mot · GA02So139 · 1987-03-31 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sol39 Nytt statsbidragssystem för barnomsorgen (prop. 1986/87:117) I proposition 1986/87:117 föreslås ett nytt statsbidrag för barnomsorgen. Ett av skälen till denna förändring sägs vara ett behov av förenkling. För den del av barnomsorgsverksamheten som kommunen bedriver i sin egen regi blir resultatet förvisso en förenkling, men hur förhåller det sig med den del av verksamheten som med statliga bidrag drivs av annan än kommunen? Med dagens statsbidrag är det enkelt för kommunen att förmedla bidraget till barnomsorgen i alternativa former, t. ex. som - ett bidrag per barn, olika stort beroende på om barnen är inskrivna på heltid eller halvtid, för varje anställd som arbetar i barngrupp. Enligt det nu aktuella förslaget skall statens bidrag till kommunen bli ett belopp per enhet om 15 barn inkl. medel för fortbildning och för barn med behov av särskilt stöd. Hur mycket som skall förmedlas till t. ex. ett föräldradrivet daghem med 12 eller 18 barn blir då inte längre lika självklart. Trots det torde det inte innebära några stora svårigheter att komma fram till en lösning när det gäller vad jag skulle vilja kalla ett grundbelopp - ett bidrag per enhet för själva driften. Mer komplicerat kan det bli när man kommer till de övriga delarna av statsbidraget. Många av de barnstugor som drivs av föreningar och kooperativ fungerar bra och ger chansen till de föräldrar som så vill och kan att ta mer del i barnens liv även i barnstugan.Det finns all anledning att se positivt på en vidare utveckling av såväl föräldra- som föreningsdrivna daghem såsom ett komplement till kommunalt drivna daghem. Men det vore för den skull oklokt att blunda för de problem som ofta är förknippade med barnomsorg i alternativa former. Det är t. ex. inte ovanligt att man själv väljer ut barnen till sin stuga utan att ta hänsyn till barnomsorgskön i kommunen. Det händer då också att man väljer bort barn som har problem av ett eller annat slag. Den personal som anställs är inte alltid fackligt ansluten och saknar alltså kanaler för att föra fram sina krav på bl. a. fortbildning. I propositionen görs det mycket viktiga konstaterandet att kommunens ansvar för barnomsorgens kvalitet kvarstår även om man väljer att överlåta driften av någon anläggning till någon annan. Med hänvisning till detta finner jag det naturligt att kommunen i första omgången förmedlar enbart vad jag ovan valt att kalla grundbeloppet för driften av verksamheten. Tills vidare bör man alltså enligt min mening innehålla dels den del av statsbidraget som utgör medel för barn med behov av särskilt stöd, dels den del som är avsedd för personalens fortbildning. Dessa delar av statsbidraget bör kommunen förmedla först om - i första fallet - behov finns och åtgärder sätts in samt - i andra fallet - när det anordnas fortbildning för personalen. Det kan inte anses vara rimligt att kommuner förmedlar statsbidrag till en verksamhet som det kan finnas anledning tro inte förekommer. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen angetts om särskild fördelning av statsbidrag till statsbidragsberättigad, icke barnomsorg. 1986/87 Sol39