ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Jo142 · 1987-03-11 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo 142 m. fl. (m) Forskning (prop. 1986/87:80) I regeringens proposition 1986/87:80 avsnittet Miljö- och verksamhetsområde framhålls att kraftiga insatser behövs för att komma till rätta med dagens och framtidens miljöproblem. Det fortsatta miljövårdsarbetet måste bedrivas på bred front med insatser av många olika slag. Det fastslås bl. a. att ökade kunskaper om tillståndet i miljön behövs liksom om olika miljöproblem och metoder att komma till rätta med problemen. Vidare framhålls i propositionen att särskilda åtgärdsprogram måste sättas in för att lösa akuta miljöproblem såsom t. ex. försurningen, havsföroreningarna, avfallshanteringen m. m. Många av våra kustvatten och havsområden har på ett oroande sätt försämrats på grund av olika slag av föroreningar. Syrebrist uppträder vilket leder till att fisken flyr och massdöd av bottenlevande djur inträffar. Havskräftors död i och angränsande vattenområden liksom massutveckling av giftiga alger längs med åtföljande förbud att saluföra musslor är oroande exempel på ökade problem. Svavelvätedöda bottnar i , m. fl. vatten är en brutal verklighet. Regeringen talar i propositionen om kartläggning och angelägna åtgärdsprogram samt kunskapsuppbyggnad på olika problemområden. Detta är givetvis riktigt. Vi saknar emellertid förslag om direkta forskningsinsatser i samband med nödvändiga akutåtgärder mot t. ex. döda havsbottnar. Vi finnér det angeläget att det tillskapas möjlighet att bedriva målinriktad forskning såväl av havsbiologisk som teknisk art i samband med nämnda akutinsatser. Det gäller nu att inte bara tala om åtgärder och program mot utsläpp och föroreningar. De akuta problemen måste angripas direkt på de svavelvätedöda bottnarna. Idéer och teknik finns för att göra insatser som går ut på att med luft syresätta skadade havsbottnar. Ett försöks- eller s. k. pilotprojekt bör startas i detta syfte. En mycket viktig del skulle då vara forskningsinsatsen såväl då det gäller tekniken som den havsbiologiska delen. Forskare såväl på det tekniska som det marinbiologiska och maringeologiska området måste engageras. Utvecklingen måste dokumenteras genom inventering och uppföljande studier under projektets genomförande. Viktiga erfarenheter kan uppnås då man därigenom kan följa då livet återvänder på bottnarna. Intresse finns hos företag ute i samhället för att göra de insatser som i Snabba miljömässiga, näringspolitiska och samhällsekonomiska vinster kan göras om en satsning i motionens syfte sker. Medel för täckande av ovan föreslagna åtgärder bör kunna utgå inom ramen för anslag. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om angelägenheten av forsknings- och försöksprojekt i syfte att återställa döda havsbottnar i de i motionen berörda vattnen och att kostnaderna härför tas ur anslaget till B 4 Miljövårdsforskning. Karl-Gös t a () () 1986/87 Jo 142
