mot · GA02T212 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:T212 Vissa trafikpolitiska frågor rörande 776 personer omkom i vägtrafiken enligt preliminära siffror från trafiksäkerhetsverket. Det är en ökning på jämfört med . Antalet skadade i trafiken beräknas ha ökat . Bakom siffrorna finns den omätbara mängden av anförvanters sorg, eller vetskapan om en tillvaro i rullstolen, kanske resten av livet. Flest personer omkom i - 70 personer fick sätta livet till. Det är inte förvånande att denna trafikregion år drabbas av höga olyckstal. Mängden av gods och människor som trafikerar områdets vägar är stor. Under semesterveckorna ligger vissa sträckor av E6-an i topp i fordonstal. Men det är inte bara sommartrafiken som är intensiv. Den tunga trafiken ökar. Tullstationen i visar ständigt ökande siffror. Antalet lastbilar med last till var 107 986, vilket motsvarar en godsmängd på 1 . Trafiken från till och kontinenten visar på en motsvarande kraftig ökning. Man kan i detta läge understryka vikten av att mera gods transporteras på räls och köl. Framför allt detta gälla gifttransporter. Vi skall återkomma till det. Men dagens trafikströmmar finns där och kan inte ledas bort under hänvisning till att miljö och människor skadas. Man måste i stället sätta in krafterna på att i första hand förbättra vägnätet. Det är lätt att i detta sammanhang tala om något som närmar sig skandal. Trots att regionen har landets enda trafikpulsåder Norge-kontinenten inom sitt område, är förbättringarna små på . Mindre sträckor av god kvalitet avlöses av andra med kurvor och minimal vägbredd - en situation som ofelbart minskar trafiksäkerheten. Med förvåning noterar vi att regeringens löfte om en motorled mellan och gör halt i . Hela fram till norska gränsen måste byggas ut och i varje fall ha en standard som minst motsvarar motortrafikled. Vi har med full avsikt inlett denna motion om regionalpolitiska frågor med vägarna. Alla bedömningar som gäller möjligheterna att avveckla näringslivet i en region, bygger på hur goda kommunikationerna är. Med facit i hand kan konstateras att delar av framför allt norra och mellersta har haft ett svagt eller ensidigt utvecklat näringsliv. betydelse är självklar och oomstridd - men även andra trafikleder har stor betydelse för regionen. Det gäller t. ex. väg 164 som förbinder norra länsdelen med och Uppsverige. Den vägen är i bra skick på p-länsidan, men dålig på bohussidan. Trafiken är också här betydande, bl. a. transporteras virke till de bohuslänska hamnarna och till via denna väg. En annan viktig led är väg 44 som förbinder med Mot. och vidare mot . Den har en ännu större T212 Vägen har förbättrats , men är klart underdimensionerad. Typiskt för den svenska vägpolitiken är att väg 44 skall byggas om på andra sidan länsgränsen för 128 milj. kr. - men på Bohussidan satsas inget. Vägen har också stor betydelse för och andra delar av länet med tanke på att regionens flygplats ligger i . I samband med den planerade utbyggnaden av väg E6 bör väg nr 167 få en rimlig upprustning. Den är nu krokig och smal, men ändå trafiktyngd, genom att den förbinder mellersta med Älvdalsregionen inom . Det är också angeläget att , som saknar broförbindelse åt E6 till, får respons för sitt krav om att en förbindelse öppnas mellan E6, vid Granvattnet, och färjeläget Kolhättan. Om vägnätet sviktar under en allt mer ökande trafik, är situationen inte mindre utsatt för människor som bor på landskapets många öar och näs. I avvaktan på broar är färjetrafiken det alternativ man har. Det är orimligt att krav på broar, vilkas angelägenhet gång på gång understryks av länsorgan och andra myndigheter, ständigt skjuts . I första hand avser vi det vilande förslaget om bro mellan och Kolhättan. Ett annat projekt är , efterfrågat , som ännu ej förverkligats. Bron skulle bli av stor betydelse för och förbindelserna med och . En bro över är ett annat väl verifierat önskemål, liksom bro över Gullmarn. I det senaste fallet finns färjetrafik, som inte är avpassad till trafikanternas behov. I ett annat perspektiv torde bro över Sunninge sund utanför vara det radikalaste och bästa sättet att leda regionens trafik bort från cityområde. Inom kommun finns kända önskemål om mindre broar i syfte att förbättra förbindelserna mellan kommunens tio öar. Vi återkommer till det inledningsvis angivna behovet av att forsla gods på räls och båtledes. Vad gäller tågleden håller räls och vagnar en kvalité som som inte är utvecklande för denna trafikform. Den primära svagheten med är givetvis bristen på förbindelse med . En anslutning till det norska järnvägsnätet är angelägen av flera skäl; det viktigaste är att den expansiva Östfoldregionen kom närmare . Tillsammans med en utbyggd skulle den vitaliserande effekten bli stor inom hela den region som börjar i och slutar i . Det finns skäl att i detta sammanhang anknyta till den vikt som den norska