mot · GA02T205 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T205 m. fl. (s) Trafikens miljöstörningar Biltrafiken utgör den största källan till luftföroreningar i de flesta tätorter. I fråga om koloxid, kväveoxider och kolväten svarar bilarna för större utsläpp än alla andra källor i tillsammans. Därtill kommer bly och sot i utsläppen. Lastbilar och bussar avger svaveloxider. Svaveloxider och kväveoxider bildar salpetersyra och svavelsyra i atmosfären, som vid nedfall hotar livet för djur och växter och långsiktigt människans överlevnad. Inte minst beror detta på att försurningen löser ut giftiga tungmetaller som anrikas i näringskedjorna. En följd av detta är ökande luftvägssjukdomar, cancer, fosterskador och sjunkande fruktsamhet. Vegetation och byggnader skadas. Det beräknas att 3 miljoner svenskar utsätts för störande buller från trafiken. Särskilt besvärande är störningarna från den tunga trafiken. Ljudet från en lastbil motsvarar ljudet från tio personbilar i /h. Också spårtrafiken kan ge kraftiga bullerstörningar. Flygplatsbuller är mycket besvärande för de boende. Buller orsakar stress, en ökad adrenalinutsöndring, ökad andnings- och hjärtfrekvens och stigande blodtryck. Som en följd av detta uppkommer hjärtsjukdomar och sömnrubbningar. Dessa miljöstörningar måste avskaffas. Vårt framtida samhälle och en fortsatt välfärdsutveckling kräver ett ökat trafikarbete. Detta ger en bättre ekonomisk utveckling men också en ökad social gemenskap och en aktiv fritid. För att detta skall kunna ske, måste dock störningarna av trafiken kraftigt begränsas. Trafikstörningarna kan bara till en del minskas genom en övergång från bilar till kollektivtrafik. är det bara den underjordiska delen av tunnelbanan i som inte förorsakar störningar och miljörisker. Den dieselutrustade busstrafiken är en av våra besvärligaste störningskällor och miljörisker. Spår- och järnväg ovan jord ger bullerstörningar. Last- och personbilstrafik ger både avgas- och bullerstörningar i varierande grad beroende av vägarnas utformning och fordonens antal och hastighet. En omfördelning av trafikarbete från bilar till kollektivtrafik är önskvärd för att ge så många människor som möjligt en god trafikstandard, för att öka framkomstmöjligheterna i de större tätorternas cityområden och för att ge en bättre miljö under förutsättning att kollektivtrafiken befrias från sina störningar. En realistisk utgångspunkt är dock att utgå ifrån att de flesta hushåll i arbetsför ålder vill ha bil åtminstone för fritidsändamål. Slutsatsen är att samtliga transportmedel måste göras mer miljövänliga. Bilar, bussar och tåg måste förbättras ur miljösynpunkt. kompletteras med förbättringar av störningsskyddet när det gäller vägar Mot. Regleringar och avgifter kan också användas för ett miljövänligt T205 trafikarbete, men får inte innebära att välbärgade köper sig rätten att skada andra. En ofrånkomlig utgångspunkt är storleken av störningarna från trafikarbetet. Det är i de stora städerna med sina massanhopningar av människor, transporter och fordon som problemen är störst. Det är där reformarbetet är som mest angeläget, men det kommer att få konsekvenser också för andra delar av vårt land. Arbetet för en bättre trafikmiljö omfattar en rad åtgärder och måste med naturnödvändighet bli långsiktigt. För att arbetet skall bli effektivt och ge önskat resultat måste en plan för avveckling av trafikens miljöstörningar läggas fast. Målet bör vara att transportarbetets miljöstörningar i form av avgaser och buller skall vara avskaffade . Inom ramen för denna målsättning bör prövas i vilken utsträckning kollektivtrafikens dieselfordon skall ersättas med fordon som drivs utan skadliga avgaser. Dieselmotorer skall förses med en avgasrening som motsvarar de krav som gäller för bensindrivna fordon. Målsättningen bör vara att samtliga bilars avgaser vid avvecklingsperiodens slut inte skall vara miljöstörande. Bullerstörningarna måste angripas genom högre krav på fordonen. möjligt bör samtliga fordon uppfylla sådana krav att de inte orsakar störningar från motorhjul som överstiger inomhus och 55 utomhus i våra bostadsområden. Målet skall vara att samtliga fordon skall kunna framföras utan bullerstörningar åtminstone /h. Tyngre motorcyklar har en begränsad nyttoanvändning och med hänsyn till svårigheten att effektivt bevaka framför allt bullerstörningarna från dessa, bör de kunna förbjudas i bostads- och tätortsområden. Hastighetsbegränsningar bör användas för att minska trafikstörningarna. Kollektivtrafiken måste få samma restriktioner mot buller och avgaser, liksom järnvägar, spårvägar och tunnelbanor när det gäller buller. Med utgångspunkt i att biltrafiken kommer att öka bör vägar byggas så att de skyddar människor, natur och byggnader från bilarnas skadeverkningar. Nuvarande trafikekonomiska kalkyler bör kompletteras med miljökonsekvensbeskrivningar. I storstäder och tätorter bör trafiklederna föra bilarna vid sidan av bostäder och närbelägna grönområden. I storstäderna bör lederna läggas i tunnlar under bostäder och arbetsplatser även om detta leder till fördyringar. Kostnader för den här föreslagna planen för avveckling av trafikens miljöstörningar får bäras av väghållare och trafikanter och i slutskedet av hela folkhushållet. De ekonomiska konsekvenserna blir betydande. Dessa kan dock mildras genom att det här föreslagna långsiktiga avvecklingsprogrammet ger underlag för en rationellt riktig utveckling mot ett miljömässigt bättre samhälle. Alternativet att låta utvecklingen som fortgå med endast sporadiska punktinsatser riskerar att leda till felinvesteringar och rovdrift på människor och natur, som leder till ännu större samhällsekonomiska förluster för folkhushållet. Mycket kan ganska snabbt göras för att minska bullerstörningarna i da gens bostäder och rekreationsområden genom att administrativa gräns- Mot. dragningsproblem mellan husägare, hyresgäster, kommuner, väghållare T205 och staten avskaffas. En modell bör utarbetas för kostnadsfördelningen så att ansvarsförhållandena blir klarlagda. De föreslagna förändringarna bör också få gynnsamma ekonomiska konsekvenser. En snabbare förnyelse av fordonsparken kan bli en vitaliserande kraft på forskning och utveckling och skapa nya arbeten och kostnadsfördelar för svensk industri. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att beslutar att hos regeringen begära att en plan utarbetas för avveckling av trafikens miljöstörningar fram . () ()