ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Fi502 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi502 m. fl. (fp, m, c) Redovisning av den kommunala egenregiverksamheten Konkurrens främjar effektivitet i produktionen. Den gör det i flera avseenden. Dels tvingar konkurrensen fram kostnadsmedvetande och kostnadskontroll i produktionen, dels skapar konkurrens mellan olika producenter en lyhördhet för konsumenternas önskemål. Därtill och inte minst viktigt är konkurrensen en garanti för att traditionella produktionsmetoder ständigt utsätts för förändringens och förnyelsens tryck. Trots dessa i vårt samhälle näst intill oomtvistliga förtjänster hos konkurrensen bedrivs en stor del av landets produktion i något som liknar monopolets form. Först och främst gäller det större delen av den offentliga sektorns produktion som bedrivs i egen regi utan att i ett reguljärt upphandlingsförfarande ha mött konkurrens från andra producenter. En grov uppskattning visar att värdet av den företagskonkurrerande egenregin ligger på ca 40 miljarder . Då inkluderas ändå bara varor och tjänster som privata företag normalt tillhandahåller. Sjukvård, skolväsendet etc. ingår inte. För de privata företagen innebär egenregiverksamheten att dessa utestängs från en marknad som skulle tjäna som underlag för expansion såväl inom ett visst område som inom hela landet och t. o. m. på vissa exportmarknader. Ur såväl skatte- som konkurrenssynpunkt är det viktigt att den kommunala egenregiverksamheten ges en ordentlig redovisning. Annars inträffar det lätt att egenregiverksamheten fortsätter år utan att upphandlingsalternativet prövas. Detta kan ske genom att all egenregiverksamhet och kostnaden härför ordentligt redovisas . Här är då speciellt viktigt att kommunerna också redovisar de redovisningstekniska mallar man går efter när man beräknar de totala kostnaderna för egenregiverksamheten. Därtill bör kommunerna rekommenderas att med jämna mellanrum gå ut på den öppna marknaden och ta in anbud på den verksamhet som drivs i egen regi. Vid valet av regiform bör av () utarbetade anvisningar för val av regiform även kunna användas för den kommunala verksamheten. Kommunförbunden spelar härvid en viktig roll för att få till stånd enhetliga redovisningsprinciper. Ett arbete har också pågått inom kommunförbunden och ett förslag till enhetlig finansiell redovisning av kommunernas verksamhet har tillställts kommuner och landsting. Det är därför just nu särskilt angeläget att regeringen i sina överläggningar med kommunförbunden och inte minst kommunerna understryker vikten av Mot. att det verkligen kommer till stånd en enhetlig redovisning av egenregiverk- Fi502 borde härvid ha en viktig uppgift att försöka åstadkomma enhetliga principer för att värdera underlaget för val av regiform. I detta arbete bör RRV:s erfarenheter vara en god utgångspunkt för en nödvändig förbättring av den kommunala redovisningen av egenregiverksamheten. Vi anser att regeringen aktivt vid sina överläggningar med kommunförbunden och kommunerna bör verka för att få en enhetlig redovisning till stånd. Med stöd av det anförda hemställs att uttalar att regeringen bör verka för en enhetlig redovisning för den kommunala egenregin. () ()
mot · GA02Fi503 · 1987-01-22 00:00:00 — m. fl. (m, c, fp) De statliga affärsverkens konkurrensutsatta verksamhet De statliga affärsdrivande verken är sju: postverket, , (), domänverket, , förenade fabriksverken (FFV) och luftfartsverket. Den sammanlagda omsättningen 1983 var ca och antalet anställda ca 175000. Med jämna mellanrum har affärsverken diskuterats. En översiktlig genomgång av dessa utredningar ger vid handen att utredarna genomgående tycks ha undervärderat de svårigheter som uppstår när myndighetsfunktionen blandas med konkurrensutsatt verksamhet. Därtill tycks man inte ha uppfattat i hur stor utsträckning affärsverksamhetens situation förändrats. har exempelvis inte fastlagt några principer för affärsverkens etablering eller köp av dotterbolag. Men det krävs dess medgivande för att få göra det. Om däremot ett dotterbolag i sin tur etablerar eller köper ett företag kan det däremot ske utan regeringens eller godkännande. Så har också antalet dotterbolag och dotterdotterbolag under affärsverken med undantag för luftfartsverket vuxit i hög och okontrollerad takt . Den s. k. monopolutredningen (SOU 1978:48) konstaterade också att statsmakterna inte givit uttryck för en samlad uppfattning om de statliga företagens och myndigheternas plats i det ekonomiska systemet och om, och i så fall på vilket sätt marknadsekonomi och