mot · GA02Ub828 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub828 m. fl. Vissa budgetfrågor inom utbildningssektorn I vår partimotion om utbildningspolitiken (1986/87:Ub812) redovisas ett reformprogram för , gymnasieskolan och den högre utbildningen. De reformer vi vill genomföra handlar om att frigöra mänskliga resurser, att tillåta dem som befinner sig i skolan och på högskolans institutioner att själva utforma och ta ansvar för verksamheten. Moderata samlingspartiets ekonomiska politik syftar till att i största möjliga utsträckning flytta besluten från politikerna till den enskilde. Vi föreslår därför besparingar som skall möjliggöra skattesänkningar och en minskad offentlig sektor, vilket är en naturlig konsekvens av och en förutsättning för ett minskat inflytande för politikerna. En förutsättning för en sundare ekonomi är ockås att budgetunderskottet minskas. Våra besparingar på de olika departementsområdena syftar således också till att minska budgetunderskottet. De anslagsökningar och de besparingar som vi redovisar i denna motion uppgår till 840 milj. kr. fullt genomförda, varav 40 milj. kr. faller ut först /89. När besparingar är ofrånkomliga är det av avgörande betydelse att dessa görs på ett sådant sätt att de mest oundgängliga delarna av utbildningsväsendet skyddas. Våra besparingar har därför en klar profil. Vuxenutbildningen har ålagts ett större besparingskrav än ungdomskolan. Inom skolan har andra aktiviteter än själva undervisningen setts som mer umbärliga. Våra besparingar har något olika karaktär. Något förenklat kan de hänföras till någon av följande grupper: Minska administration och byråkrati. Som exempel kan nämnas vårt förslag att avskaffa regionstyrelserna och att minska anslagen för länsskolnämndernas och SILs administration. Detta gäller exempelvis det särskilda anslaget till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. Detta, menar vi, måste vara en kostnad som organisationerna själva står för. 3.Ingen statlig uppgift. Vi har föreslagit att det särskilda bidraget till samlad skoldag tas bort just därför att vi anser att kommunerna själva skall ansvara för att resurserna för barn och ungdom används på bästa sätt. Vi anser att statsbidragsregler skall vara utformade så att de ger t. ex. kommunerna större möjlighet att själva bestämma hur en viss verksamhet skall bedrivas utan hinder av tvingande regler. Vi föreslår därför att ett nytt 1 1986/87. statsbidragssystem för bör införas. Det nya systemet bör i princip vara elevbaserat. Eventuella snedheter mellan olika kommuntyper bör justeras med hjälp av skatteutjämningen. I avvaktan på att ett nytt statsbidragssystem kan införas har vi föreslagit förstärkningar av den undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen med 100 milj. kr. utöver regeringens förslag. För att ytterligare öka kommunernas möjligheter att använda medlen på det sätt som passar resp. skola bäst bör förstärkningsresursen kunna användas mer fritt än . Vi föreslår att förstärkningsresursen skall kunna utnyttjas för en generell minskning av klasstorlekarna om detta bedöms bäst stå i överensstämmelse med elevernas behov. I det följande redovisar vi de budgetmässiga förändringar vi förordar i förhållande till regeringens förslag: Från anslaget utgår medel till löntagarorganisationerna för dels deras verksamhet med skolinformatörer, dels för information om utbildning och rekrytering av handledare för elever på arbetsplatserna. Vi anser att löntagarorganisationerna borde kunna driva denna verksamhet i önskad omfattning utan specialdestinerade statliga anslag. Vi föreslår att anslagsposten slopas, vilket innebär att anslaget kan minskas med 3,3 milj. kr. Vi räknar med en fortsatt rationalisering av de administrativa uppgifterna och beräknar därför en besparing på anslaget med 3 milj. kr. Utvecklingsstödet består av medel till lokal skolutveckling, till försöks- och utvecklingsarbetet inom gymnasieskolan samt numera även till länsskolnämndernas medverkan i