mot · GA02Fi316 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Fi316 m. fl. I budgetpropositionen framlägger finansministern ett reviderat förslag till skatteutjämningssystem för landsting och kommuner. Förslaget har utarbetats i . Det förslag som framlades av skatteutjämningskommittén har i väsentliga avseenden frångåtts. Enligt finansministern är skälet till detta att skatteutjämningskommitténs förslag inte ändrade fördelningen av skatteutjämningsbidragen även om det hade en något tydligare regionalpolitisk inriktning än nuvarande system. Enligt finansministern måste utvecklingen mot allt större utdebiteringsklyftor mellan den norra delen och övriga delar av landet brytas och bättre jämvikt åstadkommas mellan landsdelarna. Skatteutjämningssystemet bör få en mer påtaglig regionalpolitisk inriktning än . anser finansministern att de statsfinansiella påfrestningarna till följd av skatteutjämningssystemets snabba kostnadsökning måste dämpas. Förslaget innebär därför att medlen omfördelas så att en större andel ges till kommuner och landsting i de norra delarna av landet som medelsramen totalt minskas med 1,2-1,för vardera räknat skattesatser i kommunerna. Vi delar uppfattningen att skatteutjämningssystemet bör ges en mer regionalpolitisk inriktning och att de norra delarna av landet skall få en större andel av bidragen. Vi ansluter oss också till förslaget om en begränsning av den totala medelsramen för skatteutjämningen med hänsyn tilt att de sålunda frigjorda resurserna inom ramen för budgetförslaget delvis används för riktade regional- och näringspolitiska insatser till regioner i behov av stödinsatser och förbättrar budgetbalansen. Finansministern föreslår, att grundgarantierna i södra delen av landet i princip sänks och att bidragsvolymen i den norra delen behålls oförändrad. I vissa sysselsättningssvaga områden föreslås en förstärkning av bidraget. Grundgarantierna föreslås därför höjda för Bergslagskommunerna, liksom för kommunerna och i . Till Bergslagen förs följande kommuner utöver de som ingår i skogslän: , , , och i län; , , . och i samt , och i län. Någon mer allmän genomgång och revidering av kommunernas inplacering i skatteutjämningssystemet har inte skett lika litet som i det tidigare förslaget från skatteutjämningskommittén. Detta innebär att relationerna mellan enskilda kommuner i huvudsak är desamma som de som infördes som förslag av kommunalekonomiska utredningen . Detta förhållande, i kombination med de av tillämpade neddragningarna och omfördelningarna, leder i ett betydande antal fall till behov av avsevärda skattehöjningar i kommuner med redan tidigare höga kommunalskatter, i den mån dessa kommuner inte är beredda att acceptera betydande standardsänkningar i den kommunala verksamheten. härmed sker det inom andra områden i budgetförslaget begränsningar av statsbidragen till verksamhet, vilket förstärker denna negativa utveckling. Den föreslagna ökningen av de extra skatteutjämningsbidragen på 300 milj. kr. och 200 milj. kr. förslår inte långt för att kompensera dessa bortfall. Vi har förståelse för svårigheterna att i en statlig utredning eller i en beredning i skapa ett system som upplevs som rättvist av landets 284 kommuner. Vi tillåter oss att ifrågasätta om detta över huvud taget är möjligt och önskvärt. Med den totala nivå som skatteutjämningen uppnått och det därmed också följande ökade beroendet från kommunernas sida av skatteutjämningsbidragen har drastiska förändringar från till ett annat stor betydelse för den enskilda kommunen. Vi vill ifrågasätta om tiden nu inte är inne för att i större utsträckning göra skatteutjämningen regional genom att en del av skatteutjämningssystemet läggs på landstingen. Inom en sådan regionaliserad del av systemet skapas möjligheter att i större utsträckning ta hänsyn till variationerna mellan de enskilda kommunerna inom ett landstingsområde. Det statliga systemet skulle i ett sådant läge användas i första hand för att skapa utjämning mellan kommunerna i de olika landstingsområdena. Mot ett sådant resonemang skulle kunna anföras att detta leder till behov av höjda landstingsskatter. I mån av behov skulle detta kunna motverkas genom statlig bidragsgivning till landstingen. I nu aktuellt fall skulle den återbetalning av skatteutjämningsavgiften på till , som föreslås, kunna reserveras för detta ändamål. Ett system med regional skatteutjämning har tillämpats med framgång i . Detta system ger 14 av länets 25 kommuner sammanlagt 394 milj. kr. i regionalt skatteutjämningsbidrag, motsvarande i landstingsskatt. Systemet sänker behovet av skatteuttag i de