mot · GA02ju103 · 1987-03-02 00:00:00 — 1986/87: Jul03 Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. 1986/87:81) Det finns uppenbarligen ett starkt behov att skärpa samhällets åtgärder för att förebygga återfall främst i rattfylleribrottslighet. Förslaget ger vissa möjligheter till förverkande av fordonet vid rattfylleri och andra trafikbrott. En sådan lag får sannolikt relativt begränsad effekt, men bör likväl godtas av trafiknykterhetspolitiska skäl. måste dock uppmärksammas viktiga rättssäkerhetskrav. Förverkandebeslut förutsätter att domstolen vid en allmän skönsmässig bedömning anser att förverkandet är i vart fall inte oskäligt. En sådan prövning är naturligtvis förknippad med vissa tillämpningssvårigheter och därmed även rättssäkerhetsproblem. Därutöver uppkommer uppenbara rättssäkerhetsrisker på en punkt som endast marginellt berörs i lagförslaget. Detta gäller möjligheterna till beslag av fordon som föreslås ske enligt de allmänna reglerna i . Härav följer att det kan ske redan om det skäligen kan antas att fordonet kan vara på grund av brott förverkat. Här förutsätts alltså en skälighetsprövning av ett antagande om resultatet av en framtida oskälighetsbedömning. En sådan lagreglering ställer alltför låga krav på beslagsrätten och ger ett mycket vitt tillämpningsområde. Med hänsyn till förverkanderegelns rättsosäkra grund bör beslagsmöjligheterna begränsas. I annat fall föreligger risk för att endast en bråkdel av beslagen åtföljs av beslut om förverkande. Ett sådant förhållande kan lätt uppfattas som ett kringgående av lagen. I anledning härav föreslås att möjligheterna till beslag i dessa fall begränsas. Så kan ske genom att för beslag kräva att det i vart fall föreligger sannolika skäl för förverkande. En sådan begränsningsregel kan införas som ett andra stycke i 7 § i lagförslaget. Denna reglering skulle stärka rättssäkerheten utan att otillbörligt urholka effektiviteten. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i förslaget till lag om ändring av trafikbrottslagen att möjligheten att ta ett fordon i beslag begränsas till de fall där det föreligger sannolika skäl för förverkande. 1986/87 Ju 103
mot · GA02ju105 · 1987-03-03 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jul05 och . () Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. 1986/87:81) I proposition 1986/87:81 föreslås att genom en lagändring öppnar möjligheten att förklara ett fordon, som har använts vid trafiknykterhetsbrott, förverkat. Vi är fullt medvetna om att alkohol och bilkörning inte hör ihop. Vi är också medvetna om vikten av att bekämpa trafikonykterhet. I första hand behövs större insatser i trafikkontrollen. Ändå anser vi inte propositionens förslag riktigt. I ett mycket stort antal familjer är bilen mannens och hustruns gemensamma egendom. I de flesta av dessa fall är bilen en nödvändighet för att komma till arbetet, till tätortens affärer och samhällelig service, till daghem och till fritidsaktiviteter för barnen och också viktig för den som har ett eget företag för att kunna sköta detta. Om samhället ges möjlighet att i vissa fall beslagta bilen, kommer vid många tillfällen tredje part att drabbas mycket hårt. En make/maka ställs i en situation där det dels gäller att på bästa sätt hjälpa partnern med alkoholproblem, dels på något sätt ta itu med de stora svårigheter förlusten av bilen ger. Vi anser inte detta rimligt. Det är också orimligt att behandla samma slags lika dana trafiknykterhetsbrott olika, beroende på om det finns några familjemedlemmar som blir lidande av att fordonet anses förverkat. I likhet med anser vi att trafiknykterhetsbrott bör bekämpas genom väl avvägda straffsanktioner. Med hänvisning till vad vi anfört hemställer vi att beslutar avslå proposition 1986/87:81 såvitt avser föreskriften om förverkande av motorfordon.
