mot · GA02N343 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N343 m. fl. (fp) Liberal näringspolitik Den frihet och mångfald som finns i den västliga världen har ett nära samband med vårt ekonomiska system, med marknadsekonomin. Denna är för liberaler den självklara ekonomiska basen för samhället. Marknadsekonomin är mer än bara ett medel för att effektivt utnyttja knappa resurser och skapa välstånd. Marknadsekonomin ger konsumenterna en stark ställning. Enligt liberala värderingar ligger det ett egenvärde i att besluten och därmed makten är spridd på många. En annan utgångspunkt är att information och kunskaper är spridda bland miljoner människor och företag. I en marknadsekonomi samordnas deras myriader av beslut genom prisbildningen. Marknadsekonomin är det oöverträffade sättet att tillvarata de kunskaper och den unika kompetens som finns spridd hos enskilda människor. Inget annat system ger beslutsfattarna och konsumenterna så god och direkt information om produktions- och avsättningsmöjligheter. Inget annat system ger sådana signaler till var, när och hur framtida investeringar kan ge upphov till lönsam produktion. Inget annat system ger i sin mångfald ett sådant skydd mot felsatsningar. Alternativet till marknadsekonomi är en centralstyrd planekonomi. En sådan domineras i praktiken av byråkrater och producentintressen och ökar risken för mygel och korruption. Marknadsekonomin förutsätter att det finns konkurrens mellan fristående företag. Konkurrensbegränsningar och monopol av skilda slag måste därför motverkas. Fri etablering är en nödvändig förutsättning för marknadsekonomin. Ett decentraliserat och enskilt ägande och en mångfald självständiga beslut är en nödvändig del av en väl fungerande marknadsekonomi. Framgångarna kommer, ibland överraskande, ur en serie av försök och misslyckanden. Marknadsekonomin erbjuder en bättre miljö för dessa experiment än ett mer centraliserat ekonomiskt system. En fri interntionell handel är en väsentlig del av en väl fungerande marknadsekonomi. Ett ökat varuutbyte länder emellan medför att konsumenterna får en större mängd varor och tjänster att välja bland. Konkurrensen på utlandsmarknaden är också ett fortgående effektivitets- och produktivitetshöjande inslag i den svenska ekonomin. Marknadsekonomin löser förvisso inte alla problem. Det krävs politiska beslut bl. a. för att omfördela resurser, stärka konsumenternas ställning och Lika viktigt är att skydda marknadsekonomin själv. förordar en socialt styrd marknadsekonomi där samhället anger spelreglerna för den fria marknaden. beskrev detta som en ramhushållning där samhället anger de generella ramar inom vilka företag och andra har att hålla sig. Det finns ingen knivskarp gräns där en marknadsekonomi går över i en planekonomi. Men det finns en gråzon där marknadsekonomin börjar fungera allt sämre och där kraven på centralisering, reglering och förhandling växer sig allt starkare. Det största hotet mot marknadsekonomin ligger i att vi genom en serie ingrepp nästan omärkligt förändrar dess funktionsförmåga. Om det ena lilla beslutet läggs till det andra kommer vi förr eller senare att upptäcka att vi är ur kurs - och då kan det vara svårt att återställa en funktionsduglig marknadsekonomi. Det är det som är de små stegens tyranni. kämpar mot en sådan utveckling och för att marknadsekonomin åter skall ges rimliga chanser att fungera. För att stärka marknadsekonomin är det nödvändigt att den allmänna ekonomiska politiken liksom näringspolitiken utformas med så generella medel som möjligt. De motiv som från andra håll ofta framförs för en mer selektiv inriktad politik går ofta ut på att försöka få företagen att vid olika strategiska beslut välja andra alternativ än dem marknadsutvecklingen pekat på. Ofta sägs det i sådana sammanhang att samhällsekonomiska kalkyler ger vid handen att den företagsekonomiska kalkylen är ofullständig. Detta kan naturligtvis i vissa fall vara riktigt, t. ex. då ett företag släpper ut miljöfarliga substanser. Man bör i detta sammanhang dock försäkra sig om att kostnaden för ett eventuellt marknadsingripande inte överstiger kostnaden för marknadsmisslyckandet. Om staten finner det befogat att underlätta för företagsamheten helt eller inom viss bransch, bör detta ske med generella metoder. Inom