ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Ub524 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub524 Avskiljande av studerande från högskoleutbildning I årets budgetförslag från finns på s. 198-210 en bakgrund och olika överväganden till att det förs fram ett förslag om att inrätta en ny nämnd, som skall behandla frågor om att avskilja studerande från studier inom högskolan. Den skall inte ha eget kansli utan utnyttja UHÄ:s resurser, eftersom nämnden förväntas få tämligen få ärenden att behandla åtminstone på litet . Jag menar att denna typ av frågor kan och skall behandlas inom den högskola där studenten är inskriven. Genom kontakter mellan olika högskolor i dessa frågor kommer en samstämmig syn att utvecklas utifrån de ramar som anger. Det är inte bra för en högskola om vissa frågor förs därifrån, speciellt sådana som kräver ingående kontakt och kännedom om den människa som berörs. Den kontakten kan aldrig så väl formulerade rapporter skapa. Dessutom anser jag att jämförelsen med hälso- och sjukvårdens ansvarighetsnämnd haltar betänkligt. I hälso- och sjukvården finns det en tredje man att skydda. Vore det så att den nya nämnden endast skulle behandla studenter som studerar ämnet medicin kan jag förstå resonemanget, men nämnden skall ansvara för avskiljandefrågor över hela studieorganisationen på högskolan. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att frågan om bedömning av det nödvändiga i att avskilja en studerande från studier bör göras av resp. högskola.
mot · GA02Ub525 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub525 och () Intagningen till sjuksköterskeutbildning, m. m. Till sjuksköterskeutbildningen/hälso- och sjukvårdslinjens allmänna inriktning/minskade antalet behöriga förstahandssökanden mellan vårintagningen 1986 och vårintagningen 1987 med 653 personer. (hade 2 866 sökanden och 2 213 behöriga angett den inriktningen som förstahandsval.) Det finns (vt 1987) 1 932 platser, men man vet erfarenhetsmässigt vid intagningsmyndigheten att återbudsfrekvensen ligger mellan och . Man vet också att examinationsfrekvensen är förhållandevis hög, . De utbildningsorter som har störst problem med att helt utnyttja sin kapacitet är i första hand Norrlandsorterna - , , - men även orter i mellersta och såsom , och . I stället för att förändra i intagningsdimensioneringen - enligt årets utbildningsproposition en minskning med 95 platser för påbyggnadslinjerna och en ökning med 188 platser för grundutbildningarna - borde få i-uppdrag att analysera vad det beror på att utbildningarna är attraktiva för behöriga förstahandssökanden och komma med förslag till hur det kan påverkas. Det blir ju också ett orimligt dyrt och orationellt antagningsförfarande om man accepterar att återbudsfrekvensen är år . De utredningar som gjorts, t. ex. av , visar på vissa orsaker och tendenser: intervjuer med dem som lämnat återbud ger antydningar till orsaker utanför själva utbildningen såsom ekonomiska, studiesociala eller/och familjesituationen. Dessa problem måste lösas. Debatten om sjuksköterskornas löner och obekväma arbetstider och stora ansvar i förhållande till låga befogenheter har säkert också medverkat till att sjuksköterskeyrket inte attraherar sökanden till utbildningen. Det är inte heller speciellt lockande för utbildade undersköterskor att vidareutbilda sig till sjuksköterskor, när löneökningen efter vidareutbildningen inte täcker avbetalningen på studieskulden för denna. UHÄ och borde också analysera sambanden mellan verksamheternas krav och utbildningsplaneringen. Att yrket är attraktivt ger svåra konsekvenser för kvaliteten i hälso- och sjukvårdsarbetet. Effekterna av dagens planering och utbildning kommer vi att känna ännu tydligare , då verksamheterna drabbas direkt av att det inte finns tillräckligt av utbildad omvårdspersonal. är landstingens samordning mellan verksamhetsplanering och utbildningsplanering dålig. Därmed blir också planeringsunderlaget för dimensioneringen dåligt. Det måste vara vårdens behov som styr utbildningarna. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär att UHÄ tillsammans med analyserar orsakerna till att antalet behöriga förstahandssökanden till sjuksköterskeutbildningarna minskar, 2. att hos regeringen begär förslag till hur dessa orsaker skall kunna undanröjas, 3. att hos regeringen begär att UHÄ får i uppdrag att tillsammans med förbättra planeringsunderlaget för dimensioneringen av sjuksköterskeutbildningarna så att de bygger på vårdens långsiktiga verksamhetsbehov, 4. att hos regeringen begär att UHÄ och får i uppdrag att effektivisera antagningssystemet till sjuksköterskeutbildningarna. () () 1986/87 Ub525
