ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02So621 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: So621 och () Dagbarnvårdarnas situation inställning när det gäller barnomsorgen innebär att man ger utrymme för en större mångsidighet. Vi bejakar helhjärtat såväl daghem som familjedaghem, kooperativa, ideella och också privata. Man skall inte på förhand behöva bestämma proportionerna mellan dessa olika former. Det skall föräldrarna göra. De skall också avgöra om de av barnets uppväxt vill vårda barnen själva. Detta skulle underlättas av en vårdnadsersättning. Det är enligt vår uppfattning obegripligt att den modell för barnomsorgen som familjedaghemmen utgör och som är så flexibel, så lätt att inrätta och som så väl tillgodoser önskemål från många föräldrar alltför ofta krånglas till och läggs krokben för. Framför allt vittnar den praktiska tillämpningen ute i många kommuner om att man från socialdemokratiskt håll inte betraktar familjedaghemmen som fullvärdiga alternativ. Det är inte heller svårt att med citat från socialdemokratiska inlägg i debatter i belägga den inställning som prioriterar daghem framför familjedaghem. Man kan också peka på utredningar av olika slag. Det är samma sak där. Två drag är genomgående. Det ena är en obegriplig irrationell förkärlek för institutioner som modell. Det andra är en lika obegriplig rädsla för alternativ, för att jämlikheten skall kunna förverkligas i mångfald. Det borde vara hög tid för statliga myndigheter att erkänna familjedaghemsverksamheten som ett nödvändigt alternativ i den kommunala barnomsorgen. Vi anser att det måste finnas ett centralt intresse för att stimulera den kvalitetsmässiga utvecklingen av verksamheten. har en lång rad informationsskrifter om verksamhet i dag- och fritidshem publicerats genom försorg, men, efter vad vi kunnat finna, inte någon om familjedaghem. Många kommuner har dess bättre själva gjort stora insatser för att utveckla verksamheten i fråga. Vi anser att måste ta sitt ansvar för att stödja och vidareutveckla familjedaghemsverksamheten. Det skulle vara ett värdefullt stöd för kommunerna som det skulle stärka dagbarnvårdarna i deras yrkesroll. En plats i familjedaghem måste i sig vara likvärdig med en plats i daghem eller fritidshem och inte först om den kombineras med en plats i öppen förskola eller öppet fritidshem. Öppen förskola och öppet fritidshem skall vara ett erbjudande och inte ett tvång. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande behovet av att familjedaghemmen får det stöd och erkännande från centralt håll som deras viktiga uppgift i barnomsorgen förtjänar. () () 1986/87 So621
mot · GA02So622 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So622 Alternativ barnomsorg 1986/87 Enligt ett riksdagsbeslut har kommunerna ålagts att ha barnomsorgen utbyggd så att alla barn från och till dess de börjar skolan kan erhålla plats. Barn vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar skall ha rätt till heltidsplats inom barnomsorgen. Från har vi länge hävdat att barnomsorgen skall byggas ut till full behovstäckning. Vi kunde emellertid inte ställa oss bakom riksdagsbeslutet i fråga, eftersom detta innebar en fortsatt ensidig satsning på barnomsorg utanför hemmet som inte tillgodosåg behovet av en vårdnadsersättning. I många kommuner har man stora svårigheter med att klara av sitt beting. som allt större medel dras in från kommunerna till staten, ökar efterfrågan på platser i daghem och familjedaghem. I flera fall har det lett till större barngrupper och minskad personaltäthet. För att kommunerna skall kunna klara av att bygga ut barnomsorgen till full behovstäckning utan att kvaliteten försämras, är det nödvändigt att pröva nya vägar. Eftersom det har visat sig att alternativa omsorgsformer ofta kan bedrivas till en lägre kostnad men med en hög kvalitet, finns det anledning att stimulera sådan verksamhet. Exempel på alternativ barnomsorg är de förskolor som drivs av Waldorfoch Montessoriorganisationerna liksom av kyrkorna. har åtskilliga föräldraledda daghem och daghem i kooperativ form startats. För många kommuner skulle det vara av stort värde om man fick ta del av erfarenheterna från andra håll. Tyvärr utgår inte någon samlad information om alternativ barnomsorg från centralt håll. Vi anser att det borde vara en upgift för att samla de erfarenheter som finns och att sammanställa ett informationsmaterial till kommunerna. Med stöd av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att erfarenheter om alternativ barnomsorg sammanställs och att information därom ges till kommunerna. () () 1 1986187.3 sami Nr So622-625
