mot · GA02Ub1 · 1987-03-11 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ubl m. fl. Forskning (prop. 1986/87:80) 1986/87 I denna partimotion föreslår bl. o Satsningen på forskningen får inte finansieras genom nedskärningar inom det övriga utbildningsväsendet, o Statsmakterna måste garantera att universiteten är en god miljö för det fria kunskapssökandet. En tvärvetenskaplig utveckling måste främjas, o av måste alla utbildningsbidrag omvandlas till doktorandtjänster, o Doktorsexamen bör bli krav för fler typer av tjänster, o Satsningen på tjänster inom högskolan måste följas upp med ett lokalförsörjningsprogram så alla får en bra arbetsplats, o I tjänsteförslagsnämnder och andra organ som hanterar tillsättningen av vetenskapliga tjänster skall det alltid finnas kvinnlig representation, o Utvecklingsprogram för laboratorieassistenter, ingenjörer och andra som medverkar i forskning måste utarbetas, o Statens forskningsanslag bör kanaliseras genom högskoleväsendet och forskningsråden, o Ett särskilt miljöforskningsråd bör inrättas. o Företag och enskilda bör få möjlighet att på skattemässigt förmånliga villkor donera medel till särskilda forskningsfonder. Staten måste säkerställa att den aviserade donationen från affärsbankerna inte leder till en orättvis resursfördelning, o Professurer måste kunna inrättas också vid mindre högskolor när en tillräcklig forskningsbas finns. De mindre högskolorna bör upprätta forskningsprogram, o Befordringstjänster bör inrättas. o Fakulteter och institutioner måste satsa på forskningsinformation. Från centerhåll tas forskningspropositionen också upp i ett flertal kommittémotioner och enskilda motioner. Forskning och utbildning har grundläggande betydelse för vårt lands förmåga att utveckla välfärden. Det är därför angeläget att statsmakterna med jämna mellanrum lägger fast riktlinjer för forskningspolitiken. förde fram krav på att forskningspolitiska handlingsprogram 1 1986/87. Nr Ubl -2 forskningspolitiska proposition, som lades fram av Mot. mittenregeringen, kan sägas ha blivit stilbildande för statsmakternas hante- Ubl ring av forskningspolitiken. En av statsmakternas huvuduppgifter inom forskningsområdet är att garantera fortlevnaden av vissa grundfunktioner i forskarsamhället som skall möjliggöra ett fritt kunskapssökande. För ett litet land som är det särskilt angeläget med internationella kontakter inom forskningen. Även här har statsmakterna en betydelsefull uppgift att utveckla och stimulera sådana. Satsningar på teknik och naturvetenskap var forskningspolitiska proposition mycket centrala. För vårt lands förmåga att klara sig i den internationella konkurrensen är det av avgörande betydelse att vi befinner oss i teknikens och naturvetenskapens främsta frontlinjer. Det har funnits en bred enighet om denna inriktning. Redan i anslutning till den förra forskningspropositionen framförde vi emellertid krav på en förbättrad satsning på humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning liksom på forskning om den offentliga sektorn. Det är därför tillfredsställande att flera av de förslag som läggs fram i årets proposition har fått den inriktning vi tidigare efterlyst. I det fortsatta prioriteringsarbetet är det enligt mening angeläget att forskning om jämställdhet, handikappfrågor och invandrarfrågor lyfts fram. Forskningen om människor och miljön måste få en förstärkt ställning, vilket vi vill markera genom inrättande av ett särskilt forskningsråd. Det är glädjande att forskningen genom de förslag som framläggs i propositionen kan tillförsäkras förstärkta resurser. Det sätt på vilket regeringen åstadkommer denna förstärkning kan emellertid på lång sikt ge effekter som är ytterst betänkliga. Förstärkningarna sker nämligen på bekostnad av neddragningar av ungdomsskolan. kan detta medföra en allmän neddragning av det samlade utbildningsväsendets kvalitativa nivå, vilket i sin tur hotar förutsättningarna för en