mot · GA02N505 · 1987-01-15 00:00:00 — 1986/87 :N505 och () Reservkraftverk Den svenska försvarsbudgeten omfattar nästan . Men hur många tekniska hjälpmedel vi än utrustar oss med kan vi inte försvara oss om inte såväl militärerna som folket bakom linjerna har skor, kläder och mat. Den här motionen skall handla om en del av vår livsmedelsförsörjning. Sedan har produktionen av mjölk, kött, fläsk och ägg i hög grad centraliserats. av de ägg vi äter produceras vid s. k. äggfabriker och av det fläsk vi konsumerar kommer från s.k. svinfabriker. Även mjölkproduktionen sker nu i betydligt färre besättningar där medelkobeståndet i stället är större. Som exempel kan nämnas Vånga socken där en av oss motionärer bor. Där fanns ca 120 mjölkproducenter, 18 och 9. Men produktionen har inte bara centraliserats. Den har också i mycket hög grad mekaniserats. Hönsen i en s.k. äggfabrik är helt beroende av att fläktsystemet går och de överlever inte många timmars elavbrott. Även i större svinstallar dör djuren efter cirka om fläktarna stannar. Vad gäller mjölkningen sker den numera i det övervägande antalet ladugårdar med releasersystem. Det betyder att mjölkmaskinerna inte kan köras med enbart remöverföring från traktorn. Ett elavbrott betyder alltså att korna inte kan mjölkas, vilket betyder att konsumenterna inte får någon mjölk. Det andra stora problemet när det gäller nötkreatursbesättningar är vattenförsörjningen. En ko dricker ca vatten . En medelbesättning på 25 kor behöver alltså vatten . De handpumpar som ofta fanns i ladugårdarna förr är lika skrotade som de gamla mjölkmaskinsanläggningarna. Att på annat sätt forsla in dessa mängder av vatten är så gott som omöjligt, varför det bara återstår att släppa djuren lösa oberoende av årstiden. Även spannmålsproduktionen är mycket beroende av elström. Nästan all spannmål tas med skördetröska och behöver sedan torkas om den inte skall mögla. Antingen man använder varmlufts- eller kalluftstork måste fläktarna ha ström. De gamla självbindarna är skrotade och hästarna slaktade och konsten att slå med lie så gott som utdöd. Sammanfattningsvis: Utan elström kan vi inte klara vår livsmedelsförsörjning. Vid behandlingen av vår motion 1983/84:698 avslog näringsutskottet motionen med hänvisning till arbetet i kommissionen om elförsörjningens sårbarhet. Betänkandet Säker elförsörjning (SOU 1984:69) kom 1984. 1 1986187.3 sami. Frekvensen av elavbrott är betydligt högre i landsbygdsnät än i tätortsnät. Det gäller särskilt äldre nät med blanktrådsledningar. För abonnenter ute i radiellt matade nätdelar kan avbrottstiderna bli långa. Lantbruk med stora djurbesättningar hör erfarenhetsmässigt till de verksamheter som - bortsett från industrin - drabbas hårdast av elavbrott. Vid elavbrott kan djur komma att lida allvarlig skada om tillräcklig reservkraft saknas. För att illustrera detta bifogar vi en tabell gjord av ÖCB. 1986/87 N505 OPEBOTTOHSB&LVSU/HG OAf&eej? röov/Mf / zvuter/DSn TELESrnnOfJER MED Ä477£*/. Trots att utredningen bekräftar jordbrukets sårbarhet visar det sig att endast av lantbruk har reservelverk. Kommissionen anser också att Det är önskvärt att fler djurhållande lantbruk anskaffar reservkraft. Detta är också ett starkt beredskapsintresse speciellt för gårdar med mjölkkobesättningar. Med anledning av detta beslutade på regeringens förslag att statliga lånegarantier skulle kunna lämnas för investeringar i reservkraft. Detta är dock inte tillräckligt. När det gäller andra samhällsviktiga funktioner föreslås att stat, kommuner och landsting tar det ekonomiska ansvaret för nödvändiga beredskapsåtgärder. Men när det gäller att genom anskaffning av tillräckligt många och driftsäkra reservaggregat garantera försörjningen av baslivsmedel även , skall de enskilda lantbrukarna själva stå för dessa kostnader. Detta är orimligt. Här måste staten gå in med ett finansiellt stöd för att trygga vår livsmedelsproduktion under krig och avspärrning. I en avvikande mening i försvarsutskottets yttrande 1985/86:6 y över Mot. 1986/87 motioner om reservanordningar vid störningar i elförsörjning skriver i och , båda (c), bl. a.: Det kan inte förutsättas att kommunerna annat än undantagsvis har möjlighet att hjälpa lantbrukare vid elavbrott. Redan nu kan statliga lånegarantier lämnas för investeringar i reservkraft till jordbruk. Under en övergångstid bör utgå statsbidrag för anskaffning av reservaggregat till lantbrukare med djurhållning, förslagsvis till av kostnaderna för aggregat och installation. Vi instämmer i detta. De reservaggregat som finns i handeln kostar med en effekt på ca 25 kVA . Det behövs ca 20 000-25 000 stycken. För dagens ekonomiskt tyngda lantbrukare är detta i de flesta fall en alltför stor utgift. Att anskaffa reservaggregat för elström så att kan få fram livsmedel även och under längre elavbrott kan inte heller enbart vara en lantbrukets egen angelägenhet. Vi anser det därför rimligt att staten ger ett bidrag med åtminstone för anskaffning av reservkraftverk. Ett statligt stöd till inköp av reservkraftverk till lantbruket kommer att innebära en större efterfrågan, vilket om den samordnas kan leda till att industrin stimuleras till att ta fram billigare och bättre reservaggregat med litet behov av underhåll - ett arbete som även kommissionen bedömde som angeläget. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att ett 25-procentigt bidrag skall utgå till de lantbrukare som för att trygga sin animalieproduktion anskaffar lämpligt reservkraftverk. () ()