mot · GA02ju108 · 1987-03-04 00:00:00 — Motion till 1986/87Jul 08 m. fl. Ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, m. m. 1986/87:81) Vpk biträder de föreslagna ändringarna i lagen om straff för vissa trafikbrott med hänvisning till den mycket restriktiva tillämpning som förutsätts. Vi vill ytterligare understryka att det dels måste handla om sådana undantagssituationer som uppenbara fall av lagtrots där ett förverkande används som en sista utväg i förebyggande syfte, dels vid bedömningen av huruvida ett förverkande av fordon kan anses oskäligt stor hänsyn tas till gärningsmannens familjemedlemmar och dessas behov liksom till förarens och hans/ hennes personliga och ekonomiska förhållanden. Vpk vill emellertid också lyfta fram den djupare frågan om bakomliggande orsaker till de alkoholproblem som leder till det brottsliga beteendet. Vi delar uppfattning att det i stor utsträckning handlar om en grupp med betydande alkoholproblem där effektiva nykterhetsvårdande åtgärder i första hand måste användas. Det är vår uppfattning att samhällets brist på intresse eller åtgärder mot alkoholproblemen inte kan döljas genom en falsk rationalitet som tillgrips för att t. ex. lugna en opinion mot de trafikonyktra och de problem som dessa åsamkar samhället och enskilda. Möjligheterna att tillämpa s. k. kontraktsvård som en påföljdsvariant för bl. a. missbrukare av alkohol och narkotika måste utvecklas som ett alternativ till samhällets repressiva åtgärder. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen rörande förverkande av fordon och s. k. kontraktsvård. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02K104 · 1987-03-05 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K104 m. fl. förvaltningskontors förslag angående M ändringar i ersättningsstadgan (1971:1197) /87:K104 ledamöter, m. m. 1986/87:11) I förslaget från förvaltningskontoret behandlas vissa ändringar i ersättningsstadgan . Det gäller reglerna om arvode, traktamente och reseförmåner. Vpk ställer sig bakom förslaget i huvudsak. Vi lägger dock fram förslag om lägre arvode för ordförande och vice ordförande i utskott. I 4 § behandlas arvodet till vice talmän och ordförande resp. vice ordförande i utskotten. De gällande reglerna har haft ett fixt belopp för dessa uppdrag. När arvodena infördes var vpk kritiskt till dessa. majoritet beslutade dock att de skulle införas. De nu föreslagna ändringarna innebär att arvodet skall baseras på ett visst procenttal av det ordinarie arvodet som ledamot. För utskottsordförande och vice utskottsordförande föreslås i samband med omläggningen en höjning av arvodesberäkningen för dessa. Vi anser att, när nu beslutat om att särskilt arvode skall utgå för dessa uppdrag, dessa inte skall höjas till de av förvaltningskontoret föreslagna utan ställas i relation till de värden de hade vid införandet. Detta skulle innebära att tilläggsarvodet bör bestämmas till av ledamotsarvodet för ordförande i utskott och till för vice ordförande i utskott i stället för föreslagna 8 resp. . Enbart omläggning från ett fixt belopp till ett visst procenttal av ledamotsarvodet innebär i praktiken en höjning av det särskilda arvodet. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar att tilläggsarvodet bör bestämmas till av ledamotsarvodet för ordförande i utskott och till för vice ordförande i utskott. (vpk) (vpk) 1 1986/87.
mot · GA02K105 · 1987-03-19 00:00:00 — Motion till 1986/87: K105 Ledning av den st 87:99) K105lil Ledning av den statliga förvaltningen (prop. I propositionen föreslås att försöken med treåriga budgetramar för förvaltningsmyndigheterna bör fortsätta. Erfarenheterna är mycket positiva och jag har inget att invända emot att verksamheten fortsätter. Det är dock av vikt att man uppmärksammar riskerna med att de administrativa lösningarna kan komma att styra innehållet i myndigheternas verksamhet. En bättre planering och större framförhållning när det gäller sakanslagen skulle eliminera dessa risker. Det är enligt min mening önskvärt att utvecklingen på sakanslagen och på den administrativa sidan sker parallellt, så att man t. ex. inte bygger upp dyrbara datasystem som sedan genom ett penndrag i ett beslut om ett sakanslag kan bli överflödiga. Flerårsbedömningarna på både sakanslag och förvaltningskostnader måste därför följas åt om man skall få den bästa effekten. I den fortsatta försöksverksamheten borde en sådan gemensam planering kunna prövas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om försöksverksamhet även med flerårsram för sakanslag. 1 1986187.3 sami.
