ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02N8 · 1987-11-24 00:00:00 — av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:25 med förslag om tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret I anledning av propositionen vill undertecknade anföra följande. Regeringen föreslår i propositionen att överlåts till staten för en köpeskilling av . Överlåtelsen förutsätts ske . Genom överlåtelsen möjliggörs för gruvan. Vi ser därför i sig positivt på överlåtelsen, men vill i två avseenden föreslå ändringar i förhållande till propositionen. För det första anser vi att överföring om 275 milj. kr. till det nybildade gruvbolaget är alldeles för liten. Av särskilt intresse är här behandling av gruvdivisionens interna kurssäkring gentemot . SSABrs ledning förnekar inte - det framgår för övrigt klart av propositionen - att en sådan förekommit. Det innebär att dollarintäkterna tack vare kurssäkringen är så stora att någon förlust inte uppstår för gruvdivisionen under dessa båda år. Det tillskott som påstår att gruvdivisionen behöver under dessa båda år är därför fiktivt. Ett kostnadsansvar om enbart 275 milj. kr. från sida utgör inte mycket mer än effekterna av den interna kurssäkring som nya ledning godtyckligt och i efterhand beslutat upphäva. Med detta synsätt blir det därför helt naturligt att 375 milj. kr. i stället för 275 milj. kr. bör tillföras gruvdivisionen från sida. Det är därför rimligt att tar ett kostnadsansvar som minst motsvarar en avveckling i regi . Det innebär att förutom täckning av förluster (överföringen av medel avses täcka förlusten ) och 1988 skall företaget svara för de avvecklingskostnader som skulle följa av att driften upphörde /89. Detta ger följande kalkyl: - 120 - 120 (består av kostnader för pensionering, åtgärdsprogram för övertalig personal m. - ÅTERSTÄLLANDE AV OMRÅDET SAMT ERSÄTTNING TILL HUSÄGARE Kalkylen leder således till slutsatsen att utbetalar ca 100 milj. kr. för lågt belopp till gruvbolaget. Därför anser vi att ställer ytterligare 100 milj. kr. till gruvans förfogande. För det andra anförs i propositionen följande: Skulle centrala ekonomiska förutsättningar för fortsatt gruvbrytning komma att förbättras , fordras beslut om förändrad verksamhetsinriktning . Härigenom lämnas en öppning skrivningsmässigt för fortsatt drift efter 1991. Emellertid är detta inte en reell möjlighet. Redan nu kan förutses att fram till kommer inga förändringar på malmmarknaden som väsentligt förändrar betingelserna för fortsatt gruvdrift efter 1991. För att den i propositionen angivna möjligheten skall vara verklighetsanknuten måste tidpunkten för beslut framflyttas till åtminstone 1990. Detta innebär att nödvändiga tillredningsarbeten görs fram till dess, så att inte produktionsmässiga begränsningar omöjliggör beslut om fortsatt gruvdrift. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ytterligare medelstillskott till ; 2. att måtte besluta att åtgärder vidtas så att eventuella beslut om förlängningar av gruvans drift kan fattas i mitten av 1990. () () () ()
mot · GB02Sf1 · 1987-11-16 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sfi med anledning av prop. 1987/88: 40 med förslag om 1987/88 vissa ändringar i lagen (1984: 668) om uppbörd av Sfi -7 socialavgifter från arbetsgivare, m. m. I den nu framlagda propositionen föreslås vissa åtgärder som kommer att leda till förenklat uppgiftslämnande för företagen. Detta är tillfredsställande. Förslaget innebär att särskilt fastställelsebeslut blir obehövligt i ett stort antal fall. Detta får dock inte leda till att de avgiftsskyldigas rättsskydd mot avgiftshöjningar urholkas. Vid inkomsttaxeringen finns bestämmelser som tillgodoser den skattskyldiges rättssäkerhet i fråga om skattehöjningar i efterhand. Exempel på detta är att en oriktig uppgift är en förutsättning för eftertaxering. Motsvarande bestämmelser saknas i fråga om socialavgifter. En godtagen redovisning bör inte få ändras med påförande av en högre avgift annat än under klart definierade förutsättningar. Ändring bör endast komma på fråga då den avgiftsskyldige har lämnat en oriktig uppgift i redovisningen. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs angående påförande av högre socialavgifter i efterhand.