mot · GA02Ub527 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub527 och () Psykoterapiutbildningen Utbildning i psykoterapi har funnits inom högskolan . Då startade en påbyggnadslinje om 90 poäng vid och vid i . Linjen delades upp i två steg, där steg ett omfattar 30 poäng och steg två 60 poäng. finns 40 utbildningsplatser i och 24 i . slog fast att utbildningen successivt borde byggas ut så att det skulle finnas en psykoterapiutbildning i varje högskoleregion. Eftersom den statliga psykoterapiutbildningen haft så få utbildningsplatser har landstingen blivit tvungna att starta egna steg ett-utbildningar för att kunna svara upp mot det stora behovet av psykoterapiutbildning för hälsooch sjukvårdspersonalen. Så gott som alla landsting har gett eller planerar att ge steg ett-utbildning. presenterade en arbetsgrupp tillsatt av universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) ett förslag till ny psykoterapiutbildning. Det byggde dels på erfarenheterna från de gångna årens utbildning, dels på den utveckling som skett inom främst den offentliga vården. Översynsgruppen konstaterade bl. a. att utbildningsbehoven vuxit drastiskt . Det beror framför allt på att psykiatrin håller på att struktureras om mot mera öppna vårdformer och att psykoterpin som behandlingsform därvid fått en allt större betydelse. Totalt uppskattade översynsgruppen att ca 1 000 personer inom allmänpsykiatri, barn- och ungdomspsykiatri och kriminalvård skulle behöva specialistkompetens i psykoterapi . Parallellt med behovet av specialister inom psykoterapin behövs utbildning i psykoterapeutiskt förhållningssätt hos en rad personalgrupper. Mot denna bakgrund föreslog översynsgruppen bl. a. att ansvaret för den framtida psykoterapiutbildningen borde delas upp mellan landstingen och staten, så att landstingen även formellt svarar för den mer grundläggande psykoterapiutbildningen och staten för specialistutbildningen. För att i någon mån utbilda ikapp det stora behovet av psykoterapeuter med specialistkompetens ansåg översynsgruppen det utomordentligt angeläget att den nya påbyggnadslinjen skulle förläggas till ytterligare orter, i första hand och . Med en praktiskt taget enig remissopinion bakom sig tog UHÄ fasta på de flesta av översynsgruppens förslag i sin anslagsframställning . a. förde man fram en ökning av antalet utbildningsplatser med 16 vid i . I årets budgetproposition instämmer utbildningsministern i översynsgruppens och UHÄ:s bedömning att det stora rekryteringsbehovet av personal med full psykoterapeutisk kompetens väl motiverar en utbyggnad av den statliga psykoterapiutbildningen. I rådande ekonomiska läge har det dock inte bedömts möjligt att anvisa medel för en ökad utbildningskapacitet. Landstingen för sin del är beredda att ta på sig ett ökat ansvar för den grundläggande psykoterapiutbildningen. har förklarat sig villigt att se till att landstingsutbildningarna samordnas, så att kvaliteten bibehålls, men givetvis bara under förutsättning att staten står för sin del av åtagandet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening uttalar att utbyggnaden av psykoterapiutbildningen bör ges hög prioritet i kommande budgetarbete. () () 1986/87 Ub527
mot · GA02Ub533 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub533 m. fl. En professur i ämnet mänskliga rättigheter, m. m. Inom har betonat vikten av undervisning om mänskliga rättigheter (MR). I likhet med övriga nordiska länder ansåg att fred, mänskliga rättigheter och internationell förståelse skulle ges betydligt högre prioritering i för 1984-1989. Vid i , där spelade en aktiv roll, antogs en resolution som uttryckte konferensens övertygelse att "utveckling av kunskap om mänskliga rättigheter genom undervisning och information är en av de grundläggande faktorerna för allas åtnjutande av mänskliga rätttigheter och som godkände planen för utveckling av undervisningen om mänskliga