mot · GA02So625 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So625 och () Talpedagoger för utvecklingsstörda förskolebarn Av propositionen Särskilda omsorger om psykiskt utvecklingsstörda m. fl. (1984/85:175) framgår att medel motsvarande nuvarande statsbidrag till särskolans förskola även i fortsättningen skall stå till förfogande för pedagogiska stödinsatser inom barnomsorgen för psykiskt utvecklingsstörda barn. Dessa medel utgör drygt 30 milj. kr. Det har till mångas förvåning visat sig att detta statsbidrag inte omfattar det stöd som särskolans talpedagoger ger de utvecklingsstörda förskolebarnen. Före omsorgslagens ikraftträdande erhöll särskolan statsbidrag för dessa talpedagoger, s. k. lärare 6, även för den del de undervisade eleverna i särskolans förskola. När nu förskolan inte längre tillhör särskolan, har en automatisk minskning av statsbidraget skett. Resursen har tydligen av misstag inte förts över till det nya statsbidraget till lönekostnader för vissa förskolekonsulenter (1986:566). Dessa utgör en specialpedagogisk resurs till de utvecklingsstörda förskolebarnen och är även fortsättningsvis ett landstingskommunalt ansvar i enlighet med ovannämnda proposition. Den nya omsorgslagen skulle leda till förbättringar för de utvecklingsstörda, men i det här fallet har den i stället lett till klara försämringar. En besparing har gjorts om ca 3,6 milj. kr. på bekostnad av de utvecklingsstörda barnens behov av talträning. Detta stöd från särskolans talpedagoger har endast omfattat drygt 30 hela tjänster i landet, därav 6 i , som haft en särskild gruppverksamhet. Vi anser att statsbidraget för denna kvantitativt lilla men oerhört viktiga specialpedagogiska resurs återförs till verksamheten. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående återförande av statsbidrag till särskolans talpedagoger som undervisar utvecklingsstörda förskolebarn. () ()
mot · GA02So626 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So626 m. fl. Familjepolitiska åtgärder för att främja en levande landsbygd 1986/87 So626 638 Med stöd av vad som anförts i motion 1986/87 :A446 av m. fl. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om familjepolitikens inriktning. () () 1 1986/87.
mot · GA02So627 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So627 I vårt land pågår en folkomflyttning som innebär en enorm koncentration till och andra storstadsområden. Detta skapar osäkerhet och stor oro på många håll. Erfarenheterna visaratt det med en sådan koncentration följer ekonomiska och sociala problem både i inflyttningsområdena och i avfolkningskommunerna. Det är människorna som kommer i kläm. Regeringens näringspolitik stimulerar till en storleks- och koncentrationspolitik, och de regionalpolitiska åtgärderna är alltför otillräckliga och defensiva. Ett verksamt instrument för att skapa en bättre balans är en ordentligt förstärkt skatteutjämning till skatteunderlagssvaga kommuner och landsting. Ett elementärt krav borde därutöver vara att statsbidragen till olika verksamheter utgår lika till olika delar av landet och rättvist människor och familjer emellan. En stor statlig ekonomisk insats är statsbidraget till barnomsorgen. Detta bidrag uppgår till ca 8 miljarder. Som exempel kan nämnas att och kommunerna i erhåller 2,45 miljarder och kommunerna i 198 miljoner. Fördelat per barn i åldrarna 2 utgår bidraget i AB-län till . och i med endast . Även beräknat per barn i omsorgsverksamheten skiljer det ca . Detta är ur rättvisesynpunkt oacceptabelt. Med denna redovisning som bakgrund finner jag det angeläget att en översyn görs beträffande statens bidrag till barnomsorgen. Detta måste passa bra i En offensiv för rättvisa. Denna får inte innebära att statens insatser totalt försvagas till den viktiga verksamhet som barnomsorgen utgör, tvärtom. Målsättningen bör vara barnens bästa samt rättvisa och valfrihet. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en rättvisare statsbidragsgivning till barnomsorg.
