mot · GA02Jo221 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo221 i m. fl. (m) Renskötseln Renskötseln är en nödvändig del av den samiska kulturen. Samernas urgamla rättigheter att nyttja renbetesmarkerna får inte urholkas. Genom olyckan i Tjernobyl har rennäringen kommit i en svår situation. Köpmotstånd och saluförbud för renkött på grund av befarade hälsorisker är ett resultat av olyckan. Stora insatser måste göras för att återge människor förtroende för renköttet. Om så inte sker hotar hela den samiska kulturen att gå under. Åtgärder för lägre cesiumhalt i renkött Regeringen beslöt att ersättning får lämnas till bl. a. renskötselföretag för merkostnader och inkomstförluster till följd av åtgärder för att mildra effekterna av . Lantbruksstyrelsen som fick i uppdrag att meddela ytterligare föreskrifter om ersättning tillsatte en arbetsgrupp, renradiakgruppen, för att utreda lämpliga åtgärder för att minska effekterna av olyckan. Lantbruksstyrelsen har efter förslag från renradiakgruppen beslutat erbjuda samebyarna att påbörja stödutfodring av renarna för att sänka cesiumhalten i renköttet. För ett par byar i norra har försök med flyttning av renarna till betesområden i genomförts. I budgetpropositionen skriver regeringen att det inte är praktiskt möjligt att få ned cesiumhalten till gällande riktvärde genom utfodring för de värst drabbade samebyarna. Detta ställningstagande drabbar främst några samebyar i södra . Samerna i dessa byar är övertygade om att det är möjligt att nedbringa cesiumhalten hos alla renar till en så låg nivå att köttet blir tjänligt som livsmedel. Jordbruksministern sade i en interpellationsdebatt så sent som , om man genomför alla de åtgärder som vi ställer till förfogande skall i stort sett samtliga renar som skall slaktas kunna ha cesiumhalter som underskrider det tillämpade riktvärdet för saluhållande av livsmedel. Enligt vår uppfattning står detta yttrande i motsatsförhållande till innehållet i budgetpropositionen. Vi anser att alla samer som anser sig kunna nå resultat med stödutfodring skall få hjälp, inkl. de värst utsatta byarna i norra och södra . 1* 1986/87.3 sami. Vid diskussionerna kring följderna av konstaterades J°221 ganska tidigt att en ökad utslaktning av renstammen skulle vara till fördel för både rennäringen och staten. Möjligheterna att få fram renkött med cesiumhalter under uppställda gränsvärden, skulle förbättras. Kostnaderna för hjälp till samerna skulle minska. Det är av betydelse för såväl renägarna som samhället att en ökad slakt stimuleras. Det är angeläget att en ökad utslaktning inte får till följd att beskattningen skärps. För att underlätta en större utslaktning bör ett system med renkonto införas. Renkontot skall ha samma tekniska konstruktion som det sedan mycket länge väl fungerande skogskontot. Kontot kommer att jämna ut beskattningen över åren. I budgetpropositionen föreslås viss höjning av anslaget B 10 Främjande av rennäringen. Den föreslagna höjningen motiveras främst av behovet av ökade resurser för utvecklings- och markanvändningsplaneringen inom samebyarna. Detta är i och för sig ett mycket angeläget ändamål. Höjningen medger dock inte en nödvändig uppjustering av det utgående prisstödet till rennäringen. När prisstödet till rennäringen infördes /76 återgick förslaget på det då tidigare införda s. k. Norrlandsstödet till jordbruket. Prisstödet till rennäringen har därefter uppjusterats ett antal gånger. Enligt förslag års jordbruksutredning skedde denna uppräkning i enlighet med då gällande PM-index. /85 har prisstödet utgått med oförändrat belopp /kontrollslaktad ren fram till innevarande budgetår då prisstödet på grund av anslagstilldelningen sänktes till /kontrollslaktad ren. har Norrlandsstödet kraftigt höjts i två omgångar. Hade prisstödet till rennäringen uppjusterats som stödet till animalieproduktionen i Norrlandsstödområdet skulle det uppgå till . beslöt 1986 att uttala sig för en årlig justering av prisstödet till rennäringen. Lantbruksstyrelsen har efter samråd med statens jordbruksnämnd för /88 föreslagit en uppräkning av prisstödet till rennäringen med 4,7 milj. kr. Lantbruksstyrelsen anför i anslagsäskandet följande: Anslaget för prisstöd till rennäringen har för budgetåren 1984/85 och 1985/86 uppgått till 13,1 milj. kr. Ej heller för /87 har någon uppräkning skett, oaktat jordbruksutskottets uttalande i betänkande JoU 1985/86:13 att prisstödet till rennäringen bör justeras i enlighet med de principer som fastställts för Norrlandsstödet. Lantbruksstyrelsen kan konstatera att prisstödet till rennäringen för /87 har måst sänkas från per ren till . En jämförelse med Norrlandsstödet ger vid handen att detta stöd dubblerats . Prisstödet till jordbruket i norra har mellan 1985/86 och 1986/87 räknats upp med 135 milj. kr. Lantbruksstyrelsen yrkar efter samråd med statens jordbruksnämnd en motsvarande uppräkning av prisstödet till rennäringen med 4,7 milj. kr. Vi delar den uppfattning som kommer till uttryck i lantbruksstyrelsen anslagsäskande och konstaterar att budgetpropositionen inte följer riksda gens eniga beslut om årlig justering. Till följd härav bör anslaget Främjande av rennäringen för /88 uppräknas med 4,7 milj. kr. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om åtgärder för lägre cesiumhalt i renkött, [att hos regeringen begär förslag om införandet av ett s. k. renkonto,1] 2. att till Främjande av rennäringen för /88 anvisar ett reservationsanslag av . L. () i () () () () () 1986/87 Jo221 1 1986/87: Sk420.