rättigheter för 1981-1987. I samma resolution uppmanas medlemsstaterna att vidta alla lämpliga åtgärder för att undervisning om mänskliga rättigheter skall bli en fundamental del av yrkesutbildningen. I planen uppmanas medlemsstaterna bl. a. att vid universiteten inrätta professurer, ordna kurser i MR för yrkesförbund, skapa nationella centra för undervisning, forskning och dokumentation om MR, organisera konferenser och möten om MR-undervisning, framställa textböcker om MR för grundskola och gymnasium liksom för de yrkesgrupper som har direkt anknytning tilt MR. Vidare ingår i planen att utarbeta förslag till kursplaner i olika ämnen för MR-undervisning i , gymnasiet, samt för informell undervisning och för de yrkesgrupper som har anknytning till MR. Ett expertmöte organiserat av 1982 i , där var representerat, rekommenderade medlemsstaterna att bl. "Stödja utbildning och forskning inom MR-området och att i det egna landet företa lämpliga åtgärder för att inleda aktiviteter för att främja MR och deras beskydd samt att "ge fortbildning och specialutbildning för MR för relevant personal i närliggande arbetsområden som polis- och fängelsepersonal, sjukvårdspersonal samt tjänstemän som har ansvar för flyktingar, invandrare och minoriteter. har tillsatt en arbetsgrupp som skall initiera och leda ett utvecklingsarbete för undervisning om internationell förståelse. Projektet inkluderar forsknings- och utvecklingsarbete beträffande undervisning i mänskliga rättigheter. De resultat som uppnåtts är otillräckliga, och verksamheten på alla nivåer behöver intensifieras. Det är angeläget att universitets- och högskoleämbetet tar initiativ då det gäller forskning och undervisning om de mänskliga rättigheterna vid våra universitet och högskolor. Möjligheter till forskning och framtagning av undervisningsmaterial på alla nivåer bör ges högre prioritet. Någon professur i ämnet mänskliga rättigheter finns inte i vårt land, men borde möjligt inrättas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av åtgärder för att förbättra undervisningen om mänskliga rättigheter, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om inrättandet av en professur i ämnet mänskliga rättigheter, i första hand vid . () () () () 1986/87 Ub533
mot · GA02Ub535 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ub535 och tredje vice talman Det är angeläget att och södra utbildningsregionen får behålla och vidareutveckla sina resurser på utbildningens och forskningens område. Av särskild vikt är att regionen inte berövas utbildning inom en hel sektor, vilket i vissa anmärkningsvärda situationer har skett. Vi tänker bl. a. på det ödesdigra och olyckliga beslutet att lägga ned tandläkarutbildningen i och koncentrera utbildningen till . Beslutet att lägga ned i som moderater och socialdemokrater genomdrev var djupt beklagligt. Tyvärr har det beslutet litet av symbol över sig. Inte ens det faktum att det innebar en koncentration till , som har en närmast överhettad arbetsmarknad som praktiskt taget saknar arbetslöshet, har kunnat få riksdag och regering att tänka om. Efterfrågan på tandläkare kommer enligt vissa bedömningar att öka . I en rapport från UHÄ om tandläkarutbildningens omfattning utesluter man inte att utbildningen behöver utökas och att landets samtliga fyra fakulteter behövs för grundutbildning av tandläkare. En arbetsgrupp vid i har utarbetat ett förslag till en tandvårdshögskola - en gemensam utbildningsenhet för hela vårdteamet, för både tandläkare, tandhygienister, tandsköterskor och tandtekniker. Fördelarna med en sådan gemensam utbildning är många. Vården blir bättre och undervisningen billigare. Undervisningen berikas dessutom ytterligare genom en nära koppling av samtliga utbildningar till den mycket aktiva forskningsverksamhet som finns vid i . Högskolan har varit föregångare i vårt land när det gäller vårdanknuten forskning och har därigenom vunnit internationellt erkännande. Det finns många skäl som talar för en tandvårdshögskola i : ett omfattande underlag i vad gäller sökande till utbildningen, kvalificerade och erfarna lärare samt ett stort och varierat patientunderlag. Men det är bråttom. Risken är stor att kunniga lärare hinner försvinna i takt med att antalet tandläkarstuderande minskar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående återupptagandet av tandläkarutbildningen och inrättandet av en tandvårdshögskola i . () () 1986/87 Ub535
