mot · GA02N181 · 1987-06-01 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N181 m. fl. Vissa utgångspunkter för energisystemets omställning (prop. 1986/87:159) ledde till att energipolitik och kärnkraftsprogram världen över ingående granskades och prövades på nytt. Kärnkraftens säkerhet ställdes under debatt i många länder. Det internationella atomenergiorganet granskade den sovjetiska olyckan för att utröna hur erfarenheterna kunde tas till vara för att göra kärnkraften säkrare. Dagen efter att reaktorhaveriet i Tjernobyl blev känt i skrev , och ledamöter i energirådet till statsrådet och begärde att rådet skulle informeras om och ges tillfälle att diskutera eventuella åtgärder med anledning av kärnkraftsolyckan. Regeringen gav därefter energirådet i uppdrag att bl. a. klarlägga orsakerna till olyckan i Tjernobyl, kartlägga dess effekter och utvärdera hur den påverkar bedömningen av säkerheten vid de svenska kärnkraftverken. expertgrupp presenterade sin rapport . Rapporten har därefter remissbehandlats. Som också påpekas i propositionen kom expertgruppen fram till att ingenting framkommit som ger anledning att ompröva den tekniska riskbilden vad gäller haverier i svenska reaktorer. Flertalet remissinstanser instämmer på denna punkt i expertgruppens bedömning. De ser därmed inte heller någon anledning att ompröva beslutet om avveckling . Remissomgången visar också att det numera föreligger en bred enighet om att kärnkraften bör vara avvecklad . Den nu starka uppslutningen kring kravet att kärnkraften skall avvecklas till finner vi i mycket glädjande. Inom har det länge funnits en medvetenhet om kärnkraftens problem. Depositionen av förbränd uran och annat avfall från kärnkraftverken kräver säker förvaring som är svåra, närmast omöjliga att överblicka. Det finns också risk för att kärnreaktorer kan utsättas för härdsmälta eller annan skada som, under ogynnsamma förhållanden, kan ge upphov till betydande skador på omgivningen även långt från den förolyckade reaktorn. Till detta kommer att kärnkraftverken, med hänsyn till bl. a. risken för sabotage, förutsätter en bevakning som inte normalt krävs för anläggningar för energiproduktion. Efter Tjernobyl har det rått osäkerhet om den framtida energipolitiken. Många aktörer har ställt sig frågan om riksdagsbeslutet om avveckling skulle stå fast. Det har enligt vår mening varit nödvändigt att leva med denna osäkerhet . rialet föreligger och har remissbehandlats borde det vara en uppgift för Mot. 1986/87 regeringen att bringa klarhet om inriktningen av energipolitiken. Regeringens proposition ger dock ingen klarhet. Den lägger snarare ut nya dimridåer. Uppenbarligen har oenigheten och splittringen inom det socialdemokratiska partiet handlingsförlamat regeringen. har i en rapport, Offensiv energipolitik för ersättning och avveckling av kärnkraften, presenterat ett handlingsprogram för energipolitiken. 1 rapporten sammanfattas ställningstaganden i energifrågan efter Tjernobyl i följande punkter: Utvärderingen av de händelser som förorsakade reaktorolyckan i Tjernobyl ger inte anledning ompröva synen på säkerheten i de svenska kärnkraftverken. Erfarenheterna från Tjernobyl skall beaktas i det fortlöpande arbetet att höja kärnkraftssäkerheten i . Riksdagsbeslutet angående avvecklingen av det svenska kärnkraftsprogrammet bör i allt väsentligt ligga fast. Den tid som står till förfogande behövs för att utveckla den teknik (PFBC, förgasning, vind m. och de energiråvaror (biobränslen m. som kan komma till användning. Tid behövs också för att förhandla fram de avtal, t. ex. om eventuella gasleveranser m. m., som kan bli aktuella. Att tiden utnyttjas väl är en förutsättning för att en framgångsrik ersättning och avveckling av kärnkraften skall komma till stånd. Åtgärder för en förbättrad