mot · GB02Sf2 · 1987-11-11 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf2 med anledning av prop; 1987/88:46 om vissa socialförsäkringsfrågor Riv upp beslutet om BB-avgift! I propositionen återkommer regeringen med förslag till vissa modifieringar i det i budgetpropositionen presenterade förslaget om att föräldrapenningen skall minskas när den försäkrade får sjukhusvård, den s. k. BB-avgiften. Modifieringsförsiaget är föranlett av att utskottet vid behandlingen under vårriksdagen föreslog besluta ge regeringen till känna att vissa förändringar borde göras. Förändringarna skulle syfta till att undvika att avdrag för förlossningsvård inte kunde göras till följd av att kvinnan inte tog ut föräldrapenning de dagar hon fick sjukhusvård. beslutade i enlighet med utskottets förslag. Från kds sida opponerade vi oss mot förslaget om avdrag från föräldrapenning vid förlossningsvård. Detta grundade sig huvudsakligen inte på ekonomiska argument. För staten skulle förslaget om det genomförs innebära en besparing om ca 20 milj. kr. För den enskilde vårdtagaren skulle kostnaden i normalfallet, med , bli . Kds motstånd mot införandet av den s.k. BB-avgiften grundar sig i stället på en vilja att skapa ett samhälle som manifesterar en barnvänlighet och en positiv inställning till barnafödande och föräldraskap. Detta görs definitivt inte genom införande av BB-avgiften. Besparingsförslaget är ett utslag av en byråkratisk okänslighet. Kds har som gått sedan föregående beslut i ärendet inte funnit skäl att ompröva sitt ställningstagande till införandet av avdrag från föräldrapenning och anser att bör avvisa regeringens förslag. Vidare kommer säkerligen den av regeringen presenterade modellen för beräkning av den enskilde att upplevas som mycket komplicerad och torde medföra ett inte föraktligt merarbete för försäkringskassorna. Ett arbete som tillsammans med andra invändningar mot förslaget gör att dess nackdelar enligt kds synsätt mer än väl överstiger den tänkta konstruktionens finansiella fördelar. Mot bakgrund av ovanstaende hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att beslutet om införande av avdrag från föräldrapenning skall rivas upp, 2. att som en följd av yrkande 1 avslår regeringens förslag till modifiering av reglerna för avdrag från föräldrapenningen.
mot · GB02Sf3 · 1987-11-11 00:00:00 — Motion till 1987/88: SD av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:46 om vissa socialförsäkringsfrågor har tidigare uttalat att vårdavgifter för sjukvård inte skall erläggas vid normalt barnafödande. Det är viktigt att föräldrarna känner att samhällets resurser står till deras förfogande inför en så livsavgörande händelse som det är att få en ny familjemedlem. Regeringen återkommer i denna fråga. Vi kan inte finna några nya skäl till detta förslag från regeringens sida. bör därför avslå förslaget om en avgift från föräldrapenningen vid förlossning. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar avslå förslaget om att införa en BB-avgift. () () () () () ()
