mot · GA02Jo241 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo241 Bättre livsmedel, minskad giftanvändning i jordbruket Ett ekologiskt riktigt jordbruk kräver att kemikaliseringen stoppas. Gifterna rubbar naturens egen balans och kan ha konsekvenser som vi inte kan överblicka. Dess inverkan på livsmedelskvaliteten skapar oro bland konsumenterna. Konstgödning bidrar bl. a. till massförsurning och övergödning av vattendrag. Mycket talar för att den påverkar livemedelskvaliteten negativt. Det nuvarande jordbruket är helt beroende av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. En sådan omläggning måste därför ta åtskilliga år i anspråk. Det är viktigt att den genomförs på ett sätt som inte skadar näringen och som kan mötas med förtroende av lantbrukarna. I denna motion presenteras ett förslag till väg ut ur kemikalie jordbruket. Situationen med övergödningen av och innebär att en del åtgärder måste vidats . Målsättning för kds livsmedelspolitik Biologiskt fullvärdiga giftfria livsmedel Miljövänlig energi- och råvarusnål produktion Djurvänlig animalieproduktion i mindre enheter Ingen krympning av växtodlingen, långsiktig minskning av fläsk-, kött-, ägg- och mjölkproduktionen Hög sysselsättning, meningsfullt arbete, god arbetsmiljö All skall i princip utnyttjas för jordbruksproduktion Minskad sårbarhet i jordbruket och decentraliserad, resurssnål förädling Ökat boende på landsbygden, men nybyggnation på åker skall endast få utföras i nödfall och då på minimal yta Familjejordbruk med stärkt samband brukande-boende-ägande 10. Ekonomi som stärker initiativkraft och framtidstro Långsiktig och målmedveten jordbrukspolitik Ett väl fungerande jordbruk som täcker livsmedelsbehovet är en nationell tillgång som är grundläggande för välstånd och trygghet. Vi har skyldighet att förvalta den oersättliga resurs som den odlade jorden utgör så att dess avkastningsförmåga inte försämras. Brukningsmetoder som tär på begrän sade råvaruresurser och sorn medför risker för hälsa och miljö måste ersättas med biologisk-ekologisk odling. Man bör dock beakta att detta tar tid, eftersom praktiskt taget inga resurser satsats på att utveckla ett sådant jordbruk . En del effekter av prisregleringen som är till nackdel för den biologiskt-ekologiska odlingen kan tillrättaläggas . Fostran till ansvarig förvaltning För att komma till rätta med den rovdrift och förgiftning som hotar vår jord krävs en vilja hos oss människor att bli ansvariga förvaltare. Grunden för detta läggs genom fostran till respekt för det mycket komplicerade men fint avvägda biologiska-ekologiska system som vi lever i och fostran till omtanke om alla människor i både och framtiden. etik med omsorg om medmänniskor och förvaltaransvar är den bästa grunden för denna fostran. Från gruppegoism och kortsiktighet till samarbete och helhetssyn Kds vill i samarbete med övriga partier och i samråd med företrädare för alla berörda införa lämpliga styrmedel för att de i motionen angivna jordbrukspolitiska målsättningarna skall uppnås. Den samhällsstödda jordbruksforskningen bör uppmuntras till att utveckla råvarusnål biologisk-ekologisk odling. Den påbörjade kontakten och rådslaget med redan etablerade biologisk-ekologiska odlare på för prioritering av forskningsuppgifter bör fortsätta. Den forskning som därvid bör prioriteras är utveckling av lämpliga alternativ till WC-systemet så att kretsloppet växt-föda-avfall-växtnäring-växt osv. slutes samt så att ingen inblandning med främmande ämnen såsom tungmetaller sker. Hushållningssällskapens och lantbruksskolornas jordbruk samt lantbruksnämndernas försöksverksamhet skall utnyttjas för att utveckla lokalt anpassad odlingsteknik. Grundforskningen skall vara fri. Forsknings- och försöksverksamheten bör få väsentligt utökat ekonomiskt stöd. Det är viktigt att tillvarata allt tänkbart kunnande som finns i det konventionella jordbruket. I utbildningen måste kontinuerligt nya rön inom den biologisk-ekologiskt inriktade forsknings- och