mot · GA02ju124 · 1987-04-07 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jul24 Ändring i polislagen (1984:387) (prop. 1986/87:115) I propositionen föreslås att en enskild polisman själv ska kunna besluta om husrannsakan för att söka efter efterlysta personer som skall omhändertas. Husrannsakan får utföras i den efterlystes bostad eller, om synnerliga skäl talar för att den efterspanade finns hos annan, i dennes bostad. Husrannsakan är otvetydigt en integritetskränkande åtgärd. I vissa speciella fall är det trots detta nödvändigt av t. ex. undersökningsskäl att genomföra husrannsakan. Av polislagen 20 § framgår att beslut om husrannsakan fattas av polismyndigheten, dvs. av rättsligt väl utbildad personal. Endast i de fall fara är i dröjsmål ger lagen utrymme för polisman att själv besluta om husrannsakan i vissa fall. Lagstiftningen gör därmed enligt min mening en grannlaga avvägning mellan kraven på effektivitet hos de rättsvårdande myndigheterna och enskilda människors rätt till skydd för den personliga integriteten. Av propositionen framgår att ett antal polischefer anser att regleringen enligt 20 § polislagen vållar praktiska olägenheter, främst i storstadsdistrikten där antalet efterlysta är stort. har i en skrivelse till framställt önskemål om att polislagen ändras så att polismans möjligheter att besluta om husrannsakan vidgas. Förslaget har remissbehandlats. Av den bifogade remissammanställningen framgår att förslaget rönt ett blandat mottagande. Företrädare för polismyndigheterna har accepterat förslaget. Flera instanser avstyrker det. Dit hörJO som bl. a. anför att polislagens nuvarande utformning knappast kan anses ha förorsakat några svårigheter ur effektivitetssynpunkt. JO anför vidare att den nuvarande utformningen av polischefstjänstgöringen endast undantagsvis torde medföra några praktiska svårigheter för polisman att få kontakt med behörig beslutsfattare. hävdar att frågor rörande enskildas integritet måste tillmätas den största betydelse och anför att frågor rörande formerna för ingrepp i den enskildes integritet är av en sådan principiell betydelse att de bör bli föremål för noggrann utredning. anser också att en sådan utredning inte får begränsas till att omfatta enbart husrannsakan. En genomgång av de remissvar som inte motsätter sig förslaget visar att även de hyser viss tvekan. Dit hör t. ex. i som anser att lagtexten bör innehålla en formulering av vilken det klart framgår att endast husrannsakan där ingreppet kan beräknas bli mer begränsat och där personalinsatsen likaledes är liten bör kunna beslutas av polisman. I andra fall förordar styrelsen att avgörandet, som , skall åvila 1* 1986/87. Även RÅ redovisar farhågor inför förslaget. Enligt min mening har föredragande statsrådet inte övertygande redovisat skäl för en utvidgning av polismans rätt att föranstalta om husrannsakan. Snarare visar remissinstansernas yttranden att betydande frågetecken kvarstår. Det är heller inte klarlagt att nuvarande lag medför effektivitetsförluster som polischeferna påstår. bör mot denna bakgrund inte nu acceptera det presenterade förslaget till ändring av polislagen 20 §. bör således avslå propositionen i denna del. Däremot finns anledning att i ett större sammanhang överväga möjligheterna att i större utsträckning än ta till vara den enskildes krav på intregritetsskydd utan att därför försvåra för de rättsvårdande myndigheterna att fullgöra sina uppgifter. bör därför besluta att av regeringen begära en utredning i syfte att belysa effekterna av nuvarande lagstiftning vad avser tvångsingripande och dess effekter för den enskildes integritet. Mot bakgrund av vad i motionen anförs hemställs att beslutar, med avslag på propositionen i denna del, att av regeringen begära förslag till en utredning så som i motionen anförs. 1986/87 Jul24