mot · GA02K106 · 1987-03-24 00:00:00 — Ledning av den statliga förvaltningen (prop. 1986/ 87:99) Den grundsyn på förhållandet mellan regeringen och statsförvaltningen som har utvecklats av förvaltningskommittén och verksledningskommittén och som i allt väsentligt godtas i regeringens proposition har vissa konsekvenser för utformningen av spörsmålsinstitutet. Detta påtalades av förvaltningsutredningen (SOU 1983:39), som hävdade att statsråden i sin svarspraxis ofta utgår från en alltför snäv tolkning av RF 12:5. instämde i sitt huvudbetänkande (SOU 1985:40) i att det föreligger oklarheten om institutets rätta innebörd men avstod från en närmare behandling av detta ämne under hänvisning till folkstyrelsekommitténs arbete. Av folkstyrelsekommitténs betänkande (SOU 1987:6) framgår emellertid att kommittén sköt frågan ifrån sig under hänvisning till den väntade verksledningspropositionen. innebörd borde enligt utredningen bestämmas med utgångspunkt från ställningstagande i den mer grundläggande frågan om utrymmet för regeringens styrning av myndigheterna. En översyn av spörsmålsinstitutets materiella innehåll (dvs. vilka typer av frågor som kan ställas och vilka typer av ställningstaganden som statsråden kan inta i sina svar utifrån restriktionen att spörsmålen skall avse statsrådens ämbetsutövning) bör nu komma till stånd. Med tanke på frågans konstitutionella karaktär är en parlamentarisk utredning motiverad. att som sin mening ger regeringen till känna vad som sägs i motionen om behovet av en utredning om spörsmålsinstitutet.
mot · GA02K108 · 1987-03-24 00:00:00 — 1986/87 :K108 m. fl. Ledning av den statliga förvaltningen (prop. 1986/ 87:99) Angående arbetsgivarorganisation för affärsverken och deras bolag Staten sorn arbetsgivare agerar genom olika organisationer beroende på om verksamheten bedrivs i verk eller bolag. För verken/myndigheterna är () arbetsgivarorganisation och för bolagen har i princip motsvarande funktion. För affärsverken är kopplingen till SAV tvingande. På bolagssidan är bilden splittrad. Organisationstillhörighet för affärsverkens dotterbolag varierar. En del bolag tillhör SFO, andra är utan organisationstillhörighet. I några fall tillhör dotterbolag annan arbetsgivarorganisation. Frågan har närmare belysts av verksledningskommittén, som haft i uppdrag att utreda frågan om ledningen av de statliga myndigheterna. Kommitténs uppgift var att söka efter lösningar som med bibehållande av associationsformen kan förväntas effektivera och förbättra styrningen av, insynen i och kontrollen av verken, bolagen och den samlade verksamhet som dessa utövar. och regeringen har vid olika tillfällen diskuterat behovet av bättre insyn i och inflytande över verksamheten inom affärsverken och deras dotterbolag. Inte minst gäller detta bolagsverksamheten, där och regeringen inte har samma möjligheter till kontroll från sina egna organ som när verksamheten bedrivs i myndighetsform. Likaså försvåras kontrollen från enskilda, organisationer och massmedia. I regeringens proposition om ledning av den statliga förvaltningen anges att resp. affärsverk och dess dotterbolag bör behandlas som en väl sammanhållen grupp av företagsenheter. De mål och riktlinjer som och regeringen fastställer skall i stort gälla hela gruppen. Genom SAV har regeringen ett visst inflytande även över affärsverken, som sysselsätter en stor del av personalen inom statsförvaltningen. Enligt regeringens mening bör affärsverkens bolag tillhöra SFO. Beslut om arbetsgivartillhörighet bör dock ske enligt nuvarande ordning, dvs. fastställas av resp. bolagsstyrelse. I verksledningskommitténs betänkande anges dock att arbetsgivaransvaret så långt det är formellt och praktiskt möjligt bör omfatta hela affärsverkskoncernen, dvs. Som skäl härför anför kommittén bl. a. att samma synsätt bör råda såväl i frågor som rör förhållandet