kvalitativt högtstående forskning. I särskilda motioner i anslutning till budgetpropositionen har vi lagt fram förslag som syftar till att slå vakt om ungdomsskolan och högskolans grundläggande utbildning. Det finns all anledning att i anslutning till behandlingen av förslag om forskningspolitiken klargör sambandet mellan kvaliteten i forskningen och kvaliteten i utbildningsväsendet i sin helhet. Det är viktigt att det inom forskarsamhället finns goda möjligheter till ett fritt kunskapssökande. Statsmakternas uppgift blir att garantera att våra universitet i olika avseenden är en god miljö där det fria kunskapssökandet främjas. Det är välkommet att statsmakterna nu lyfter fram det fria kunskapssökandets betydelse. Det har tidigare funnits tendenser att statsmakternas satsningar har gått till alltmer av tillämpad forskning eller t.o. m. ren utveklings-/utredningsverksamhet. Insikten om att framgångsrik, tillämpad forskning och resultatgivande utvecklings-/utredningsverksamhet måste ha Mot. 1986/87 ett vitalt fritt kunskapssökande som grund har blivit alltmer utbredd och ingår nu som en betydelsefull del av den samlade forskningspolitiken. Forskarsamhällets ämnesindelning bygger på klassiska traditioner som i de flesta fall visat sig ändamålsenliga även i vår moderna tid. Inom vissa ämnen är dock numera fragmentariseringen mycket långtgående som den samlade kunskapsmängden är mycket stor, vilket kan göra det besvärligt att ha en översikt ens inom det egna ämnet. Denna utveckling blir än mer bekymmersam eftersom man i det skede som forskningsresultaten skall nyttiggöras i samhället behöver allt bättre och allsidigare underlag som kan belysa helhetsfunktionen i samhället. Den nya informationsteknologin kan få tjäna som konkret exempel på den ovan beskrivna utvecklingen. Insatser för att främja tvärvetenskapliga synsätt måste bli ett av de viktigaste momenten i den framtida forskningspolitiken. Centrumbildningar kan vara en metod för att främja en tvärvetenskaplig utveckling. Det måste vidare noteras i detta sammanhang att miljön vid de mindre högskolorna synes främja tvärvetenskapliga kontakter och arbetssätt. Forskningens betydelse för den regionala utvecklingen Det växer fram ett allt tydligare samband mellan forskningsverksamhet och etablering av nya, expansiva framtidsbranscher. I flera framtidsscenarier som presenteras för såväl som andra länder markeras detta. Det är mot denna bakgrund angeläget att fördelningen av forskningsresurser över riket noga studeras så att de regionalpolitiska effekterna kan beaktas. En uppdelning av landet i regioner som sysslar med utveckling medan andra får syssla med mer rutinmässig produktion måste motverkas. Även utifrån forskningspolitiska utgångspunkter är en sådan utveckling ogynnsam, eftersom inte hela landets kreativa förmåga då utnyttjas fullt ut. Goda möjligheter att bedriva forskning i olika delar av landet måste ses som ett viktigt instrument för att främja en balanserad regional utveckling. Vi vill i detta sammanhang erinra om vårt förslag under den allmänna motionstiden att anvisa 50 milj. kr. för högskolans regionala utvecklingsinsatser. Från sida har vi efterlyst fler doktorandtjänster. Dessa ger bättre trygghet för den som vill satsa på en forskarkarriär. Det är därför välkommet att medel nu satsas för att omvandla utbildningsbidrag till ca 700 doktorandtjänster som utbildningsbidraget höjs . Det är emellertid angeläget att statsmakternas ambitioner inte stannar upp på denna nivå. bör hos regeringen begära en plan för en total omvandling av utbildningsbidragen till doktorandtjänster under . Det är inte lämpligt att i längden ha två finansieringssystem för samma verksamhet. Från studerandehåll har efterfrågats åtgärder för att Mot. a. har man påpekat att innehavare av Ubl utbildningsbidrag inte är statligt anställda och följaktligen inte kan disponera statlig egendom (exempelvis fordon). De negativa konsekvenserna