mot · GB02Sf4 · 1987-11-12 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf4 av m. fl. (c, m, fp) med anledning av prop. 1987/88: 46 om vissa socialförsäkringsfrågor I proposition 1987/88:46 finns ett förslag om en ytterligare ersättningsnivå för vårdbidraget. Vårdbidraget skall enligt förslagen kunna utges med en fjärdedel av hel förtidspension jämte pensionstillskott. Detta är till stor fördel för de föräldrar som har barn som inte har möjlighet att erhålla vårdbidrag för sina sjuka barn. Den lag som reglerar vårdbidraget i den allmänna försäkringen har i det nya förslaget fått en utformning som innebär att om en förälder vårdar flera handikappade barn som inte fyllt skall bedömningen grundas på rätten till ett helt eller halvt vårdbidrag på det sammanlagda behovet av tillsyn och vård samt merkostnadens omfattning. I detta förslag ges alltså ej möjlighet för flera barn i en familj med behov av vård att mäta en gemensam vårdtyngd som skulle innebära möjligheten till ett fjärdedels vårdbidrag. Det är olyckligt att olika regler skall gälla för olika vårdbidragsnivåer. Det är helt klart att det kan vålla besvär att mäta vårdtyngd i dessa fall, men det är inte en ovanlig situation för dem som bedömer vårdbehovet. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att föreslagen ändring i lagen om allmän försäkring 9 kap. 4 § tredje stycket skall lyda: Om en förälder vårdar flera handikappade barn som inte fyllt grundas bedömningen av rätten till helt, halvt eller fjärdedels vårdbidrag på det sammanlagda behovet av tillsyn och vård samt merkostnadernas omfattning. () ()
mot · GB02Sf5 · 1987-11-13 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf5 med anledning av proposition 1987/88:46 om vissa socialförsäkringsfrågor I proposition 1987/88:46 föreslås att ytterligare en ersättningsnivå skall införas när det gäller vårdbidrag, en fjärdedels vårdbidrag. Denna reform hälsas med tillfredsställelse enär nuvarande regler innebär som framhålls i propositionen en hög tröskelnivå. Enligt bedömning som gjorts av anhörigvårdnadskommittén beräknas antalet nya bidragsmottagare bli ca 4000 utöver dem som enligt nuvarande bestämmelser är berättigade till helt eller halvt vårdbidrag. Beslut om rätt till vårdbidrag fastställs av försäkringskassornas socialförsäkringsnämnder efter noggrant gjorda utredningar. Utan tvekan besitter socialförsäkringsnämnderna full kompetens, när det gäller att fastställa vårdbidragets nivå. Men vad som är mer tveksamt är om socialförsäkringsnämnder och deras tjänstemän besitter kompetens att avgöra vad som skall betecknas som merkostnad. Eftersom denna del av vårdbidraget ej är skattepliktig eller ATP-grundande borde denna del av vårdbidraget bestämmas av skattemyndighet och ej av socialförsäkringsnämnd. Erfarenheten visar att bedömningen av merkostnadsdel sker mycket godtyckligt och någon enhetlig bedömning finns ej, inte ens inom resp. försäkringskassor utan varje socialförsäkringsnämnd beslutar efter i stort sett egen bedömning. Nuvarande förhållande är långt ifrån tillfredsställande och enda möjligheten till att få en förbättring är att befria socialförsäkringsnämnder från bedömning av merkostnadsdelen. I propositionen framhålls att eventuella konsekvenser avseende försäkringsadministrationen kommer att behandlas i budgetpropositionen (prop. 1987/88:100 bil. 7) i samband med anslag till försäkringskassorna. Om beslut fattas om att befria socialförsäkringsnämnderna från att besluta om skattebefrielse av merkostnadsandelen, som är mycket tidskrävande, då finns det ingen anledning till en utökning av försäkringsadministrationen. Med hänvisning till vad som framhålls i motionen föreslås att hos regeringen begär förslag om att skattebefrielse för merkostnadsdel av vårdbidrag skall beslutas av skattemyndigheterna i samband med behandling av allmänna självdeklarationen.