myndighetsutövning är förenliga. I takt med en minskning av det traditionella arbetsfältet för de affärsdrivande verken söker sig dessa till arbetsområden, vilka ursprungligen inte var avsedda för dessa verk. Någon allvarligare diskussion om nyttan av denna expansion har inte förts av statsmakterna. Risken att enskilda företag kommer i kläm i denna expansion är uppenbar. Det senaste exemplet på dessa risker är en NO-anmälan gällande SJ för att detta verk på ett indirekt sätt medverkat till att och Swedcarriers kunnat tillämpa underprissättning på färjetrafiken Trelleborg-Travemunde. Den ur marknadsekonomiskt tänkande naturligaste lösningen vore att de affärsdrivande verken helt upphörde med den konkurrensutsatta verksamheten och i stället satte in alla sina resurser att effektivisera den monopoliserade verksamheten. Det är i regel ändå denna verksamhet som utgör affärsverkens huvuduppgift och som motiverar statens engagemang. I fall då det finns särskilda skäl att låta konkurrensutsatt verksamhet bedrivas inom ramen för en affärskoncern bör detta ske i form av ett särskilt aktiebolag som föreslagits av verksledningskommittén. Tills denna uppdelning och avyttring av verksamheten som ovan angivits Mot. har skett är det av yttersta vikt att konkurrensneutralitet råder gentemot Fi503 Detta bör uttala. Med stöd av det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående avyttring av affärsverkens konkurrensutsatta verksamhet eller ett avskiljande av densamma från affärsverkens verksamhet, 2. att uttalar att de affärsdrivande verken inte får utnyttja sin monopoliserade verksamhet i syfte att vinna fördelar på de konkurrensutsatta delarna av affärsverkens verksamhet. () (). () ()
mot · GA02Fi504 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi504 m. fl. I förarbetena till upphandlingsförordningen framgåratt myndigheterna inom ramen för gällande upphandlingsbestämmelser aktivt bör medverka till att en ökad del av upphandlingen läggs ut hos företag i de fyra nordligaste länen. Myndigheterna behöver därför i sin marknadsundersökning klarlägga vilka företag i dessa län som kan komma i fråga som leverantörer. Utvecklingen har för starkt avvikit från den vitalisering som skett i vissa delar av landet, främst i storstadsområdena, men också i anknytning till större centra för högre utbildning och forskning. Utglesning och ökande arbetslöshetssiffror måste aktivt motarbetas och trenden vändas. Det finns därför all anledning att myndigheterna inom ramen för gällande upphandlingsbestämmelser aktivt medverkar till att en ökad del av upphandlingen också kan läggas ut hos företag i . Arbetsmarknadspolitiska åtgärder som satts in för att motverka arbetslösheten har ibland gett ytterst få arbetstillfällen från vårt eget län. Genom strikt tillämpning av lägsta anbud har syftet med åtgärderna delvis förfelats. Uppdraget har gått till företag från andra delar av landet. Den besvärliga arbetsmarknadssituationen i har utförligt redovisats i motion 1986/87:A456. Det är mot denna bakgrund angeläget att myndigheterna inom ramen för gällande upphandlingsbestämmelser aktivt medverkar till att en ökad del av upphandlingen läggs ut hos företag i de fem nordligaste länen, alltså även . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrad tillämpning av upphandlingsförordningen. () () () () Axel () ()
mot · GA02Fi505 · 1987-01-20 00:00:00 — 1986/87 :Fi505 och i (c) Översyn av upphandlingsförordningen Trots högkonjunkturen är arbetslösheten i alltför hög. Obalansen mellan olika regioner förstärks, vilket innebär en utveckling tvärs emot regionalpolitikens målsättning. Denna obalans förstärks genom att det arbetsmarknadspolitiska stödet inte alltid ger avsedda effekter. När arbetsmarknadspolitiska åtgärder sätts in i en region för att motverka arbetslösheten händer det ofta att det inte blir den aktuella regionens egen arbetskraft som tas till vara eller den egna ortens entreprenörer och maskiner. Anbud läggs in på arbetet i fråga, och uppdraget kan gå till entreprenörer från andra delar av landet. Exemplen från är många där entreprenörer från andra län fått arbete men där den aktuella ortens entreprenörer stått utan arbete för sina maskiner. Därmed förfelar det arbetsmarknadspolitiska stödet sin uppgift. Uppgiften är att skapa sysselsättning i den ort som fått stödet och att ta till vara arbetskraften just där. Det ligger självfallet på myndigheternas ansvar att uppfylla de mål för regionalpolitiken som fastlagts av regering och riksdag. Vi vill i detta sammanhang påpeka att i proposition 1973:73 framgår att myndigheterna bör medverka