mot · GA02Ub536 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub536 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Kr412 hemställs att beslutar begära att regeringen genomför en utredning om behovet av en idrottshögskola. () () ()
mot · GA02Ub538 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub538 m. fl. (s) Jämställdhetsfrågorna i skolan I årets budgetproposition, bilaga 10, , ingår ett avsnitt om utbildning och jämställdhet. Avsnittet innehåller många bra analyser av problemen och en rad goda förslag på olika områden, främst för att undanröja hinder i möten mellan flickor och teknik. konstateras att jämställdhetsarbete är ett mödosamt arbete som i allt väsentligt handlar om att förändra attityder. Skolan får inte ge upp denna strävan, säger man, utan måste anstränga sig ytterligare. Ett exempel på att det är nödvändigt ger utbildningsministern själv, då han refererar till studier som visar att pojkar kräver och får större uppmärksamhet och fler frågor från läraren, medan flickor tidigt vänjs vid en mer passiv och undanskymd roll. Läraren tenderar att vara följsam mot sådana beteenden snarare än att uppmuntra förändringar. Så bidrar alltså skolan till att förstärka de traditionella könsrollerna. Vill man råda bot på problem av den sorten båtar det föga med t. ex., åtgärder för en större andel flickor på den fyraåriga tekniska linjen. I Lgr 80 fick jämställdhetsfrågorna en stärkt ställning. Med tanke på att klart uttalade krav på att arbeta för jämställdhet ställdes redan i läroplanen borde skolan nu vara vårt främsta instrument för förändring till jämställdhet. Att så inte är fallet torde till övervägande del bero på att det fortfarande finns brister i utbildningen av både lärare och annan skolpersonal när det gäller könsroller och jämställdhet. I teorin har jämställdhet länge varit ett prioriterat område både i lärarutbildningen och i skolarbetet. Trots det måste vi alltså konstatera att de resultat som har uppnåtts i praktiken varit av ganska blygsam karaktär. En utvärdering av de insatser som gjorts borde därför komma till stånd genom SÖ:s försorg. Kunskapen om att det finns brister i fråga om jämställdhet i undervisningssituationen finns genom forskning både i och i andra länder. Däremot är det klent ställt med kunskaper om vilka metoder som skulle kunna användas för att komma tillrätta med problemen. Därför skulle vi nu vilja se en prioritering av forskningen om undervisningssituationen i klassrummen utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen anhåller att SÖ får i uppdrag att göra en utvärdering av ämnet jämställdhet i såväl lärarutbildning som fortbildning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om behovet av jämställdhetsforskning. () () 1986/87 Ub538
mot · GA02Ub541 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub541 och () Utbildningen vid har dansen fått en renässans som en av kulturens delar. levde dansen på en undangömd plats hos den vanliga befolkningen om man bortser från folkdansen. har man förstått vad dansen kan betyda i estetisk uppfostran och i strävan efter att få harmoniska människor. Dansen som en del av kulturen kräver också högre utbildning för att kunskaperna skall kunna leva vidare. har blivit uppmärksammad i årets budget (bilaga 10) med att särskild fortbildning av danspedagoger föreslås få en formell anknytning till linjen och ingå som varianter av dess danspedagoginriktning. UHÄ har aviserat en översyn av utbildningen i . Vi vill göra gällande att danslinjens utbildning innehåller för litet pedagogik och psykologi och dessutom endast praktik. Detta borde fördubblas, vilket skulle innebära att utbildningen förlängs. GIH har gymnasiekompetens som antagningskrav, vilket gör att studerande där har större möjligheter att tillgodogöra sig teoretiska kunskaper i pedagogik och psykologi än studerande på som endast behöver ha genomgått grundskola. Därmed inte sagt att man skall stänga vägen för den som har hämtat in motsvarande kunskaper från annat håll. Men man bör komma ihåg att danslinjen är en lärarlinje. Mot bakgrund av det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande utbildningen på .
