ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GB02N22 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:N22 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:94 om fortsatt giltighet av lagen (1982:315) om styrelserepresentation för samhället i vissa stiftelser När lagen om styrelserepresentation för staten i vissa stiftelser förlängdes , anförde företrädare i näringsutskottet ett särskilt yttrande av följande lydelse: En förutsättning för arbetet på en ny stiftelselagstiftning måste vara att det nuvarande systemet med en på lag grundad styrelserepresentation för staten i vissa stiftelser skall slopas. Det är med denna uttryckliga förutsättning som jag har ansett mig kunna biträda förslaget om att lagen om sådan styrelserepresentation skall bibehållas i avvaktan på den nya lagstiftningen. I ett avgivet förslag till lag om stiftelser (Stiftelser Ds Ju 1987:14) föreslås en omfattande, ingripande och detaljerad reglering av stiftelseväsendet. Enligt vår mening lider detta förslag av så avgörande och grundläggande brister att det under inga omständigheter kan ligga till grund för lagstiftning. Landets stiftelser har uppenbarligen fungerat väl utan att omfattas av någon formlig lagreglering. De rättspolitiska skäl, som eljest brukar andragas för lagstiftningsåtgärder inom oreglerade områden har inte samma tyngd när det gäller stiftelser och ideella föreningar. Att så är fallet har konstaterats vid upprepade tillfällen när behandlat motioner om en allmän ramlagstiftning för ideella föreningar. Förslaget om en offentlig kontroll av stiftelserna i form av obligatorisk myndighetstillsyn bygger inte på någon analys av att det nu skulle finnas behov av att överge den frivilliga tillsynen. Departementspromemorians förslag - i lagtext och i motiven - om godtagbara placeringar av stiftelses medel bygger på en felaktig uppfattning om innehållet i gällande rätt. Det skiljer sig dessutom påtagligt från en allmänt accepterad uppfattning om hur ändamålsenlig förmögenhetsförvaltning skall bedrivas. Departementspromemorian innehåller inte någon analys av den betydande samhällsnytta som stiftelserna gör. Den bygger snarare på en mer eller mindre klart uttalad misstro mot stiftelseväsendet och mot stiftare/. Denna av misstro präglade grundinställning har lett fram till ett illa genomtänkt förslag om en genomgripande reglering av stiftelseväsendet. Det i promemorian framlagda förslaget till ny lag om stiftelser bör alltså avvisas. Vi kan till nöds acceptera att den nuvarande lagen om styrelserepresentation för staten i vissa stiftelser förlängs i avvaktan på ett förslag om en lagstiftning som underlättar stiftelsernas verksamhet och Mot. främjar presumtiva vilja att skapa nya stiftelser, förankrade i N22 Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om inriktningen av en ny lagstiftning om stiftelser. (fp) ()
mot · GB02N35 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:N35 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:90 om energipolitik inför 1990-talet Den i proposition 1987/88:90 föreslagna avvecklingen av vissa kärnkraftverk skärper kraven på ett fullföljande av den av beslutade vattenkraftsplanen. Av statens energiverks PM Utbyggnaden av vattenkraften framgår att det är risk för att planen inte kan uppfyllas. Planen förutsätter en utbyggnad av 2 500 GWh/år. Idrifttagna projekt uppgår till 303 GWh/år. Inkl. projekt utom planen finns tillstånd för en utbyggnad av 659 GWh/år, därutöver kan 25 GWh tillkomma genom planerade effektiviseringar. I propositionen framhåller energiministern att hon avser att återkomma till vad avser vattenkraftsutbyggnaden. Enligt motionärernas mening är det angeläget att redan nu ger till känna sin syn på vattenkraftsutbyggnaden, som en vägledning för regeringens vidare överväganden. Det är vår mening att bör ge regeringen verksamma påtryckningsmedel gentemot fallrättsinnehavarna för att säkerställa vattenkraftsplanen. Därför föreslår vi att regeringen ges möjlighet att tidsbegränsa fallrättsinnehavet för de ägare som sannolikt inte avser att fullfölja vattenkraftsplanen. En ytterligare åtgärd är att ersättningen vid vattenmål utdöms på ett sådant sätt att den kommer berörda kommuner eller län till del. En sådan ordning skulle avsevärt underlätta utbyggnaden, som den skulle ha stor regionalpolitisk betydelse. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts dels om regeringens möjligheter att tidsbegränsa fallrättsinnehav, dels om att ersättningsfrågan vid vattenmål skall lösas på ett sådant sätt att ersättning kommer berörda kommuner eller län till del. () ()
