mot · GA02So462 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: So462 Amalgam och andra metaller har i allt större omfattning använts som tandlagningsmaterial, innebärande att genomsnittssvensken tillförts artfrämmande ämnen, varav flera starkt toxiska. Kvicksilver, som är synnerligen giftigt, ingår till . Debatten om kvicksilvers och andra tandlagningsämnens farlighet är inte ny. I fördes en intensiv vetenskaplig debatt och i omkring år 1930.1 har diskussionerna intensifierats , och en rad forskningsrapporter har framlagts som tyder på - att amalgam är instabilt - särskilt vid värme och tuggning - att amalgam korroderar i kontakt med mera ädla metaller - att födans innehåll av spårämnen/mineraler, bl. a. selen, är för lågt och lägre än i flertalet andra länder samt eventuellt sjunkande genom markförsurningen - att amalgammetaller ackumuleras i olika organ, påverkar immunförsvaret och centrala nervsystemet. Vissa forskare har angett antalet sjukdomsfall från några tiotusental till 1 å av de 6,5 miljoner människor som bär amalgam. Rapporterna pekar också på - att sjukdomstillstånden kan utlösas av ämnen i vår miljö eller av tillfälliga påfrestningar på individen - att en rad svårare sjukdomstillstånd som läkarvetenskapen ej funnit heltäckande orsaksförklaringar till kan vara följdeffekter av eller till en viss andel direkt sammanhängande med belastningen av amalgam/metaller som tandlagningsmaterial, ibland i kombination med ämnen i luften och i arbetsmiljön. har tillsatt en arbetsgrupp som skall pröva amalgamets farlighet som tandlagningsmaterial. De forskningsrapporter som publicerats, experters bedömning av antalet sjukdomsfall och den omfattande rapporteringen i media, brev och andra kanaler om att ett stort antal patienter får otillfredsställande vård eller ingen vård alls tyder på att åtgärder snabbt bör vidtas med att inhämtar underlag i principfrågan. I detta sammanhang vill vi peka på en färsk forskningsrapport från där av sammanlagt 519 patienter som ansett sig amalgamförgiftade blivit bra eller bättre genom utbyte av amalgam som tandlagningsmaterial. råder förhållandet att patienten själv måste analysera sina symptom och ställa diagnos för att ens kunna begära undersökningar och söka vård, i allmänhet själv får bekosta kostnadskrävande provtagning, besök hos hänvisningstandläkare och långa resor till de fåtaliga provtagningsställena. I landet finns ytterst få läkare med djupare kunskaper som behandlar denna patientgrupp medan antalet tandläkare är något större och snabbt växande. är riskerna för och konsekvenserna av felaktig behandling allvarliga. I denna patientgrupp lever många under mycket knappa ekonomiska omständigheter, har bristande kunskaper och försämrad handlingsförmåga vilket tillsammans gör att den enskildes möjlighet att få adekvat vård är liten. Vi finner det nödvändigt att regeringen ges i uppdrag att göra en översyn av åtgärder inom följande områden: (Vid denna översyn bör de förslag som redovisas nedan prövas.) a) allmänna försäkringslagen och tandvårdstaxan c) temporära åtgärder/departementsutredningar d) utformning av forskningsprogram Allmänna försäkringslagen och tandvårdstaxan Att besök enligt remiss hos landets 40 hänvisningstandläkare och därav föranledda undersökningar i försäkringshänseende jämställs med besök inom den offentliga sjukvården. Tandvårdstaxan tillämpas vid utbyte av tandlagningsmaterial om nuvarande material misstänks medföra problem i det enskilda fallet och annan sjukdomsorsak ej kunnat dokumenteras. Mineraltillskott, bl. a. selen och vissa vitamin tillskott, jämställs med läkemedel som får receptförskrivas vid skälig misstanke. förstärks och samordnas med motsvarande läkarresurser. Utveckling/tillämpning av vårdprogram och tandhälsoprogram innefattande kostfrågor och egenvård. Information till samtliga tandläkare om riskerna för bestående handikapp vid för snabbt amalgamutbyte och om beprövade skyddsåtgärder. Temporära åtgärder/departementsutredningar Temporärt förbud avseende amalgambehandling av barnens mjölktänder och gravida kvinnors tänder. Varje målsman ges tillfälle att avböja amalgam som tandvårdsmaterial för barn och ungdom inom folktandvården. Begreppet oral galvanism bör utmönstras ur officiellt språkbruk och ersättas av exempelvis kvicksilverförgiftning, tungmetallförgiftning etc. Tandvårdstaxan bör omarbetas så att patientersättningen för besök och utredningar hos hänvisningstandläkare jämställs med besök och utredning inom sjukvården. Regeringen bör utarbeta ett forskningsprogram och skapa de forskningsinstitutioner och resurser som erfordras härför. Exempel på forskningsuppgifter som synes angelägna är följande: a) fortsatt forskning om metalläckage från amalgam och om korrosion av kombinationen amalgam - metalliska tandlagningsmaterial b) sambandet mellan tandlagningsmaterial och kroppens metall/mineralbalans och sambandet mellan nuvarande tandlagningsmaterial och tandlossning (parodontit) c) forskning om påverkan på immunförsvaret av läckage från tandlagningsmaterial och om skyddsämnen/ev. d) urvalsundersökning i olika åldersgrupper av frekvensen sjukdomstillstånd resp. hälsopåverkan hos personer med amalgam/metaller som tandlagningsmaterial. Undersökningen bör omfatta mätning av metall/mineralbalans e) specialinriktad forskning avseende ev. samband mellan amalgam/metaller som tandlagningsmaterial och uppkomst/omfattning av allvarliga eller besvärande sjukdomar f) utveckling och spridning av nuvarande provtagningsmetoder samt utveckling av metoder som mäter anrikning g) obduktionsmätningar av metaller/mineraler/spårämnen i anrikande organ som hjärna, lever, njurar, hjärta och körtlar h) utredning påbörjas om metoder för att berika födan med skyddsämnen/ spårämnen på . Den vetenskapliga och allmänna debatten om amalgam/metallers farlighet innebär farhågor för att vi redan nu kan ha folkhälsoproblem av betydande omfattning och att dessa kan komma att förvärras av utlösande miljöfaktorer och genom att den enskilde får en längre exponeringstid (nötning på centrala nervsystemet) allteftersom åren går. Det är också viktigt att vårdsituationen förbättras för personer som vill ha utredning av sjukdomstillstånd där metallförgiftning misstänks ge en rimlig behandling. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anges om en översyn av åtgärder mot metallförgiftningar av tandlagningsmaterial.