berörda kommunerna enligt följande: I finansministerns förslag skrivs grundgarantin för Mot. kommuner ned till av medelskattekraften . sker mot bakgrunden av skattekraft och utdebitering, varvid hänsyn inte tagits till dels att den primärkommunala utdebiteringen till följd av den regionala skatteutjämningen ligger lägre, dels att landstingsskatten i , bl. a. som en följd av den regionala skatteutjämningen, ligger på , en av de högsta i landet. I samband med införandet av den regionala skatteutjämningen uttalades att den inte skulle få som följd försämringar i det statliga skatteutjämningssystemet för kommunerna i . Denna inställning har frångåtts utan någon som helst kommentar. Finansministerns förslag till ändrade regler innebär att skatteutjämningskommunerna i beräknas förlora 81 milj. kr. 1988, 102 milj. kr. 1989 och 108 milj. kr. Konsekvenserna blir betydande för de kommuner som omfattas av skatteutjämningssystemet. Förslaget till förändringar av det statliga skatteutjämningssystemet får i den paradoxala effekten att det bidrar till att öka de redan stora regionala obalanserna mellan länets kommuner. Situationen belyses av följande exempel från och kommuner. kommuns eget skatteunderlag är av riksmedeltalet. Alla andra kommuner i har ett eget skatteunderlag på och därutöver. Det nu framlagda förslaget innebär för ett bortfall av skatteintäkter 1988 på 10,4 milj. kr., 1989 22,5 milj. kr. och 1990 31,9 milj. kr. eller i kommunalskatt 0:45, 0: 92 och 1:26. Borttagandet av skatteutjämningsavgiften innebär minskade kostnader på 0,9, 1,8 resp. 3,6 milj. kr. Omläggningen av fastighetsbeskattningen har för med sina 29000 fritidsfastigheter inneburit ett bortfall av 11 milj. kr. Om det nu föreliggande förslaget genomförs kommer när reformen är fullt genomförd 1990 att ha ett lägre garanterat skatteunderlag än 1979. kommun gränsar i norr till kommun, som i finansministerns förslag ingår i Bergslagsområdet och därigenom föreslås få ett garanterat skatteunderlag på av medelskattekraften medan får . Båda kommunerna är glesbygdskommuner med skärgårdsproblem och det är svårt att förstå att skillnaden i den statliga skatteutjämningen skall vara så stor i två närgränsande och i stort sett likvärdiga kommuner. Enda förklaringen till denna olikartade behandling synes vara de skillnader som finns i den primärkommunala utdebiteringen. Kommunalskatten i är 15: 25 och i 17: 50. Tas hänsyn till landstingsskatten 14: 50 i och 12: 90 i län blir relationerna dock helt annorlunda; den totala utdebiteringen i är 30:70 och i 31:04. Görs korrigeringar för effekterna av den regionala skatteutjämningen blir relationerna 30: 70 + 1: 28 - 0: 40 = 31:58 mot 31:04. är en kommun som ligger i nordvästra delen av . Kommunen överflyttades från län till . Kommunen växte snabbast i . Kommunen har länets högsta kommunalskatt på 31:87 14 i tillskott av regional skatteutjämning. Kommunen har en låneskuld som per invånare tillhör de högsta i landet. har kommunen erhållit extra skatteutjämningsbidrag på grund av den svåra ekonomiska situationen. Genomförs nu föreliggande förslag tvingas kommunen höja skatten med 1: 24 till 33: 11 i kommunalskatt. Till kommunens svåra situation bidrar befolkningssammansättningen och snabbt stigande socialhjälpskostnader. De här redovisade kommunerna får tjäna som exempel på den situation som inträder för två av de åtta skatteutjämningskommunerna i , som beräknas förlora 110 milj. kr. i statliga skatteutjämningsbidrag om hänsyn tas till minskning av skatteutjämningsavgiften fram . erhåller en med 140 milj. kr. förbättrad ekonomi 1990 till följd av sänkningen av skatteutjämningsavgiften. En justering av den inomregionala skatteutjämningen så att den kompenserar bortfallet av statlig skatteutjämning till följd av förändringar av grundgarantin beräknas kosta ca 108 milj. kr. år 1990.1 enlighet med vad vi tidigare anfört om behovet av kompletterande regionala insatser i skatteutjämningssystemet och det gällande systemet för regional skatteutjämning i , föreslår vi att en sådan justering sker av den regionala skatteutjämningen i , som en följd av minskat uttag av skatteutjämningsavgift för . Detta skulle innebära att förslagets negativa konsekvenser för den regionala obalansen skulle tas bort i följande kommuner med låg skattekraft: , , , , , och . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att det statliga skatteutjämningssystemet kompletteras med en regional skatteutjämning av det slag som finns i , varvid resurser överförs till landstingen genom minskning av den statliga skatteutjämningsavgiften. or sson (s) () () () () ()