till näringen och dess framtid. Det är därför av största vikt att staten understödjer denna framtidstro på olika sätt så att en för näringen positiv utveckling kan ske. Ett sätt att medverka till detta är att ställa ytterligare lånemedel till fiskets förfogande. 1 1986/87. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar anslå 50 milj. kr. till fiskerilån för /88. () . () 1986/87 Jo401
mot · GA02Jo402 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo402 () Inskränkning av laxfisket Laxfisket vid liksom i de få kvarvarande oreglerade älvarna har stadigt försämrats, medan laxfångsterna i och ligger på en mycket hög nivå. Den goda tillgången på lax i och torde bero på det mycket stora antalet laxar som odlas i avelsanläggningar i och utsätts i de reglerade älvarna eller sådana som vuxit upp i de outbyggda älvarna. Dessa laxar får ej möjlighet att återvända till sina födelsevatten. Fångsterna i svenska och finska hindrar laxens lekvandring mot norr. Dessutom beskattas laxstammarna mycket kraftigt redan under deras första havsår. Under detta år vandrar laxen mot . Smålaxen fiskas med drivlina. Drivlinefisket har visat sig framgångsrikt eftersom smålaxen då gått över från insekter till fiskföda. På den finska sidan har man haft uppmärksamheten riktad mot denna typ av fångst. Man har där kunnat konstatera att vissa år har av fångsterna varit undermålig lax. Laxen har ej uppnått minimimåttet (såväl svenska som danska undersökningar redovisar liknande erfarenheter). I gäller ett minimimått . Lax under minimimåttet skall återutsättas. Emellertid måste noteras att det i sin tur finns undersökningar som visar att endast en av nio överlever återutsättning. Drivlinefisket under höst- och vintermånaderna utgör ett onödigt förstörande av laxbeståndet. Krokfisket borde därför regleras så att laxen dels hinner växa upp till lekmogen storlek, dels få möjlighet att oantastad kunna nå sitt födelsevatten. Förhållandena i den svenska delen av torde vara tämligen identiska med de finska. I har man dragit konsekvenserna av dessa otillfredsställande förhållanden. 1986 har den finska regeringen beslutat införa totalförbud för drivlinefiske från . Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till regler för laxfisket i enlighet med vad i motionen anförts. 1* 1986/87.3sami Nr Jo401-407
mot · GA02Jo403 · 1987-01-16 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo403 Förbud mot laxfiske med drivlinor Laxfisket i norrländska älvar och i älvmynningar har varit av allra största betydelse. Det fanns då nyanställda i sitt anställningskontrakt kunde få inskrivet att lax inte skulle få serveras fler än en gång per dag i hushållet, då laxfisket var ryggraden i hushållens ekonomisering. Den tiden är förbi. konstaterar vi att laxfisket i Norrlandsälvarna och utefter kusten stadigt har försämrats. konstateras att laxfångsterna i och ligger på på mycket höga nivåer. Detta innebär att flertalet laxar, som vuxit upp i de orörda älvarna i norr, inte getts möjlighet att vända åter till sitt födelsevatten för lek och reproduktion. Fiskebiologer och sakkunniga är på det klara med att orsakerna till de allt sämre laxfångsterna i Norrlandsälvarna delvis är fisket med krok på såväl den finska som den svenska sidan av . Redan under laxens första levnadsår/havsår fångas den upp i bl. a. drivlinor i mycket stor omfattning genom att den övergått från insektsföda till fiskföda. Detta sker under laxens vandring från älven ned mot . På finsk sida har man haft uppmärksamheten riktad mot denna rovfångst av smålax, där av fångsterna ibland varit lax under minimimåttet . I gäller minimimåttet . Lax under detta mått skall om den fångas återutsättas. Vid losstagning från nät eller krok blir dock fisken oftast svårt skadad. Detta innebär att bara en av tio laxar som återutsätts överlever. torde det väl vara rimligt antagande att lax under minimimåttet inte kommer med i någon fångststatistik. 1982-1983 var var tredje lax som fångades i under minimimåttet och under 3,5 kilos vikt. Såväl finska, svenska som danska undersökningar visar dessa förhållanden. Fiskebiologerna är helt eniga om att bl. a. fiske med drivlinor måste bli föremål för reglering så att större delen av lax från älvarna ges möjlighet att växa upp till lekmogen ålder. Därigenom ges den möjlighet till den nödvändiga självreproduktion som är angelägen och förutsättningen för en ökad laxstam i Norrlandsälvarna. har beslutat om totalförbud för drivlinor med krok från t. o. m. . Vissa generella dispenser ligger i beslutet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar om förbud för fiske med drivlinor till . 1986/87 Jo403
mot · GA02Jo405 · 1987-01-16 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo405 Det kustnära yrkesfisket är problemfyllt. Dess utövare lever ekonomiskt vanskligt. Det är emellertid mycket angeläget att yrkesfiskarna kan fortsätta sitt näringsfång. Folkhushållet behöver dem. Vårt land behöver också en bofast befolkning utmed kusterna. Därför måste samhället vid behov trygga förutsättningarna för yrkesfisket. har fisket efter havskräfta med burar blivit ett värdefullt inslag i yrkesfisket på . Burfisket har emellertid lockat en stor grupp icke yrkesfiskare med ett mycket stort antal redskap. Yrkesfiskarna har därmed fått svår konkurrens om fiskeplatserna och om havskräftsbeståndet. En stor del av de icke yrkesverksamma fiskarna bedriver ett betydande fiske för avsalu. Från yrkesfiskarna har framförts mycket starka krav på att burfisket efter havskräfta skall förbehållas yrkesfisket. En licensiering skulle således behöva företas. Jag anser att sådana bestämmelser skall införas. Ett visst husbehovsfiske med bur borde dock kunna tillåtas, förslagsvis med maximalt tre burar för icke yrkesverksamma fiskare. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att får i uppdrag att utfärda bestämmelser om burfiske efter havskräfta på , varvid icke yrkesverksamma fiskare maximalt får inneha tre burar, medan yrkesfiskare tillåts obegränsat antal.
mot · GA02Jo406 · 1987-01-12 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo406 m. fl. Ekonomiskt stöd till yrkesfisket i Fisket är en viktig näringsbas i många av Norrlands kust- och skärgårdsområden. Avstånd och klimatförhållanden skapar dock särskilda problem för Norrlandsfisket. Isläggningen hindrar under en stor del av året ett rationellt och bärkraftigt fiske. Detta har varit särskilt påtagligt . De långa transportavstånden är ekonomiskt betungande för både det enskilda fiskeföretaget och de ekonomiska föreningar, vilka skall ta hand om fångsten och sälja den. Den yrkesfiskande befolkningen fyller en viktig funktion i det lokala näringslivet. Ekonomiskt stöd till yrkesfisket förbättrar serviceunderlaget i glesbygd och ökar utnyttjandet av den naturresurs fisken utgör. Mot denna bakgrund vore det angeläget med ett särskilt regionalpolitisk! motiverat stöd till fiskerinäringen i . Till sin utformning skulle det kunna ta det s. k. Norrlandsstödet som förebild. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om åtgärder för att ge yrkesfisket i särskilt ekonomiskt stöd. () P.-O. ()