mot · GA02A458 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: A458 och () Obalansen i Formellt är huvudstad. Reellt medverkar hela i huvudstadsfunktionen. med sina 24 kommuner är i detta sammanhang en enhet. behöver en stark huvudstadsregion. Den skall vara landets administrativa centrum med säte för viktiga styr- och utvecklingsfunktioner. Den skall erbjuda kreativa miljöer för nationella och internationella organisationer och företag. Den skall ha effektiva kommunikationer internt och med och världen. Den skall fungera som spjutspets för forskning och högre utbildning, utveckling, provtillverkning och marknadsföring av nya produkter. Huvudstadsregionen har nytta och glädje av ett från nord till syd väl fungerande . Hela har nytta och glädje av en effektiv och väl fungerande huvudstadsregion. Funktionen som huvudstad sätter mycket stark prägel på regionen positiv och negativ. Departement och myndigheter, företags centrala staber och huvudkontor, serviceföretag som arbetar för dessa centrala funktioner alstrar många arbetsplatser. Stat, region och kommuner gör väldiga investeringar i infrastruktur och service. Den av huvudstadsfunktion och infrastrukturella investeringar gynnade miljö som uppstår blir starkt stimulerande krafter för regionens näringsliv. Huvudstadsfunktionen innebär dock inte enbart fördelar: bostadsbrist, köer, miljöstörningar, social utslagning, stress - livet i en huvudstad innebär många belastningar. När - som starka tendenser till överhettning gör sig gällande ökar dessa nackdelar i motsvarande grad. Överhettning i är till nackdel för såväl som . Storstadsfunktionen har ytterligare en alldeles specifik - inverkan på . Departement och myndigheter har starkt koncentrerats till och ett par kommuner norr därom. Ingen sektor av näringslivet är så starkt koncentrerad till en liten del av regionen som den centrala statliga administrationen. Därtill kommer att och andra högskole- och forskningsenheter ligger norr om centrala . Allt inrikes- och utrikesflyg har förlagts till . Stora investeringar i vägar och tunnelbanor har gjorts med anledning av exploateringen av ; bl. a. har mycket som en följd av de stora offentliga investeringarna data- och elektronikindustrin koncentrerats i och kring . Andra områden av har blivit eftersatta när det gäller utveckling av nä ringsliv och arbetsmarknad. Det gäller främst några kommuner: , Mot. 1986/87 , , som gjorde stora insatser under det stora bostads- A458 byggandets dagar . Utanför den inre förortskäman men funktionellt i ett växande samband med denna återfinns de kommuner, , och , vilkas utveckling i betydande utsträckning är beroende av den allmänna utvecklingen i länet. möter dessa kommuner nu snabba förändringar av arbetsmarknad och näringsliv utan att på samma sätt som centrum dra nytta av regionens utvecklingskraft. Det mönster vi har beskrivit får mycket starka ekonomiska och sociala följder. I de gynnade kommunerna blir ekonomin stark. Servicen kan byggas ut för invånarna till låg kostnad. Ekonomiskt starka människor kan etablera sig där, ekonomiskt svaga slås ut. I de missgynnade kommunerna blir ekonomin svag. Kostnaden för utbyggd service blir dyr, som behovet av service här är mycket stort. Ekonomiskt starka människor söker sig till mer gynnade kommuner, och deras plats tas av utslagna från andra kommuner. På det sättet har blivit en region i svår obalans. Obalansen är ingen statisk företeelse. Den är en pågående process, som sorterar människor och leder till en allt svårare segregation. Den berör så många människor flera hundra tusen - att den måste betraktas som ett nationellt problem. Visst har insatser gjorts för att försöka råda bot på obalansproblemen. I regi har skapats ett inomregionalt skattesystem; utan detta hade obalansproblemen varit ännu värre, men det är ändå otillräckligt för att säkerställa en utveckling där skillnaderna utjämnas. Det finns också ett antal mycket intressanta projekt som, om de realiseras, kommer att verka utjämnande. Det är t. ex. inrikesflygplats i , fjärrtågsstation och biokemiskt centrum i , ett förvaltnings- och i och ett nytt universitet på . Men medan dessa projekt utvecklas hur många som kommer att realiseras vet ingen accelererar byggandet av anläggningar i och från och i zonen mot . Slutsatsen blir att obalansen fortfarande tilltar. Är då inte detta problem som får lov att lösa själv? Nej, det är det inte. Skälen är bl. o För det första påverkar de statligt beroende investeringarna regionen så starkt att riksdag och regering måste ta ansvar för hur de görs. De måste göras på ett sätt som motverkar obalansen och inte som så att de förstärker den. Regionen måste fa ökade möjligheter att påverka förläggningen av de statliga verksamheter som befinns nödvändiga att förlägga till , o För det andra är överhettningen i koncentrerad till de gynnade områdena. Överhettningen har skapat något av en psykos hos många företagsledare. Den har lett till att dessa tror att det är ett måste att lokalisera företaget eller strategiska delar av det till denna överhettade regiondel. Det är inte bara företag från olika delar av som dras dit utan företag från hela . Överhettningen skadar inte bara regionen utan hela landet. o För det tredje är svensk ekonomi inne i ett nollsummespel. De av Mot. obalansen drabbade kommunerna har delvis unika resurser som utnytt- A458 jas mycket dåligt. Där finns unga människor med rötter i olika kulturer. Där finns också vildmark och skärgård, och närhet till storstaden. Rätt utnyttjade skulle dessa tillgångar tillföra den svenska samhällsekonomin nya resurser och göra intressantare framför allt ur internationellt perspektiv (säte för internationella organisationer, forum för stora internationella konferenser, mål för turism etc.), o För det fjärde skulle en utveckling av resurser i de svagare kommunerna ha positiva effekter för svensk regionalpolitik i stort. Så t. ex. skulle en upprustning av högskoleutbildningarna på kunna lägga grunden till en bättre balans. söker sig ungdomar i södra regiondelen till högre utbildning i långt mindre utsträckning än ungdomar i de norra länsdelarna. Om den obalansen utjämnas genom att man bygger upp ett universitet i södra skulle regionens företag kunna tillgodose sina behov av kvalificerad personal genom lokal rekrytering. Andra regioners möjligheter att behålla sina högutbildade ungdomar skulle öka. På så sätt skapar man bättre förutsättningar för dessa regioner att utvecklas. En effektiv politik för att bryta obalansen i står således inte i strid med en framgångsrik regionalpolitik på nationell nivå. Sannolikt förhåller det sig tvärtom. Om man inte lyckas bryta den omfattande obalansen i minskar också sannolikheten för att nå framgång i svensk regionalpolitik över huvud taget. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om behovet av åtgärder mot den inomregionala obalansen. () ()