mot · GB02Ju8 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Ju8 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:71 om ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64) Propositionens förslag är ur alla synvinklar förkastligt. Det är ägnat att motverka kampen mot drogmissbruket. Det är från både rättslig och social utgångspunkt starkt betänkligt. kommunisterna yrkar avslag på propositionen. Principen i ett rättssamhälle bör vara, att man straffar handlingar vilka riktar sig mot medmänniskor eller mot staten. När någon genom ett visst beteende skadar sig själv, skall man i stället ge stöd och hjälp. Missbruk och andra självdestruktiva beteenden är ofta just rop på hjälp. Särskilt viktig är denna rättsliga distinktion, när det handlar om beroenden som den drabbade inte ensam förmår bryta. Drogmissbruk uppstår inte av sig själv, utan uppträder som inslag i en social eller individuell utstötnings- och separationsprocess. I bakgrunden finns skiftande former av livskriser, misär, känslomässig isolering eller psykiska störningar. Missbruket är en form av flykt - bort från normala relationer till medmänniskor och samhälle. Isolering eller anknytning till subkulturer i samhällets marginal blir missbrukarens alternativ. Att vända dessa flyktbeteenden är en nyckel i kampen mot missbruket. Ett återknytande av relationer och samband förutsätter ett ofta mödosamt uppbyggt förtroende och en frigörelse från känslomässiga störningar. Att straffbelägga missbruk förstärker i motsats härtill utstötningen. Missbrukarna definieras från början som tillhörande brottslingarnas kategori. Samhället stämplar de människor man borde hjälpa. Detta är den sämsta möjliga utgångspunkten för kontakt med den som redan upplevt ett bortstötande, och som har ett raserat självförtroende. Regeringens förslag är ägnat att kraftigt förstärka tvetydigheten i myndigheternas inställning. Å ena sidan skall värna om klientens integritet och erbjuda hjälp. Å andra sidan skall polis och rättsväsen uppspåra, jaga och lagföra. En förstärkt benägenhet att dölja missbruket uppstår. Åtgärden skapar ett ökat antal brott. Polisens och rättsväsendets resurser kommer att ansträngas, utan att detta tjänar något konstruktivt eller rationellt syfte. Bötesstraffet ter sig helt meningslöst - där det över huvud låter sig verkställas, blir det ytterligare en administrativ belastning. Allvarlig är den oklarhet som kommer att råda vid den praktiska tillämpningen. Bevisningen kommer i många fall att vila på polisens 1* 1987/88. Detta är ytterst betänkligt med hänsyn till den inställning många Mot. poliser har till missbrukare. Här öppnas ett fält för bot och påtryckning, som Ju8 inte kan kontrolleras. Bestämmelsen att åtalsfrihet skall råda, om missbrukaren tagit kontakt för behandling är dubbelbottnad. Den ter sig närmast som uttryck för propositionsförfattarnas dåliga samvete. Här skapas utrymme både för rättsligt godtycke och för att kontaktsituationens verkliga innebörd förfalskas. En annan fara uppstår i samband med övervägandet av åtalsfrågan. Redan den omständigheten att måste delge polis och åklagare att en missbrukare tagit kontakt, är egentligen ett sekretessbrott. Om det sedan skall bedömas ifall kontakten är seriös och inte bara ett sken, fordras ytterligare uppgifter från . Man öppnar här en lika betänklig som lagstridig procedur. Vi kan inte annat än tolka regeringens förslag som en eftergift för en socialpolitisk konservativ opinion, som de borgerliga partierna inför valet söker att ånyo exploatera. Regeringens önskan att härmed slippa en dispyt med den borgerliga oppositionen är en illusion. Eftergiften kommer bara att stärka den konservativa opinionen, eftersom den kan tolkas som en bekräftelse därpå. Att på detta sätt göra en allvarlig samhällsfråga till en taktisk spekulation är inte en ansvarig hållning. Narkotikamissbruket - likaväl som det vida mer utbredda egentligen allvarligare alkoholmissbruket - bekämpas inte på detta sätt. Det bekämpas genom en bättre och mera offensiv socialtjänst. Att tidigt kunna uppmärksamma tendenser till missbruk och utstötning, särskilt hos unga, samt att i en human och demokratisk socialtjänst skapa tilltro hos missbrukarna om att hjälp finns - detta är den riktiga vägen. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår proposition 1987/88:71. (vpk) (vpk)