mot · GA02So440 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So440 m. fl. (vpk) En hälsopolitisk plan Det behövs en genomtänkt hälsopolitik Den svenska sjukvården har utsatts för en mycket stark kritik . Det har hävdats att vården är ineffektiv och att det uppstått onödiga köer. Det är emellertid ytterst viktigt att ha ett riktigt perspektiv på dessa frågor. Hälsotillståndet i har förbättrats . Gör man en internationell jämförelse mellan industriländer, kan man konstatera att har en mycket effektiv vård i förhållande till de kostnader som läggs ned på sjukvårdsändamål. Svensken får betydligt mer för en given summa som satsats på sjukvården än exempelvis en person i eller . finns det givetvis brister inom den svenska sjukvården. Det finns mycket stora skillnader i hälsotillstånd mellan olika grupper inom det svenska folket. Människor ur arbetarklassen har sämre hälsa än personer med en gynnad social och ekonomisk ställning. De stora hälsoskillnaderna i följer med andra ord ett klart socialt mönster. Resurssvaga personer, människor med handikapp, långvarigt arbetslösa och vissa invandrargrupper har fortfarande betydande svårigheter att få vård på samma villkor som andra människor. Här krävs en aktiv uppsökande verksamhet från vårdens sida. Inom vissa delar av vården har man betydande köproblem. Det gäller exempelvis inom ögonsjukvård och ortopedi, där nya operationsmetoder inneburit att ett stort uppdämt vårdbehov inte kunnat tillgodoses inom rimlig tid. Inom sådana områden krävs extraordinära åtgärder för att tillgodose behoven. Dessa kan dock i många fall vara av tillfällig karaktär. finns många allvarliga brister när det gäller människors möjlighet till en god omvårdnad. Om människor skall få en dräglig tillvaro på våra sjukhus krävs på många håll både avsevärda personalförstärkningar och en satsning på förbättrad utbildning av personalen. Om sjukvården utpekas som måltavla för rationaliseringar, riskerar man att få en sämre omvårdnad. En satsning på kraftiga personalförstärkningar och utbyggnad av uppsökande verksamhet inom vården kräver med nödvändighet att de alltför knappa resurserna används till dessa områden. Någon utbyggnad av privat vård som vänder sig till socialt redan privilegerade grupper bör inte komma i fråga. Det är nödvändigt att vården finansieras på ett så socialt rättvist sätt som möjligt. Kostnaderna skall inte läggas på dem som är sjuka utan bäras solidariskt. En väg att öka inkomsterna till sjukvården, utan skatte- och avgiftshöjningar för den enskilde, är att ålägga det som uppenbarligen förorsakar stora sjukvårdskostnader skyldighet att direkt svara för del av dessa. När det gäller sjukdom och ohälsa finns massiv dokumentation som visar att alkohol, tobak, trafik och brister i arbetsmiljön åsamkar sjukvården mycket stora vårdkostnader. En genomgripande satsning för att minska köer, förbättra omvårdnad och nå hälsopolitiska riskgrupper kräver att landstingen tillförs ytterligare resurser. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att som sin mening ger regeringen till känna att sjukvården också skall byggas ut i samhällets regi, 2. att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna att ta bort avgifter inom vården, 3. att hos regeringen begär att överläggningar inleds med i syfte att se över hur en angelägen utbyggnad av vården skall finansieras, 4. att hos regeringen begär att en hälsopolitisk plan utformas med utgångspunkt i HS 90. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 So440