försöksverksamheten förmedlas. Utbildningen skall inte ensidigt vara inriktad på optimal ekonomi för det enskilda företaget utan måste kompletteras med vad olika åtgärder innebär i fråga om nationell och global förbrukning av råvaror. Hälso-, miljö-, sysselsättnings-, boende- och beredskapseffekter måste starkare uppmärksammas. Alla som genomgått lantbruksutbildning skall om möjligt känna motivation för att utveckla resurssnål biologisk odling. Rådgivarnas huvuduppgift skall vara att hjälpa lantbrukarna med att uppnå bästa möjliga överensstämmelse med samhällets målsättning: bra produktionsresultat och god ekonomi. Lantbruksnämndernas och hushållningssällskapens rådgivning bör utökas och utgöra en motvikt till den kommersiella rådgivningen. Den bör i huvudsak vara kostnadsfri. Största möjliga rättvisa vid fördelning av rådgivningsresurserna skall eftersträvas så att inte endast ett fåtal lantbrukare utnyttjar hela rådgivningskapaciteten. Minskad användning av bekämpningsmedel och konstgödsel i jordbruket Regeringen har förklarat att användningen av bekämpningsmedel i jordbruket bör halveras . Enligt vår uppfattning kan inte denna målsättning nås med nu framtaget handlingsprogram utan att detta kompletteras med ekonomiska styrmedel. är bekämpningsmedlen belagda med två slags avgifter, dels en miljöavgift som går in i statskassan, dels en avgift som går till jordbrukets regleringskassor. Miljöavgiften är kvantitetsbaserad och utgår per kg bekämpningsmedel under det att avgiften till regleringskassan är mera kvalitetsbaserad, dvs. den har siktat in sig på att det skall kosta lika mycket per ha när gifter av olika koncentration används. Avgifterna på bekämpningsmedel bör omvandlas till en avgift och utgå efter de principer som gäller för avgiften till regleringskassorna. Denna avgift bör sedan höjas med förslagsvis . Oavsett i vilket led avgiften tas ut bör avgiften baseras på priset i förbrukningsledet. De medel som inflyter på detta sätt skall gå tillbaka i sin helhet till jordbruket enligt förslag som preciseras längre fram i motionen. Avkastningen inom jordbruket har ökat snabbt . Den ökade avkastningen beror på flera faktorer, bättre brukningsmetoder, användningen av handelsgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Växtförädlingen har också utvecklat sorter med högre avkastning. De största förändringarna har skett efter . En hög mekanisering och specialisering har ägt rum. Den och den ökade användningen av konstgödsel och bekämpningsmedel har underlättat övergången till kreaturslösa jordbruk. På dessa jordbruk har vallodlingen mer eller mindre upphört. Animalieproduktionen har koncentrerats till färre men större enheter. Mekaniseringen och de kemiska bekämpningsmedlen mot skadedjur och ogräs har möjliggjort att jordbruket inte behöver tillämpa de olika växtföljder som tidigare krävdes för ogräsbekämpning och för att förebygga angreppen av skadedjur. Allt detta sammantaget har bidragit till dagens överskottsproblem. Många människor anser att livsmedlens kvalitet försämrats genom den höga användningen av konstgödning och kemiska bekämpningsmedel. är att kemikaliejordbruket har negativa effekter på hälsa, miljö, sysselsättning, beredskap, boende och förbrukning av begränsade råvaruresurser. När det gäller miljön har den ökade tillförseln av växtnäringsämnen till jordbruksmarken också medfört en ökad urlakning av växtnäringsämnen till vattendragen. Detsamma gäller för grundvattnet. För höga halter av nitrat kan medföra att vattnet blir otjänligt som dricksvatten. Särskilt gäller dettta för spädbarn. Sannolikt är detta ett underskattat problem för glesbygdsboendet i områden med lättare jordar. Urlakningen av kväve och fosfor bidrar till övergödningen av vattendrag och sjöar. Förhållandena i och visar att även havet påverkas. Det finns ett samband mellan höga gödselgivor och urlakningens omfattning. Urlakningen varierar också med olika slag av grödor. Ensidig stråsädsodling medför betydligt större