mot · GA02T814 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T814 m. fl. (fp) Telepolitiken Dagens samhälle är i ökande grad beroende av kunskap. Industrierna i gårdagens samhälle ägnade mycket av sina resurser åt att förädla och distribuera fysiska råvaror. utvecklas i stället i stor utsträckning information: upplysningar om fakta, mängder, kostnader och adresser, upplysningar om personer och uppfattningar. I det nuvarande samhället baseras både industrins och den offentliga sektorns produkter i hög grad på förädling och förmedling av information. Tillgången till informationsteknologi, som används i företagsprodukter, i telenät och databaser, är därmed väsentlig för allt fler av dagens resurser. Det gäller för företagen och för förvaltningen, centralt i samhället såväl som på regional nivå. Datatekniska komponenter behövs i industriproduktionen, och system för telekommunikation blir alltmer fundamentala för distributionen. De kan ses som råvaror i vårt samhälle. Vi kan i detta sammanhang alltså notera: Data- och telekomponenter behövs i våra företags produkter för att öka företagens konkurrenskraft på hemmamarknaden och internationellt. Allt fler offentliga tjänster blir beroende av effektiv datakommunikation. Tillgång till bra telenät främjar en positiv sysselsättningsutveckling: - genom att effektivisera kontakter på företags- och personlig nivå, - genom att via faktadatabaser ge tillgång till erfarenhet och industriellt kunnande, - genom att möjliggöra snabb och flexibel anpassning till förändrade marknadsvillkor för företagen. Datasystem kan genom sin mångsidighet främja kreativitet och nyskapande. Detta är viktigt, inte minst i småföretag, som i ökande grad kan ta bruk av telenätsanknutna persondatorer och andra datautrustningar, t. ex. för skapande av grafiska modeller. Med telekommunikation kan bl. a. olika sorters regional service förmedlas. Telekommunikation är väsentlig för kvalificerad utbildning och forskning m. m. För industrin är tillgång till kvalificerad telekommunikation alltså av avgörande betydelse. Konkurrenskraft och sysselsättning beror direkt därav. Effektiva informationsflöden minskar också kapitalbindningen och ökar Mot. 1986/87 produktflexibiliteten. För den offentliga servicen har också telekommunikation kommit att bli allt viktigare. Kostnadseffektiva lösningar behövs både i statlig och i verksamhet. Data- och telekommunikationsutvecklingen kan uppenbarligen ses i åtminstone två fundamentala politiska perspektiv: det industri- och sysselsättningspolitiska, Ur industripolitisk synvinkel finns det anledning upprepa vikten av att inom landet ha god tillgång till datatekniska komponenter och avancerad programvara. De utgör fundamentala delar i många nuvarande och framtida industriella produkter. Som exempel på områden där detta särskilt tas till vara kan rymdtekniken nämnas. Kring satelliter som Tele-X och utvecklas många tekniska system som är intressanta och utvecklande i ett längre industriellt perspektiv. Satellitkommunikation gör det möjligt att för kunder introducera nya teletjänster extremt snabbt. Dessa tjänster tillhandahålls då på ett socialt och geografiskt rättvist sätt kan ses som runt. Detta är regionalpolitisk! Till regionala önskemål hör tillgång till förädlade teletjänster. Man talar i detta sammanhang om value added service. Här kan nämnas: Regional tillgång till system för elektronisk post och datorstödda konferenser. Regional tillgång till lokala videotexsystem (enkel databaskontakt). Regional tillgång till videokonferenser och bildtelefontjänster. Vissa av dessa baserar sig naturligast på jordbundna telesamband, andra (som t. ex. videokonferenser) hanteras särskilt fördelaktigt från satellit. Telekommunikation överbryggar gränser mellan regioner och länder i ökande grad. Frågor om telekommunikation och samhällsutveckling uppmärksammas därför numera i nästan alla länder. Det mest kännetecknande för utvecklingen av internationell telekommunikation är den våg av organisatorisk förändring som nära nog svept över många länder. Det gäller , , , , och ett antal andra länder. Gamla strukturer har brutits upp, och nya teleorganisationer och företag har bildats. betonas den allt viktigare roll som telekommunikation spelar i dagens och morgondagens samhällen. I flera fall har myndigheter skapats för att hålla översikt över nät och standarder samt för att bevaka konkurrensutvecklingen. Beslut om datasystem och telekommunikation griper med tiden allt djupare in i samhällsfunktionerna. Det blir önskvärt att besluten därom verkligen förankras hos medborgarna och deras representanter. Nyskapade teleorganisationer i olika länder är därför ofta politiskt förankrade. Svensk industri har ett någorlunda gott utgångsläge att utgå från i vad gäller kunnande och möjligheter till nyutveckling inom det informationsteknologiska området. Kompetensen är god men resurserna begränsade. Överväganden om någon sorts internationell samverkan blir då med tiden allt intressantare, med hänsyn till de mycket stora projekt som initieras internationellt på konkurrerande marknader. Behovet av forskning och kvalificerad utbildning i är inom teleområdet ökande. starkt ökade satsning på forskning inom vida fält är i detta sammanhang en komplicerande faktor, inte minst när man diskuterar samverkan mellan industri och forskare