mot · GA02ju119 · 1987-04-03 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jul 19 m. fl. Ändring i m. m. (s. k. kontraktsvård m. 1986/87:106) Propositionen om s. k. kontraktsvård m. m. är ett viktigt kriminalpolitiskt förslag. Av särskild betydelse är att det syftar till att göra det möjligt att använda kontraktsvård som en variant av kriminalvård i frihet och som ett alternativ till fängelsestraff. Det finns emellertid vissa invändningar att göra mot propositionen. På s. 26 sägs att det mest effektiva sättet att genomföra den föreslagna ordningen skulle vara att ett åläggande för den dömde att hjälpa till med att ställa till rätta på ett eller annat sätt kopplas samman med reglerna om åtalsunderlåtelse. Helst i förening med en befogenhet för polisen att efter gärningen eller dess upptäckt initiera arbete av sådant slag. I regeringens skrivelse om vålds- och egendomsbrott 1986/87:21 sägs att ungdomar som grips för brott skall kunna anmodas av polisen att genast på platsen vidta åtgärder som begränsar den skada som vållats. Med det skall man kunna premieras med åtalsunderlåtelse. För många kan detta inte uppfattas på annat sätt än att det går att köpa sig fri. Även oskyldiga skulle säkert begagna sig av den utvägen bara för att slippa obehaget med den rättsliga proceduren. Det blir säkert svårt att upprätthålla rättssäkerheten med dessa omedelbara ställningstaganden ute på fältet. Vi är därför av den uppfattningen att det vore en stor fara för rättssäkerheten. Som framgår av propositionen utreds dessa frågor i och avsikten är den att ett förslag i ämnet skall kunna remitteras i form av en departementspromemoria. På s. 27 i propositionen är man också inne på samma sak och har där t. o. m. utvidgat området på ett anmärkningsvärt sätt. Det sägs där: Bl. a. med hänsyn till att det självfallet mycket ofta förhåller sig så att den tilltalade saknar kompetens att utföra ett arbete som specifikt tar sikte på att avhjälpa just de skador som har vållats genom brottet och att dessa vid domstillfället redan kan vara avhjälpta måste föreskriften också kunna inriktas på annat arbete för målsägandens räkning som i belysning av brottets och skadans art framstår som lämpligt. Förslaget i denna del kan inte godtas. Det betyder att vi anser att förslaget såvitt gäller 27 kap. 5 § andra stycket bör utgå. I vart fall bör förslaget inte genomföras i detta sammanhang och om så sker bör det ytterligare bearbetas så att här kritiserade brister inte föreligger. I lagrådets yttrande framgår att det varit en bestämd fördel om detta ämne hade tagits upp i sin helhet i ett sammanhang, dvs. först efter det att promemorieförslaget om åtalsunderlåtelse i berört hänseende förelåg. Vad gäller själva förslaget om kontraktsvård skiljer sig propositionen från tidigare förslag. I tidigare utredningsförslag hade man tänkt sig att domstolen endast i vissa allvarliga fall skulle uttala sig om längden av det fängelsestraff som skulle ha utdömts om fängelse i stället skulle ha valts som påföljd. 1 propositionen görs inte en sådan begränsning. I alla fall där det bestäms om kontraktsvård skall i domslutet anges hur långt fängelsestraff som skulle ha ådömts, om fängelse i stället hade valts som påföljd. Vi anser att detta är en skärpning som inte är rimlig och inte heller nödvändig. En annan skärpning i förhållande till utredningsförslaget är också, att, om den dömde missköter kontraktet, skall han eller hon inte som i andra skyddstillsynsfall endast vara under kontroll av skyddskonsulenten utan vårdmyndigheten eller institutionen är skyldig att underrätta såväl skyddskonsulent som åklagare. Vi kan inte finna att det finns ett tillräckligt motiv för att åklagaren skall underrättas. De åtgärder som vidtas i vanliga skyddstillsynsfall är tillräckliga. I propositionen anges att målsägarens samtycke har gjorts till en uttrycklig förutsättning för att en föreskrift skall få meddelas. Därefter anges: Självfallet bör i regel en föreskrift om arbetsskyldighet meddelas endast under förutsättning att även den dömde är införstådd med detta. Någon uttrycklig regel om detta har dock ej meddelats. I princip kommer väl den dömde inte att vara införstådd med arbetet. Däremot kan det ju hända att han eller hon anser sig pressad av hela situationen att gå med på detta. Vi anser emellertid att det inte är värdigt domstolar eller andra rättsvårdande myndigheter att godta sådana här arrangemang. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar om de begränsningar som angetts i motionen beträffande föreskrift att avhjälpa skador m. m. samt om föreskrift endast i allvarliga fall och om skyldighet att endast underrätta skyddskonsulent men icke åklagare då den dömde missköter kontraktet, 2. att beslutar att ikraftträdandet av förslaget såvitt avser lag om ändring i 27 kap. 5 § andra stycket i vart fall inte får ske förrän det i propositionen aviserade förslaget rörande åtalseftergift föreligger för behandling. 1986/87 Jul 19