härav är ju uppenbara. När det gäller den sociala förmånssidan föreligger det stora skillnader mellan utbildningsbidrag och doktorandtjänster. Utbildningsbidrag är inte förenade med sociala förmåner. En viss trygghet finns dock i att bidraget fortsätter att utgå även vid sjukdom och t. ex. föräldraledighet. Å andra sidan kvarstår begränsningen till , vilket kan vålla allvarliga problem. En möjlighet bör därför skapas att förlänga utbildningsbidraget för doktorander som haft en längre tids sjukdom eller föräldraledighet. I doktorandtjänsterna kan inrymmas undervisning. Det är dock en brist att det inte finns något tak för omfattningen på denna undervisningsmedverkan. För innehavare av doktorandtjänst måste den egna forskningen vara huvuduppgiften. Regeringen bör återkomma med förslag i denna fråga. Tillskottet av doktorandtjänster är betydande vid de utbildningar som lyder under , medan satsningen på doktorandtjänster vid är mycket blygsam. Det är angeläget att omvandlingen av utbildningsbidragen till doktorandtjänster sker i samma takt som vid andra högskolor. Regeringen bör därför återkomma med förslag som tillgodoser en sådan inriktning. En uppgradering av doktorsexamens allmänna meritvärde kan utgöra en viktig del i strävan att göra forskarkarriären mer attraktiv. Resultatet av gjorda överväganden har utmynnat i att examen nu motsvarar statlig anställning vid tjänsteårsberäkningar. Detta sker som strävan är att tona ned betydelsen av denna typ av meriteringsgrunder i den offentliga förvaltningen. Enligt mening är det angeläget att ta upp frågan om doktorsexamen som krav för vissa tjänster till förnyad prövning. Därvid bör också beaktas värdet av att erfarenheter av forskningsverksamhet kan decentraliseras. Inom den statliga länsförvaltningens utvecklingsinriktade delar liksom inom utvecklingsfonderna borde det finnas tjänster som kräver vetenskaplig meritering. Det gäller också lärartjänster inom gymnasieskolan där inrättande av fler lektorat skulle vara ägnat att utveckla kvaliteten. Möjligheterna att inrätta lektorstjänster inom vuxenutbildning och vid folkhögskolorna bör också prövas. Doktorsgrad bör också i ökad utsträckning bli kompetenskrav för tjänster i inom museiväsendet och inom de s. k. lärda verken. Regeringen bör göra en översyn av kompetenskraven inom statsförvaltningen i detta syfte och även ta upp överläggningar med . Forskningsmiljön-en lokalfråga Mot. I propositionen föreslås en kraftig utbyggnad av antalet tjänster - ca 70 nya Ubl professurer och över 200 forskarassistenttjänster . Denna tjänsteexpansion sker emellertid utan att någon åtgärd för att förbättra den bristfälliga lokalförsörjningen presenteras. På många universitetsinstitutioner är lokalbristen akut. Tre till fyra personer tillsammans i ganska små rum ger ingen god miljö. Risk finns då att forskaren förlägger allt mer av sin verksamhet till bostaden för att få arbetsro. En sådan utveckling kan innebära att hela idén om institutionen som en samlingsplats för kreativt tankeutbyte och arbetsgemenskap förfelas. Det är mot denna bakgrund angeläget att de personella satsningarna följs upp med ett framåtsyftande lokalförsörjningsprogram. Detta bör ges regeringen till känna. Ju högre upp i systemet man kommer desto färre kvinnor finns det. Denna regel gäller dessvärre också forskarsamhället. Därför måste den ojämna fördelningen uppmärksammas och de särskilda hinder som kan försvåra kvinnliga forskarkarriärer undanröjas. Det är bl. a. viktigt att de kvinnliga synpunkterna och erfarenheterna kommer till uttryck i den procedur genom vilken vetenskapliga tjänster tillsätts. Det är därför rimligt att det i tjänsteförslagsnämnder och andra organ alltid skall finnas kvinnlig representation. En föreskrift härom bör tas in i högskoleförordningen. Detta bör ges regeringen till känna. Utveckling av övrig personal i högskolan Den nu föreliggande propositionen tar helt naturligt sikte på insatser