den sociala servicesektorn finns en rad etableringshinder som försvårar enskilda initiativ för exempelvis läkare och tandläkare samt inom skolor, vårdhem och daghem. Sådana etableringshinder är till skada för samhället och måste därför undanröjas. Konkurrens måste bli mer dominerande i den offentliga sektorns upphandling. Företagaren som person bör mötas med mera uppskattning. Vi måste få ett samhälle där initiativ och skapande uppmuntras och där toleransen mot enstaka misslyckanden blir större. En effektiv service med vänligt bemötande och snabb handläggning av ärenden är en viktig förutsättnng för nyföretagandet. Avskaffa de kollektiva löntagarfonderna Mot. Det fattade beslutet att införa kollektiva löntarfonder i är ett hot mot marknadsekonomins framtida fortbestånd och utveckling. Vi anser att de kollektiva löntagarfonderna riskerar att leda till mindre konkurrens, större inflytande för producentintressen på bekostnad av konsumentintressena, en ineffektivare produktion och en koncentration av ägandet av företagen till dessa fonder. kommer vårt ekonomiska system att förändras och försämras. Vi föreslår i en annan partimotion, gemensam med moderatera samlingspartiet och , att fonderna avskaffas och att medlen används för ett särskilt sparstimulanssystem. Frihandel är och har varit basen för ett litet, utlandsberoende land som . Vi har i olika internationella sammanhang verkat för ett ökat varuutbyte länderna emellan. Utan ett sådant fritt utbyte skulle vårt välstånd vara avsevärt lägre. Konkurrensen på utlandsmarknaden fungerar sorn ett fortgående och produktivitetshöjande inslag i den svenska ekonomin. Frihandeln måste gälla i bägge riktningarna. Vi kan inte hindra utländska företag att sälja sina produkter i om vi vill att svenska företag skall få sälja i andra länder. Visserligen har och våra handelspartners liberaliserat handelsutbytet med en rad produkter. Mycket återstår dock att göra. Exempelvis är livsmedels-, teko-, och skoindustrin exempel på sektorer som kringgärdats med höga tullar. Det finns fortfarande stora vinster att göra genom fortsatt handelsliberalisering. har ett oroande inslag av protektionistiska tendenser kunnat noteras i vår omvärld. Försöken att begränsa importen genom krångliga tullförordningar, diskriminerande offentlig upphandling, frivilliga exportbegränsningar m. m. har blivit allt vanligare. anser att det är av största vikt att på alla sätt försöker motverka sådana tendenser. Regeringen bör i internationella sammanhang aktivt verka för en fri internationell handel och slopande av allehanda handelshinder. Då s. k. icke-tariffära handelshinder synes vara det största problemet på många marknader bör den ta initiativ till ett bredare internationellt samarbete för att eliminera dessa. Vi behandlar detta ämne i en särskild motion. En mycket stor del av det svenska näringslivet verkar med framgång på utlandsmarknaderna. Ekonomin, sysselsättningen och levnadsstandarden i är beroende av fortsatt frihandel och av att svenska företag inte diskrimineras på utlandsmarknaderna. Även om protektionism är skadlig för det samhälle som tillämpar den, kan den gynna enstaka påtryckningsgrupper. Dessa försöker därför föra en för dem gynnsam protektionistisk politik. Protektionism skadar dock samhället som helhet, då varje krona som gruppen tjänar kostar övriga medborgare totalt sett mera. Ju fler påtryckningar som regeringen ger efter för, desto mindre blir den totala kaka som vi alla har att dela på. Men frihandel har också inneburit att vissa svenska näringar fått problem. De nya industrialiserade länderna påverkar oss. Den indiska textilindustrin N343 har konkurrerat med bl. a. tekoföretagen i , de Sydkoreanska varven och stålindustrin har "drabbat både och andra delar av . Den lägre lönenivån är en viktig orsak till konkurrensframgångarna för dessa länder. har vår export till industrialiserade länder, s. k. NIC-länder, ökat mer än vår import från dessa länder. har ingen anledning att försöka hävda sig på de områden där andra klarar sig bra eller bättre. Frö att skapa en långsiktigt konkurrenskraftig ekonomi och en tillfredsställande sysselsättningsutveckling måste vårt näringsliv anpassa sig till de yttre villkoren och utnyttja de relativa fördelar vi har jämfört med andra länder. I detta sammanhang är speciellt tjänstesektorn av stor betydelse. Fri handel med tjänster Såväl sysselsättning som produktion av tjänster har ökat dramatiskt i de industrialiserade industriländerna. I har expansionen huvudsakligen skett inom finans-, distributions- och försäkringsväsendet. I förklaras expansionen framför allt av sysselsättningsökningen inom den offentliga sektorn. 