urlakning än ett jordbruk med vallodling i växtföljden. Ett ytterligare exempel på de problem som övergödningen skapar är förstörelsen av . Kvävebelastningen bedömes här vara ungefär fyra gånger större än . Även fosforn har ökat. Här har ökningen varit mest markant . Ökningen av näringsämnena har medfört ökade algblomningar. Andelen giftiga algarter har också ökat. Vid nedbrytningen av döda alger har syrebrist uppkommit över mycket stora ytor. På grund av syrebristen saknas bottendjur av . Farhågor finns att djupvattnet i torskens och rödspättans lekområden kan drabbas av syrebrist. Källorna till den ökade näringstillförseln är flera. Många anser att näringsläckaget från jordbruksmarken är en av huvudorsakerna. En minskad tillförsel av kväve skulle resultera i minskat läckage från åkermarken. Användningen av kemiska bekämpningsmedel har sidoeffekter. Det sker en anrikning i näringskedjan, man kan spåra rester i livsmedel. Även om medlen är selektiva sker en utslagning av andra organismer än de som medlet satts in mot. Dessa organismer behövs i det ekologiska kretsloppet. Bekämpningsmedel som används i livsmedelsproduktionen läcker ut i våra vatten. Överskottet på främst spannmål som måste avsättas på världsmarknaden till låga priser har blivit en belastning på både statskassan och jordbruksnäringen. Olika förslag diskuteras för att minska överskottet. Den gemensamma nämnaren för dessa är att större eller mindre arealer tas ur livsmedelsproduktionen. Kds anser att hänsynen till miljön kräver att vi i stället behåller åkermarken för jordbruksändamål. En avveckling av kemikaliejordbruket skulle minska överskottsproduktionen som belastningen på våra sjöar och vattendrag minskar. Det beslutade trädesbidraget minskar visserligen spannmålsarealen. Det minskar däremot inte växtnäringsläckaget till vattendragen. Tvärtom ökar framför allt kväveläckaget på grund av att det kväve som utmineraliseras inte kan tas upp av någon gröda. finns det risk för att en ökad tillförsel av växtnäringsämnen på brukad areal bibehåller eller t. o. m. ökar överskottet. Därigenom kvarstår eller i värsta fall okar läckaget även från den areal som utnyttjas för produktion. Då dessutom trädan ger skördehöjande effekt på efterföljande gröda leder den temporära trädan till höjd skörd året efter trädan. Trädesbidraget motverkar därigenom sitt syfte. Överskottsproblemen förvärras med påföljande krav om att ännu mer jordbruksmark skall tas ur livsmedelsproduktionen. Ekonomiska styrmedel skulle successivt öka intresset för ett jordbruk som är mera inriktat på hushållning med naturresurser och därmed också skonsammare mot miljön. Kds förslag att nuvarande avgifter på kemiska bekämpningsmedel ersätts med ett annat avgiftssystem där avgifterna höjs enligt en på förhand fastställd skala är ett sådant ekonomiskt styrmedel. De två avgifterna på konstgödsel, miljöavgiften och avgiften till jordbrukets regleringskassor, skulle också kunna omvandlas till en enhetlig avgift som också höjs enligt en på förhand beslutad skala så att jordbruket får långsiktiga ekonomiska signaler att rätta sig efter. Här bör avgiften förslagsvis höjas i förbrukningsledet. Även om avgiften tas ut på priset i förbrukningsledet bör den såväl här som för bekämpningsmedlen erläggas av tillverkaren eller importören. bör bli uppbördsmyndighet. Inkomna avgifter skall helt återföras till jordbruket i form av arealbidrag och som medel till jordbrukets regleringskassor för täckande av exportkostnader samt medel till utökad jordbruksforskning och försöksverksamhet. Arealbidrag bör utgå med ett lika stort belopp för varje ha odlad mark över hela . Det bör förstärkas med ytterligare medel. Arealbidraget bör vidare kunna tillföras medel som återfinns på annat håll i budgeten och de medel som kommer att utbetalas för trädan. I en särskild motion lämnas förslag om bidrag till jordbruket för hag- och ängsmarker. En något annorlunda utformning av prissättningssystemet skulle mycket snabbt kunna