mot · GA02A227 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A227 och () Bidragen till arbetshandikappade För att ge möjlighet för arbetshandikappade att kunna vara med i produktionen och inte på grund av sitt handikapp helt ställas utanför arbetsgemenskapen, finns , vars uppgift är att ge sysselsättning och framför allt att träna arbetshandikappade för återinträde i arbetslivet. Vid sidan av Samhällsföretag är det också möjligt att genom samhälleligt stöd till företag ge sysselsättning i det normala arbetslivet. Den största delen av arbetsplatserna för arbetshandikappade finns ute i näringslivet. Det rör sig om mer än 30 000 platser. Inom statliga myndigheter finns drygt 6 000 platser och inom Samhällsföretag 27 000 platser. Kostnaderna för den verksamhet som finns inom Samhällsföretag är enligt de beräkningar som gjorts av Samhällsföretag /87 av normal lönekostnad. Den kostnad som samhället får för en arbetshandikappad ute i näringslivet är betydligt lägre och trappas dessutom efter hand ned. En strävan att i större utsträckning få en placering i näringslivet eller inom förvaltning borde vara eftersträvansvärt - både ur den enskilde arbetshandikappades och ur samhällets synpunkt. Enligt vad vi erfarit har länsarbetsnämndernas möjligheter att gå denna, som vi ser det, riktigare väg beskurits. Sedan socialdemokraterna tagit över makten har nämligen införts kvoteringar inom detta område, vilket i praktiken medför att möjligheterna att utnyttja en placering i näringslivet minskat. Detta gäller speciellt svårt handikappade. Tillgängliga arbetsmöjligheter står inte alls i proportion till behovet. Vi skulle i detta sammanhang vilja fästa uppmärksamheten på att en placering i det normala arbetslivet i de flesta fall måste vara att föredra ur den handikappades synpunkt. Eftersom samhällets kostnad dessutom skulle bli lägre är det inte rimligt att i detta sammanhang ha den njugga inställning till lönebidrag som finns. Med oförändrad storlek på anslaget skulle dessutom fler kunna få del av det. För gravt handikappade, som annars skulle riskera att bli förtidspensionerade, kan särskilt lönebidrag utgå och . Dessa procentsatser skall jämföras med den kostnad som Samhällsföretag har - av den anställde arbetshandikappades lön. Detta bidrag bör vara flexibelt till sin konstruktion och ej kvoterat som det är . Enligt vår mening bör reglerna för lönebidrag ändras så att de kan anpassas till arbetshandikappets nivå. Procentsatsen bör vara rörlig och efter ompröv ning kunna såväl höjas som sänkas. Genom en sådan åtgärd skulle en person Mot. kunna vara kvar betydligt längre i arbetslivet trots ett ökat handikapp. Vi förde vid förra årets fram liknande tankegångar som presenteras i denna motion. Den motionen avslogs då med motiveringen att det gjorts förändringar som syftade i samma riktning som motionen och att man inte ville föreslå förändringar innan man vunnit erfarenhet av de gjorda förändringarna. Vi har erfarenhet av hur de nuvarande reglerna^ungerar. Enligt vår mening kvarstår den kritik vi riktade . Det är därför angeläget att de förändringar vi föreslår genomförs. når man ett tillfredsställande resultat vid den medicinska rehabiliteringen av skador och sjukdomar men ändock icke en sådan funktionsförmåga att vederbörande kan erhålla en anställning i den öppna marknaden trots omfattande insatser från arbetsvägledare och arbetskonsulenter. är resurserna otillräckliga bl. a. vad gäller kvoteringen för statliga myndigheter och organisationer samt procentsatsen när det gäller enskilda arbetsgivare. När helt klart medicinskt underlag för lönebidragsanställning föreligger, när praktik i anpassad sysselsättning efter långvarig sjukdom och arbetslöshet gått bra, när både arbetsgivare, handledare på praktikplatsen och den arbetssökande är överens om att detta arbete skulle vederbörande kunna klara, så är det helt otillfredsställande att vederbörande i stället för aktivt arbete blir hänvisad till att utnyttja socialförsäkring och sjukförsäkring vilket tyvärr måste ske när resurserna är otillräckliga. Ovanstående innebär en djup personlig tragik för den arbetssökande, vanmakt och otillfredsställelse hos dem som ställt upp med rehabiliteringsresurser, bl. a. arbetsvägledare och arbetskonsulenter, samt stora förluster för samhället i sin helhet. Vi upplever att insatserna för de arbetshandikappade på ett mycket allvarligt sätt förhindras genom de ramar och begränsningar som finns . Bidrag till speciella arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anordningar på arbetsplatsen kan beviljas till den som är handikappad och som behöver hjälpmedlet i fråga för att kunna utföra sitt arbete. Bidraget utgår med maximalt . till den som är anställd eller är egen företagare. Budgeterat belopp till egen företagare är dock för lågt i relation till behovet (. 1984/85). Detta innebär att ett stort antal personer fått avslag på grund av medelsbrist, vilket är olyckligt då det i värsta fall lett till att verksamheten har fått läggas ned och att personerna i fråga förtidspensionerats då några alternativa lösningar ej funnits. Det är därför angeläget att oavsett om man är anställd eller egen företagare med handikapp och i behov av hjälpmedel man kan beviljas bidrag på lika villkor. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi 1. att hos regeringen begär initiativ för att ge möjligheter för AMS att beräkna lönebidrag på sätt som redovisas i motionen. 2. att hos regeringen begär höjning av medelstilldelning- Mot. en avseende speciella arbetstekniska hjälpmedel och särskilda anord- A227 ningar till handikappade egenföretagare. () ()