ambassadören och handelsrådet Vestby tillmäter utvecklingen inom framför allt men också hur svenskarna tacklar kommunikationsfrågorna. Båda ser förstklassiga kommunikationer från till kontinenten som mycket angelägna där europavägen och bättre tågförbindelser står högst på önskelistan. Beträffande sjöfarten så är den ett klassiskt inslag när det gäller transporter i . Tyvärr är den kölbaserade frakten något av krisbransch, vilket ju gäller för handelsflottan i sin helhet. Den mindre fraktfarten, som av hävd präglar många bohuslänska kustsamhällen, ser 1986 som ett dåligt år, rentav som det sämsta . Orsakerna är i första hand att söka i utländsk konkurrens. Många stater subventionerar båtar och fraktfart Mot. med stora belopp. Redarna/ägarna har heller inte sociala förpliktelser T212 gentemot de anställda som fallet är i . Någon form av stöd i detta fall till den mindre rederinäringen är nödvändig om över huvud taget skall ha en närsjöfart. Stödet bör utformas som ett rederistöd, eller att rederierna, som fallet var tidigare, fick tillbaka viss del av det som betalats in I ett större sammanhang är det av största vikt att landet har en flotta av denna typ, med tanke på risken av militära konflikter och därmed följande avspärrning. Sist men inte minst borde mer av den landbaserade frakten kunna överföras till köl. En hel del gods är inte tidsbundet utan skulle mycket väl kunna tas över av torrlasterna. åtgärd för att stimulera härtill vore en avgiftspolitik som gjorde båtfrakterna intressanta för bl. a. näringslivet. När vi, och andra talesmän för folket i , pläderar för ökade satsningar, bör man ha i åtanke att framför allt den norra delen av landskapet, sattes åt sidan genom det beslut en gång fattade om den fysiska riksplaneringen. För kustkommunerna innebar det ett regelverk, vars konsekvenser var att landskapets stora naturresurser i form av landets bästa djuphamnslägen, inte kunde utnyttjas. Då gav staten löften om kompensation till regionen - löften som i stort inskränkt sig till punktvisa förbättringar på . Kraven från är inte orimliga - det orimliga är att de fortfarande måste ställas! Den petroleumbaserade landtrafikens mest kända negativa del är skadeverkningar i första hand på naturen, på luften vi andas. Vi är väl medvetna om detta. Vi konstaterar att det parti vi representerar genom miljöpolitiska förslag visar på åtgärder som kommer att leda till en bättre miljö för människorna och för näturen runt om oss. Men vi är också övertygade om att det inte går att förbjuda bilismen, den har kommit för att stanna. Allt talar i stället för att det är på tekniksidan åtgärderna skall drivas, vilket också sker. Renare avgaser, bättre produkter på olje och bensinsidan, är bättre som handlingslinjer än att sätta upp förbud. Vi tror också på att människan kan påverkas genom information; hur man sparar miljön etc. Vi har förut berört kust- och närsjöfarten och några av dess problem. Andra modernäringar är fisket och jordbruket i landskapet. När det gäller fiskefrågorna har vi tagit upp dem i en annan motion, dock vill vi här ta upp några näraliggande problem och behov. En sådan fråga är behovet av marin forskning och utveckling. Insatser inom detta område betjänar fisket, men i väl så hög grad miljödelen, biotekniken och framtida produktionsformer av t. ex. alger. Gullmarn och dess vattenområde erbjuder de bästa förutsättningar för marin forskning och utveckling. Havsfiskelaboratoriet i , som skall byggas ut, kan bli utgångspunkt för satsningar, såväl vad det gäller närbegränsande vattenområden som den miljön i stort. Sammantaget bör Lysekilsområdet kunna utgöra basen för ett marint utvecklingscentrum, där anknytningen blir given till högteknologiska verksamheter, t. ex. via i . I arbetet på en fastare högskoleorganisation i , kan de verksamheter vi här angett utgöra ett värdefullt incitament till en lokal högskola. Till vad ovan nämnts vill vi också lägga förslag om ett havsakvarium inom 9 I finns inget havsakvarium av format, men väl Mot. några sötvattensakvarium, bl. a. ett i Hjo, som är mycket uppskattat inom T212 Ett saltvattensakvarium har samma pedagogiska värden. Dess största attraktionskraft torde ligga på områden som har med turism att göra. Ett akvarium av den storleksordning som är tänkt, kommer att leda till en spridning av turismen och att regionens hotellnäring ges en behövlig stimulans. Beträffande jord- och skogsbruket sker inom en tillbakagång i antalet sysselsatta. Näringen har emellertid fortfarande stor betydelse för landskapet och borde totalt sett ses som en bransch för utveckling i stället för avveckling. De många mindre brukningsdelarna, med ofta sämre arronderingsvärden, kan i stället för beskogning eller sammanläggning till större enheter, bli bas för allehanda produktionsformer, utöver tidigare förhärskande animalieproduktioner. Det är t. ex. stora underskott i när det gäller vissa