mot · GA02u204 · 1987-01-20 00:00:00 — 1986/87 :U204 Upphandlingen av spannmål för biståndsändamål levererade under innevarande budgetår ca vete genom världslivsmedelsprogrammet (WFP) inom ramen för konventionen om livsmedelshjälp och internationella beredskapslagret för katastrofinsatser. I proposition 1984/85:166 om livsmedelspolitiken föreslogs bl. a.: De kvantiteter av spannmål som behövs för våra internationella utfästelser i kampen mot svälten i världen bör ingå i den prisreglerade volymen (dvs. svenska inlösenpriser - vår anm.). Vad som avsågs därmed var de utfästelser som gjort om bidrag i form av spannmål till IEFR och FAC. Upphandlingen för dessa ändamål hade fram t. o. m. 1984/85 skett till världsmarknadspriser. I utrikesutskottets betänkande 1984/85:12 framhålls bl. a. att inköp av spannmål för biståndsändamål inte skall ske till svenska inlösenpriser, vilket enligt utskottets uppfattning ansågs vara en oriktig användning av biståndsmedel. I betänkande UU 1985/86:15 vidhåller utskottet sin uppfattning och skriver bl. a.: Utskottet har tidigare med anledning av motioner i ärendet framhållit att inköp av spannmål för livsmedelshjälp inte bör ske till svenska regleringspriser, eftersom en huvudregel måste vara att biståndsanslagen i sin helhet skall användas för biståndsändamål. har upprepade gånger ställt sig bakom denna princip. Världsmarknadspriset för vete var . och motsvarande svenska inlösenpris . Merkostnaden för denna, enligt vår mening ogrundade och mot riksdagsbeslut stridande prissättning, blev för innevarande budgetår 60 milj. kr. och beräknas för /88 öka till hela 65 milj. kr. I proposition 1985/86:100 bil. 5 skriver departementschefen bl. a.: Beträffande skillnaden mellan världsmarknadspriset och svenskt pris /87 avser jag återkomma i budgetproposition 1987/88. Detta uttalande antyder att en återgång till prissättning till världsmarknadspris enligt uttalade mening var att vänta inför kommande budgetår. Men i proposition 1986/87:100 heter det bl. Jag delar uppfattning att denna användning av biståndsmedel bör ses som ett undantag från huvudregeln. I beslut om riktlinjerna för en samlad livsmedelspolitik (prop. 1984/85:166) lades samhällets delansvar för överskottsarealens kostnader fast. Detta beslut omfattar . Vid en kommande utvärdering bör finansieringen av det svenska spannmålsbiståndet ses över. Vi anser att det med denna vaga skrivning finns stor risk för att spannmål för Mot. biståndsändamål även kommer att levereras till svenska U204 Det är enligt vår uppfattning helt oriktigt att använda biståndsmedel för att subventionera överskott av svensk spannmål, en ståndpunkt som också vid ett flertal tillfällen kommit till uttryck i utrikesutskottets ställningstaganden. De medel som helt omotiverat avsätts för ett sådant ändamål borde i stället komma till användning för andra angelägna ändamål inom biståndsverksamheten. Det är nu hög tid att sätta en slutlig parentes för det som såväl departementschef som utrikesutskott anser vara ett undantag från huvudregeln och återgå till en sund prissättning av svenska veteleveranser för biståndsändamål, dvs. upphandling till världsmarknadspriser. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att hela den kvantitet av spannmål som används för biståndsändamål skall upphandlas till världsmarknadspriser. () ()