ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02T919 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :T919 och () Riksfärdtjänsten är färdtjänsten ett bistånd enligt socialtjänstlagen, vilket är ett föråldrat synsätt. Färdtjänsten bör vara en naturlig del i den kollektivtrafik som byggs upp länsvis. Därigenom uppnås också att färdtjänsten gäller inom en större region och inte bara inom en kommun men också att kostnaderna fördelas som en del av kollektivtrafikkostnaderna. Den handikappade får därigenom den subventionering och den massrabatt via månadskort som den vanliga kollektivtrafikresenären åtnjuter. Detta är genomfört inom , det borde även gälla i andra län. Försök med riksfärdtjänst för handikappades längre resor inleddes på förslag av som ett komplement till den kommunala färdtjänsten. är huvudman för riksfärdtjänsten. Riksfärdtjänsten har fått en allt större omfattning. Handikappades efterfrågan på denna typ av resor visar att de fyller ett angeläget behov för många människor. Riksfärdtjänsten har numera permanentats, och i samband därmed gav regeringen transportrådet i uppdrag att undersöka riksfärdtjänstens framtida utformning i syfte att bl. a. effektivisera och utröna formerna för samordningen av resorna. är rutinerna för beställning och biljetthantering av riksfärdtjänst komplicerade och byråkratiska. Den som önskar använda riksfärdtjänst måste först få tillstånd hos resp. kommuns legitimeringsansvarige - oftast en handläggare på socialförvaltningen. Därefter skall resmål bestämmas och biljett beställas. Biljetten skall beställas hos SJ resebyrå före avresedagen. Resebyrån utfärdar biljetten, som den handikappade resenären skall lösa ut mot postförskott. Riksfärdtjänsten måste fungera för den enskilde handikappade resenären på ett tillfredsställande sätt. Regeringen bör därför ge transportrådet i uppdrag att förenkla rutinerna för beställning av riksfärdtjänstresor. I samband med rekreationsresa kan det inträffa att den handikappade inte alls får anlita riksfärdtjänst, nämligen om betalar större delen av vården. I detta fall betalar inte heller resan. Det kan då bli omöjligt för den handikappade att utnyttja rekreationsvistelsen. Detta förhållande är helt oacceptabelt, varför transportrådet måste se över gällande regler. Med hänvisning till ovanstaende hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om länsvis färdtjänst, 2. att hos regeringen begär att transportrådet får i uppdrag att förenkla rutinerna och se över reglerna för riksfärdtjänst i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1 * 1986/87.3 sami.
mot · GA02T920 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87 :T920 Lokalisering av regionkontoret inom södra postregion södra postregion omfattar förutom söder om tullarna , , , och kommuner samt . Regionen har bildats genom sammanslagning av kontoren i och . Regionens areal domineras således av kommunerna på . Mot bakgrund av alla uttalanden om att åstadkomma bättre inomregionat balans i borde det vara självskrivet att åtminstone statlig verksamhet inom detta område också har sina kontor centralt placerade där. Det är därför anmärkningsvärt att kontoret placerats i i lokaler vid . Detta anges visserligen som en tillfällig lösning, men provisoriet beräknas bli långvarigt - . Efter så kommer det att bli mycket svårt att förutsättningslöst välja lokalisering inom regionens geografiska område. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om lokalisering till ett läge inom av regionkontoret i södra postregion.
mot · GA02T922 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T922 Transportstöd till - Smedjebackenområdet Bergslagen är i viss kris. Vad som redovisas angående förändringar som diskuteras i företagsledningar kan Västerbergslagsområdet i komma att drabbas hårt. och framtid verkar dyster om inte omedelbara och kraftfulla insatser - inte minst från samhällets sida - kommer till stånd. En åtgärd bör vara att och kommuner inlemmas i stödområdet vari transportstöd kan utgå. Detta skulle betyda mycket för industrin i området - dess överlevnad och utveckling. Med stöd av det anförda föreslås att beslutar att hos regeringen begära att LudvikaSmedjebackens kommuner införlivas i stödområde vari transportstöd kan utgå.