sko/ledarutbildningen. Erfarenheten visar att det regionala stödet till skolutveckling inte har lett till de resultat som avsågs när det tillskapades. Vi föreslår därför att dessa bidrag avskaffas. Anslaget kan därmed minskas med 14,4 milj. kr. kommer SIL och rikscentralerna för pedagogiska hjälpmedel för handikappade (RPH) att sammanföras till en myndighet. Sammanslagningen bör, enligt vår uppfattning, kunna medföra vissa effektivitetsvinster. Vi föreslår att anslaget till den nya myndigheten minskas med 8,5 milj. kr. Vi föreslår vidare att de båda anslagen B5. Utvecklingsinsatser på läromedelsområdet m. m. och B6. Stöd för produktion av läromedel slås samman till ett anslag benämnt Stöd för utveckling och produktion av läromedel. Besparingen bör kunna fördelas mellan detta anslag och B4. Forskning och centralt utvecklingsarbete inom skolväsendet Statens stöd till forskning bör i största möjliga utsträckning vara fritt från statlig styrning. Det är en styrka för hela samhället att universiteten kan fullgöra sin kritiska funktion. Vi har mot denna bakgrund i tidigare sammanhang föreslagit att de medel som fördelas via s. k. sektorsorgan, dvs. departement och myndigheter, förs direkt till fakultetsanslagen. Till anslaget B7. anvisar regeringen ca 30 milj. kr. Av dessa medel används cirka hälften till forskning om förskola, grundskola, gymnasieskola och vuxenutbildning. Vi anser att sådan forskning skulle gynnas av att resurserna för den på inomvetenskapliga grunder bedrivna samhällsvetenskapliga forskningen ökas. Vi föreslår därför att 5 milj. kr. överförs från anslaget B7. till anslaget D19. För att förbereda den nya grundskollärarutbildningen föreslås att 2 milj. kr. avsätts för utbildning av praktikhandledare. Vi anser att det beslut om en ny lärarutbildning som tog inte kan leda till de förbättringar som behövs. bör därför fatta ett nytt beslut. Mot denna bakgrund bör inte heller handledarutbildning startas redan nästa budgetår. Anslaget kan därmed minskas med 2 milj. kr. Särskilda insatser inom skolområdet Till detta, nya, anslag förs medel från fyra olika anslag: Regionala åtgärder för elever med handikapp, Särskilda åtgärder i , Särskilda åtgärder i gymnasieskolan samt anslagsposten Särskild undervisning. Tanken att avskaffa det s. k. SÅS-anslaget bygger på ett SÖ-förslag men med den väsentliga skillnaden att regeringen inte föreslår att några medel skall föras till förstärkningsresursen. har vi föreslagit att SÅS-anslaget skall avskaffas främst av skälet att medlen tvärtemot de ursprungliga intentionerna fördelats relativt jämnt mellan kommunerna. Vidare har vi föreslagit ett nytt anslag för de handikappades speciella behov och att en del överförs till försärkningsresursen. Vi har även bedömt att en besparing på anslaget är möjlig. I huvudsak upprepar vi detta förslag . Vi föreslår att anslaget Bil. benämns Regionala åtgärder för elever med handikapp. Det skall användas till berörda länsskolnämnders insatser för barn och ungdomar med olika former av handikapp inom det allmänna skolväsendet. Vi beräknar 16,1 milj. kr. för detta anslag. Särskild undervisning bör återföras till anslaget B12. Bidrag till driften av grundskolor. Vi beräknar återföringen till 96,6 milj. kr. Vi föreslår vidare att 70 milj. kr. överförs till den undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen. Slutligen gör vi en besparing på 10 milj. kr. Sammanlagt minskar vi anslaget Bil. med 176,6 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. Vi accepterar den besparing på 169 milj. kr. som regeringen gör på de två tidigare SÅS-anslagen. Bidrag till driften av grundskolor m. m. För att begränsa statens uppgifter föreslår regeringen att den icke undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen minskas med 71 milj. kr. Besparingen anses därmed inte drabba undervisningen. Dessutom hävdas att den verksamhet som finansieras med dessa medel är sådan som kan finansieras med kommunala medel. Även i ett ansträngt statsfinansiellt läge anser vi det vara