mot · GB02Sf18 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sfl8 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:99 om förbättrat bilstöd till handikappade Krav på förändring av bilstödet till handikappade har ställts . Frågan har utretts och debatterats . Det är därför bra att regeringen äntligen lägger ett förslag. Det är också bra att det nu liggande förslaget innebär ett förstärkt ekonomiskt stöd och att fler personer blir berättigade till bilstöd. Det är emellertid otillfredsställande att förslaget innehåller åldersgränser som ställer vissa handikappade och samtliga utan möjlighet till bilstöd. Skälet som anförs för denna åldersbegränsning är alltför stora kostnader för statsbudgeten. Vpk förordar att handikappade som inte kan använda kollektiva färdmedel skall få bil som tekniskt hjälpmedel. Samhällets kostnader för en sådan reform har aldrig belysts av de utredningar som arbetat med förslag till bilstöd. Därför vet vi inte vilka kostnaderna blir. Det är inte osannolikt att samhällets kostnader minskar. Med ett utbyggt bilstöd minskar behovet av färdtjänst. Det finns starka skäl att förmoda att färdtjänsten är en dyrare lösning än en egen bil för handikappade. Dessutom är det naturligtvis så att den möjlighet till självständigt liv som en egen bil innebär för många handikappade aldrig kan redovisas i kronor och ören. Vpk står fast vid kravet att bilen skall göras till tekniskt hjälpmedel. Regeringen bör göra en samhällsekonomisk beräkning av vad det skulle kosta att genomföra en sådan reform och lägga fram en plan till över hur bilstödet skall byggas ut så att bil kan erhållas som tekniskt hjälpmedel. Det av regeringen föreslagna grundbeloppet och anskaffningsbidraget förbättrar möjligheterna för många handikappade att anskaffa bil. Men med den prisutveckling som råder i samhället kommer föreslaget stöd att urholkas som går. Det är därför nödvändigt att grundbeloppet och anskaffningsbidraget görs värdebeständiga. Om detta skall ske genom anknytning till basbeloppet eller genom årlig uppräkning på annat sätt kan diskuteras. Vi förutsätter också att inkomstgränserna för anskaffningsbidraget justeras i takt med löneutvecklingen. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär en plan för den fortsatta utbyggnaden av bilstödet med slutmål att bil skall kunna tillhandahållas som tekniskt hjälpmedel, 2. att beslutar att grundbidraget och anskaffningsbidraget skall värdesäkras. 1987/88 Sfl8 (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf224 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf224 av m. fl. (vpk) om införande av glasögonförsäkring I stort sett alla människor drabbas förr eller senare i livet av synsvaghet. Många barn föds med synfel. Inom arbetslivet får många synskador genom olyckor eller påfrestning. Att ha synfel eller nedsatt synförmåga är ett funktionshinder och bör betraktas som andra handikapp, vilka berättigar till fria hjälpmedel. Glasögon och linser är dyra, vilket riskerar medföra att många inte har råd att prova ut eller byta ut gamla glasögon, när det är aktuellt och nödvändigt. Synförmågan försämras då ytterligare. Trots detta innehåller lagen om allmän försäkring inte någon bestämmelse som ger rätt till ersättning för glasögonkostnader. Ingen skall av ekonomiska skäl behöva avstå från att skaffa sig glasögon. Vi anser därför att det är dags att införa en allmän glasögonförsäkring inom sjukförsäkringssystemet, som ger alla med synproblem möjlighet att prova ut, köpa nya eller byta ut gamla glasögon eller linser till en låg kostnad. Försäkringsersättningens nivå skall då utgå från normalkostnader. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär att en utredning tillsätts med uppgift att i lagen om allmän försäkring tillföra att normalkostnader för anskaffande av glasögon eller linser infogas i sjukförsäkringssystemet. (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf236 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf236 av m. fl. om ökat statsbidrag till kommunalt bostadstillägg har beslutat om nya regler för kommunalt bostadstillägg till pensionärer . Utöver höjningen av de övre hyresgränserna till . för ensamstående respektive . för makar är kommunerna nu skyldiga att utge KBT. Beslutet innebär att kommunerna måste täcka av bostadskostnaden inom varje intervall mellan . (nedre hyresgränsen) och . Statsbidrag utgår av kommunens KBT-kostnader. Det har visat sig att de ändrade reglerna medfört lägre KBT än tidigare för en del pensionärer i vissa kommuner. Tjugo kommuner har beslutat om en direkt sänkning av täckningsgraden. Det gäller kommuner som betalat av kostnaden mellan hyresgränserna. Sjutton kommuner därutöver har sänkt kompensationsgraden men infört övergångsbestämmelser. På så sätt har kommunerna minskat sina kostnadsökningar som skulle bli följden av de nya reglerna. Men för pensionärerna som drabbas av dessa kommuners agerande framstår de ökade bostadskostnaderna både som orättvisa och säkerligen även i många fall obegripliga. De har förespeglats ökade kommunala bostadstillägg, men kan nu konstatera att så inte blev fallet. En orsak till kommunernas sänkning av kompensationsgraden av hyreskostnaderna är att statsbidrag endast utgår av kommunernas KBT-kostnader. Statsbidraget har i omgångar minskat från . kommunisterna anser att staten bör överta hela kostnadsansvaret för pensionärernas bostadstillägg. Som ett första steg föreslår vi en höjning av statsbidraget till . Att beslutet om höjda övre hyresgränser inte medförde sänkta boendekostnader för pensionärerna i den omfattning som avsågs pekar på att det behövs regeländringar. Dessutom motsvarar inte heller de nu fastlagda övre hyresgränserna den faktiska boendekostnaden i nyproduktionen. KBT bör därför i stället betala den faktiska hyreskostnaden för en tvårumslägenhet på orten och nuvarande nedre och övre hyresgränser slopas. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att höja statsbidraget för kommunernas KBT-kostnader till , 2. att hos regeringen begär förslag om att KBT skall utgå efter den faktiska hyran för en tvårumslägenhet på orten och om slopande av den nedre och övre hyresgränsen, 3. att beslutar att under bilaga 7, D3, Bidrag till kommunala bostadstillägg till folkpension, anvisa . utöver regeringens förslag. (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf256 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf256 av m. fl. (vpk) om ytterligare en nivå på handikappersättningen Det finns en rad kroniska sjukdomstillstånd, som medför extra kostnader för den sjuke. För några av dessa beviljas automatiskt handikappersättning. Det gäller vissa synskadade och hörselskadade. Övriga handikappgrupper beviljas ersättning om deras merkostnader uppgår till av ett basbelopp. innebär det att merkostnaderna för sjukdomen måste uppgå till . för att handikappersättning skall utgå. Bestämmelserna om handikappersättningen (He) finns i lagen om allmän försäkring (AFL) 9 kap., 2,3 och 5 §§. He söker man hos . För att få He skall man ha fyllt och för avsevärd tid ha fått sin funktionsförmåga så nedsatt att man: a) i sin dagliga livsföring behöver mer tidskrävande hjälp av annan b) för att kunna förvärvsarbeta behöver fortlöpande hjälp av annan eller c) eljest behöver vidkännas betydande merutgifter. Beroende på hjälpmedelsbehovets omfattning eller merutgifternas storlek kan He utgå med () - av basbeloppet. He kan begränsas till eller skall alltid omprövas i samband med beslut om förtidspension eller ålderspension enligt lagen om allmän försäkring. He utgår, utan prövning av hjälpbehovet eller merkostnaderna, till personer som har sin synförmåga så nedsatt att ledsyn saknas sedan ljusbrytningsfel rättas eller till personer med så grav hörselskada att möjlighet saknas eller det är stora svårigheter att uppfatta tal med hjälp av hörapparat. I alla övriga fall måste man kunna styrka sitt hjälpbehov och sina merutgifter. Begreppet betydande merutgifter tolkas så att för rätt till He baserat Mot. enbart på merutgifter så skall dessa uppgå