reducera användningen av konstgödsel-kväve i jordbruket och ändå medge en förbättrad ekonomisk situation för jordbrukaren. Utredningen om användningen av kemiska medel i jord- och skogsbruket (SOU 1983:10) anger att en minskning av kvävegivorna i allmänhet inte skulle kosta mer än några tiotal kronor per ha och år. Sambandet skörd - kvävegivor är kanske något mera komplicerat än vad följande exempel kan ange. Ett läroboksexempel kan ändå något belysa de ekonomiska effekterna. I ett läge är den optimala avkastningen av spannmålsskörden med nuvarande priser spannmål vid en kvävetillförsel på per ha. Minskar man kvävegivan till blir skörden . Skillnaden i totalintäkt för lantbrukaren rör sig om ca . ligger exportförlusten på ca . Ett totalgrepp på ekonomin skulle i detta exempel kunna ge lantbrukaren mera pengar i handen vid en minskad giva kväve som belastningen på miljön minskar. I miljökänsliga områden där det är önskvärt med en snabbare neddragning av växtnäringsämnen, främst kväve, kanske till av nuvarande kvävetillförsel, är det nödvändigt med riktade stöd för att klara omställningskostnaderna. Dessa kostnader måste samhället, inte minst med tanke på den tidigare förda jordbrukspolitiken, ta på sig. Redan nu finns det vissa odlare som ägnar sig åt alternativ odling. Med alternativ odling avses här resursbevarande odlingssystem där produktionen i huvudsak baseras på platsgivna resurser och där biologiska och ekologiska hänsyn ligger till grund för odlarnas åtgärd. Gemensamt för dessa odlare är att de inte använder konstgödsel och syntetiska bekämpningsmedel. Dessa odlare har inte någon del i det överskott som uppkommit till följd av höga givor konstgödsel till åkermarken. Det finns därför inget skäl att dessa alternativodlare skall betala avgifter som används för att täcka de exportkostnader som uppstår genom att man med kemiska bekämpningsmedel och konstgödsel pressar fram stora överskott. Förmalningsavgiften är en sådan avgift. Den utgör /kg brödspannmål som mals. Kvarnarna betalar in avgiften och tar sedan ut kostnaden genom höjda priser på mjöl och flingor. Kds föreslår att denna förmalningsavgift avvecklas för brödspannmål som odlas utan kemiska bekämpningsmedel och konstgödsel-kväve. Jordbrukarna skall garanteras samma ekonomiska utbyte som jämförbara grupper i Effekterna av de livsmedelspolitiska åtgärderna skall kontinuerligt följas. Genom regelbundna förhandlingar mellan företrädare för regering, jordbrukare och konsumenter skall jordbrukarna kompenseras om deras penningmässiga ekonomi försämras på grund av styrningseffekterna. I övrigt bör jordbruket få full kompensation enligt tidigare regler genom i huvudsak bundna överläggningar. - Större prisstyming mellan olika produktionsgrenar skall vid behov tillämpas för att nå önskad produktionsbalans. Biologisk-ekologisk odling - vinst för alla Det råder inget tvivel om att utveckling och övergång till biologisk-ekologisk odling bör ge stora fördelar. Positiva effekter på hälsa, miljö, förbrukning av råvaror, sysselsättning, minskat tätortsboende och beredskap kan förväntas. De som ägnar sig åt biologisk-ekologisk odling vill producera hälsobefrämjande livsmedel, bevara jordens fruktbarhet, skapa en sådan miljö som tillfredsställer husdjurens naturliga beteenden och inneboende behov. Hushålla med naturresurser, förhindra miljöförstöring! Den alternativa odlingen kännetecknas av en naturuppfattning där naturen betraktas som en helhet vilken har sitt egenvärde. Människan är beroende av naturen och har ett moraliskt ansvar att anpassa sina odlingsåtgärder så att kulturlandskapet kan ingå som en positiv del i den omgivande naturen. En allsidig och varierande växtföljd med inslag av baljväxter utgör en viktig del i den alternativa odlingen. Markens produktivitet upprätthålls i huvudsak med organiskt material, symbiotisk kvävefixering och mikrobiell mineralmobilisering utgör väsentliga inslag. Gröngödsling i renbestånd eller samodling tillämpas. Om marken