mot · GB02U408 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:U408 av m. fl. om ett program för civilt utnyttjande av Mycket stora resurser bindes till militär verksamhet. Detta gäller såväl globalt som i vårt land. De militära rustningarna i världen slukar resurser som behövs för att bekämpa världssvält, sjukdomar och analfabetism. Också i vårt land finns eftersatta områden som behöver resurser, vilka satsas på militär upprustning. Detta är en allmän bakgrund till problem som skall behandlas i denna motion. Vad skulle hända om den väldiga militära satsningen upphör eller kraftigt reduceras? Redan för ett par årtionden sedan ägnades problemställningen uppmärksamhet av . I en rapport om avrustningens ekonomiska och sociala konsekvenser fastslogs bl. a.: På kort sikt skulle övergångens smidighet till stor del bero på regeringens förmåga att förutse de typer av problem som kunde uppstå och på förberedelsernas lämplighet. I rapporten fastslås vidare: Det finns så många krav som tävlar om en nyttig användning av resurser frigjorda genom avrustning att det verkliga problemet är uppställande av en prioritetskala. Det har funnits många anledningar att erinra om dessa slutsatser under ett par årtiondens diskussioner om följderna, därest den militära flygplanstillverkningen skulle upphöra eller kraftigt reduceras. Den diskussionen har haft särskild aktualitet i och därmed hela , men också på andra orter med starkt inslag av militär produktion. Den militärt betingade andelen av sysselsättningen kan ha varierat, men har den i uppgått till av den totala sysselsättningen och av industrisysselsättningen. Den militära flygplansproduktionen vid har svarat för den största andelen. När var femte förvärvsarbetande är beroende av militär verksamhet innebär detta särskilda problem för de anställda liksom för kommunen. Detta har också återspeglats de stora satsningarna på militär flygplansproduktion satts i fråga, liksom då nya flygplansprojekt lanserats. Planerna har omräknats i antalet arbetstillfällen. Arbetare och tjänstemän har ställts inför hot om arbetslöshet om inte den militära flygplansproduktionen fortsätter. Kommunens och länets utveckling har tecknats i dystra färger. Från kommunisterna har vi drivit kravet om ett program för övergång från militär till civil sysselsättning, men gensvaret har inte varit särskilt stort från ansvariga organ. Vår utgångspunkt är att det inte kan vara rimligt att arbetare och tjänstemän, som med sina arbetsinsatser säkrat genomförandet av statliga beslut, 1* 1987/88. skall ställas inför hotet om arbetslöshet det bedöms möjligt att Mot. minska de militära satsningarna. Det kan heller inte vara rimligt att en bygd U408 som utvecklats kring denna verksamhet skall stagnera när de militära satsningarna minskar. Det måste också vara möjligt att för andra viktigare ändamål ta till vara och utnyttja de enorma resurser i form av forskning, teknik och yrkeskunnande som med stora ekonomiska satsningar skapats i den militära flygplansindustrin. Förmågan att förutse de typer av problem som kan uppstå och vidta lämpliga förberedelser, varom talar, har inte varit utmärkande för svenska regeringar. Ej heller att uppställa en prioritetskala för en nyttig användning av frigjorda resurser. Även var till en början ganska kallsinnig till kravet på en planering för civil produktion, men vissa förskjutningar i positiv riktning kan noteras. avfärdades motionskraven med att en beredskap för omställning till civil produktion torde för tillverkarna av krigsmateriel vara ett naturligt inslag i företagspolitiken. anfördes att det primära ansvaret för produktionsinriktningen måste åvila företagen själva, men det tillädes att det från samhällets sida kan vara motiverat att delta i en planering och eventuellt i speciella fall bidra till att underlätta övergången till civil produktion. anfördes att berörda myndigheter följer utvecklingen. Vid 1977/erkändes att om industrin inte lyckades utarbeta alternativ till den nuvarande produktionen, har statsmakterna pä detta område liksom på övriga det övergripande ansvaret. När det gäller uppfattningen att berörda företag har det primära ansvaret bör det klart sägas att självfallet vilar ett stort ansvar på företag som kunnat göra stora vinster på statliga beställningar. Få branscher torde ha varit så förskonade från konkurrens och kriser. Dessa företag har kunnat arbeta med långsiktiga kontrakt osv. Men detta fritar inte staten från ansvar för arbetares och tjänstemäns trygghet och för att resurser som skapats genom väldiga statliga satsningar tas till vara och kommer till nyttig användning. Vid motionsbehandlingen underströk försvarsutskottet vikten av aktiva insatser och fann det angeläget att regeringen låter utarbeta ett program för omställning till civil produktion inom flygplansindustrin. Något sådant program har dock inte kommit till stånd. Inför JAS-beslutet anfördes i den socialdemokratiska motionen att: För den framtida planeringen inom flygindustrin bör det klargöras att något nytt projekt för utveckling av flygplan ej kan vara aktuellt när utvecklingsarbetet för JAS börjar minska . Industrin måste därför inrikta arbetet mot en på i huvudsak civil produktion baserad flygindustri. Den tidpunkten närmar sig. Det krävs därför planering för att möta nedgången i sysselsättningen. Den satsning som skett vid på civil flygplanstillverkning räcker inte. Det krävs satsningar på flera områden för att trygga sysselsättningen och tillvarata resurserna för andra ändamål än 4 Olika rapporter har framlagts i frågan. Det räcker dock inte med att hän- U408 visa till företagens ansvar och att olika studier gjorts eller att berörda myndigheter följer frågan. krävs konkreta åtgärder. Det handlar om anställningstryggheten för tusentals arbetare och tjänstemän. Det handlar om utvecklingen i bygder dit den militära produktionen är koncentrerad. Det handlar om att tillvarata väldiga resurser som genom satsningar av skattemedel plöjts ner i militärindustrin. Det handlar om att utnyttja dessa resurser på andra för samhällsutvecklingen angelägna områden, såsom trafik och transporter, energi och miljö, hälso- och sjukvård etc. För detta krävs planering. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär ett program för civilt utnyttjande av resurser som kan frigöras genom nedskärning av krigsmaterielproduktionen och för att trygga sysselsättningen för de anställda. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i