till Sf256 26.5-42,av basbeloppet för erhållande av He Basbeloppet är för . Handikappersättningen är ej inkomstprövad. Stora grupper handikappade saknar möjlighet att få kompensation för sina merutgifter via handikappersättningen på grund av att lägsta nivån för merutgifter ligger så högt som av basbeloppet. Några av de grupper som berörs är diabetiker, psoriatiker, astmatiker, allergiker, stomiopererade, hjärt- och lungsjuka m. fl. Merkostnader på uppemot nästan . för sjukdomen blir naturligtvis en tung utgiftspost. Denna merkostnad måste på något sätt kompenseras. Skattesystemet rymmer ett särskilt stöd för dem som till följd av bland annat långvarig sjukdom fått sin skatteförmåga väsentligen nedsatt. Vi föreslår att kompensation för merutgifter i samband med långvarig sjukdom ges inom ramen för den allmänna försäkringen genom att ytterligare en nivå inrättas inom handikappersättningen, så att merkostnader ersätts om dessa 10,026,av basbeloppet med handikappersättning om Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen om allmän försäkring att ytterligare en nivå på handikappersättningen införs i enlighet med vad i motionen anförts. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf278 · 1987-01-01 00:00:00 — av (vpk) om en samhällelig pensionsförsäkring Kvinnor tjänar mindre än män, generellt av männens inkomster. Kvinnor är också borta från yrkeslivet i samband med barnens födelse, och arbetar deltid i mycket hög utsträckning. Resultatet blir att kvinnor får avsevärt lägre pensionspoäng än män. statistik över genomsnittliga pensionspoäng visar att 1985 hade män 3,84 poäng och kvinnor 2,52 poäng. En jämförelse av visar att då var mäns poäng 3,66 resp. 3,81 och kvinnor hade dessa år 2,37 resp. 2,50 poäng. Det sker alltså ingen utjämning i antalet poäng utan klyftorna ökar i stället. För att skillnaderna mellan kvinnors och mäns ekonomiska villkor som pensionärer skall utjämnas krävs stora samhällsförändringar. Kvinnors arbetsmarknad måste breddas. Samhället måste tillgodose alla barns behov av barnomsorg och att traditionella könsroller förändras. Tyvärr lär det nog dröja åtskilliga år innan vi uppnått de förändringar som krävs för att kvinnor skall få en med män jämställd ställning i arbetslivet och samhället. Därmed kommer flertalet av de kvinnor som är yrkesverksamma att också drabbas av alltför låga pensioner. har allt fler kvinnor uppmärksammat att de som pensionärer kommer att få plikta för sina låga löner, deltidsarbete och att de tagit ansvar för hem och barn. Kvinnors ökade insikter avspeglas bl. a. i ökat antal privata pensionsförsäkringar. Kvinnor och andra låginkomsttagare har oftast egentligen inte råd att teckna privata pensionsförsäkringar. Men detta framstår som enda alternativet om de inte får tjänstepension eller tillräcklig ATP-poäng. För att ha råd med privata försäkringar bör man ha så stor inkomst att skatteavdraget för försäkringen blir lönsamt. Orättvisorna mellan kvinnors och mäns möjligheter att få en rimlig pension kan inte fortgå till dess att arbetsmarknaden och samhället i övrigt ger kvinnor jämställda villkor med män. Samhället bör därför erbjuda alternativ till de privata pensionsförsäkringarna. Dessa samhälleliga pensionsförsäkringar, förslagsvis administrerade genom , skall inte vara avdragsgilla vid beskattning. Därmed kan kostnaderna för försäkringen hållas på lägre nivå än de privata. Uppskattningsvis kan en månadspremie på ca . ge ett månatligt pensionsutfall på 1000 till . i dagens penningvärde. Det finns uppgifter som visar att av dem som tecknar privata pensionsförsäkringar uppger att skälet är skatteplanering. Om detta är rikti ga uppgifter, kommer den samhälleliga pensionsförsäkringen att minimera Mot. behovet av privata alternativ. På så sätt ökar skatteinkomsterna till staten. Pensionsförsäkringar får inte betraktas som en lösning på de problem som utgör grunden för den orättvisa fördelningen mellan kvinnor och män. Motionens förslag kan däremot minska effekterna av ojämlikheten för nu yrkesverksamma kvinnor. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en samhällelig pensionsförsäkring, för att i första hand utjämna skillnaderna mellan mäns och kvinnors pensioner.