på universitets- och högskolenivå. Statlig teleforskning administreras naturligen via forskningsråd och STU samt utförs primärt vid våra universitet och högskolor. Den nuvarande situationen i vårt land i vad gäller utbudet av telekommunikationstjänster är den att totalt dominerar utbudet. Det finns inte ens möjlighet för kunder att t. ex. jämföra priser och taxor mellan jordoch statellitburna teletjänster. Detta är en otillfredsställande konsumentsituation. Möjligheterna till lokalt inflytande i nät är också begränsade. Avstånden till beslut är ofta långa. Möjligheterna för en myndighet som att snabbt anpassa sig till lokala önskemål är små; tillfällena att improvisera och skapa lokala lösningar och experiment är begränsade. Telenät behöver inte alls vara jämnt heltäckande. Tvärtom är även nät ofta täta på vissa håll och glesa på andra. Strukturen speglar efterfrågans variation, med socialt motiverade tillägg. jordbundna datakommunikationstjänster utvidgas /88 till 64 kbit/s, med användning av s. k. digital teknik. Detta är en hög hastighet, och man kan utgå från att den kommer att tillfredsställa många behov . På någon sikt ökar emellertid behoven även av högre kapacitet. bygger jordbundna s. k. ISDN-nät för detta. Emellertid kan man hävda att satellittekniken blir alltmer intressant för sådana högre datahastigheter, inte minst på grund av sin inbyggda anpasslighet. investeringar har legat på nivån . planerar man att investera för . Det är intressant att i vårt land dessa betydande investeringar rönt så liten allmän uppmärksamhet. nätinvesteringar har i länge tagits som givna storheter till skillnad från i andra länder, där ofta intensiv debatt har ägnats motsvarande frågor - inte bara för att de rör så stora penningbelopp utan också för att de har så betydelsefulla konsekvenser. Lokala nät i kommuner och län och inom företag och organisationer byggs upp av parter som anlitar olika underleverantörer. Den internationella marknaden visar ingen brist på tekniska nätutrustningar av olika slag (länkar. växlar, terminaler m.m.). I tillhandahålls dock växlar och snabba Mot. 1986/87 modemer av lagliga skäl ännu endast av . Det är därmed svårt för svensk industri att utveckla nätlösningar som även kan säljas på export. Man har inte möjlighet att utpröva produkterna praktiskt på hemmamarknaden och bygga upp erforderliga referensanläggningar. Även samverkan mellan terrestra former och satellitlösningar har svårt att organisatoriskt prövas i vårt land. Nya nätprodukter måste ha möjlighet att fritt ansluta sig till existerande nät. Utgående från att tekniska anslutningsegenskaper överensstämmer med aktuella standarder bör näten vara öppna för varandra. På flera områden har alltså fortfarande monopol. Det gäller televäxlar och snabba modemer. Det gäller också vidaresäljning av tjänster på av förhyrda telelinjer. Dessa kvarvarande monopol bör avskaffas. Utgångspunkten för organisation av den telekommunikation som kan erbjudas via våra olika telenät bör vara att en grundläggande tillgång till teleservice måste kunna garanteras i hela landet. Detta kan innebära att samhället måste träda in med någon sorts regionala bidrag. Olika teknik ger här olika utgångspunkter för resonemang om kostnaderna i samband med taxesättningen. Med satellitteknik för överföring av informationen blir kostnaden ungefärligen lika, oberoende av det jordbundna avståndet mellan den som anropar och den som svarar. Det är ungefär lika långt för att nå kontakt med t. ex. per satellit, vare sig man befinner sig i eller i . Kostnader som är proportionella mot överfört avstånd blir då ungefärligen lika. Men kostnader för överföring via jordkabel påverkas i hög grad av överföringsavstånd. Vi bör eftersträva ett taxesystem som i stor utsträckning tar regionala hänsyn i viktiga avseenden. Teknisk samverkan mellan satellitburna och terrestra telelösningar kan äga rum i ekonomisk konkurrens. Tele-X ger sådana möjligheter, som enligt tillgängligt utredningsmaterial bör kunna göras lönsamma. För en önskvärd utveckling på data- och teleområdet behövs en omdefinition av nuvarande verksamheter. Exempel på avgränsbara industriella uppgifter är: Utveckling och försäljning av teleutrustning av typ telefonapparater, modemer, dataterminaler, tillbehör m. m. Anläggning av lokala nät för kabel-TV m. m. Vidareutveckling och försäljning av value added teletjänster, som t. ex. syntetiskt tal, elektronisk post, videotex, bildtelefoni, videokonferenser. Dessa konkurrensutsatta uppgifter bör bedrivas i bolagsform. Flera av dessa bolag kan med fördel vara privata. Vissa kvarvarande myndighetsuppgifter kan dock finnas för , t. ex. tillstånd för radiosändare, internationell samordning m. m. Utveckling av nya typer av datasystem och teleutrustningar kan med fördel Mot. initieras och äga rum inom regionalt belägna småföretag. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om den konkurrensutsatta verksamheten vid , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om ansvar för teleforskning, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om upphävande av kvarvarande telemonopol, 4. att begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppgift att utifrån de riktlinjer som anges i motionen lägga fram förslag om dels ansvar och organisation, dels statens engagemang i övrigt på teleområdet. () ()