saknar något näringsämne i växttillgänglig form tillföres detta i svårlöslig och så naturlig form som möjligt. Konstgödselkväve användes inte. Odlingssystemet i sig själv motverkar sjukdomar, skadedjur och ogräs. förebyggande syfte användes motståndskraftiga sorter, anpassad växtföljd och andra odlingstekniska åtgärder. Som direkta åtgärder användes mekaniska, fysikaliska och biologiska metoder. Syntetiska, ej naturligt förekommande, bekämpningsmedel används icke. Jordbearbetningssystemet utformas så att det blir skonsamt för markens struktur och organismer. Där djurhållning förekommer eftersträvas balans i förhållande till odlingsarealen. Genom att den alternativa odlingen satsar på lokal resursanvändning med minimal insats av produktionsmedel utifrån, såsom konstgödsel och bekämpningsmedel, är odlingssystemet miljövänligt, energibesparande och mindre sårbart. Då bondens andel av konsumentpriset är liten blir de vid omläggningen erforderliga prishöjningarna relativt små för konsumenten. Då dessutom kostnaderna för export av livsmedelsöverskott försvinner reduceras den erforderliga prishöjningen avsevärt. skall övervaka prissättningen i mellanleden så att den nödvändiga producentprishöjningen inte åtföljs av sedvanlig procentuellt prispåslag i konsumentledet. Kostnaden för förädling, distribution och försäljning av ekologiskt odlade produkter är vid samma kvantitet obetydligt högre än för konventionellt odlade produkter. En genomgripande folkupplysning som förklarar varför maten blir dyrare och om förväntade andrahandsvinster bör motivera både konsumenter och producenter till omställningen. Upplysningskampanjen bör påbörjas så snart beslut om övergång till biologisk-ekologisk odling tagits. Genom stora kemikalieinsatser kan livsmedel odlas till lågt pris. För att kunna skydda oss mot import av sådana livsmedel krävs att inga restmängder av bekämpningsmedel eller deras nedbrytningsprodukter skall tillåtas i livsmedel. Ett effektivare kontrollsystem måste utvecklas. Alla livsmedel som framställs i skall saluföras ursprungsmärkta. Önskvärt vore också att deklarera livsmedel. På förpackningarna skulle då anges om de under odlingen utsatts för kemiska tillsatser. Överskottsproduktion i fredstid ökar möjligheterna att klara missväxtår eller spärrade gränser. Man bör beakta att ett stort antal djur, som kan slaktas, utgör en stor livsmedelsreserv. I förväg genomförd övergång till biologiskekologisk odling innebär att behovet av importerade produktionsmedel såsom olja, konstgödsel, bekämpningsmedel och proteinfoder minskar mycket väsentligt. Sådana odlingssytem klarar därför avspärrning mycket bättre. Produktionsöverskott på spannmål skall solidariskt bäras av alla och bör i de flesta fall ses som bidrag till den globala livsmedelsförsörjningen. Kostnaden för detta skall i princip, med undantag för vad den föreslagna tredjedelen av bekämpningsmedels- och konstgödselavgifterna ger, finansieras med statsmedel. Balans mellan behovet av olika livsmedel och produktionen förutsätts bli uppnådd genom överenskommelse om åtgärder vid jordbruksförhandlingarna. Hjälp till de svältande livsmedelsbehov måste i första hand tillgodoses genom egen livsmedelsproduktion. Den bör i största möjliga utsträckning baseras på lokala resurser och utveckling av för området i fråga lämplig biologiskekologisk odlingsteknik. Åtgärder för att stoppa skövlingen av skog måste vidtas. Likaså måste skogsplantering understödjas. En stor del av u-hjälp bör ges till utveckling av anpassad livsmedels- och skogsodlingsteknik. Inom överskådlig tid är behovet av direkta livsmedelssändningar till många mycket stort. Katastrofberedskap behövs alltid. Vårt välbärgade folk har moralisk skyldighet att i stor utsträckning bidra till den globala livsmedelsförsörjningen. Kravet på stor produktionsvolym får dock aldrig överordnas kravet på hög biologisk kvalitet och miljövänlig ekologisk odling. Odling av växter för direkt mänsklig konsumtion ger i jämförelse med omvägen