mot · GA02T923 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T923 m. fl. (s) Samverkan mellan länstrafikbolag har ansvaret för den kollektiva persontrafiken inom länen överförts på en regional huvudman. Oftar har speciella länstrafikbolag bildats av landsting och kommuner gemensamt. Över hela ser man nu länstrafikbussar och lokaltåg - Pågatåg, Krösatåg, är vissa populära namn. Dessa tåg och busslinjer, som helt kunnat utformas efter lokala behov, har ofta medverkat till att överflytta enskild personbilstrafik till kollektivtrafik. På en del håll är dock länsgränser olämpliga som gränser för buss- och tåglinjer, då de kan skilja tättbefolkade centrum från ett område med behov av naturlig pendling till arbete och handel. Det finns lagliga möjligheter till samverkan mellan huvudmännen om regeringen så medger, men har direkt sammanläggning av länstrafikbolag eller bildande av trafikbolag av kommuner efter mera geografiskt lämplig användning än den länsgränsen medger inte varit möjlig. Det har medverkat till att i och för sig behövlig tåglinjetrafik inte kommit till stånd samt att för befolkningen och kollektivtrafiken lämpliga biljett- och rabattkortsystem ibland hindrats. Till exempel har man i M-län och L-län flera områden där regional linjetrafik borde fortsätta över länsgränsen och gemensamma kortsystem borde skapas. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att ett länstrafikbolag bör kunna medges rätt att med annat länstrafikbolag bedriva gemensam persontågs- och busslinjetrafik. () ()
mot · GA02T924 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T924 och () tidningsdistribution m. m. Det uppges att postverket beslutat att fr. o. m. helt slopa s. k. lördagsutdelning av post, dvs. även sådana försändelser som mot extra avgift skall delas ut . Endast expressutdelning mot extra avgift på . kommer att verkställas. Även tidningsutdelningen har varit ifrågasatt. har postverkets generaldirektör dementerat uppgifter om sådan inskränkning. Såvitt vi förstått skulle tidningsdistributionen på lantbrevbärarlinjer inte vara i fara. Det är vår uppfattning att postverket måste behålla det lilla som är kvar av lördagsservicen. Därtill bör övervägas möjligheten att sätta in normal postutdelning så att inte allmänheten skall behöva vänta till sjätte dagen innan man får sin post. Det var vad som hände under julhelgen 1986. Ingen post delades ut - från till . Sedan var det utdelning i , uppehåll i två, utdelning i en, uppehåll i fyra (, söndag den 4, och trettondagen). Så dålig postservice torde knappast finnas i något annat industriland. Gamla nyheter via posten När det gäller tidningsdistributionen via järnvägens postkupéer har en svårartad försämring skett. Det går visserligen normalt att köpa större landsortstidningar på utgivningsdagen. Men det går vanligen inte att köpa varje sådan tidning i exempelvis , trots att detta är en järnvägsknutpunkt. Anledningen till försämringen uppges vara att bemanningen i postkupéerna dragits in. Försämringen märks bl. a. i där man oftast får nöja sig med gårdagens postprenumererade nyhetstidningar från den stora del av landet som ligger utanför huvudstaden. Exempelvis uppges det att även tidningar som utges endast från icke kommer till prenumeranterna förrän dagen efter utgivningsdagen. Landsbygden måste få sina tidningar Mot. När det gäller postens tidningsdistribution pa landsbygden anser vi att det måste vara ett berättigat krav att även lördagsdistributionen blir kvar. Detta bör ge regeringen till känna. Vi anser vidare att de försämringar som inträffat i tidningsdistributionen via postkupéer måste undanröjas, exempelvis genom återinförd bemanning. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att postverket får i uppdrag att förbättra tidningsdistributionen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om fortsatt och helst förbättrad lördagsutdelning. () ()
mot · GA02T925 · 1987-01-27 00:00:00 — () Trycksaksportotm. I internationella överenskommelser om postförsändelser ingår särskilt porto för trycksaker. I har vi tagit bort detta. Det innebär att man kan sända trycksaker billigare till utlandet men inte inom landet. Portot är över huvud taget billigare utomlands i förhållande till det inhemska portot. Det finns anledning att återinföra trycksaksportot. Enskilda kan t. ex. vilja sända tidningar vidare när man läst dem färdigt. Med nuvarande priser är det omöjligt. Posten har en mycket viktig regionalpolitisk och social funktion. Samma porto över hela är en stor fördel. Ailä nås av brev och andra försändelser var de än bor. Lantbrevbäringen ger personlig kontakt med en samhällsfunktionär också för dem som bor i glesbygd. Samordningen med annan service fungerar mycket bra. Det är ovärderligt att denna goda service kan upprätthållas, även om den med vårt sätt att räkna blir allt dyrare. I stället för portohöjningar bör posten ha möjlighet att bekosta sin service delvis genom intäkter av sin bankrörelse. Det är risk att postservicen annars slås ut av mer opersonlig kommunikation. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om återinförande av trycksaksporto m.m.
