mot · GA02So425 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So425 () och () Medicinska skadeverkningar av vissa tandfyllningar En intensiv och delvis motsägelsefull debatt har förts kring den eventuella förekomsten av kronisk kvicksilverförgiftning i samband med användning av amalgam som tandfyllningsmaterial. Tillståndet har ofta oegentligt benämnts oralgalvanism. Besvären med s. k. oral galvanism har drabbat ett stort antal människor men har ännu inte erkänts som sjukdom i den etablerade läkar- och tandläkarvärlden. Amalgam betyder legering mellan kvicksilver och annan metall(er). Tandlagningsamalgam är i regel tekniskt och ekonomisk överlägset som tandfyllningsmaterial. Dentalt amalgam består till av kvicksilver, övriga metaller som kommer till användning är främst tenn, koppar och silver. Amalgam har liksom de flesta andra metaller och legeringar en benägenhet att korrodera, dvs. Hastigheten på korrosionsangreppen beror bl. a. på den omgivande miljön. Om olika metaller kommer i kontakt med varandra, t. ex. amalgam med olika sammansättningar eller guld och amalgam kan galvaniska strömmar uppstå, vilket kraftigt ökar korrosionen. Rester av utborrade gamla fyllningar visar ofta synliga tecknen på korrosion. Vid en undersökning av placerades krossat amalgam i vattnet hos laxyngel. Dessa fick vistas i vattnet . Mätningar därefter visade avsevärt ökade kvicksilverhalter i vävnaderna. Amalgamet hade delvis lösts upp och kvicksilver ackumulerats av fiskarna. Det är inte orimligt att anta att risken för korrosion och därmed följande upplösning är betydligt större i munhålan där miljön är aggressivare än 15gradigt vatten. På uppdrag av har docenten i undersökt 519 personer med symptom på oral galvanism. De vanligaste symptomen han upptäckte var led- och muskelbesvär, trötthet, yrsel, huvudvärk, mag- och tarmbesvär och synförändringar. Dessa symptom stämmer väl överens med dem som drabbat arbetare med kvicksilverförgiftning. Åtta av tio patienter blev bättre när de fick amalgamet utbytt mot annat material. I den senare gruppen fanns de äldsta personerna, där kvicksilvret redan hunnit tränga ned i benvävnaden. Enligt undersökningen drabbas kvinnor blir det stora påfrestningar på tänderna som kanske behöver lagas oftare. Det frestar på kroppens spårämnen och vitaminförråd. Enligt docent finns det ca 80 000 människor med symptom på oral galvanism. 10 000 av dem är så allvarligt skadade att de är sängliggande. Med stor säkerhet kan numera slås fast: att kvicksilver är ett mycket farligt gift att kvicksilver avges från amalgamfyllningar att kvicksilver tas upp av människokroppen att det finns amalgambärare som har de sjukdomssymptom som är karakteristiska vid kronisk kvicksilverförgiftning. Men trots att allt fler människor drabbas av påtagliga besvär och sjukdom som kan sättas i samband med användning av amalgam som tandfyllningsmedel accepteras inte oral galvanism av som sjukdom. Att patienter med oral galvanism har en ökad benägenhet att få inflammationer, allergiska reaktioner och olika neurologiska symptom borde enligt vår uppfattning vara tillräckligt för att på olika nivåer skärpa uppmärksamheten mot företeelsen som sådan. Men samhällets insatser mot oral galvanism måste beskrivas som avvaktande och passiva. Ett flertal motioner med krav på åtgärder mot oral galvanism har väckts i . Social- och socialförsäkringsutskotten har hänvisat till pågående forskning och till av tillsatta expert- och arbetsgrupper. Utskotten har betonat vikten av ytterligare forskningsinsatser kring amalgamets påstådda skadeverkningar. På grundval av ett yttrande från understryks att sjukpenning i vanlig ordning utgår om symptomen från munhålan på grund av t. ex. oral galvaism skulle leda till sådana fysiska och psykiska besvär att arbetsoförmåga kan anses föreligga. Man bortser i det här sammanhanget då från det faktum att besvären kan vara mycket påtagliga och leda till stort psykiskt och fysiskt lidande utan att läkare är beredda att lämna intyg för arbetsoförmåga. Erfarenheten visar att hänvisningen till pågående forskning inte heller är någon garanti för snabba vetenskapliga resultat. Behovet av ytterligare forskning är dokumenterat stort. Kunskaper från många ämnesområden behövs. Till dessa hör materiallära, korrosionslära, toxikologi, biokemi, analytisk kemi, medicin och odontologi. Det visar sig emellertid vara mycket svårt att få anslag till sådan forskning. En grupp i har haft stora svårigheter att bedriva en meningsfylld forskning på grund av otillräckliga ekonmiska resurser. Flera bedriver sin forskning på fritid vid sidan av det ordinarie sjukvårdsarbetet, och i många fall får patienterna stå för kostnaderna för proven. Patientförsäkringen () har via insamling bland medlemmarna finansierat teknisk utrustning för forskning. Mot denna bakgrund torde de vidtagna åtgärderna såväl vad gäller forskningsinsatser som direkt stöd och hjälp till de som drabbas av oral galvanism framstå som klart otillräckliga. måste enligt vår uppfattning dels uttala sig till förmån för intensifierade forskningsinsatser och dels understryka behovet av kostnadsfri ersättning vid byte av tandlagningsmaterial för de patienter som drabbats av oral galvanism utan att definitionen blir alltför hårdragen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av intensifierade forskningsinsatser kring amalgamets risker och skadeverkningar, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om att patienter med besvär av oral galvanism bör ges rätt att utan egen kostnad byta tandlagningar med amalgam mot annat tandfyllningsmaterial.1] () () 1 1986/87:Sf 238.