energihushållning måste vidtas. Kraftföretagen kan ha en väsentlig uppgift också i detta sammanhang. Energihushållning kan ibland vara liktydigt med elbesparing men det förekommer också att en totalt förbättrad hushållning med energi förutsätter en viss ökad användning av el. Statsmakterna bör uppställa mål för hushållningen men inte inteckna sparandet i sin planering för avvecklingen förrän detta har realiserats. Man bör i planeringen utgå från att kärnkraften i betydande utsträckning kan behöva ersättas av kraftproduktion i andra former. En plan för ersättning och avveckling av kärnkraften bör därför utarbetas och föreläggas . På en sådan plan bör ställas kraven att den: o tillgodoser högt ställda miljökrav, o stimulerar utvecklingen av miljövänlig teknik inom hela energisektorn, o inte undergräver förutsättningarna för samhällsekonomisk och regional balans och bevarad hög sysselsättning, o tillgodoser landets behov av el och inte leder till elransonering eller ökade risker för elavbrott, o överensstämmer med principerna för marknadsekonomi och god hushållning, o uppmuntrar till hushållning med och effektiv användning av energi samt o tillvaratar möjligheterna till ökad inhemsk energiproduktion inom rimliga ekonomiska och miljömässiga ramar. Olyckan i Tjernobyl har visat att radioaktivt nedfall kan drabba områden långt från en havererad reaktor. Beredskapen att möta olyckor i kärnkraftverk inom och utom måste därför förstärkas. särskilt otillfredsställande hos länsstyrelser i län där inga kärnkraftverk är 4 Den av regeringen utlovade utredningen om beredskapshöjande Mot. 1986/87 åtgärder bör tillsättas. Svensk kompetens inom områdena för kärnkraftssäkerhet och strålskydd bör bevaras och, inom vissa områden, förstärkas. Svenskt kärnkrafts-, säkerhets- och strålskyddskunnande skall ställas till omvärldens förfogande. bör intensifiera sina ansträngningar att inom nå beslut om internationellt accepterade säkerhetsnormer för kärnkraften samt om rätt och skyldighet för att kontrollera efterlevnaden av dessa normer. Statsmakterna bör ange de långsiktiga riktlinjerna och principerna för taxesättningen på el och för beskattningen av olika energiråvaror. Ökade resurser bör tillföras forskning om teknik för framtagning, överföring och användning av energi. Ett mål för forskningen bör vara att på lång sikt finna vägar att till låga priser utvinna energi med ringa eller ingen miljöpåverkan. En kunnig och välmotiverad personal är en förutsättning för säker drift av kärnkraftverken. Personalen vid de svenska kärnkraftverken fyller mycket högt ställda krav i dessa avseenden. Så måste det förbli under hela den tid kärnkraft ingår i det svenska energisystemet. Personalen skall ges det erkännande den är väl förtjänt av. Den måste också kunna känna sig förvissad om fortsatt anställning och meningsfulla arbetsuppgifter även efter kärnkraftsavvecklingen. Utvecklingen och driften av de nya kraftverk som skall ersätta kärnkraften ger sådana förutsättningar. I rapporten finns vidare ett principförslag för vad som bör ingå i en ersättnings- och avvecklingsplan för kärnkraften. Utgångspunkten bör vara ett uppdrag från statsmakterna till kraftföretagen (vattenfallsverket i samråd med övriga kraftföretag) att dessa inom viss angiven tid skall inkomma med förslag om lokalisering av anläggningar för ny kraftproduktion. Detta torde förutsätta att i varje fall de första anläggningarna förprojekteras. Studien bör omfatta all den kraft, ca 9 500 MW, som kan behöva ersättas fram . Den bör ange flera möjliga lokaliseringsalternativ så att statsmakterna i sin fortsatta prövning av ärendet ges viss valfrihet. För att kraftföretagen skall kunna genomföra det uppdrag som statsmakterna ålägger dem måste statsmakterna ange de förutsättningar som skall gälla med