mot · GA02T926 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T926 () Postutdelningen i service till människor som bor i sker i huvudsak på följande sätt: Till dem som bor i en vanlig servicelägenhet, omfattande ett eller flera rum och kök, delas posten ut som till vilken annan lägenhet som helst, i postlåda eller i brevinkast i dörren. Till dem som bor i servicelägenhet som saknar kök, i huvudsak pensionärer med helinackordering, lämnas posten på servicehusets expedition för vidare utdelning av servicehusets personal. Med exempel från i aktualiserade jag tanken att det var att postverket övergav denna skillnad i service mellan människor i skilda slag av serviceboende. Det skedde i en fråga till kommunikationsministern. Han förutsatte i svaret att posten tillsammans med sina kunder skulle kunna lösa den typen av servicefrågor. Så tycks inte ha skett. Skillnaden mellan boende i med och utan helinackordering är enbart en skillnad i servicegrad från husets personal. Likheterna i de båda boendeformerna är stora: Det är oftast fråga om ett långvarigt boende, stundom livslångt. I båda fallen är det ett boende med egna möbler, egen utrustning, egen telefon och egna tidningar. Samhällets mål inom äldreomsorgen innebär att även för dem som behöver en omfattande service skall så hemliknande förhållanden som möjligt skapas. Ett ökat självbestämmande, stimulans till aktivitet samt ett stärkt skydd för den personliga integriteten hör också till målen. Mot den bakgrunden ter det sig naturligt att samhällets serviceorgan behandlar de boende i lika antingen det är fråga om helinackordering eller ej. Rätten att få den egna posten i en egen postlåda bör inte vara beroende av om jag har spis eller kokplatta. Enligt min mening bör postverket, liksom andra statliga verk och myndigheter, medverka till att den syn som präglar samhällets insatser för äldreomsorgen får ett snabbt genomslag. Det kan postverket göra genom att komma överens med kommunerna om en likvärdig service till de boende i , oberoende av servicegraden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om postutdelning i .
mot · GA02T928 · 1987-01-16 00:00:00 — Motion till 1986/87:T928 Slopad tillståndsgivning för beställningstrafik i är ett turistlän och är därför mycket beroende av bra kommunikationer. förekommer det fortfarande att turister under högsäsong har svårigheter att erhålla plats på tåg för att komma i åtnjutande av de i förväg beställda fjällveckorna. Ännu större svårigheter kan det vara för de tursiter som skall till och ej har tillgång till bil. Det finns i länet små välskötta bussföretag som skulle kunna utgöra komplement till järnväg, flyg och annan busstrafik. Ett lokalt bussföretag är i allmänhet mera benäget att förlägga sin körsträcka så att den även passar den lokala befolkningen. För all busstrafik gäller att tillstånd endast får ges om den avsedda trafiken bedöms vara behövlig och i övrigt lämplig. Särskilt tillstånd för busstrafik har ansetts som nödvändigt som ett skydd mot konkurrenter, vilka kanske endast skulle utföra de lönsammaste transporterna. Den risken föreligger knappast, utan förhållandena är omvända. Eftersom behovsprövning ofta är svår att göra, skulle fri konkurrens när det gäller beställningstrafik verkligen gagna dem som saken berör, nämligen människorna i ett glesbygdslän där varje förstärkning på kommunikationssidan är välkommen, särskilt den som är till nytta för länets näringar. I andra avseenden är ett försökslän när det gäller både frikommun () och frilandsting. Det vore därför lämpligt att även i detta avseende blev försökslän för slopad tillståndsgivning för beställningstrafik. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om slopad tillståndsgivning för beställningstrafik i .