mot · GA02So628 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:So628 () Barnomsorg vid arbetslöshet Om en förälder som har barntillsynen ordnad genom ett kommunalt daghem blir friställd, mister vanligtvis barnet daghemsplatsen, om arbetslösheten varar . Arbetssökande skall stå till arbetsmarknadens förfogande, men då föräldern blir erbjuden arbete, kan hon/han inte börja omgående på grund av att barntillsynen inte är ordnad. Bristen på samhällelig barnomsorg får bl. a. sådana konsekvenser som att platser inom barnomsorgen inte kan stå outnyttjade , och den innebär en stor otrygghet för barn och föräldrar som mister sin daghemsplats eller kanske inte får någon alls. Den enda lösningen som undanröjer problemen för de föräldrar som är arbetslösa eller befinner sig i liknande belägenhet är en utbyggnad av samhällets barnomsorg, som leder till full behovstäckning. fattade 1985 beslut om att alla barn över ett och skall ha garanterad plats i förskolan 1991. Det måste dock vara ett rimligt krav att den som blir arbetslös inte skall mista sitt barns plats i barnomsorgen. Ingen förälder skall heller behöva avstå från erbjudet arbete på grund av bristen på barnomsorg. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om rätt till barnomsorg vid arbetslöshet.
mot · GA02So630 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So630 Statsbidraget till förskolor för handikappade barn Förskolor för handikappade barn åtnjuter via primärkommunerna ett visst statsbidrag, baserat på antalet handikappade elever i varje skola. För att vara berättigad till bidrag krävs att elev vistas på förskolan en stadgad tid . I storstadslänen och i övriga tättbebyggda län föreligger ingen svårighet att uppfylla detta tidsmått, enär ett stort antal handikappade förskoleelever finns samlade inom ett begränsat upptagningsområde. I glesbygdslänen och då framför allt i Bergslagslänen och i skogslänen norr därom måste eleverna till förskolor för handikappade samlas från ett ofta mycket stort upptagningsområde ( som regel finns det där blott en förskola för handikappade barn per län). Om eleverna från de yttre områdena i dessa län ej får resa till en centralt belägen förskola får de som regel en mycket begränsad specialundervisning, förmedlad vid sällsynta tillfällen av ditresande lärare. Det är därför i hög grad önskvärt att även dessa långt bort boende elever beredes möljlighet att bli undervisade i centralt belägna förskolor för handikappade barn. En möjlighet härtill vore att medge att även restiden för dessa barn finge inräknas i den minimerade skoltid som varje barn måste kunna redovisa för att kommunen i fråga skall erhålla statsbidrag för barnen i fråga. En sådan ändring av gällande bestämmelser skulle totalt sett inte medföra någon kostnadsökning, enär behovet av individuellt ordnade och följaktligen dyra hembesök av lärare bortfaller eller starkt minskar. att hos regeringen begär en sådan ändring av gällande bestämmelser för statsbidrag till handikappade barns vistelse i särskilda förskolor att även restiden till dessa skolor får inräknas i skoltiden för barn bosatta långt från förskolan i fråga.
mot · GA02So631 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So631 Om man har tre eller fler barn som är och därmed har allmänt barnbidrag utgår automatiskt flerbarnstillägg. Om ett av barnen är utgår förlängt barnbidrag för detta barn, om barnet fortfarande studerar på heltid. Det förlängda barnbidraget betalas ut automatiskt. Om behöver uppgifter om barnets skolgång lämnas dessa av skolan. Flerbarnstillägg utgår däremot inte automatiskt i denna situation. För att få detta tillägg måste man göra framställan till . Detta är onödigt krångligt. har de uppgifter som behövs för att betala ut förlängt barnbidrag. Kassan vet också om familjen har tre eller fler barn för vilka utgår allmänt och/eller förlängt barnbidrag. Trots detta får alltså inte betala ut flerbarnstillägg förrän efter ansökan. Detta stadgande Finns i 2 b § lagen om allmänna barnbidrag. Denna bestämmelse bör, enligt min mening, ändras så att får möjlighet att automatiskt betala ut flerbarnstillägg, även om det för något av barnen utgör förlängt barnbidrag. Med det anförda som bakgrund hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbetalning av flerbarnstillägg.
mot · GA02So632 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So632 m. fl. (m) Inriktningen av familjepolitiken Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1986/87 :A463 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande en ny inriktning av familjepolitiken, 2. att hos regeringen begär förslag till nya statsbidragsregler för barnomsorgen med samma statsbidragsrätt för enskild barnomsorg som för och som även i övrigt uppfyller de i motionen framförda kraven. () () fm) () () fm)
mot · GA02So633 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So633 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87 :A466 hemställer vi att beslutar att stödet till barnomsorgen utformas så att det utgår lika till alla barn oberoende av bostadsort och barnomsorgsform.
mot · GA02So634 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:So634 och () Barnomsorgen i Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ub680 hemställs 1. att begär att regeringen startar ett socialt forskningsprojekt för utvärdering av Skaraborgsmodellen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om statsbidragsregler för barnomsorgen.
