mot · GA02N376 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :N376 m. fl. (s) Tekofrågor Läget för den svenska tekoindustrin har stabiliserats 1983. När en industripolitik förs som är bra för svensk industri i dess helhet, gynnas också tekoindustrin. behövs dock att man från samhällets sida noga följer utvecklingen i branschen för att snabbt kunna vidta åtgärder om situationen förändras. De statliga stöd som utgått till tekoindustrin har varit mycket betydelsefulla. Äldrestödet hade den effekten, att det skyddade beklädnadsarbetarna från en arbetslöshet som kunnat bli av den omfattningen att samhället inte kunnat klara följderna av den. Äldrestödet var och är främst ett socialt skydd för de anställda i branschen. Det var, har aldrig varit avsett, och är inte nu heller ett stöd för branschens framtida utveckling. Nedtrappningen av äldrestödet har kunnat genomföras utan att arbetslösheten ökat. Detta har till stor del kunnat ske tack vare att de stöd för branschens utveckling som utgått via SIND och ÖCB haft avsedda positiva effekter. Det är mycket angeläget att dessa stöd, med de krav på motprestationer som ställs på företagen, kommer att finnas kvar. En annan helt avgörande insats för att tekoindustrin skall bli en framtidsbransch igen med trygga jobb, ett konkurrenskraftigt löneläge och bra arbetsmiljö, är att samhället nu satsar på yrkesutbildning inom teko. Under de år då krisen härjade som värst inom branschen eftersattes tyvärr utbildningsbehovet. De satsningar som kan ske tack vare anslaget på 20 milj. kr./år för tekoutbildning, tidigare 10 milj. kr., måste fortsätta. Rätt utnyttjat ger detta stöd tekoföretagen möjlighet att nyanställa icke yrkeskunnig personal och därvid få statligt stöd för att utbilda den. Detta är ett samhällets gensvar på företagens klagomål att det inte finns yrkesutbildad arbetskraft att få tag på till branschen. För tekobranschen innebär utbildningen stärkt konkurrenskraft. För de anställda medför denna utbildning ökad kompetens, intressantare arbetsuppgifter och förhoppningsvis ett bättre löneläge. Det är nödvändigt att detta stöd även fortsättningsvis utgår just till yrkesutbildning och att ramarna för det inte vidgas till några allmänna informationsinsatser. Regeringen har tillkännagivit att importbegränsningarna på tekoområdet kommer att liberaliseras. Det är då viktigt att begränsningarna släpps på 1 1986/87. sådana varugrupper som inte konkurrerar ut svensk tillverkning, medan sådan svensk produktion som har behov av skydd får detta även fortsättningsvis. Textilimportörerna har drivit en kampanj att mer lågprisimport skulle ge konsumenterna lägre priser på kläder. Det är nu viktigt att regeringen noga följer prisutvecklingen på klädområdet. Får konsumenterna verkligen lägre priser, när importrestriktionerna avskaffas? Det räcker dock inte med bara statens övervakning av prisutvecklingen. Även konsumenterna måste ha möjlighet att själva se om en vara kommer från ett lågkostnadsland och om priset då är rimligt eller om detta ligger i samma nivå som liknande varor tillverkade i högskostnadsländer. Ursprungsmärkningen av kläder spelar här en viktig roll. Den ger konsumenten den behövliga informationen för jämförelse. Det är av vikt att, när nu importrestriktionerna lättas, ge kommerskollegium resurser så att övervakningen av att ursprungsmärkningen efterlevs kan utföras på ett effektivt sätt. Alltför ofta förekommer i handeln plagg som inte är ursprungsmärkta. har handeln detaljistledet ansvar för att lagen om ursprungsmärkning efterlevs. Handeln klagar ofta på att den inte har möjlighet att verkligen kontrollera ursprunget utan helt får förlita sig på importörerna. Omärkta plagg som kommer till detaljhandeln har handeln inte möjlighet att med rimliga arbetsinsatser kunna fastställa ursprungsland för. Det bör därför övervägas om inte reglerna för ursprungsmärkning bör ändras så, att ursprungsmärkningen, såsom fallet är i många andra länder som har lagstiftning om ursprungsmärkning, skall ske redan vid gränsen, dvs. importören skall ansvara för att märkningen är gjord innan plagget kommer in i . En liberalisering av importrestriktionerna medför inte automatiskt en förbättring av levnadsstandarden för det stora folkflertalet i . Frihandeln är positiv för folkflertalet bara om vinsterna av den fördelas på ett sådant sätt att de kommer hela befolkningen till godo. Så har t. ex. skett i och det är förklaringen till att frihandeln betytt så mycket för vårt lands utveckling. I många länder sker dock inte någon fördelning av vinsterna av frihandeln till folkflertalet utan vinsterna förblir i händerna på ett fåtal redan rika, ofta företags- och kapitalägare. En frihandel med sådant resultat innebär att utslagningen av arbetstillfällen i industriländerna inte uppvägs, så som vi hoppats, av en höjning av levnadsstandarden för folkflertalet i . I reglerna i de internationella handelsavtalen bör därför införas en klausul med detta syfte, en s. k. socialklausul. bör uppdra åt regeringen att verka för att en socialklausul införs i och i övriga internationella handelsavtal i kommande handelsförhandlingar. 1986/87 N376 Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1.att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om atttekostöd även under /88 bör utgå till yrkesutbildning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna om behovet av prisövervakning så att vinsten av de slopade importrestriktionerna kommer konsumenterna till godo, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behov av förändring av lagen om ursprungsmärkning, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av socialklausul i och i övriga internationella handelsavtal. () () 1986/87 N376 1* 1986/87. 3 sami Nr N376384