för dem inom högskolan som befinner sig i den direkta forskarkarriären. Inom framför allt de laborativa ämnena finns emellertid omfattande personalkategorier med stor kompetens som är av väsentlig betydelse för att god forskning skall kunna bedrivas. Laboratorieassistenter och ingenjörer står för väsentliga delar av den kompetens och det systematiska kunnande som erfordras i forskningsverksamheten. Det är angeläget att den kompetensen kan bibehållas och helst utvecklas. Detta bör exempelvis komma till uttryck i ett åliggande för berörda fakulteter att forma utvecklingsprogram för bl. a. laboratorieassistenter och ingenjörer. Den statliga anslagsstrukturen till forskningen Behovet av att lyfta fram grundforskningen och skapa mera långsiktiga forskningsförutsättningar framhålls på många ställen i propositionen. blir ansvarsfördelningen mellan de centrala forskningsorganen högskolan och forskningsråden, å ena sidan och olika sektorsorgan å den andra allt oklarare. Tanken att sektorsorganen i ökad utsträckning skall åta sig att 1* 1986187.3 sami. Nr Ubl -2 finansiera professurer och långsiktiga forskningsprogram illustrerar denna Mot. 1986/87 oklarhet. a. från har det hävdats att en förenkling av det statliga anslagssystemet på forskningsområdet är nödvändig. Huvudprincipen bör vara att de statliga forskningsresurserna koncentreras till högskolorna och forskningsråden. Sektorsmyndigheternas resurser bör däremot vara inriktade på utredningsverksamhet, även av mycket avancerat slag som står den tillämpade forskningen nära, och i förekommande fall teknikutveckling. Tyvärr förefaller inte regeringen vara beredd att på eget initiativ vidta åtgärder i den riktningen. bör därför hemställa att regeringen genomför en översyn av det statliga anslagssystemet på forskningsområdet med den inriktning som vi här har angett. Inrättande av ett miljöforskningsråd Forskning om miljöfrågorna ställer krav på en tvärvetenskaplighet av ett slag som kan vara svår att anpassa till den existerande fakultets- och forskningsrådsstrukturen. är miljöforskningen av en alldeles särskild betydelse, eftersom den handlar om grunden för människornas och naturens överlevnad. Vi anser därför att det vore naturligt att tillskapa ett särskilt miljöforskningsråd som till skillnad från de etablerade forskningsråden skulle vara inriktat på tvär- och mångvetenskapliga projekt. Tillkomsten av ett sådant råd skulle också möjliggöra en kraftsamling med resurser som finns uppdelade på ett stort antal organ. Rådet skulle få ansvaret för forskning om naturmiljö, hushållning med naturresurser, energifrågor, arbetsmiljö, boendemiljö etc. Med resurser som finns på bl. a. , , , arbetarskyddsstyrelsen, byggforskningrådet och de befintliga grundforskningsråden borde det vara möjligt att komma upp i en anslagsnivå som motsvarar den som exempelvis grundforskningsråden disponerar. bör hemställa om att regeringen skyndsamt låter utreda inrättandet av ett miljöforskningsråd. Forskningsmedel från donationer och företag Betydande delar av forskningen i vårt land sker med stöd av medel från företag och fonder. Särskilt står för betydande utrustningsanslag till våra universitet. Det finns säkerligen ett betydande intresse inom näringslivet att stödja forskningen. Det finns också många enskilda som vill testamentera belopp till forskningsändamål. Det vore naturligtvis fullt möjligt att uppmuntra denna finansieringsform genom exempelvis skattefavörer för donationer till särskilt inrättade ämnes- eller branschfonder under forskningsrådens inseende. Ett sådant system skulle stimulera företag och enskilda att stödja forskning som upplevs som angelägen utan att detta skulle leda till en styrning som kunde hota den vetenskapliga friheten. En utredning med denna inriktning bör göras. En särställning i detta sammanhang utgör den "förhandlade" donationen från affärsbankerna som kommit att utgöra en delfinansiering av regeringens