avseende på bl. a) Miljön. Hit hör bl. a. utsläppsgränser och avgifter på medgivna utsläpp. Här ingår också förbehåll mot utbyggnad av orörda älvar m. m. b) Beredskapen. Här kan t. ex. anges att den totala oljeanvändningen för kraftproduktion över i genomsnitt inte får överstiga en viss kvantitet . Beredskapssynpunkter kan också behöva läggas på användningen av kol och naturgas. c) Priser och tariffer för et. Det är de långsiktiga riktlinjerna och principerna för taxesättningen som bör anges. En förutsättning för ersättningsinvesteringarna är att dessa långsiktigt blir lönsamma. Detta innebär att priset på el kommer att stiga. Statsmakterna kan därför t. ex. finna skäl ange att prishöjningen bör ske successivt och i jämn takt över en längre tidsperiod. Ett syfte härmed skulle vara att ge såväl hushåll som företag möjlighet att på rimliga villkor se över sin energiförbrukning. ning på el skulle t. ex. innebära att priserna kom att variera kraftigt mellan Mot. 1986/och sommarnätter. Statsmakterna bör också ange om kraftföretagen skall ges ökade möjligheter att fondera medel för kommande utbyggnad av ersättningskraft. d) Beskattningen av energi. Statsmakterna bör här ange om nuvarande principer för beskattningen av bränslen (mest skatt på olja, något mindre på kol och ingen skatt på torv och flis) bör bibehållas. Bör viss elkonsumtion, t. ex. den till starkt elberoende industrier, åsättas en lägre skatt? Avser statsmakterna låta energibeskattningen ingå under mervärdeskatten? e) Statligt stöd till energiteknisk utveckling. Här bör anges det stöd statsmakterna kan vilja ge till demonstrationsanläggningar t. ex. för att verifiera och testa sådan ny teknik som kan bli nödvändig för att klara uppställda miljö- och effektivitetskrav. Statsmakterna bör här också ange eventuellt stöd till odlare av energiskog och energigrödor och till beställare av vindkraftsanläggningar m. m. f) Åtgärder för ökad hushållning med energi/el. Här bör bl. a. anges riktlinjer för energihushållning inom industrin, bostadssektorn m. m. samt kraftföretagens eventuella medverkan i ett program för förbättrad hushållning. I planen bör redovisas det resultat statsmakterna tror är möjligt att uppnå genom olika åtgärder för hushållning. Det bör också uttalas att om målen nås minskar behovet av nya anläggningar för kraftproduktion. bör noteras att medan energihushållning i vissa fall är liktydigt med elbesparing kan det i andra fall förutsätta en ökad användning av el. Starka skäl talar således för att statmakterna i sin planering för kärnkraftsavveckling inte i förväg intecknar resultatet av åtgärder för en förbättrad hushållning. Det är också väsentligt att kostnaderna för och miljöeffekterna av åtgärder för hushållning är väl utredda. g) Regionalpolitiska aspekter. Statsmakterna bör ange både de positiva och de negativa konsekvenserna för olika regioner av ersättningen och avvecklingen av kärnkraften samt om dessa konsekvenser motiverar särskilda åtgärder från statsmakternas sida. Mot bakgrund av vad vi framhållit inledningsvis kan vi instämma i propositionens konstaterande att inget avgörande kommit fram som ger anledning att tidigarelägga den tidpunkt när kärnkraftsavvecklingen skall vara helt genomförd. Vi kan också instämma i att effekterna för samhället i hög grad blir beroende av den takt med vilken avvecklingen sker. Det måste dock betonas att ju tidigare man väljer att påbörja avvecklingen ju högre blir de samhällsekonomiska kostnaderna. anger merkostnaderna för att avveckla två reaktorer till . Detta jämfört med om avvecklingen sker med slutpunkt . Det är mot den bakgrunden häpnadsväckande att föredraganden i propositionen hävdar att ekonomiska skäl talar för att avvecklingsplanen utsträcks. Prissättningen på el Mot. grundläggande inställning är att verka