grönsaker, som måste importeras från andra regioner. Produktionen av rotfrukter, framför allt potatis, täcker inte förbrukningen i området. Jordbruk med tillgång till vattentäkter kan driva bassängodling av fisk. Den kanske mest intressanta utvecklingen finns dock på energisidan. Odling av energiskog är väl lämpad i ett landskap med hög årsnederbörd. Även exploatering i mindre skala av torvtäkter kan vara ett alternativ. Vad vi här är inne på syftar sammantaget till bättre utnyttjande av landsbygdens resurser. En förutsättning är dock att folk ges möjlighet köpa gårdar och att sammanläggning av brukningsenheter försvåras, endast får ske när särskilda motiv är för handen. Stöd till alternativa produktionsformer skall ha samma prioriteringsgrad som gäller för andra former av företagsamhet. Vi har tidigare berört kommunikationernas stora roll när det gäller utveckling eller brist på utveckling inom en region. En annan faktor som synes få allt större betydelse för en landsdel är närheten till högre utbildning och utbildningen som en motor både för expansion inom näringslivet, men också för samhället i mycket vid bemärkelse. Evolution inom olika områden har vanligen som förutsättning tillgång till kompetens av olika slag, men vanligtvis i bemärkelsen utbildad arbetskraft. Regionala högskolor, det har vi sett, betyder oerhört mycket för en region. Det har mer och mer blivit så att högskoleutbildningen anpassas till regionens behov och förutsättningar. Vi ser, med dessa noteringar som grund, det som ytterligt angeläget att , som delar av tillhör, får en fast högskoleorganisation, och inte bara som vissa högskoleutbildningar som har, bland andra, som anordnare. En fast högskoleorganisation, som säte i , kan bli ett nav för lokala högskolelinjer, t. ex. den i , men totalt sett blir den en injektion för näringsliv, för den offentliga sektorn och för turismen vars volym" det går att öka högst betydligt. Intresset för att i starta en utbildning inom området turism och rekreation knyter väl an till det synsätt vi står fördenna utbildningsgren är direkt överförbar till verksamhet inom t. ex. hotelloch restaurangbranschen och andra grenar inom den fria företagsamheten. Den region som begreppet står för omfattar ca 236 000 invånare. är det enda område inom högskoleregion som saknar egen statlig högskola. Företrädare för , därmed avser vi icke göteborgare, ger då och då Mot. storstaden skulden för den stagnation som präglat stora delar av T212 Till en del är detta rätt. Å andra sidan har det för landskapets invånare inneburit vissa fördelar att ligga relativt nära en storstad. Den omorganisation av länsförvaltningen som regeringen initierat, kan innebära möjligheter till viss utlokalisering av administrationer, som är knutna till den centrala förvaltningen i . Framför allt gäller det dock, enligt vår mening, att låta i första hand få behålla de förvaltningar av länskaraktär som finns i kommunen, bl. a. och lantbruksnämnden. Med dem som bas skulle ett länsstyrelsekontor kunna byggas upp, för att ge service åt norra länsdelen. En utveckling i denna riktning skulle bohuslänningarna se som positiv och skulle något balansera den tunga administrationen i . En satsning på i detta avseende medför ökat behov av bra flygförbindelser. Den nuvarande flygplatsen i har nått ett optimum i kapacitet. Antingen måste flygplatsen byggas ut med det snaraste eller måste en helt ny flyghamn byggas. Vi anser att flera skäl talar för det senare alternativet. Ett nytt flygfält kan anläggas på det s.k. Finngårdseredsområdet, beläget inom . En lokalisering dit skulle lösa bl. a. bullerfrågorna, som kommer att bli besvärande om nuvarande Malöga flygplats skall byggas ut. Att det finns behov av expansion på flygsidan visas av passagerarantalets ökning. reste 22 000 mellan och . var motsvarande siffra 77 000! Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om förbättringar av vissa vägar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande behovet av broförbindelser, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om sammankoppling med det norska statsjärnvägnätet, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om stöd till den mindre kustsjöfarten och rederinäringen, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande behovet av en ny flygplats för , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande marint utvecklingscentrum inom Lysekilsområdet,'] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts rörande ett havsakvarium inom Lysekilsområdet,2] [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om främjande av deltids- och småjordbruken med tanke på intresset för alternativa produktionsformer inom jordbruksnäringen ,3] (att som sin mening ger regeringen till känna vad i Mot. motionen anförts om en fast statlig högskoleorganisation inom T212 Keuth Skårvik (fp) 1986/87:N369. 1986/87: Kr419. 1986/87:Jo223. 1986/87:Ub594.