Mot. Tyvärr är de flesta omständigheter kring donationen ut>j Mot bakgrund av det sätt på vilket donationen har kommit till stånd vilar det ett ansvar på regeringen att bringa klarhet. och högskolor är det angeläget att få information eftersom donationen uppenbarligen avser att ersätta en utebliven statlig satsning på utrustning. Regeringen måste klargöra vilket inflytande samhället och forskarvärlden kommer att få över medlens användning. UHÄ bör få i uppdrag att följa och utvärdera hela förloppet. Det är viktigt att förhindra en skev resursfördelning mellan högskolorna. Statliga medel måste användas för att jämna ut de orättvisor och den obalans som kan uppstå. Detta bör ges regeringen till känna. Forskningen vid de mindre högskolorna En betydande forskningsverksamhet sker vid de mindre högskolorna trots att de inte tilldelats några fasta forskningsresurser. Landsting, kommuner och företag bidrar med medel. Sektorsforskningsmedel och forskningsrådsmedel kommer också till användning liksom interna medel av skilda slag. beräknas exempelvis omsätta 6-7 milj. kr. Forskningen vid de mindre högskolorna är ofta inriktad på teman där en betydande kompetens har kunnat uppnås. Småföretagsforskningen i kan få tjäna som ett exempel härpå. Ofta tillämpas ett ämnesövergripande angreppssätt på problemen när de tas upp i forskningen vid de mindre högskolorna. Således har arbetssätt och omvärldsrelationer granskats av beteendevetare, jurister och sociologer vid högskolan i . Det är en angelägenhet av nationell betydelse att den forskningspotential som finns vid de mindre högskolorna kan tas till vara. En sådan inriktning har också betydelse för den regionala fördelningen av den avancerade kompetensuppbyggnaden i landet. Det är inte möjligt eller lämpligt att bygga upp forskningen vid de mindre högskolorna efter exakt samma modell som vid de gamla universiteten. Det är dock angeläget att en fast och stabil resurstilldelning kan skapas som prövningsformer som garanterar den vetenskapliga kvaliteten skapas. Det är också angeläget att forskarsamhällets hela karriär- och tjänstestruktur kan stå också till de mindre högskolornas förfogande när kompetensuppbyggnaden har nått en viss utvecklingsgrad. Detta innebär bl. a. att professurer bör kunna inrättas i viss utsträckning. I första hand bör detta bli aktuellt vid de relativt större högskolorna som , och , men andra högskolor bör inte vara uteslutna. För att stimulera den vetenskapliga utvecklingen vid de mindre högskolorna bör de var och en få i uppdrag att utarbeta förslag till en egen forskningsprofil. bör ge regeringen detta till känna som grund för det framtida utvecklingsarbetet. Av central betydelse för de mindre högskolorna är anslaget för högskolelektorers forskning. Enligt propositionen skall detta föras över från regionstyrelserna till fakultetsanslagen. Detta har orsakat en betydande oro på många håll. Enligt vår mening måste anslagen ligga kvar på regionstyrelserna som de räknas upp med 10 milj. kr. för att ytterligare förstärka möjligheterna till forskning vid de mindre högskolorna. Det torde ankomma Mot. på regeringen att efter hörande av UHÄ göra en omfördelning mellan Ubl fakultetsanslagen och detta anslag. Denna ordning bör kombineras med en vetenskaplig prövning som kan ske genom att fakulteten yttrar sig över framställningar till . I samband med beslut om den nya tjänsteordningen uttalade sig till förmån för ett system enligt vilket högskoleadjunkter på sin tjänst skulle kunna befordras till högskolelektorer och högskolelektorer till biträdande professorer. Regeringen avvisar detta, bl. a. med hänvisning till att en titelbefordran är meningslös om den inte är förenad med förändringar i tjänsteinnehåll. Invändningen är svårförståelig eftersom ett system med lönefält införts som gör det möjligt att kombinera en titelbefordran med en löneuppräkning. Högskolestyrelsen har dessutom möjlighet att, om så befinns