mellan arbetsgivaren och de anställda som i frågor om organisation, styrformer m. m. Enligt vår mening är en ordning där t. ex. affärsverkens förvaltningsut- Mot. övande dotterbolag är anslutna till en arbetsgivarorganisation och affärsver- K108 ket till en annan, självklart orationell och skapar problem för alla parter. De anställda har också i dessa fall ett grundläggande intresse av att genom sin fackliga organisation få möta en arbetsgivarorganisation både i lokala och centrala förhandlingar. Frågan om arbetsgivartillhörighet bör bl. a. av detta skäl inte avgöras genom principuttalande av . Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om arbetsgivarorganisation för affärsverken och deras bolag. () ()
mot · GA02Kr111 · 1987-03-25 00:00:00 — Motion till 1986/87: Krlll De centrala museernas uppgifter och ansvar (prop. 1986/87:97) museer är en av de mest betydande organisationerna inom svenskt museiväsen. Under den kommunala museinämnden i sorterar nio olika museer, vart och ett med hög kompetens inom sitt ämnesområde. De rika samlingarna spänner över vidsträckta fält av natur, kultur och konst. Vissa delar av samlingarna är begränsade till västsvensk natur- och kulturutveckling, medan däremot stora delar av samlingarna i övrigt är hämtade från skilda länder och världsdelar. museums material från olika ursprungskulturer utanför har tilldragit sig allt större intresse i takt med vårt lands växande engagemang för tredje världens sak. stads utgifter för driften av museerna är för beräknade till 69 milj. kr. Statsbidraget till museer som utgår av anslaget för bidrag till regionala museer enligt samma villkor som till länsmuseerna uppgår till 6,5 milj. kr. har i rapporten uppmärksammat frågan om statens stöd till museer och föreslagit en ökning av bidragets storlek. Rådet föreslår också att bl. a. tillsammans med statens skall ingå i ett utvecklingsprojekt för att sprida och fördjupa kunskapen om den utomeuropeiska världen. i föreslås även bli ett av de statsmuseer som tilldelas särskilt ansvar och ges ledningsuppgifter. förslag har lagts till grund för regeringens proposition 1986/87:97 om de centrala museernas uppgifter och ansvar. I propositionen har dock förslag om en ökning av statsbidraget till lämnats utan beaktande. museer brukar i frågan om tilldelningen av statsbidrag jämföras med länsmuseerna. I likhet med museer har dock museer långt större och mer vidsträckta uppgifter. I många hänseenden kan en jämförelse med de statliga museerna vara mer rättvisande. För att vid prövningen av statsbidragsfrågorna undvika den missvisande jämförelsen med länsmuseerna är det angeläget att bidragen till och museer inte som utgår ur samma anslag som bidragen till länsmuseerna. Medlen till och museer bör i stället redovisas under ett eget anslag på riksstaten. bör regeringen observera frågan om och museers större uppgifter. Ett ökat statligt stöd kan visa sig nödvändigt, om dessa museer skall kunna fullfölja sitt betydande arbete utanför den rent kommunala uppgiften. 1* 1986187.3sami Nr KrI 10-114 Samlingarna vid landets båda museer kan jämföras med varandra både i frågan om storlek och betydelse. Det har därför i många diskussioner framförts tankar på en närmare samverkan mellan museerna. Det bör ligga i bådas intresse att genom en organiserad, systematisk samverkan nå ökad effektivitet. föreslås i propositionen få ställning som ansvarsmuseum, vilket innebär ett tydligt ansvar för samverkan med . Frågan om ett närmare samarbete i organiserade former behöver dock studeras ingående. Det är därför nödvändigt att regeringen genom tar initiativ till en särskild utredning härom. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om anslagen till och museer samt om en samverkan mellan de museerna i och . () () 1986/87 Krlll