till att en ökad del av upphandlingen sker hos företag i de fyra nordligaste länen. Mot bakgrund av den höga arbetslöshet som råder i det femte Norrlandslänet, , är det nödvändigt att en ökad upphandling sker även i . har länet haft den näst högsta arbetslösheten i landet efter . Det är således väl motiverat att när det gäller upphandling inräkna Norrlandslänet bland de övriga Norrlandslänen. Vi finner det också angeläget med en decentraliserad upphandling inom försvaret. Ett förband bör kunna göra sina uppköp lokalt och gynna ortens näringsliv. Mot denna bakgrund anser vi det viktigt att upphandlingsförordningen ändras i enlighet med motionens syfte. En översyn bör därför göras för att den bättre skall svara mot den regionalpolitiska målsättningen. Med hänvisning till det anförda hemställs Fi505 1. att hos regeringen begär en översyn av upphandlingsförordningen enligt motionens intentioner, 2. att hos regeringen begär att även inräknas i de övriga Norrlandslänen till vilka en ökad del av upphandlingen läggs ut, 3. att hos regeringen begär att en decentraliserad upphandling inom försvaret utreds. (c) ()
mot · GA02Fi506 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :Fi506 m. fl. (vpk) Städerskorna i den offentliga sektorn kan det inte bli värre. Det enda vi kan göra är att strejka. (Lokalvårdare på luftfartsverket i , dec. Privatiseringsförsöken hos statliga verk, företag och i övrigt inom den offentliga sektorn går inte lika smidigt som herrarna vid budgetskrivbordet tänkt sig. Ett exempel är städerskestrejken på luftfartsverket i , där kvinnorna vände upp och ned på sina skurhinkar och gick i strejk för att stoppa verkets planer på att anlita en privat städentreprenör. - Vi var helt enkelt tvungna att reagera som vi gjorde, säger en av de strejkande. Det finns många intressenter som väntar på att få göra pengar på städmarknaden. Den statliga lokalvården beskylls för att inte vara tillräckligt effektiv eller konkurrenskraftig. Det är välkänt genom många års verksamhet att de privata städentreprenörerna använder hårda metoder i sin vinstjakt. Hur de som skall utföra det viktiga städarbetet mår är oftast ointressant för de skrupelfria företagen. De privata städbolagen baserar ofta sina anbud på orealistiska städprogram som blir omfattande och hårda för personalen. En av anledningarna till att kvinnorna vid i tvingades att gå ut i strejk var att de vägrade gå med på att städa större områden , vilket företaget alltså krävt. Städerskorna vägrade att utföra ett fuskjobb yrkesstolthet, kunnighet och ansvar ställdes mot Asabs cyniska kalkyler. Den höga sjukfrånvaron hos städpersonalen anställd vid statliga verk och myndigheter har vänts mot personalen genom planer på att lägga ut städningen i privat regi. Detta är ett högst oansvarigt sätt att lösa problemen. Staten måste i stället ta ett helhetsansvar för att minska sjukligheten bland lokalvårdarna. Sjukligheten kan inte gärna förväntas minska genom att staten överlåter åt privata bolag att pressa lokalvårdarna ytterligare. Personalen på luftfartsverket i presenterade ett eget förslag till organisation, en typ av självstyre utan arbetsledare, som skulle kunna förbättra städarbetet till både verkets och de anställdas förmån. Självstyrande lokalvårdare har prövats bl. a. i och visar att städningen genom denna organisation sänker kostnaderna. Ökad sammanhållning och roligare arbetsdagar är ett annat viktigt resultat. Statliga myndigheters, verks och andra offentliga områdens lokalvård borde fungera enligt nämnda organisation och alla planer på privatisering kastas i papperskorgen. 1 1986187.3 sami. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om en ny lokalvårdsorganisation. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 Fi506
mot · GA02Fi604 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Fi604 Differentierad ränta inom jordbruket Jordbruket i norra har släpat efter med nödvändiga investeringar. 