mot · GA02T929 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:T929 () och trafiksäkerhetsverket (TSV) beslutade om vissa riktlinjer för trafiksäkerhetsverket (prop. 1981/82:81, och 26). Beslutet innebar bl. a. att trafiksäkerhetsinformationen skulle till vissa delar överföras från trafiksäkerhetsverket (TSV) till (). Den del som överfördes till NTF var den pläderande informationen, som vädjar till trafikanterna att lära sig mer, uppträda bättre och vara vänligare mot varandra. I underlaget till beslutet sägs bl. a. att trafiksäkerhetsverkets medel för sådan pläderande information som inte har anknytning till lagstiftningen bör därför efter hand - - överföras till NTF . Det står vidare att läsa att medelsförstärkningen bör av NTF användas främst för större insatser på det regionala och lokala planet. Under de år som gått har NTF:s verksamhet förändrats. Den pläderande informationen har tagit sig uttryck i bl. a. den påkostade i samband med att lagen om användande av bilbälte i baksätet hade börjat gälla. Många har i samband med den frågat sig om den tidigare uppdelningen mellan TSV och NTF när det gäller lagstiftningsinformation fortfarande gäller. NTF:s dubbla roll som både medlemsorganisation för frivilligorganisationerna och mottagare av öronmärkta regeringsanslag har aktualiserats . Inte minst turerna kring tillsättandet och det följande avsättandet av en ny verkställande direktör har bidragit till detta. Det är nu hög tid att ompröva det beslut som fattade , innebärande en omfördelning av resurser och roller mellan TSV och NTF. Regeringen bör därför få i uppdrag att förelägga förslag om enåtergång till den tidigare anslags- och ansvarsfördelningen. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om en återgång till den tidigare ansvars- och anslagsfördelningen mellan NTF och TSV.
mot · GA02T930 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T930 Ändrat huvudmannaskap för länstrafiken Kostnaderna för länstrafiken har inte minst för landstingen blivit avsevärt mycket högre än vad som beräknades när beslutade ålägga landstingen huvudmannaskapet för den kollektiva länstrafiken. avvecklas nu det specialdestinerade statliga bidraget, och flera landsting drabbas hårt av omläggningen av skatteutjämningssystemet. Landstingen har därför numera en försämrad ekonomisk situation, och det är nödvändigt att deras resurser kan koncentreras till det som är landstingens huvuduppgift, nämligen sjuk- och hälsovården. Kommunerna bör vara de organ som har de största förutsättningarna att bedöma det lokala trafikbehovet, turtäthet osv. Mot denna bakgrund bör kommunerna också svara för planering av den kollektiva trafiken och även ha kostnadsansvaret. Genom Kommunförbundets länsavdelningar bör det vara möjligt att samordna linjerna inom länen och även åstadkomma en rimlig kostnadsfördelning för långlinjetrafiken. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att huvudmannaskapet för länstrafiken skall åvila kommunerna.
mot · GA02T931 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:T931 och () Forskningsinsatser på trafikområdet Att kommunikationslederna i vårt land har stor betydelse visar inte minst intresset från den dominerande industrin på det här området. gör sina utredningar, luftfartsverket sina och SJ sina egna utredningar och avvägningar till vilka den svenska skall ta ställning. Det är emellertid inte enbart staten som ägnar sig åt utredningar och förslag på kommunikationsområdet. Våra största företag är mycket hårt engagerade i de här frågorna. De satsar stora resurser på att utveckla idéer för att tillgodose sina egna företag. Det är naturligtvis positivt att företagen visar så stort intresse för de här frågorna. Det är bara det att när de lägger fram sina rapporter finns inte de samhällsekonomiska bedömningar med som är absolut nödvändiga för ett land. Tyvärr finns dessa avvägningar inte heller med när vägverk, luftfartsverk och SJ lämnar ut sina rapporter. Det har framgått i tidningsartiklar att med flera storföretag här i tillsammans med utländska företag har satsat stora resurser på forskarinsatser för att utveckla den s. k. ScanLink. Det lär skola finnas ett flertal forskartjänster för detta ändamål. Det här gör att staten också måste satsa på forskarinsatser för att lösa kommunikationsproblemen i hela landet. Det måste finnas en motpol till industrins framtagna material med synpunkter, annars har de svenska politikerna ingen möjlighet att kunna göra de rätta avvägningarna. Vi anser därför att staten skall satsa på forskare i olika delar av vårt land, som får till uppgift att lägga fram förslag till utveckling av det svenska kommunikationsnätet. En sådan forskning skulle dessutom kunna kopplas till de regionala högskolorna så att hela landet blev av intresse för den här sortens förslag. Samhället och staten måste ha en egen framförhållning, inte vänta på vad industrin skall ta sig för, då blir det inte samhällets intressen som i första hand tillgodoses. En fördjupad samhällsvetenskaplig forskning om för samhället viktiga frågor skulle kunna åstadkomma en mer innehållsrik dialog mellan politiker och industrins företrädare. Det skulle också leda till en bättre utveckling , därför att diskussionerna skulle bli mer konstruktiva och politikerna skulle få en bättre saklig grund att fatta sina beslut utifrån. Med anledning av det ovan anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om forskning på kommunikationsområdet. () ()