mot · GA02Kr112 · 1987-03-25 00:00:00 — De centrala museernas uppgifter och ansvar (prop. 1986/87:97) Behovet av dokumentation om invandringen till är mycket stort för dem som vill söka svaren om den egna bakgrunden och ursprunget. Det är då angeläget att har insamlat kunskaper om de länder som invandrarna lämnat. Kunskap om invandringens betydelse och omfattning ger förståelse för vad som skedde och alltjämt sker. Invandringen har medfört att nya seder och bruk antagits i det svenska samhället. Man kan uttrycka det så att vi lämnat en enhetskultur för att gå in i ett multikulturellt samhälle. Särskilt tydligt framträder detta i förorter till de större städerna men även numera i mindre orter i samband med den nya flyktingpolitiken. Denna situation förutsätter kunskap och information så att vi kan lära oss att respektera det som är okänt och olikt i seder och bruk. Mot den bakgrunden har tagit initiativ till bildandet av och museum. är en av landets mest invandrartäta kommuner. Detta medför en situation där behovet av kunskap ständigt aktualiseras i vardagen. Över 100 olika nationaliteter framkallar direkt eller indirekt behovet av dokumentation, utbildning och forskning. Det invandrarinstitut som tagit initiativ till har som syfte att dokumentera och analysera den historiska och nutida invandringen till . Vidare tänker man initiera etnologisk forskning och utbildning. vill medverka till att sprida kunskaper om invandringen och dess effekter i det svenska samhället. startar man en 10-poängs utbildning i etnologi med inriktning på främmande kulturer i . Vidare planeras seminarier, föreläsningar och kurser i samma syfte. planerar även att inrätta en kvalificerad forskartjänst. Ett fältforskningsrum finns redan tillgängligt för forskare i . I samband med forsknings- och utbildningsinsatserna genomförs ett dokumentationsarbete. Ett arkiv och bibliotek är under uppbyggnad. Dessa insatser bör med tiden leda fram till ett invandrarmuseum med placering i . Styrelsen för är parlamentariskt sammansatt och består av ledamöter från . Till styrelsen har även adjungerats representanter från statens invandrarverk. i ett uppbyggnadsskede. En utredare arbetar med att utveckla verksamheten. har sin bas i men har för avsikt att sprida kunskaper och idéer över hela landet i syfte att uppnå en ökad förståelse av invandrarnas liv i och deras bakgrundskultur. För att påskynda uppbyggnaden av samt att stärka dokumentationsarbetet av invandrarnas kulturer bör medel för anslaget till för utvecklingsarbete inom museiområdet föras till och museum. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att stöd till och museum för dess arbete för utveckling av invandrarnas kulturer bör kunna lämnas inom ramen för anslaget till för utvecklingsarbete inom museiområdet. () () 1986/87 Krll2
mot · GA02Kr114 · 1987-03-25 00:00:00 — Motion till 1986/87:Krll4 De centrala museernas uppgifter och ansvar (prop. 1986/87:97) Kunskapen om de ekologiska sambanden blir allt viktigare för människors möjligheter att forma en harmonisk framtid med god livskvalitet. Det finns en strävan i museivärlden att vilja tillmötesgå dessa krav på kunskaper genom att vidga sin verksamhet på området ekologi och naturhistoria. Ett av förslag till särskilda utvecklingsprojekt har denna inriktning. Enligt vår mening skulle det föreslagna ekologiprojektet innebära att museernas önskan kan förverkligas. Det är dock särskilt angeläget att ett projekt av denna art direkt kan nå en bred allmänhet i hela landet. Därför måste projektet få en sådan utformning att länsmuseerna stimuleras genom att centrala resurser tillförs. Tillgängliga medel måste därför tilldelas dessa museer i stället för och . Det är viktigt att beaktar denna strävan när man arbetar vidare med ett ekologiskt och naturhistoriskt museiprojekt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om medel till ekologiprojekt vid länsmuseerna.