viktigt att ungdomsskolan undantas från besparingar. Vi avvisar därför regeringens föreslagna besparing på 71 milj. kr. Vi föreslår i stället att motsvarande summa används till att på två olika sätt förstärka skolan kvalitativt. * 31 milj. kr. bör överföras till den undervisningsbundna delen av förstärkningsresursen. Tillsammans med den tidigare nämnda överföringen från det gamla SÅS-anslaget får skolorna en förstärkning med sammanlagt 100 milj. kr. som ger dem större möjlighet att möta behovet av extra insatser. * 40 milj. kr. bör användas för att ytterligare sänka basresursmedeltalet för mellanstadiet, vilket innebär en sänkning till 22,58. Ett viktigt syfte med införandet av den samlade skoldagenvar att kommunerna skulle få möjlighet att samordna olika kommunala resurser för barn och ungdom. En sådan samordning borde ha bidragit till att kommunerna totalt sett hade fått lägre kostnader. Den effekten har i de flesta fall uteblivit. Även regeringen har funnit att utformningen av statsbidraget inte fungerat tillfredsställande; det har fungerat konserverande och motverkat intresset att finna nya, pedagogiskt och ekonomiskt effektivare former för verksamheten. Anslaget föreslås bli avskaffat men ersatt med ett stimulansbidrag på 25 milj. kr. Vi utgår från att kommunerna kan finna former för att ge barn och ungdomar en god tillsyn utan förekomsten av ett särskilt stimulansbidrag. Vi accepterar den besparing regeringen gör på 11,2 milj. kr. Vår besparing blir därmed sammanlagt 36,2 milj. kr. Det särskilda för lokalt utvecklingsarbete på lågstadiet föreslås gälla mellanstadieti stället. Det nuvarande bidraget på 31,7 milj. kr. skall överföras i två steg, vilket ger en engångsbesparing på 15,7 milj. kr. Vi tillstyrker detta. Resterande medel överförs till utvecklingsarbete gällande framför allt svenska och matematik. Vi har i vår partimotion angående utbildningspolitiken (1986/87:Ub812) föreslagit att . överförs till en nödvändig fortbildning i matematik för mellanstadielärarna. Vi föreslår vissa förändringar av formerna för hemspråksundervisningen, dels att undervisningen effektiviseras, dels mer restriktiva regler för rätten till hemspråksundervisning. För barn som kommer till i tidig ålder eller är födda här förordar vi att hemspråksundervisningen koncentreras till förskole-, låg- och mellanstadietiden. För invandrarbarn som kommer hit i senare åldrar får hemspråksundervisningen anpassas efter de individuella behoven. För gymnasiestuderande bör eventuell nödvändig hemspråksundervisning ske i andra former, t. ex. genom studieförbunden eller invandrarorganisationerna. Hemspråksundervisningen bör förläggas till tid utanför det ordinarie schemat. Det ger möjlighet att samla barn från flera skolor till större och mer homogena grupper, vilket ur pedagogisk synvinkel är fördelaktigt. Vi anser också att andra förändringar av hemspråksundervisningen bör prövas. En översyn bör gälla följande frågeställningar: För hur många språk bör varje elev vara berättigad till hemspråksundervisning? Vilket bör vara det minsta antalet elever för att hemspråksundervisning skall kunna startas? Hur många eller vilka i hemmet skall tala språket i fråga för att hemspråksundervisning skall erbjudas? Vilka krav skall ställas i fråga om tillgången på kompetenta lärare? Finska språket intar en särställning genom att ingår i den gemensamma nordiska arbetsmarknaden. Hur kan hemspråksundervisningen i finska förbättras? De förändringar vi ovan har föreslagit av reglerna samt organisationen av undervisningen beräknar vi kunna ge en besparing på 80 milj. kr. Av praktiska skäl är det emellertid inte möjligt att åstadkomma den fulla besparingseffekten /88. Det av regeringen föreslagna anslaget på 282,2 milj. kr. bör för det kommande budgetåret minskas med hälften av den föreslagna besparingen, dvs. 40 milj. kr. För anslagsposten Bidrag till lokal skolutveckling gör vi en minskning med 6 milj. kr., vilket innebär att samma belopp som gäller för innevarande budgetår anslås för detta ändamål. I enlighet med vad vi anfört under anslaget Bl 1 överförs 96,6 milj. kr. för Särskild undervisning till förevarande anslag. Det sammanlagda resultatet av de förändringar vi här har föreslagit innebär att 166,6 milj. kr. skall tillföras anslaget utöver regeringens förslag. Bidrag till svensk undervisning i utlandet m. m. SÖ har föreslagit en utökning av antalet kurser i korrespondensundervisning samt i kompletterande svensk undervisning. Vi anser att det är viktigt att barn till utlandsarbetande får en undervisning med hög kvalitet. 