mot · GB02Sf6 · 1987-11-16 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf6 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:46 om vissa socialförsäkringsfrågor I proposition 1986/87:100 föreslog regeringen att avdrag skall göras på föräldrapenning vid förlossningsvård enligt motsvarande regler som gäller för sjukpenning vid sjukhusvård. Vpk yrkade avslag på detta. Våra främsta skäl till avslagsyrkande var att avgift för förlossningsvård kan tjäna de krafter som vill minska antalet av besparingsskäl. Vi anser att det finns en uppenbar risk för att kvinnor från lågavlönade familjer kommer att göra en ekonomisk bedömning av hur många dagar de har råd att ligga på BB efter förlossningen. Om mammorna självmant väljer tidig hemgång minskar också kraven på landstingen att tillgodose behovet av barnmorskor för eftervård i det egna hemmet. Med hänvisning till vårt avslagsyrkande på införandet av avgift för förlossningsvård biträder vi inte heller förslaget om att avdrag skall göras på föräldrapenning efter sjukhusvårdens slut i de fall då den försäkrade inte tar ut föräldrapenning under de dagar då sjukhusvården pågår. I propositionen föreslås bl. a. att vårdbidrag för handikappade barn skall kunna utges även som fjärdedels vårdbidrag. Vpk anser att detta är en angelägen förändring som kommer att förbättra situationen för många familjer med handikappade barn, som enligt nu gällande bestämmelser ställts utanför möjligheten till vårdbidrag. Vid bedömning av rätten till vårdbidrag tas hänsyn till familjens totala situation. När det gäller rätten till fjärdedels vårdbidrag föreslås i propositionen att förälder med flera handikappade barn inte skall beviljas denna nivå utifrån familjens totala behov. Motiveringen till detta enligt propositionen är att om familjens totala situation vägs samman skulle det innebära att föräldrar med barn som har relativt obetydliga handikapp skulle få vårdbidrag. Enligt vpk:s mening bör hänsyn tas till familjens totala situation när det finns flera handikappade barn. Två barn som tillsammans har ett vårdbehov motsvarande ijärdedels vårdbidrag innebär givetvis lika mycket merarbete och merkostnader som ett barn med motsvarande behov. Samma bedömningsgrunder som gäller för rätt till helt eller halvt vårdbidrag för familjer med flera handikappade barn bör gälla även för ijärdedels vårdbidrag. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att avslår förslaget i proposition 1987/88:46 om minskning av föräldrapenning vid förlossningsvård samt att då den försäkrade inte har begärt föräldrapenning för den tid då sjukhusvården pågår, avdrag skall göras på föräldrapenning som utges till den försäkrade därefter, 2. att avslår förslaget i proposition 1987/88:46 om att ej beakta familjens totala situation vid bedömning av rätt till fjärdedels vårdbidrag för förälder med flera handikappade barn. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf9 · 1987-11-23 00:00:00 — Motion till 1987/88: Sf9 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:63 om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen, m. m. Överenskommelsen om vissa ersättningar från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen är ett tvåårsavtal och skall gälla . Sjukförsäkringsersättningarna har räknats upp med ca sammanlagt för de två åren, jämfört med . Hälften av detta belopp är kompensation för avgiftsbortfall i sluten vård. Resten av uppräkningen kommer enbart att täcka förväntad pris- och löneutveckling . Därmed innebär inte avtalet ökade inkomster för sjukvårdshuvudmännen. har beslutat att klamydia skall föras in bland de veneriska sjukdomarna enligt nu gällande smittskyddslag. Detta innebär bl. a. att landstingens skyldigheter blir tvingande enligt smittskyddslagen. Men för en effektiv sjukdomsbekämpning är det förebyggande arbetet och möjlighet till tidig upptäckt av sjukdomen avgörande. I de allmänna råd om förebyggande åtgärder mot klamydia som snart kan väntas från rekommenderas bl. a. rutinmässig provtagning för spårande av klamydiainfektioner på sexuellt aktiva tonåringar och yngre vuxna t. ex. vid familjerådgivning, preventivmedelsrådgivning och ungdomsmottagningar. Då den förebyggande verksamheten inte är tvingande, utan enbart rekommenderande, blir det förebyggande arbetet underordnat landstingens ekonomi. kommer bekämpandet av klamydia att bli samhällsekonomiskt lönsamt, men i uppbyggnadsskedet av det förebyggande arbetet kommer det att medföra merkostnader. För att sjukvårdshuvudmännen verkligen skall satsa på det förebyggande arbetet när det gäller bekämpandet av veneriska sjukdomar bör ett särskilt statsbidrag utgå under uppbyggnadsskedet. Vi återkommer till denna fråga under allmänna motionstiden. I propositionen föreslås att offentlig sjukvårdshuvudman för öppen hälsooch sjukvård fr. o. m. får ta ut patientavgift för läkarvård med högst . För sjukvårdande behandling utförd av annan än läkare skall från samma datum högsta avgift vara . Vidare aviseras en översyn av avgiftsnivåer, högkostnadsskydd och statlig reglering. Med nu föreslagna avgiftshöjningar för läkarbesök och sjukvårdande behandling blir kostnaderna betydande för den enskilde. För att ytterligare avgiftshöjningar skall bli acceptabla måste först högkostnadsskyddet göras om i enlighet med de förslag vpk tidigare lagt. 1987/88 Sf9 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) Med hänvisning till det anförda yrkas att avslår förslaget i proposition 1987/88:63 om höjda patientavgifter vid läkarbesök och sjukvårdande behandling i offentlig vård.