1 vårt land är av arbetskraften sysselsatt inom tjänstesektorn. Detta återspeglas tyvärr inte i handelsstatistiken. går cirka hälften av vår varuproduktion på export, medan exportandelen av den privata tjänsteproduktionen endast är . Av den offentliga tjänsteproduktionen går på export. Av den totala världshandeln med varor svarar för , medan vi däremot endast har av världshandeln med tjänster. Därmed ligger vi klart under genomsnittet för tjänsteexporten inom de västliga industriländerna. Att förlorar andelar på världsmarknaden beror bl. a. på vår koncentration på varuproduktion. Världshandeln med tjänster växter snabbare än handeln med varor. har inte följt med i denna utveckling. Alarmerande är att ökningstakten av tjänsteexporten avtagit . ökade tjänsteexporten med sammanlagt 42 7c. har exportökningen legat på knappa 2,8 7c . Varuexporten har ökat med 6 7c , dvs. med mer än det dubbla. Det är anmärkningsvärt att devalveringarna 1981 och 1982 inte tycks ha stimulerat tjänsteexporten. varor och tjänster, -1,7 9c -0,6 9c -0,3 9c Källa: SCB. Tjänsteexportens dåliga utveckling beror på en rad faktorer, bl. a. på att Mot. den svenska sjöfarten har minskat i betydelse. Men tjänstesektorn diskrimi- N343 neras även av gällande skatte- och avdragsregler, inom regionalpolitiken etc. Dessutom går våra exportfrämjande åtgärder framför allt till varuexport. Men viktigast är kanske de regleringar och det offentliga tjänstemonopol som effektivt avskärmat stora delar av tjänstesektorn från konkurrens. När får vi se svensk export av ögonoperationer, utbildning, administration m.m.? Det är uppenbart att det inom den offentliga sektorn saknas incitament för exportsatsningar. Detta är en viktig förklaring till tjänsteexportens stagnation. Av stor betydelse är även de handelshinder av högst varierande slag som olika länder ställer upp. Det är således viktigt att inom ramen för driver frågan om en ökad liberalisering av den internationella tjänstehandeln. De internationella kapitalrörelserna har blivit mindre reglerade. Detta gäller i t. ex. som helt slopat sin valutareglering och i våra nordiska grannländer och som infört väsentliga lättnader i sina regleringar av kapitalrörelser över gränserna. Den svenska valutaregleringen har under en lång följd av år utretts av den s. k. valutakommittén. avlämnades slutbetänkandet - Översyn av valutaregleringen (SOU:1985:52). Några större förändringar föreslogs inte av kommittén. Arbetet tycks ej heller ha förorsakat något nytänkande inom regeringen. Den partiella avreglering som aviserades kompletteringsproposition tycks också utebli. Det är dags att inse att inte kan isolera sig från utvecklingen i omvärlden. framstår numera som allt mer ensam i att ha kvar en omfattande valutareglering. Valutaregleringen kan endast fördröja nödvändiga strukturförändringar. Den leder till att räntenivån tvingas upp på en onödigt hög nivå, vilket framför allt fördyrat näringslivets men även statens kapitalförsörjning. Den hämmar även utvecklingen av den svenska finansiella serviceindustrin. Enligt vår uppfattning finns det stora fördelar att vinna genom omedelbara och väsentliga liberaliseringar i nuvarande valutalagstiftning. måste det göras klart att målet är att valutaregleringen helt avskaffas. Fri etableringsrätt är en nödvändig förutsättning för marknadsekonomin. anser därför att det måste till mycket starka skäl om man skall acceptera olika former av tillståndstvång inom näringslivet. Sådana innebär ingrepp i näringsfriheten, som vi menar bör vara grundlagsskyddad i likhet med andra grundläggande friheter. Vi avvisar således etableringskontroll som ett medel inom den ekonomiska politiken. De åtgärder som är nödvändiga för att komma åt den ekonomiska brottsligheten - företag som t. ex. struntar i att betala avgifter och skatter - får således inte bestå av Mot. generella regleringar av hela branscher. I stället måste åtgärderna sättas in N343 mot dem som