mot · GA02Ub542 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ub542 m. fl. (s) Förskollärarutbildning i västra I motion till föregående föreslog vi att förskollärarutbildningen vid i skulle ökas och att en klass med 30 platser skulle utlokaliseras till . a. denna motion med hänvisning till svårigheterna att rekrytera studerande till utbildningen. En kontroll visar att vid fanns det inga obesatta platser i denna utbildning, varken vid i eller vid högskolan i . Under de år förskollärarutbildning fanns i hade inte heller högskolan där några problem med rekrytering av studerande. De problem som många kommuner i västra , kanske framför allt i , haft när det gäller att rekrytera förskollärare till sin barnomsorgsverksamhet har ytterligare accentuerats . Det finns flera skäl för detta. o Utbyggnaden av barnomsorgen fortsätter o Sorn en följd av svårigheter att rekrytera dagbarnvårdare och föräldrarnas allt starkare önskemål om barnomsorg på daghem har behovet av förskollärare ökat markant o Rekryteringen av studerande till förskollärarutbildning är oftast lokal eller i varje fall regional o På grund av svårigheter för två makar att båda få arbete i är möjligheten att rekrytera förskollärare från närmast obefintlig. För att lösa de akuta problemen i vad gäller barnomsorgsutbyggnaden i linje med de av fastlagda målen, måste rekryteringsfrågorna lösas. Ett möjligt sätt att göra detta i skulle kunna vara att följa den av UHÄ föreslagna vägen, att utöka planeringsramen för förskollärarutbildningen vid i och utlokalisera vissa platser till . Med stöd av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om förskollärarutbildningen i västra . () ()
mot · GA02Ub543 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub543 m. fl. (s) Ämnet arbetslivsorientering i lärarutbildningen I läroplan, Lgr 80, finns klart uttalat att skolan skall knyta utbildningen till samhället och arbetslivet för att förbereda eleverna inför vuxenlivet och framtida arbete. Detta krav ställs på alla lärare oavsett i vilket ämne och på vilket stadium man undervisar. Arbetslivsorienteringen är ett viktigt inslag i skolarbetet enligt Lgr 80, men lärarna har i sin utbildning inte något krav på särskild utbildning för hur detta skall göras. I t. ex. ämneslärarutbildningen läser man de ämnen man har valt att undervisa i och ämnet praktisk pedagogik. Huvuddelen av utbildningen är lagd på ämnesstudier, vilket naturligtvis är rätt, men för att kunna ge ämnena den verklighetsanknytning, som mer än någonsin behövs, krävs utbildning i hur man kan integrera ämnet arbetslivsorientering i de flesta andra ämnen. Detta skulle göra skolarbetet både intressantare och mer meningsfullt för eleverna. Man skulle få större förståelse för varför man måste lära sig vissa saker. Skolan skulle lära för livet. Den första förutsättningen för detta är att man i lärarutbildningen inför krav på 1-2 poäng i ämnet arbetslivsorientering. Då skulle alla lärare ha fått den första introduktionen och har man gett detta ämne större status. Det skulle bli lättare att få lärarna att vidareutbilda sig inom detta område. Med hänvisning till vad som ovan anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av obligatorisk arbetslivsorientering inom lärarutbildningen. () () ()
mot · GA02Ub544 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub544 () Påbyggnadslinje i socialt arbete UHÄ föreslog i sin anslagsframställan /88 att en påbyggnadslinje i socialt arbete om 60 poäng inrättas med 180 nybörjarplatser lokaliserade till de högskoleorter som ger utbildning vid sociala linjen. Vid bedrivs med hjälp av lokala medel (LIE-anslaget) en påbyggnadslinje med det innehåll och den omfattning som UHÄ föreslår. för högskoleregion har dock endast garanterat medel för en utbildningsomgång i avvaktan på att linjen inrättas som allmän påbyggnadslinje. Erfarenheterna av utbildningen i är mycket goda, tillströmningen var vid utbildningens start stor och förfrågningar om när nästa utbildningsomgång skall börja strömmar ständigt in. I budgetpropositionen 1987/88 förklarar emellertid regeringen sig inte vara beredd att nu ta ställning till en reform av den storlek som UHÄ föreslår förrän den sociala linjen utretts i vad avser innehåll, dimensionering och lokalisering. Regeringen föreslår i stället att den hittillsvarande påbyggnadslinjen i socialt behandlingsarbete om 20 poäng, som finns inrättad vid universiteten i och , förlängs med poäng så att utbildningen ger behörighet till den nya psykoterapiutbildningen. Detta kan tolkas så att regeringen tar ställning för denna utbildning som den mest angelägna för socionomer. Erfarenheterna från utbildningen i är de motsatta. Få socionomer utövar regelbundet psykoterapi och få av socialvårdens klienter är betjänta av psykoterapeutisk behandling. Kunskapsutvecklingen inom socialt arbete visar att det nu krävs helt andra insatser av såväl psykosocial natur som mer strukturinriktade åtgärder för att enskilda och grupper av psykosocialt utsatta människor skall få den hjälp de behöver. Det är därför inom dessa områden som socionomerna behöver vidareutbildning. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar inrätta den av UHÄ föreslagna påbyggnadsutbildningen i socialt arbete om 60 poäng med inriktning mot antingen psykosocialt arbete eller allmänt och strukturellt arbete, 2. att i en första etapp förlägger nämnda utbildning till i .