mot · GB02Sk11 · 1987-11-18 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Skl 1 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:52 om beskattning av naturaförmåner, m.m. Propositionen innehåller förslag om begränsning av vad som varit skattefria personalvårdsförmåner. Anledningen till förslaget anges vara att olika förmåner till anställda ökat och därigenom har statens inkomster minskat. Regeringen uttrycker även oro för att anställda vid pensioneringen plötsligt upptäcker att de får för låg ATP för att de i stället för lön valt att få vissa naturaförmåner. När det gäller företagssubventionerad motion för de anställda innebär propositionen att företag som har ekonomiska möjligheter att inom företaget erbjuda egna motionslokaler eller hyra anläggningar även i fortsättningen får göra avdrag för kostnaderna. Den anställde behöver inte heller skatta för denna förmån. Däremot skall de motionskuponger som företag ger anställda för motionsaktiviteter utanför arbetsplatsen, om de överstiger ett värde av . , inte berättiga till avdrag för arbetsgivaren. Motionskuponger som överstiger detta gränsbelopp skall också från första kronan utgöra beskattningspliktig inkomst, för den anställde. Förslaget innebär också att de motionsmöjligheter som erbjuds anställda i tillfälligt av arbetsgivaren hyrda anläggningar skall beskattas av den anställde. Dessa ändringar i beskattningen av naturaförmåner får både märkliga och orättvisa effekter. Avsikten med propositionen är inte enbart att öka statens inkomster utan även att minska flödet av naturaförmåner. Det är också högst troligt att regeringen uppnår avsedd effekt när det gäller motionsmöjligheter som varit skattefria. Mot bakgrund av att sjukdomar i rörelseorganen och belastningssjukdomar numer utgör ett folkhälsoproblem och att fysisk aktivitet och motion kan förebygga dessa skador, borde motionsaktiviteter snarare stödjas än stävjas. Det framstår även som orättvist mot mindre företag, som ej kan erbjuda anställda egna eller förhyrda motionslokaler, att beskatta den motionsmöjlighet som kuponger innebär. Förslaget innehåller också oklarheter. Är det möjligheten till motion som skall beskattas eller är det den faktiska nyttjandegraden? Hur skall kontrollmöjligheter skapas av de anställdas nyttjande av tillfälligt hyrda anläggningar eller utdelade motionskuponger? Med hänvisning till det anförda yrkas 1. att avslår förslaget i proposition 1987/88:52 om att motionskuponger överstigande . 2. att som sin mening ger regeringen till känna att mo- Mot. tionskuponger skall utgöra skattefria personalvårdsförmåner. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sk12 · 1987-11-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Skl2 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:52 om beskattning av naturaförmåner, m. m. I 32 § 3 mom. i regeringens förslag till lag om beskattning av naturaförmåner föreslås en reglering av de s. k. trivselförmåner som från skattesynpunkt skall kunna accepteras på en arbetsplats. 3 b sista stycket lyder: möjligheter till enklare slag av motion och annan friskvård som utövas inom anläggning som disponeras i sin helhet av arbetsgivaren eller en till arbetsgivaren anknuten personalstiftelse. Många större och medelstora företag har motionsanläggningar vilka gratis eller till låg avgift står till förfogande för de anställda och även deras familjer. Anläggningarna är av skiftande storlek, men vissa innehåller både tennisbanor, styrketräningslokaler, studie- och konsthantverkslokaler och simbassänger. Många av dessa anläggningar blev resultatet av de miljöfonder som avsattes efter riksdagsbeslut . Det lilla företaget har naturligtvis aldrig haft vare sig behov eller möjlighet att göra motsvarande personalvårdssatsningar. I dessa har företagen i stället förbundit sig att betala för viss motion, t. ex. lokaler för korpidrott, gymnastikledare, bastu och liknande. Ett företag med få anställda har givetvis inte användning för en egen lokal på årsbasis. På de flesta orter är det inte ens möjligt att finna sådana lokaler. Det är därför inte mindre viktigt för anställda i små företag att regelbundet delta i motion. Motionärerna instämmer i propositionens huvuddrag men anser att det bör räcka att arbetsgivaren regelmässigt disponerar ett antal timmar. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar att undanta från beskattning enklare slag av motion och annan friskvård som utövas inom anläggning som disponeras av arbetsgivaren eller en till arbetsgivaren anknuten personalstiftelse i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GB02Sk13 · 1987-11-19 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Skl3 av och () med anledning av prop. 1987/88:52 om beskattning av naturaförmåner, m. m. 1987/88 Sk13 16 1 proposition 1987/88:52 föreslås att förmånsvärdet av fri semesterbostad, som är av normal beskaffenhet och belägen i , skall bestämmas till ett schablonbelopp om . för den eller del av denna. Detta förslag berör många anställda, t. ex. i skogsindustrin, som genom semesterstiftelser eller liknande ges möjligheter till rekreation, social samvaro och semester på annan ort. Stiftelserna fick sitt grundkapital genom att företagen , i enlighet med statsmaktens anvisningar, kunde fondera en del av sina vinster i sociala fonder. Kostnaden för den anställdes vistelse på någon av dessa semesteranläggningar har begränsats till driftskostnaden. Vid uthyrning till annan än anställd är priset för oftast betydligt lägre än . Ett veckopris om . kan bara tas ut på attraktiva orter under vissa delar av året. Ett annat problem som inte tas hänsyn till i förslaget är att skiftarbetare ofta, på grund av sina arbetsscheman, endast kan utnyttja semesterbostad under delar av veckan. 1 förslaget sägs att förmånsvärdet skall få jämkas om det finns synnerliga skäl. Vi anser att de i motionen redovisade förhållandena utgör förutsättningar för jämkning neråt av förmånsvärdet. Detta bör anges i anvisningarna för hur förmån av semesterbostad skall beskattas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om jämkning av viss förmån av semesterbostad. () () 1987/88.
mot · GB02Sk17 · 1987-11-19 00:00:00 — Motion till 1987/88:Skl7 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:55 om förseningsavgifter m. m. I propositionen föreslås vissa ändringar i bestämmelserna om förseningsavgift på beskattningsområdet. Vidare föreslås regler om muntlig förhandling i mål om skatte-, avgifts- och tulltillägg samt förseningsavgift. De förslag om höjda avgifter som lämnas kan vi endast biträda under förutsättning att reglerna om anstånd med avlämnande av självdeklaration och deklaration på punktskatter och tull ändras. Det kan förekomma att såväl fysiska personer som juridiska personer på grund av arbetsbelastning, resor eller andra skäl har motiv att begära anstånd med avlämnande av självdeklaration. Tillämpningen av reglerna för anstånd är emellertid ibland väl restriktiv och kan leda till att personer med goda skäl för anstånd likväl får avslag på sin ansökan. Om de då inte kan avlämna sin självdeklaration i stadgad tid kommer förseningsavgift att påföras. Enligt vår mening är förseningsavgiften främst en sanktion mot den som utan uppenbar anledning avstår från att lämna självdeklaration. bör därför utfärda anvisningar beträffande anstånd med avlämnande av såväl allmänna självdeklarationer som deklarationer på punktskatter och tull som innebär att anstånd ska lämnas om inte särskilda skäl talar mot det. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande anvisningar om anstånd vid avlämnande av självdeklaration samt deklaration för punktskatter och tull, 2. att , såvida ej yrkande 1 bifalls, beslutar avslå proposition 1987/88:55 vad beträffar förseningsavgifter. () () () () () () land (m)