1 avvaktan på resultatet av SÖ-översynen av statsbidragssystemet föreslår vi i enlighet med SÖ:s förslag att . anslås till korrespondensundervisning m. m. Bidrag till driften av gymnasieskolor Vi föreslår att rätten till hemspråksundervisning inte skall gälla elever i gymnasieskolan. Det innebär att anslagsposten Statsbidrag till vissa åtgärder för invandrarelever i gymnasieskolan kan minskas med 17,609 milj. kr. I vår kommittémotion (1986/87 :Ub312) angående gymnasieskolan m. m. föreslår vi en ökning av direktramen med 7 568 ärselevplatser i förhållande till regeringens förslag. Utökningen av antalet intagningsplatser uppgår till 2 870. Kostnaden för det ökade platsantalet uppgår till . och finansieras med en överföring av sagda belopp till detta anslag från anslaget B20. Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdom m. m. I och med att vi föreslår att STI skall få fortsatt anslag som fristående skola minskar vi förevarande anslag med den av regeringen föreslagna överföringen på 6,5 milj. kr. Bidrag till åtgärder inom kommunernas uppföljningsansvar för ungdom m. m. Med anledning av att många ungdomar inte kan få en gymnasieplats föreslår vi en utvidgning av antalet årselevplatser i direktramen. Får fler ungdomar en gymnasieplats minskar antalet ungdomar som behöver tas om hand inom uppföljningsansvaret. Vi föreslår därför att . förs över från detta anslag till anslaget B19. Bidrag till driften av gymnasieskolor och att förevarande anslag minskas med samma belopp. Bidrag till driften av fristående skolor på gymnasial nivå Vi har i vår partimotion (1986/87 :Ub812) om utbildningspolitiken redogjort för vår syn på värdet av fristående skolor. Nuvarande statsbidragssystem bör ändras. Det är inte det allmänna som skall avgöra om en skola har något att ge eleverna eller inte. Även med nuvarande villkor för att få statsbidrag menar vi att STI uppfyller dessa. Vi föreslår därför fortsatta anslag till institutet och räknar upp detta anslag med 8,6 milj. kr. Därmed avvisar vi de överföringar med 6,5 milj. kr. till B19 och 2,1 milj. kr. till Cl som regeringen föreslagit. Bidrag till utrustning för gymnasieskolan m. m. Regeringen har helt anammat SÖ-föreslaget att slopa förnyelsebidraget. Regeringen anser numera att det måste vara ett kommunalt åtagande att fortlöpande ansvara för att utrustningen i gymnasieskolan hålls modern och funktionsduglig. Vi anser att regeringen borde ha vidgat resonemanget till att gälla hela utrustningsanslaget och därmed jämställt gymnasieskolan med . Vi föreslår att samma principer skall gälla och gymnasieskolan vad gäller såväl lokaler som materiel och att anslaget därmed avvecklas. Tillsammans med den besparing regeringen gör i och med att förnyelsebidraget slopas innebär vårt förslag en besparing på 180,8 milj. kr. Bidrag till utbildning för vuxna Vi har inledningsvis redogjort för vår inställning till hur prioriteringarna inom utbildningsområdet bör ske. Vi står fast vid att ungdomsskolan bör skyddas så långt som möjligt. En omdisponering av resurserna för vuxenutbildningen blir därmed oundviklig. Av rättviseskäl anser vi det vara självklart att grundutbildning för vuxna (grundvux) och möjligheten att skaffa sig grundskolekompetens prioriteras inom den kommunala vuxenutbildningen. Förändringar inom arbetslivet innebär ökade krav på utbildning. Komvux uppgift att ge kompetensgivande utbildning kommer därmed att öka. Mot denna bakgrund föreslår vi jämfört