1 mitten av blev investeringsklimatet plötsligt mycket gynnsammare för jordbruket än det tidigare varit. Detta resulterade också i en kraftig nyetablering av jordbruksföretag. Dessa stod ofta utan sådana produktionsresurser som byggnader, maskiner, i "god hävd osv. Den storlek på jordbruksföretag som jordbrukspolitiken föreskriver krävde antingen ett stort eget kapital eller en hög upplåning. När sedan räntan höjdes från en nivå på till det dubbla, innebar det påfrestningar som många nyetablerade inte klarade av. Detta har man försökt reparera med olika insatser såsom räntesubventioner eller lån till högt skuldsatta jordbruksföretag. Den subventionerade räntan får emellertid endast en del förmånen av. Detsamma gäller lånen. Lånen är så konstruerade att man lyfter av en del av företagsskulder . I förlängningen kommer dessa lån förmodligen att avskrivas. Därtill kommer olika stöd såsom investeringsstöd, Norrlandsstöd, täckdikningsbidrag m.fl. Alla dessa stödformer är selektiva, utom Norrlandsstödet. Ett sätt att sanera i bidragsdjungeln, som man avlastar lantbrukarna en del av de höga kapitalkostnaderna, vore att införa en differentierad räntesats för Norrlandsjordbruket av det slag som används i . Där har man den lägsta räntan i norra (någon enstaka procent). Det finns flera skäl som talar för att man också i inför ett liknande system. Förslagsvis med en ränta på i södra och som blir lägre ju längre norrut jordbruket är beläget. Eftersom räntesubventioner inte utgår till företag som har mer än 20 kor kan man tänka sig ett system där lägre ränta endast kan tillfalla jordbruk som uppnår en viss begränsad storlek. Fördelen med ett sådant system är en rättvisare fördelning av det statliga stödet. Skuldbördan blir inte avgörande för vem som kan erhålla stödet. För bönderna blir dessutom den långsiktiga planeringen säkrare. En låg ränta skulle också möjliggöra en avtrappning av de selektiva stödformerna. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av möjligheterna av att införa differentierad ränta för jordbruket.
mot · GA02Fi605 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: Fi605 m. fl. Fria kapitalrörelser, m. m. Med hänvising till vad som anförts i motion 1986/87: U509 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen och fullmäktige i till känna vad som i motionen anförs angående avveckling av hindren mot fria kapitalrörelser med utlandet, 2. att som sin mening ger regeringen och fullmäktige i till känna vad som i motionen anförs angående skyndsam och definitiv avveckling av valutaregleringen, 3. att som sin meing ger regeringen och fullmäktige i till känna vad som i motionen anförs angående svensk anslutning till . () () () () () () () () () () L. () i
mot · GA02Fi701 · 1987-01-15 00:00:00 — 1986/87 :Fi701 och () Bosättningslån 1986/87 Fi701 703 De statliga bosättningslån som infördes , i syfte att stödja en ökad och tidigare familjebildning och motverka osunda avbetalningsköp, upphörde genom beslut av en borgerlig regering. Bosättningslånet var en garanti för lån till unga människor som ännu inte kunnat skaffa sig bankkontakter eller ägodelar som säkerhet för lån. De var också ett uttryck för att samhället hade tilltro också till ungdomar utan rika föräldrar som kunde gå i borgen för sina barn. Förlusterna för de statliga bosättningslånen var mycket små. För perioden uppgick de avskrivna lånen till ca 6 milj. kr. (förlustprocent 0,5). Det är angeläget att samhället underlättar och ger stöd vid familjebildning. Ett sätt är att möjliggöra för resurssvaga grupper att få långsiktiga krediter för att klara sin bosättning. Det ger förutsättningar för att skapa goda hemmiljöer och bra levnadsvillkor. Många ungdomar saknar fast inkomst och har därmed begränsade möjligheter att vara med i bosparande eller på annat sätt spara till sin bosättning. Det är angeläget att dessa ungdomar kan få stöd av samhället. Inte minst mot bakgrund av aviserade satsningar på ungdomars boende bör åtgärder vidtas för att de ungdomar som har störst behov av stöd vid bosättning, också får möjlighet till det. En ny och förenklad form av bosättningslån kan vara en lösning. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bosättningslån. () () 1 1986/87. Nr Fi70] 703
mot · GA02Fi702 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Fi702 och () Bosättningslån Bosättningslånen slopades fr. o. m. 1982 genom beslut av en borgerlig regering. infördes bostadssparande med återlåningsrätt inom allemanssparande!. Lånebeloppet kan uppgå till det sparade beloppet eller högst . Det är en bra form liksom de LO- och TCO-lån som tillkommit med relativt låg ränta. Men det finns trots allt grupper som inte har haft tillfälle att spara och som inte är med i några organisationer som berättigar till bra låneformer. Därför borde frågan om återinförande av bosättningslån åter prövas. I bosättningssituationer är dessutom bosättningskostnaden så hög att det är nödvändigt att betala av densamma. Erfarenheten av bosättningslånen var bl. a. att återbetalningen fungerade till . Även handläggningen med ansökan till och kommunalt ombud som skötte kontakten med den sökande och beviljningsorganen var bra. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bosättningslån.