missbrukar näringsfriheten. I en liberal ekonomi är det av värde att ha flera olika slags företagsformer existerande sida vid sida. För konkurrensen är det viktigt inte bara att det finns många fristående företag utan också att det finns många olika typer av ägandeformer som konkurrerar med varandra. Då blir mångfalden i ekonomin - och i samhället över huvud taget - större. I svenskt näringsliv finns många olika slags företag företrädda. De ägs av privatpersoner, institutioner, stiftelser, stat och kommuner. Det finns starka producent- och konsumentkooperativa företag. Vad som är mera ovanligt är löntagarägda företag. Vi anser att det finns anledning att underlätta för anställda som vill överta ett företag. En stimulans till löntagarägda företag skulle kunna ges genom lättnader i arvs- och gåvoskatten, i realisationsvinstbeskattningen, genom konsultservice eller genom införandet av en särskild bolagsform. De förslag regeringen lagt i dessa avseenden har tyvärr gått i motsatt riktning, dvs. inneburit skärpt beskattning. Vi anser det emellertid väsentligt att reglerna inte utformas så att någon särskild ägandeform prioriteras, så att konkurrensen därigenom snedvrids. Vår inställning till och de stimulansåtgärder vi förespråkar för de mindre och medelstora företagen behandlas i en särskild motion. Erfarenheterna har visat att det finns speciella problem förknippade med statliga företag. Statens roll som ägare till företag kommer lätt i konflikt med statens huvudsakliga roll i övrigt i samhället. Det har i själva verket blivit en sammanblandning mellan statens båda roller, en sammanblandning som är till nackdel för de statliga företagens möjlighet att utvecklas. Staten har inte kunnat fungera som enbart ägare, och den egentliga ägarfunktionen har därför inte blivit tillgodosedd. liksom andra företag måste utvecklas och expandera på grundval av egen lönsamhet och vinstutveckling, inte med hjälp av statliga kapitaltillskott för s. k. rekonstruktion. Det bästa testet på att framtida expansion baseras på egen lönsamhet är att det nödvändiga kapitalet anskaffas på kreditmarknaden i konkurrens med andra företag. Vi anser därför att staten nu måste göra klart för de statliga företagen att ytterligare kapitaltillskott inte kan komma i fråga, utan att företagen får agera på egna meriter. Vi ser positivt på den ägandespridning som skulle bli följden av en utförsäljning av statliga företag. Det finns inget som motiverar statens inblandning inom t. ex. varvs-eller restaurangbranschen. Följaktligen existerar ett mycket stort antal företag som kan säljas. Vi utvecklar denna fråga i en särskild motion. Marknadsekonomin fungerar bäst om det finns god konkurrens och stor makt- och ägarspridning. Vi har tidigare bl. a. på dessa grunder avvisat de kollektiva löntagarfonderna som skulle innebära ett omfattande maktövertagande av det privata näringslivet. För att åstadkomma denna maktspridning är det nödvändigt med aktiva åtgärder, och har tidigare pekat på ett antal sådana förslag. Särskilt förslaget om hur de kollektiva löntagarfonderna skall avvecklas innehåller stimulanser till kraftigt breddat enskilt medägande i näringslivet. Även det förslag som framförs i en särskild motion om de mindre och medelstora företagen är väsentligt, nämligen olika insatser för att stimulera uppkomsten av olika frivilliga system för andel i vinst. Mindre och medelstora företag Småföretagandet och småföretagarna som personer utgör en enastående resurs i näringslivet och samhället. Deras kunnighet, idérikedom och ansvarskänsla är en viktig tillgång och drivkraft i den svenska ekonomin. Det är de mindre företagen som skapar flest arbetstillfällen och de är dessa företag som expanderar för att bli framtidens och Asea. Vi vill även i fråga om betydelsen av många mindre och medelstora företag, stimulanser till nyföretagande, betona vikten av att näringspolitiken inte enbart blir en industripolitik" utan också inriktas på att skapa gynnsamma förutsättningar för service- och tjänsteföretag. Vilka åtgärder vi vill genomföra i syfte att stimulera enskild företagande presenteras i motioner om småföretag och aktiemarknad. I partimotion om skattepolitiken läggs förslag om ett antal väsentliga skatteförändringar som krävs för att stimulera till en ökad tillväxt inom