genom djur mångfaldigt mer näring per arealenhet. Även små förskjutningar mot mer vegetabilier och mindre animalier i vår kost ger därför relativt stort utslag i form av överskott. Då även folkhälsoskäl talar för en sådan förskjutning bör detta beaktas vid utarbetandet av styrmedel för produktion och konsumtion. Livsmedelssubventionerna infördes med verkan fr. o. m. och ökade sedan i rask takt då svenska folkets köpkraft var större än . Så sent som beslöts om ytterligare höjning. I slutet av beslutade man att successivt minska dem. Med undantag för mjölksubventionerna har de sedan avskaffats. Subventionerna togs alltså bort då konsumenternas köpkraft var låg och ekonomin i lantbruket dålig. Praktiskt taget bara mjölkprodukter, kött och fläsk har subventionerats. Därmed har vår överkonsumtion av fett och protein ytterligare stimulerats. Den ensidiga subventioneringen av animalier har motverkat önskvärda kostförändringar i riktning mot mer vegetabilier. Många jordbrukare har i sin planering utgått från den prisnivå som uppnåtts med hjälp av subventioner. Det har medfört att många jordbrukare gjort omfattande lånefinansierade investeringar i framför allt mjölkproduktion. Tas subventionerna bort innebär det risk för ekonomisk katastrof för många jordbrukare. Kor och andra grovfoderätande husdjur lever till stor del av bete och vallfoder. Därigenom utnyttjas hagmarkerna och landskapet hålls öppet. I odlingen utgör en nära nog oersättlig omväxlingsgröda. finns knappast några alternativ till mjölkproduktion för de flesta gårdar i norra och i andra områden av vårt land där bara ett fåtal grödor kan odlas. Mjölkprodukter kan utnyttjas utan tillredning, och de har också många näringsmässiga fördelar såsom bra proteinsammansättning och innehåll av många värdefulla vitaminer och mineraler. Mjölksubventionerna bör bibehållas, då dessa är ett viktigt stöd till låginkomst- och barnfamiljer. Andra vägar att stödja jordbruket och låginkomsttagarfamiljerna bör dock utredas så att livsmedelssubventionerna kan avvecklas helt. Regeringens förslag om att nu minska livsmedelssubventionerna med 500 milj. kr. utan att några andra vägar anvisats för att stödja jordbruket och barnfamiljerna avvisas. Människor har alltid insett att det finns ett samband mellan kost och hälsa. Ett ökat antal belägg för detta har presenterats . Exempelvis anser den s. k. cancerkommittén i ett betänkande (SOU 1984:67) att kostfaktorer är orsak till av cancersjukdomarna. Närmast liggande orsaksgrupp är tobak . - Luftföroreningarna orsakar enligt samma utredning av cancerfallen. Kostfaktorer är således huvudorsak. expertgrupp skriver (SOU 1984:86) i fråga om kost och hälsa bl. a. följande: Obalansen mellan å ena sidan behov av energi och näringsämnen och å andra sidan konsumtion utgör grunden för olika besvär och sjukdomar som enligt expertgruppen dominerar sjukdomspanoramat i dagens samhälle. Expertgruppen hävdar att konsumtion av fett, raffinerat socker och salt måste minska samt att konsumtion av kostfibrer och andelen stärkelse bör öka. Kostförändringen bör enligt experterna ske genom ökad konsumtion av fiberrika spannmålsprodukter, potatis, grönsaker, frukt och bär samt minskning av kött-, fläsk- och äggkonsumtion. Kds hävdar att producenter, förädlare och handel måste beakta detta, ökade samhällsresurser för konsumentinformation måste till för att önskvärda kostförändringar skall uppnås. Skolans möjligheter till att förändra kostvanorna i önskavärd riktning måste i ännu högre grad uppmärksammas. Undervisning i kostkunskap bör ske från förskolenivå upp till gymnasiet. Läkarutbildningen bör i väsentligt ökad omfattning även innefatta kostkunskap och kostterapi. Livsmedelstillsatserna måste testas bättre. Syntetiska färg- och smakämnen måste förbjudas. Höjd införselavgift på högvärdiga proteinfoder Import av proteinfoder bör kraftigt begränsas, framför allt då det gäller för mänsklig konsumtion lämplig protein. Införselavgifterna bör höjas ytterligare.