lämpligt, förändra tjänstens innehåll av utbildning resp. forskning. En möjlighet till titelbefordran vore därför i hög grad önskvärd, och bör hemställa hos regeringen om åtgärder i detta syfte. I ett läge då större vikt läggs vid fakulteterna och forskningsråden är det angeläget att frågan om forskningsinformation ägnas ökad uppmärksamhet. En av fördelarna med sektorsmyndigheternas forskningsstödjande verksamhet är nämligen att kontaktsystem utvecklas. Den tyngdpunktsförskjutning som inleds får inte innebära att förutsättningarna att dra nytta av forskningsresultatet i samhälle och företag försämras. Den föreslagna professuren i ekonomi kan få tjänstgöra som exempel. Tanken på en sådan forskningsinriktning lanserades första gången av dåvarande kommunministern () vid i och mottogs då mycket positivt. Skälet till detta var naturligtvis att denna publik efterfrågade ett vidgat kunnande på för dem viktiga ämnesområden. Den nationalekonomiska institutionen vid , där professuren nu hamnar, har ett stort ansvar att bygga upp ett kontaktnät för att nå ut till dem som välkomnat tillskapandet. Kommunförbunden, de politiska partierna och folkbildningen liksom var och en av de enskilda kommunerna kan nämnas som exempel på tänkbara informationsmottagare i just detta exempel. Det är emellertid angeläget att varje fakultet och varje institution nu aktivt funderar igenom hur ett externt nät av informationsmottagare kan gestalta sig. Naturligtvis finns redan nu många exempel på lyckade satsningar i detta avseende som kan tjäna som förebild. För att främja denna typ av extern kontaktverksamhet är det emellertid angeläget att ge medverkan i forskningsinformation ett bättre meritvärde vid tjänstetillsättningar. Det bör vara en uppgift för UHÄ att belysa dessa frågor och återkomma med förslag. Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande sambandet mellan kvaliteter i forskningen och kvaliteten i utbildningsväsendet i sin helhet, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande det fria kunskapssökandet som grund för forskningspolitiken, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om tvärvetenskapligt arbetssätt, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande forskningens betydelse för den regionala utvecklingen, 5. att beslutar att hos regeringen begära en plan för total övergång från utbildningsbidrag till doktorandtjänster, 6. att beslutar att hos regeringen begära en skyndsam översyn och förslag rörande villkoren för utbildningsbidragen och doktorandtjänsterna i enlighet med vad som anförs i motionen, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande doktorandtjänster vid , 8. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande doktorsexamen som krav för vissa tjänster, 9. att beslutar att hos regeringen begära skyndsamt förslag till lokalförsörjningsprogram för högskoleväsendet enligt de riktlinjer som anges i motionen, 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande kvinnlig representation i de högskoleorgan som bereder tjänstetillsättningar, 11. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande utvecklingsprogram för laboratorieassistenter, ingenjörer och andra personalkategorier som aktivt deltar i forskningsverksamheten, 12. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av anslagssystemet till forskningen enligt de riktlinjer som anges i motionen, 13. att beslutar att hos regeringen begära förslag om inrättande av ett miljöforskningsråd i enlighet med vad som anförs i motionen, 14. att beslutar att hos regeringen begära utredning och förslag rörande donationer till fonder under forskningsrådens överinseende, 15. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande affärsbankernas donation, 16. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs rörande professurer och forskningsprogram vid de mindre högskolorna, 17. att beslutar att till D 28 Vissa särskilda utgifter för forskningsändamål delanslag 1.