näringslivet. Det viktigaste kravet är kraftigt sänkta marginalskatter, slopad förmögenhetsskatt för arbetande kapital, slopad dubbelbeskattning m. m. Anslaget Utredningar m.m. avser finansiera verksamheten inom ett stort antal råd och delegationer, den egentliga kommittéverksamheten och annan utredningsverksamhet. Vi anser att flertalet av dessa branschråd och delegationer skall avvecklas och kan inte biträda det som regeringen föreslår. Anslaget bör därför reduceras med 7 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Vi anser vidare att administrationen vid statens industriverk bör kunna reduceras med ca 6 milj. kr., t. ex. genom att antalet och omfattningen av branschvisa utredningar begränsas. Även anslaget för SIND:s utredningsverksamhet bör kunna minskas med 2,5 milj. kr. 1986/87 N343 Till anslaget Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin anslår regeringen . 80 milj. kr. 78 milj. kr. skall användas till fortsatta industripolitiska åtgärder N343 inom branschen och 2 milj. kr. till uppbyggnaden av ett produkttekniskt utvecklingscentrum i . Vi utvecklar vår syn på tekoindustrin i en annan motion och slutsatsen därav är att anslaget endast bör uppta det produktionstekniska utvecklingscentret. Anslaget bör därför reduceras med 78 milj. kr. Inom anslaget Branschfrämjande åtgärder pågår två program, för den träarbetande industrin och förs. k. övriga industrisektorer. Denna typ av understödsverksamhet ger näringslivet felaktiga resursfördelningssignaler. Programmet för struktur och utvecklingsprogram för övriga industrisektorer har vi aldrig accepterat och anser fortfarande att det bör avslutas. Vi anslår tillsammans 6 milj. kr. för redan gjorda åtaganden. På anslaget Småföretagsutveckling betalas kostnader för de regionala utvecklingsfonderna och ett antal mer eller mindre opreciserade verksamheter. Vi anser i likhet med föregående år att anslaget enbart bör belastas med kostnader för de regionala utvecklingsfondernas företagsservice och administration m. m. Vi beräknar att en reducering kan göras med 50 milj. kr. utan att detta påverkar utvecklingsfonderna. Anslaget Forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag infördes . Vi motsatte oss detta av flera skäl. Vi står fast i denna åsikt. Detta innebär en besparing på 21,7 milj. kr. Summan av de besparingar i den selektiva industripolitiken som vi förespråkar uppgår därmed till 173,8 milj. kr. Vi återkommer med ett mer detaljerat förslag när den av regeringen aviserade näringspolitiska propositionen presenteras. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att godkänner de i motionen anförda riktlinjerna för näringspolitiken, [att hos regeringen begär förslag till väsentliga liberaliseringar i valutaregleringen med sikte på totalt avskaffande i enlighet med vad som anförts i motionen,1] [att hos regeringen begär förslag till grundlagsskydd av näringsfriheten,2] 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av en omläggning från selektiva till generella medel inom näringspolitiken, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att i skilda sammanhang bör verka för en fri internationell handel och slopande av icke tariffära handelshinder, även vad beträffar tjänstehandel, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att näringspolitiken också inriktas på att skapa gynnsamma förutsättningar för tjänstesektorn, 5. att beslutar att minska anslaget A 3. Utredningar m. m. med 6 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. 6. att beslutar att minska anslaget B 1. Statens industri- Mot. verk med 6 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, N343 7. att beslutar att minska anslaget B 2. med 2,5 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 8. att beslutar minska anslaget B 10. Industripolitiska åtgärder för tekoindustrin med 78 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 9. att beslutar att minska anslaget Bil. Branschfrämjande åtgärder med 10,6 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 10. att beslutar att minska anslaget B 12. Småföretagsutveckling med 50 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag, 11. att avslår regeringens förslag om 21,7 milj. kr. Forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag. () () () () () () 1 1986/87:Fi206. 2 1986/87:K220.