mot · GA02T932 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:T932 och () Postutdelningen i Vid postutdelning i olika för äldre eller handikappade tillämpas varierande regler på skilda orter. har nämligen en märklig bestämmelse som innebär att om en lägenhetsinnehavare i ett hus för kollektivt boende endast har rum och kokvrå delas inte posten ut i den boendes egen postlåda utan lämnas på en expedition. som är ett serviceföretag borde behandla alla som har en egen lägenhet med egen postlåda lika. De bör få sin post till bostaden oberoende av om denna har kokvrå eller kök. Det är nämligen viktigt att äldre och handikappade skall kunna leva ett så normalt liv som möjligt. Frågan har aktualiserats av socialnämnden i , som begärt att posten skulle delas ut i de boendes egna lägenheter i ett av kommunens . I skrivelse till postverket framförde socialnämnden bl. a. följande: Varje rum på ett med helinackordering skall betraktas som ett enskilt boende . Ett med helinackordering är inte längre Namnskyltar finns på varje dörr och postlådor kommer att sättas upp. sade postens regionkontor nej till denna framställan med motiveringen att post delas ut till servicelägenheter men inte till med helinackordering. Enligt denna definition räknas bostäder med kokvrå men utan kök inte som lägenheter. Förhållandena varierar dock på olika orter i landet. En del av postens regionkontor tillåter tydligen att post delas ut även till boende i sådana som enbart har rum och kokvrå. Det är beklagligt att ett serviceföretag som posten har sådana bestämmelser att äldre och handikappade ibland får en mycket sämre service än vad fallet är för t. ex. yrkesverksamma. Posten är visserligen ett monopolföretag men borde ändå vara angelägen om att ta störrre hänsyn till sina kunders behov och önskemål. Eftersom så inte alltid sker bör .riksdagen uppdra åt regeringen att i förhandlingar med postverket åstadkomma en individuell postutdelning till alla som har ett eget boende i eller servicelägenhet. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär att postverket får i uppdrag att förbättra sin service till för pensionärer. () ()
mot · GA02T934 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T934 och () Kommunikationsfrågor i , m. m. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:A466 hemställer vi 1. att beslutar att transportforskningsberedningen, då transportrådet avskaffats, förläggs till , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att SJ:s förbindelser med måste förbättras, 3. att beslutar att som sin mening uttala att Blåviksfärjan mellan Torpön och fastlandet ej får dras in.
mot · GA02T935 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T935 I samband med att lantbrevbärare som är verksamma i skärgården avgår med pension tyder vissa tecken på att postverket med hänsyn till besparingskrav försöker förbilliga distributionen genom en annan typ av posthantering. Denna fråga har väckts beträffande lantbrevbärarfunktionen i östra skärgård. Liknande åtgärder kan bli aktuella även på andra håll i den blekingska skärgården. Den bofasta befolkningen i skärgården känner oro för en sådan utveckling. Lantbrevbäraren är för dessa människor en viktig förmedlande kontakt med yttervärlden. Förutom vanlig postdistribution hjälper denne till med hemtagning av varor från affären på fastlandet, bankuppdrag, hemtagning av apoteksvaror m. m. Dessutom håller denne en nära kontakt med människorna på de olika öarna. Det innebär social trygghet, särskilt för många äldre av den bofasta befolkningen. Talet om en levande skärgård klingar falskt i mina öron om en så viktig funktion som lantbrevbärningen skall försvinna. Särskilt i , som brottas med hög arbetslöshet och kraftig befolkningsminskning, kommer en indragning av denna funktion att vara hämmande. Det är inte nog med att arbetstillfällen försvinner i Skärgården. Den viktiga resurstillgång som en levande skärgård är för måste utnyttjas och utvecklas. Om denna resurs skall bibehålla sitt värde får inte servicegraden minska. Lantbrevbärarfunktionen är en viktig förutsättning, som bör finnas för att nå målet en utvecklande levande skärgård. Den personliga servicen som lantbrevbäraren ger är i många avseenden ovärderlig för skärgårdsbefolkningen. Målsättningen måste därför vara att oavsett bostadsort kunna ge medborgarna i vårt land en personlig postservice i form av postkontor eller lantbrevbäring. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om personlig postservice.