en mindre besparing på detta anslag. Vi föreslår att anslaget ligger kvar på samma nivå som innevarande budgetår och gör därmed en besparing på 44,3 milj. kr. Regeringen bör ha möjlighet att föreskriva om viss avgiftsfinansiering. Ett sådant alternativ kan enligt vår mening vara lämpligt för att kunna erbjuda utbildning som annars inte skulle komma till stånd. Vårt förslag att STI skall få fortsatt anslag som fristående skola innebär att vi avvisar regeringens förslag om en överföring av 2,1 milj. kr. från anslaget B20. till anslaget Cl. Sistnämnda anslag skall således minskas med 2,1 milj. kr. Studieförbundens verksamhet ingår i vuxenutbildningen. Vi nödgas därför göra omprioriteringar även på detta område. vill vi erinra om att mer än hälften av de besparingar vi sammanlagt gör på statens budget enligt vårt förslag skall användas till skattesänkningar. Med mer pengar kvar efter skatt kan den enskilde själv bestämma vad han eller hon vill lägga sina pengar på. Våra förslag till besparingar görs på ett sådant sätt att statens styrning av studieförbundens verksamhet minskas och studieförbunden får jämförbara villkor att arbeta under. styr indirekt studieförbundens utbud av studiecirklar genom att tilläggsbidragutgår förutom till studiecirklar i glesbygd, i hemspråk samt cirklar med handikappade deltagare även för studiecirklar i samhällsinriktade ämnen, svenska och matematik. Vi anser denna styrning av folkbildningsarbetet vara felaktig. Vi föreslår därför att samtliga tilläggsbidrag dras in utom de som berör cirklar med handikappade deltagare, glesbygds- och hemspråkscirklar. Besparingen beräknar vi till 51 milj. kr. Till anslagsposten Bidrag till studiecirklar föreslås en ökning med . i och med att antalet bidragstimmar samt det högre schablonbidraget ökas. Vi föreslår att anslagsposten hålls oförändrad och gör en besparing på motsvarande belopp. Utöver detta föreslår vi att bidraget till uppsökande verksamhet på föreslagna 6,9 milj. kr. Bidraget till kulturverksamhet bör minskas med 30 milj. kr., dvs. minskas från regeringens föreslagna . Statsbidraget till kursplanebundna universitetscirklarär avskaffat fr. o. m. . Dessa studiecirklar fungerade på ett utmärkt sätt som spridare av akademisk bildning och utbildning. Ledare för dessa cirklar var oftast lärare anställda vid universitet och högskolor. Vi föreslår att kursplanebundna universitetscirklar återigen skall bli statsbidragsberättigade. Sammanlagt föreslår vi att anslaget jämfört med regeringens förslag minskas med 113,5 milj. kr. Regeringen föreslår att 89 milj. kr. av medel vuxenutbildningsavgiften skall användas för att finansiera anslaget C4. Bidrag till studieförbunden m. m. Vi yrkar att ytterligare . av dessa medel används på samma sätt. Dessa medel bör tas dels från anslaget C7. central kursverksamhet, , dels från anslaget E5. Vuxenstudiestöd m. m., , samt dels anslaget E6. Timersättning vid vissa vuxenutbildningar, . Undervisning för invandrare i svenska språket m. m. Regeringen föreslår att schablonbidraget höjs med . Schablonbidraget för påbyggnads-sfi föreslås höjas med . Vi föreslår att schablonbidragen hålls oförändrade och gör därmed en besparing jämfört med regeringens förslag med 8,1 milj. kr. Bidrag till driften av folkhögskolor I förhållande till anslaget för innevarande budgetår föreslår regeringen en höjning med drygt 18 milj. kr. Vi anser att ett ökat ansvarstagande från huvudmännen är rimligt och föreslår att anslaget bibehålls på den nivå som gäller för / 87. Därmed kan anslaget minskas med 18 milj. kr. jämfört med regeringens förslag. Bidrag till viss central kursverksamhet Från anslaget finansieras vissa organisationers, bl. a. löntagarorganisationernas, centrala kursverksamhet. Vi anser att organisationerna själva bör svara för sina kostnader. Anslaget bör därför avvecklas. Regeringen föreslår att . anvisas till denna kursverksamhet. Medlen finansieras via vuxenutbildningsavgiften. Vi överför dessa medel till anslaget C4. Bidrag till studieförbunden