för god hushållning N181 genom en väl fungerande marknadsekonomi. Vi har därför inget att invända mot den i propositionen angivna utgångspunkten för prisbildningen på elmarknaden: att både producenter och användare får riktiga signaler om kostnaderna i elproduktionen. Varje avsteg från en sådan princip leder enligt vår mening ofrånkomligen till misshushållning med tillgängliga resurser. Vi välkomnar därför klarläggandet att regeringen inte ser någon anledning att ändra elmarknadens grundläggande funktionssätt. Vi instämmer med propositionen att kärnkraftsavvecklingen och därmed följande investeringar i ny produktionsteknik kommer att leda till en högre prisnivå på el. De framtida elprishöjningarna måste enligt vår mening ske successivt. Anpassningen till den framtida energisituationen måste ske i små steg. Språngvisa förändringar skulle drabba konsumenterna orimligt hårt. Mot den bakgrunden finns det skäl att vara kritisk till Vattenfalls prispolitik, som inneburit en negativ realprisutveckling på el. Det är vår uppfattning att statsmakterna måste vara mer observanta när det gäller energibolagens taxepolitik och prissättning. är prisledande när det gäller energidistribution. Det är mycket svårt för övriga bolag att välja en taxepolitik och en prisnivå som väsentligt avviker från . Regeringen bör därför kontinuerligt bevaka att tillämpar en taxesättning som stimulerar till effektiv energianvändning och som jämnar ut energikonsumtionen över dygn och årstider. Vi instämmer i analysen att prissättning torde bli rimligare med ett mera marknadsanpassat avkastningskrav på . Ett höjt elpris kommer att bli kännbart för den eltunga exportindustrin. Många hävdar att det säkert finns ytterligare effektiveringsvinster att göra när det gäller industrins energianvändning. Den uppfattningen delar vi men vi är också medvetna om att det finns ett tak över vilket ytterligare investeringar i syfte att effektivisera energianvändningen är lönsamma. För att få riktiga och rimliga styreffekter av prishöjningar på el bör prisoch skattesystemet vara utformat så att en höjning av elpriset främst slår igenom på icke elspecifika användningsområden. Endast här kan priselasticiteten förväntas vara så hög att man kan förvänta sig en substitutionseffekt. Mot den här bakgrunden anser vi att det ånyo finns skäl att pröva en inordning av energibeskattningen, helt eller delvis, i mervärdeskattesystemet. Då skulle man nå flera styreffekter som är önskvärd i den framtida energipolitiken. Vi ser därför med tillfredsställelse att regeringen nu i propositionen signalerar att frågan om moms på energi kommer att prövas inom ramen för en utredning av de indirekta skatterna. Av några aktörer i energidebatten, bl. a. , har föreslagits att avvecklingen skall påskyndas genom att etablerad elproduktion beläggs med en extra avgift. Därigenom fördubblas elprisen för konsumenten på . Inbetalda medel skall utnyttjas för att stödja sparande och konvertering bort från elanvändning. Tyvärr är nackdelarna med förslaget Mot. större än fördelarna. Det beror på följande faktorer. Att öka elpriserna för slutkonsumenten med en extra, ej kostnadstrogen, del medför ett avsteg från grundkravet på kostnadsriktiga taxor. Samhällsekonomiskt uppstår förluster genom att tillgängliga resurser för elproduktion och elanvändning inte utnyttjas. Detta faktum blir inte bättre av att den ekonomiska förlusten genom utnyttjandet av stödsystemet delvis döljs för elkonsumenten. En ytterligare merkostnad uppstår genom att omställningen blir så snabb att överhettning uppstår inom tillverkningsindustrin och på arbetsmarknaden. Ju snabbare omställningen sker, desto mer måste man utnyttja energiutrustning och energiråvaror som importerats. En annan nackdel är att tiden för utvecklande av nya effektiva och