mot · GA02Fi106 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fil06 m. fl. Fortsatt valutareglering, m. m. 1986/87:123) I propositionen föreslås att tillämpningen av valutaregleringen förlängs , dvs. för tiden , o. m. . föreslås en ändring av valutastyrelsens sammansättning som innebär att styrelsen skall bestå av nio ledamöter vid behandlingen av alla ärenden. anser att valutaregleringen skall avvecklas. Skälen härtill har tidigare utvecklats i partimotioner om den ekonomiska politiken. De är i korthet följande. För det första kan inte isolera sig från utvecklingen i omvärlden. Valutaregleringen kan endast temporärt fördröja en nödvändig anpassning av den svenska ekonomin vid utifrån kommande störningar. En sådan fördröjning är skadlig för svensk ekonomi. För det andra förhindrar regleringen att svenska kapitalplacerare erhåller en internationell diversifiering av sina portföljer. Detta medför att de löper en större risk än vad som vore nödvändigt, vilket i sin tur innebär högre avkastningskrav. Däreigenom blir svenska företags kapitalkostnader onödigt höga till nackdel för det svenska näringslivets utvecklingsmöjligheter. För det tredje är det svenska ränteläget högt i ett internationellt perspektiv. Det finns därför anledning att anta att utländska placerare skulle vara intresserade av att förvärva svenska statsobligationer om så vore möjligt. Det är emellertid förbjudet . Om en sådan möjlighet till ingående valutarörelser öppnades skulle den ökade efterfrågan på svenska obligationer troligen verka nedpressande på den svenska räntenivån, vilket skulle ha en gynnsam effekt på investeringsverksamheten i . Jämfört med alternativet att staten själv lånar utomlands flyttar också valutarisken till de utländska placerarna. För det fjärde skapar regleringen obalanser i svenska företags finansiella ställning. De tvingas placera sina tillgångar i som de förhindras betala av skulder i utlandet. Detta kan leda till onödigt risktagande och likviditetsansamling. Föredragande statsråd anför inledningsvis att Valutaregleringen är ett medel i penning- och valutapolitiken. Med stöd av regleringen kan man hindra eller begränsa störande kapitalflöden av främst kortfristig natur. Som framgått ovan kan vi inte dela denna uppfattning. I den reviderade finansplanen 1986 aviserades en betydande avreglering av valutapolitiken. Några inledande steg togs också, men därefter har avregleringen avstannat. Föredragande statsråd anför att detta arbete bör fortsätta men i en takt som är lämplig med hänsyn till betalningsbalansens 1 1986/87. utveckling och erfarenheterna av avregleringen. Även i ett längre perspektiv Mot. 1986/87 är det enligt min mening angeläget att behålla de delar av regleringen som Fil06 behövs för att det skall vara möjligt att föra en effektiv penningpolitik och att begränsa spekulativa valutaflöden. Vi delar inte statsrådets tilltro till en sådan valutareglerings gynnsamma effekter på möjligheterna att föra en effektiv penningpolitik. Vi anser tvärtom liksom reservanterna i fullmäktige i att bör genomföra en skyndsam liberalisering som syftar till avveckling av valutaregleringen. De erfarenheter som gjorts av de genomförda avregleringsstegen vittnar enligt vår uppfattning om de svårigheter som är förknippade med att företa en partiell avreglering. Varje steg i en liberalisering utlöser till en början ett valutaflöde, när en uppdämd efterfrågan kan tillgodoses. Det är därför enligt vår uppfattning nödvändigt att öppna för valutaströmmar både till och från . I propositionen föreslås också att valutastyrelsens sammansättning förändras. Förslaget innebär att valutastyrelsen vid behandlingen av alla ärenden skall bestå av nio ledamöter, av vilka utser sju och regeringen två. Av de ledamöter som utser skall två representera arbetstagarna. Vi konstaterar först att med det förslag till avveckling av valutaregleringen som vi ovan förordat får valutastyrelsen mer begränsade arbetsuppgifter och styrelsens sammansättning blir därför av mindre betydelse. Så länge valutaregleringen finns kvar bör valutastyrelsen ha lika många ledamöter vid behandlingen av alla ärenden. Styrelsen bör ha en allsidig sammansättning dock utan att vara partsammansatt. Dess ledamöter bör utnämnas på grund av sin kompetens i fråga om de ekonomiska och rättsliga angelägenheter som berörs av valutaregleringen. Vi anser därför att valutastyrelsen bör ha sju ledamöter, varav fem utses av och två av regeringen. Det får ankomma på utskottet att utforma erforderlig lagtext. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår förslaget till lag om tillämpning av valutalagen (1939:350), 2. att beslutar att valutastyrelsen skall bestå av sju ledamöter som utses på sätt som anförs i motionen. () ()