mot · GA02Fi705 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi705 Fr. o. m. /86 inrättades enligt beslut i (FiU 1984/85:25) spardelegationen. Den har till uppgift att, förutom att fortsätta den tidigare delegationens för allemanssparande arbete, vidta åtaganden av sparbefrämjande karaktär. består av tre personer och har en styrelse med sju personer. Delegationen har en budget omslutande 20 milj. kr. Huvuddelen av utgifterna åtgår till information och reklam. a. en omfattande annonsering med underrubriken en liten vink från statens spardelegation. Annonskampanjen resulterade i en debatt om på vilket sätt staten skulle föregå med gott exempel när det gällde sparande. Ett vanligt förekommande krav var att utgifterna för spardelegationen kunde sparas. Jag delar den uppfattningen. Verksamheten med information kring allemanssparande! kan skötas av annan lämplig, redan existerande instans. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs att beslutar att avveckla spardelegationen.
mot · GA02Fi710 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi710 (m,fp,c) Nedläggning av spardelegationen Hushållens sparande är extremt lågt i med en sparkvot nära noll. Detta innebär att hushållssektorn inte bidragit med något nettosparande. Detta trots att realräntan är hög, att inflationen gått ner kraftigt som den gynnade särställningen för allemanssparande! skulle ha bidragit till nysparande. Men regeringens signaler till hushållen om inställningen till enskilt sparande har varit tvetydiga. Å ena sidan har man satsat på sparstimulans, bl. a. genom att inrätta en spardelegation för att främja det långsiktiga sparandet. Å andra sidan har den socialistiska riksdagsmajoriteten infört en helt ny form av skatt - en pensionsskatt av engångskaraktär. Den har inneburit att hushållens mest långsiktiga sparande drabbats av indragningar till staten på . Denna dubbeltydiga inställning till hushållssparande! innebär att regeringens sparpolitik har havererat. Positiv påverkan för ett ökat hushållssparande genom insatser av spardelegationen och genom allemanssparande går inte att på ett seriöst sätt förena med en pensionsskatt, som innebär att det sparade kapitalet i genomsnitt minskas . Spardelegationens arbetsuppgifter kan inte längre genomföras på ett trovärdigt sätt. Ett statligt organ kan inte propagera för sparande, inte minst ett långsiktigt sparande, som regeringen och majoriteten i beslutar om en rekordstor engångsskatt på hushållens - i många fall - sparade pensionspengar. Spardelegationen bör därför läggas ned. Regeringens vilja att stimulera och främja sparandet måste i nuvarande situation i första hand komma till uttryck genom en ny - för sparandet gynnsam politik. Sparinformation sköter banker, försäkringsbolag och andra aktörer på marknaden bättre än statliga organ. I årets budget finns 20 milj. kr. avsatta för spardelegationens verksamhet för att främja ungdomssparandet. Sparbankerna men även andra banker har med stor framgång verkat för gott sparbeteende bland barn och ungdomar. De reklaminsatser för allemanssparande, allemansfonder etc., som spardelegationen har burit ansvaret för kan skötas av riksgälden. Med hänvisning till vad som ovan anförts, hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om nedläggning av spardelegationen. () ()
mot · GA02Fi711 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi711 m. fl. (m) Bosparande Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Bo413 hemställs att hos regeringen begär förslag om bosparande i enlighet med vad som i motionen anförts. () () () () () ()
mot · GA02Fi712 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi712 För många unga småsparare är framtidsmålet att få äga en egen bostad. Att bygga eller köpa ett eget hem medför ofta stora kapitalinsatser. För - i synnerhet ungdom - ter sig möjligheten att spara ihop det kapital som krävs ganska avlägsen. För att stimulera sparandet till egen bostad skulle ett särskilt bostadssparkonto vara av värde. Tanken med kontot är att det antingen skulle medge skattefria avsättningar till ett visst belopp eller andra förmåner vad gäller avkastning, förräntning osv. Vilken modell som än används skulle resultatet vara en relativt snabb tillväxt på kontot eller så gynnsamma skatteförmåner att det verkligen stimulerar till sparande. Det skulle säkert hjälpa ungdomar att fortare få en önskad insatslägenhet eller ett småhus. Villkoren för ett bostadssparkonto kunde regleras liknande det riskkapitalkonto för företagsetablering som föreslås i en folkpartimotion om småföretagsamhet, dvs. om medlen inte används för det avsedda återförs de till beskattning. Förslaget om bostadssparkonto borde närmare studeras, och jag föreslår att ett sådant system utreds. Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställs att begär att regeringen närmare studerar och utreder hur ett bostadssparkonto bäst skulle kunna utformas.