mot · GA02So243 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So243 Åldringsvården har förändrats i vårt land i takt med att hemsjukvården byggs ut. Många äldre kan bo kvar i sin hemmiljö betydligt längre . Det är oftast positivt - hemkänslan är minst lika väsentlig när man är gammal som för yngre människor. En annan boendeform är servicelägenhet, som står till buds för dem som är så pass friska att de till ganska stor del kan klara sig själva. började socialdemokraterna en nedrustning av äldreomsorgen genom att lägga ned ålderdomshem i rask takt utan att alternativ fanns tillgängligt. Hemsjukvården var knappt ens påbörjad och antalet servicelägenheter var otillräckligt. Detta skapade naturligtvis stor oro och ångest bland de gamla. Övergången från den ena modellen till en annan är grundad på politiska beslut och styrs med statsbidragsinstrumentet. Statsbidrag utgår till personal för eget boende men inte till personal på ålderdomshem. Till servicelägenhet beviljas bostadslån vid ny- och ombyggnad men inte till ålderdomshem. Det tycks som om socialdemokraterna inte hyser någon som helst tilltro till kommunpolitikerna, eftersom det inte tas någon hänsyn till enskilda kommuners förutsättningar och behov. Varför kan inte kommunpolitikerna, som har ansvaret för äldreomsorgen, själva få forma den så som de tycker vara bäst, utan att då straffas med uteblivna statsbidrag? Ty de som lever nära dessa problem vet att det även kommer att finnas behov av den omsorg som ålderdomshemmen ger. De statliga medel som tilldelas åldringsvården måste bli neutrala. Men detta är inte nog! Kommunerna utnyttjar sin makt över gamla människor. Den gamla vågar inte och orkar inte protestera, i varje fall inte med den kraft som behövs. Ett exempel på sådant rent översitteri är kommunala bestämmelser beträffande arbetsuppgifter. Myndigheterna bestämmer att hemsamariten inte skall få tvätta fönster, inte få baka, inte ens laga litet mat till pensionären om denna bor nära ett ålderdomshem. Det kanske är just dessa sysslor den gamla behöver och vill få hjälp med. Ett annat exempel på förmynderi är att den gamle som inte kan klara sig själv längre placeras av kommunen till den beoendeform (servicelägenhet, ålderdomshem eller annat) som myndigheterna tycker är bäst, inte enligt den gamles önskemål. Det behöver uppstå ett nytänkande, en serviceanda och en respekt för gamla människor. Bästa sättet att förmå kommunerna till det är att ge dem Privat hemstjänst vore ett bra alternativ, som säkert skulle utveckla många nya och bra idéer och som gav de äldre valmöjligheter. Men förutsättningen för privat hemtjänst är att den kan få samma samhällsstöd som . Därför vore kupongsystem som framförs i en partimotion från om äldres boende en bra väg att gå. Tanken är alltså att de äldre själva skall kunna utnyttja statsbidragen till omsorg på det sätt var och en vill. Då kan de äldre på lika villkor köpa den hemtjänst de helst vill ha och som ger den bästa servicen. Ett neutralt statsbidrag skulle också öppna dörren för privata ålderdomshem. finns ett fåtal sådana, och där är det endast de med höga pensioner och/eller eget kapital som kan ha råd att bo. Om privata ålderdomshem fick konkurrera på lika villkor med kommunala skulle alldeles säkert en stor förändring och utveckling ske. Där trist miljö finns , skulle intresset bli stort att omvandla och erbjuda den bästa hemmiljön och servicen. Vår skyldighet är att ge förutsättningar för att alla äldre skall få glädjen av ett valfritt och personligt boende. Eftersom läns landsting och kommun är frilandsting/kommun skulle en inledande försöksverksamhet där vara av värde för den framtida äldreomsorgen. Det kan också finnas andra lämpliga platser där ett försök med utvecklad äldreomsorg enligt ovan kunde göras. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om ändring till neutrala statsbidrag till äldreomsorgen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att välja ut en eller flera kommuner för en försöksverksamhet enligt intentionerna i motionen. 1986/87 So243