m. m. och högskolor skall vara fria centra där kunskap vidmakthålls och ny kunskap erövras. Att högskolorna i reell mening tillåts förfoga över och planera för sina resurser är en praktisk förutsättning för att kreativitet, nytänkande och dynamik skall ges det utrymme som krävs för att upprätthålla hög kvalitet inom grundutbildning, forskarutbildning och forskning. Det är också väsentligt att högskolan har så stora egna obundna basresurser att de kan låta de inomvetenskapliga bedömningarna råda över verksamheten. Vi har i vår partimotion (1986/87:Ub000) ang. utbildningspolitiken föreslagit flera förändringar som syftar till att högskolorna skall ha större möjligheter att disponera sina resurser. Vi föreslår bl. att ramanslag för treårsperioder införs även för grundutbildningen, att anslagen till lokala och individuella linjer samt enstaka kurser avskaffas. Resurserna skall tillföras sektorsanslagen, att regionstyrelserna avskaffas. Regeringen hänvisar i budgetpropositionen till att översyn pågår vad gäller t. ex. anslags- och budgetsystem, ansvaret för lokaler och utrustning, administrativa rutiner och myndighetsorganisationen. Vi vill för vår del påpeka vikten av att regeringen lämnar förslag till förändringar av anslags- och styrsystem med syftet att öka den lokala friheten. I vår motion (1986/87:A448) angående regionalpolitik har vi framhållit vikten av att det finns ett tillräckligt stort utbud av postgymnasial utbildning anpassad till respektive regioners arbetsmarknad. Med syftet att stötta utveckling av sådan utbildning föreslår vi vissa förstärkningar på högskoleområdet. Konkret innebär vårt förslag att vi avslår regeringens förslag att under Industridepartementets huvudtitel anvisa 300 milj. kr. till Särskilda insatser för infrastrukturutbyggnad. Av dessa medel förs 90 milj. kr. till utrustningsanslaget 13. Till ett nytt anslag under huvudtitel Utveckling och drift av ny utbildning vid mindre högskolor förs 60 milj. kr. Båda anslagsposterna är avsedda för en treårsperiod. De mindre högskolor som den nya anslagsposten gäller är högskolorna i EskilstunaVästerås, , , , , , , , , samt . Vi har i vår motion (1986/87:Ub812) angående utbildningspolitiken föreslagit att regionstyrelserna skall avskaffas fr. o. m. . Vi föreslår därför att anslaget i förhållande till regeringens förslag minskas med . Resterande medel (.) avsätts för avvecklingen och överföring av vissa arbetsuppgifter till andra beslutande organ. Utbildning för tekniska yrken Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) har föreslagit att anslaget förstärks med för att ytterligare höja utbildningskvaliteten inom civilingenjörsutbildningen. Regeringen anser sig emellertid vara nöjd med de satsningar som utbildningsutskottet på oppositionspartiernas förslag beslutade om . Vi delar UHÄ:s bedömning att ytterligare resurser är nödvändiga och föreslår att 5 milj. kr. anslås utöver regeringens förslag. Utbildning för administrativa, ekonomiska och sociala linjer I kommittémotionen (1986/87:Ub668) angående vissa högskolefrågor föreslår vi för denna sektor en sammanlagd minskning av antalet nybörjarplatser med 270 platser. Vi beräknar att neddragningen ger en besparing på 4,7 milj. kr. Utbildning för kultur- och informationsyrken Försöksverksamhet med en ny form av journalistutbildning föreslås i vår motion om vissa högskolefrågor. Utbildningen föreslås omfatta 40 poäng och vi anslår för denna försöksverksamhet. Lokala och individuella linjer och enstaka kurser För att förbättra möjligheterna till ämnesstudier föreslår vi att utbudet av enstaka kurser ökas. Vi föreslår därför att 25 milj. kr. utöver regeringens förslag tillförs detta anslag. Vi har i vår partimotion om utbildningspolitiken redogjort för vår uppfattning att det är särskilt viktigt att öka per capita-resurserna för enstaka kurser inom de samhällsvetenskapliga och humanistiska områdena. Vi har vidare föreslagit att i samt högskolorna i , och skall prioriteras vid fördelningen av dessa extra medel.