miljövänliga metoder för energianvändning och energiproduktion inte skulle räcka till. Vid en snabb avveckling av kärnkraften skulle därför anläggningar för ny kraftproduktion i allt väsentligt behöva baseras på befintlig teknik. Denna uppfyller inte de höga miljökrav som vi i vill ställa på anläggningar som skall vara i bruk in . Vi vill understryka, att ny och ur miljösynpunkt väsentligt bättre teknik håller på att utprovas och kan vara färdig att sättas i storskalig produktion redan inom . Det gällande riksdagsbeslutet om tiden för kärnkraftsavvecklingen utgick också från de fakta och synsätt vi här har redovisat. För vår del finner vi alltjämt dessa sakligt välgrundade. Inom delar av värmemarknaden kan man redan finna tekniskt acceptabla lösningar för att ersätta elvärme med andra former av uppvärmning. Det är däremot inte möjligt att snabbt bygga om elintensiva industrier. En snabb och kraftig ökning av elpriset skulle slå ut företag och öka arbetslösheten i redan hårt utsatta regioner särskilt i på ett sätt som för oss vore helt oacceptabelt. Vi delar i huvudsak vad i propositionen sägs om åtgärder som bör vidtas för elhushållning och elersättning. Målet bör vara att ersätta el där kostnaden för att ersätta 1 kWh är lägre än kostnaden för att producera 1 kWh1. Från sida vill vi betona att det är hos energianvändaren som beslutet skall tas. Behovet av informationsinsatser till olika grupper elanvändare kan därför inte nog betonas. Det är också viktigt att kraven på god miljö inte glöms bort i detta sammanhang. Elvärmen har eliminerat lokala pannor i bostadsområdena. En återgång till förbränning får inte innebära försämrad inomhus- och utomhusmiljö. Särskild hänsyn bör tas till fastigheter med radon och fuktproblem. 1 Härvid måste självfallet kostnaderna för miljö och beredskap inkluderas i kalkylen. Detta leder, enligt vår bedömning, till ett ambitiöst program för hushållning. 1986/87 N181 Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1. att av regeringen begär förslag till en ersättnings- och avvecklingsplan för kärnkraften och därvid anger de förutsättningar som bör gälla med avseende på miljön, beredskapen, priser och tariffer för el, beskattningen av energi, statligt stöd till energiteknisk utveckling, åtgärder för ökad hushållning med energi/el och regionalpolitiska aspekter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i övrigt i motionen anförts om kärnkraftsavveckling och användning av och hushållning med energi. () fp) hr/and fp) fp) fp) fp) Nuvarande kärnkraftskapacitet är knappt . Det är ställt utom allt tvivel att en betydande del av avvecklingen måste med nya kraftverk för basproduktion. Vägledande för arbetet med nya kraftverk skall vara miljö och ekonomi. Höga miljökrav måste gälla för de anläggningar som skall ersätta kärnkraften. Ett skäl är att kärnkraftverken i normal drift är praktiskt taget utan utsläpp. Även med extremt hårda miljökrav kommer således utsläppen att öka. Nya anläggningar skall uppfylla de hårda miljökrav som statsmakterna bör ställa upp. Sedan detta huvudkrav uppfyllts bör de anläggningar väljas som har den bästa ekonomin. Det vore värdefullt om miljöfördelarna i kraftproduktion baserad på energiskog och biomassa kunde tas till vara. Detsamma gäller också vind och naturgas även om den senare energikällan har kvar problemen med koldioxidutsläpp. I det fortsatta arbetet bör prövas vilka ytterligare åtgärder som kan behöva vidtas för att skapa förutsättningar för ekonomiskt sunda projekt baserade på användning av dessa energiråvaror. De ställningstaganden och förslag som redovisas i denna motion rörande kärnkraftsavveckling och användning av och hushållning med energi bör läggas till grund för den energiproposition som 1988 skall föreläggas . Detta bör ge regeringen till känna.