mot · GA02Ub531 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub531 och () i Nedläggningen av tandläkarutbildningen i baserades på de tillgångsprognoser för tandläkare som framtagits . Dessa prognoser tyder på att överskottet av tandläkare kommer att bestå . Reduktionen av tandläkarutbildningens dimensioner är därför i enlighet med de konsekvenser som en överutbildning av tandläkare bör föranleda. Emellertid visar en analys av prognosernas tillförlitlighet att examinationsfrekvensen av intagna tandläkarstuderande är väsentligt lägre än de antaganden som gjordes vid prognosernas framtagning. Så t. ex. visar det sig att en nära fyrtioprocentig avgång av tandläkarstuderande skett i några av de årgångar som är under utbildning. Denna låga examinationsfrekvens tyder på att tillgången på tandläkare blir väsentligt mindre än den prognostiserade. Det är därför nödvändigt att noga följa utvecklingen av tandläkarkårens numerär samt ha en beredskap för att kunna öka utbildningen av den nuvarande låga examinationsfrekvensen så att den inte leder till en minskning av tandläkarkåren. Behandlingsåtgärderna i den vuxna befolkningen har varit av traditionell karaktär, och den nuvarande tandläkartätheten har väl kunnat klara det tandvårdsbehov som befolkningen har. utförda undersökningar visar att befolkningen, särskilt den äldre delen (), har betydligt fler tänder än för sedan. Vården av dessa individer kommer att vara betydligt mer tekniskt komplicerad än behandlingen av motsvarande åldersgrupper i tidigare perioder. Det kan således förväntas att vårdtiden per patient kommer att öka som följd av att patienterna önskar behålla sina tänder. En utökad förebyggande behandling blir också nödvändig. Varje tandläkare kommer därför att behandla ett mindre antal patienter . Den yngre delen av befolkningen har enligt utförda undersökningar en god tandstatus och behöver främst förebyggande behandling mot karies och parodontit. Denna förebyggande behandling kan med fördel ges av för detta ändamål särskilt utbildad personal som under tandläkarens ledning ger patienterna den behandling som är nödvändig för att förhindra uppkomst av karies och parodontit. Den komplicerade vården av klientelet , det ökande behovet av profylax och kravet på samarbetet mellan olika vårdkategorier skapar behov av en realistisk dimensionering av tandläkarkåren såväl som ett behov för en samordning inom tandvården. har en bred kompetens för utbildning av samtliga tandvårdspersonalkategorier. Högskolan har dessutom utarbetat ett brett utbud av efter- och vidareutbildning som skapar en aktiv undervisningsmiljö. Osäkerheterna om prognoserna för tandläkartillgången, förändringen av behandlingspanoramat liksom behovet av samträning av olika personalkategorier betyder att man bör söka behålla största möjliga handlingsfrihet vad gäller utbildningens dimensionering och genomförande. Vi föreslår därför att aktiviteterna vid utformas så att handlingsfriheten bevaras. Därigenom kan gjorda investeringar vid skolan utnyttjas för fortsatt odontologisk forskning, specialisttandvård, efterutbildning och utländsk uppdragsutbildning. Möjligheterna till samundervisning mellan tandläkare-tandhygienisttandsköterske- och tandteknikerelever i anslutning till ett nytt behandlingsprogram bör också studeras. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bevarad handlingsfrihet vid i . () () 1986/87 Ub531