mot · GB02Sf279 · 1987-01-01 00:00:00 — av och (vpk) om fri sjukvårdande behandling för barn och ungdom med kroniska sjukdomstillstånd Sjukvårdande behandling kostar i de flesta landsting . per behandlingstillfälle och berättigar till halv stämpel i högkostnadsskyddet, det s. k. femtonkortet. Fr. o. m. kommer avgiften att höjas till . Barn och ungdomar med kroniska sjukdomstillstånd som kräver återkommande behandlingar innebär stora utgifter för familjen. Psoriatiker, som exempel, bör behandlas ca 2x2 månader för att uppnå bra behandlingsresultat. Förutom detta tillkommer läkarbesök och inköp av läkemedel samt resa till och från behandlingsanläggningen. Detta innebär att kostnaderna efter är uppe i . - en betungande utgift för en barnfamilj eller en ung självförsörjande. Möjligheten för en kroniskt hudsjuk att få handikappersättning är i dagens läge nästan obefintlig. Skattereduktionen på grund av sjukdomsmerkostnader för barn är även den beskuren då man i sådana fall slår samman båda föräldrarnas inkomster. Skattereduktionen kan enbart uppgå till maximalt . oavsett hur många som drabbats i familjen. Likaväl som fri tandvård erhålls upp t. o. m. borde ungdomar med kroniska sjukdomstillstånd kunna få fri sjukvårdande behandling. Regeringen bör i förhandlingar med aktualisera frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att ungdomar med kroniska sjukdomstillstånd bör erhålla fria sjukvårdande behandlingar.
mot · GB02Sf290 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf 290 av m. fl. om höjda grundpensioner och pensionstillskott Regeringen har vid upprepade tillfällen lovat pensionärerna kompensation för deras uppoffringar i samband med devalveringen 1982. Därtill kommer det löfte som avgavs regeringsdeklaration om att avkastningen från engångsskatten oavkortat skulle tillfalla de sämre ställda pensionärerna. Regeringens löften till pensionärerna har inte infriats. Avsaknaden av förslag om förbättringar för pensionärerna i årets budgetproposition kan inte tolkas på annat sätt än att regeringens löften aldrig varit allvarligt menade utan enbart syftande till att lugna pensionärerna. Det besked som ges är löftet om förhandlingar med pensionärsorganisationerna. Men klargör finansministern innan dessa förhandlingar ens påbörjats, att kommer inga kompensationspengar att betalas ut. Enligt vpk:s mening är regeringens handlande svekfullt. I en motion till förra årets budgetproposition yrkade vpk att regeringen skulle presentera en plan för återbetalningen av devalveringskompensationen till pensionärerna. Men då ingen sådan plan föreligger anser vi att kompensationen måste betalas ut redan under innevarande år. Om kompensationen sker enbart över basbeloppet får det till följd att de pensionärer som har de högsta pensionerna också får mest pengar. De som hävdar denna återbetalningprincip menar att de som har de högsta pensionerna fick göra de största uppoffringarna och därför bör de få mer av återbetalningen. Vi avvisar inte helt de argumenten, men menar att det finns starka skäl för en annan fördelningspolitisk återbetalning. De sämst ställda pensionärerna, de som enbart har folkpension och pensionstillskott och de med låg ATP fick minst av överskottet från engångsskatten. Därför föreslår vpk att folkpensionens grundbelopp höjs från , och pensionstillskottet från till av basbeloppet. Inkomstgränserna för KBT liksom pensionärernas skatteavdrag justeras i förhållande till pensionshöjningen. En kompensation till pensionärerna enligt vpk:s förslag ger de med lägst pension mest pengar och innebär därmed att klyftorna mellan pensionärerna minskar. Höjningar av basbeloppet ger motsatt effekt. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att fr. o. m. höja folkpensionens grundbelopp till av basbeloppet för ensam stående och motsvarande höjning för makar, 2. att beslutar att fr. o. m. höja pensionstillskotten för ålderspensionärer till av basbeloppet och för förtidspensionärer till av basbeloppet, 3. att till folkpensioner för /89 anslår utöver regeringens förslag, dvs. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf291 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf291 av m. fl. om pensionärernas avgiftsfria år vid sjukhusvård 1987/88 har beslutat att avskaffa det avgiftsfria året vid sjukhusvård för pensionärer. Förtidspensionärer undantogs från beslutet. Avgifter för sjukhusvård skulle ursprungligen enligt förslaget införas , men har därefter uppskjutits till . Orsaken till fördröjningen är att det behövs tid för att klara av den administration som genomförandet av avgiftssystemet kräver. a. behövs en begränsningsregel för pensionärer med låga inkomster och för utförsäkrade förtidspensionärer, enligt det regelsystem som gäller för sjukpenningförsäkrade. Vpk har yrkat avslag på förslaget om att slopa det avgiftsfria året. Enligt vår mening medför ett avgiftssystem från första vårddagen alltför stora ekonomiska påfrestningar för många pensionärer. Följden kan bli att vårdbehövande inte anser sig ha råd att vårdas på sjukhus, om sjukdomen inte är direkt livshotande. På så sätt kan sjukdomen förvärras och samhällets kostnader för vården ökar. De pensionärer vars ekonomi inte klarar av sjukhusavgiften trots begränsningsregler, får begära socialhjälp eller utsätta sig för förnedrande behovsbedömningar för att möjligen få ytterligare jämkning. Regeringen har beräknat att ett nytt avgiftssystem vid sjukhusvård för pensionärer kommer att medföra besparingar i statsbudgeten på 500 milj. kr. Det verkar tveksamt om besparingen blir så stor. Inga beräkningar över eventuella ökningar av kostnaderna för administrationen av avgiftssystemet har redovisats. Och den administration som krävs för införande av systemet kan väl inte betecknas som ringa då den medfört försening av förelagets genomförande. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar riva upp beslutet om avskaffandet av det avgiftsfria året för pensionärernas sjukhusvård, 2. att till Bidrag till sjukförsäkringen för /89 anslår 250000000 utöver regeringens förslag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02Sf313 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf 313 av och () om statsbidraget till kommunalt bostadstillägg för sker en utflyttning från institutioner ut i samhället och man vill förhindra att människor hamnar på institution. Eget boende och normalisering är målet men för att tillgodose människors olika behov behövs olika boendeformer, varav gruppboende är en. Kommunerna har tolkat statsbidragsbestämmelserna så att enskilda som bor i gruppbostad kan jämställas med andra boende i kommunen vad beträffar rätten till KBT. däremot tolkar 2 § förordningen 1979:830 om statsbidrag till KBT så att statsbidrag ej kan utgå till denna typ av boende. Detta är inte rimligt. De hinder som föreligger för att utge statsbidrag till bl. a. gruppboende bör undanröjas så att statsbidrag i fortsättningen kan utgå till kommunerna för kostnader för KBT vid gruppboende på samma sätt som vid annat boende. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos regeringen begär en översyn av reglerna för statsbidrag till kommunalt bostadstillägg (KBT) i enlighet med vad som i motionen anförts.
mot · GB02Sf408 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Sf 408 av m. fl. (vpk) om vuxenstudiestödet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1987/88:Ub266 hemställs 1. att beslutar höja vuxenutbildningsavgiften med 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat antal vuxenstudiestöd. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)