mot · GA02So635 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So635 () Barnbidraget vid utlandsvistelse beslutade efter förslag i proposition 1984/85:39 att ändra reglerna för barnbidrag vid utlandsvistelse så att som huvudregel gäller en ettårsgräns för bedömningen av bosättningsfrågan. Ett barn som lämnar än skall alltså inte anses bosatt här och inte heller få barnbidrag barnet är borta. Det finns dock vissa undantag. Det gäller främst barn till statligt anställda som utför arbete utomlands för arbetsgivarens räkning. Dessa barn anses fortfarande bosatta i och får barnbidrag oavsett längden på utlandsvistelsen. Ett särskilt undantag gäller beträffande medföljande barn till en svensk missionär eller präst. Sådana barn skall anses bosatta i om utlandsvistelsen är avsedd att vara högst . För volontärer med bidrag från SIDA har detta räknats upp något för att kompensera bortfallet av barnbidrag. Jag anser att samhället bör inta en positiv inställning till det biståndsarbete som bedrivs av ideella organisationer. Det bör därför finnas en generell rätt till barnbidrag för barn till utlandsstationerade präster, missionärer och biståndsarbetare m. fl. oavsett hur lång utlandsvistelsen är. De gällande reglerna skapar besvärliga gränsdragningsproblem. Det har vid den tidigare gällande treårsregeln förekommit att hemresan har blivit fördröjd vilket inneburit att något barnbidrag inte utgått. Det kan också uppstå problem om t. ex. en missionär åker ut på ett nytt utlandsuppdrag utan att ha stannat tillräckligt i . Med stöd av det ovan anförda hemställs att i enlighet med vad i motionen anförts beslutar om ändring i lagen (1984:553) om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag.
mot · GA02So636 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So636 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87: Fi509 hemställs att hos regeringen begär förslag till ändringar i statsbidragsreglerna så att det blir möjligt med privata daghem.
mot · GA02So637 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So637 m. fl. (m) Medelsanvisningen för bidragsförskott Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87 :Sf348 hemställs att vid behandlingen av proposition 1986/87:100, bil. 7, under förutsättning av bifall till yrkande 1 i motion 1986/87 :Sf348, beslutar att för /88 under anslaget C 4, Bidragsförskott, anvisa . () () () inger (m) () () () ()
mot · GA02So638 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So638 och () Vårdnadsbidragen Familjepolitiken skall underlätta för familjen att ge barnen en trygg och stimulerande uppväxtmiljö. Den skall också bidra till valfrihet för individer och familjer. Detta är en förpliktande målsättning. Alla familjer har inte samma åsikt om vad en trygg uppväxtmiljö är. De har inte heller samma åsikt om hur man underlättar valfriheten. Därför måste familjepolitiken ges ett sådant innehåll att verklig valfrihet skapas. Föräldrar skall kunna välja den barnomsorg som de själva finnér bäst för sina barn. Samhällets stöd till barnomsorg är nästan helt koncentrerat till den kommunala barnomsorgen. De föräldrar som önskar och också erhåller en daghemsplats eller plats i familjedaghem får därigenom ett kraftigt bidrag från stat och kommun. Regeringen har visserligen ändrat sin tidigare dogmatiska inställning till föräldrakooperativen så att dessa nu kan få bidrag. Men fortfarande får de föräldrar som vill ha alternativ till den kommunala barnomsorgen stå för hela kostnaden själv. har under en följd av år krävt att statsbidraget till barnomsorg skall utgå lika oberoende vem som är huvudman. Pysslingen och andra alternativ måste ges chans att få pröva sina idéer, sin pedagogik och sin ekonomiska konkurrensförmåga. Många väljer att under avstå från förvärvsarbete för att ta hand om egna barn. Dessa föräldrar upplever den ensidiga satsningen på den kommunala barnomsorgen som djupt orättvis. En daghemsplats innebär en ekonomisk vinstlott. Därför är det ett rättvisekrav att vi får ett vårdnadsbidrag för alla barn upp t. o. m. . Detta ökar valfriheten mellan olika tillsynsformer för de mindre barnen. Det blir en ersättning för visst vårdansvar i hemmet. Andra föräldrar kan använda det till eller privat barnomsorg. Småbarnsföräldrar kan få tänstledighet från sina arbeten för vård av barn upp till barnet är . Många finner att är för kort. Det finns olika skäl för det: Ju mindre barnen är desto mer infektionskänsliga är de. Det kan vara svårt att få den barnomsorg man vill ha för det lilla barnet. Barn utvecklas olika, en del mår bättre av en lugn miljö i hemmet. Dagens arbetsmarknad är sådan att många inte vågar ta den längre ledighet från sitt arbete som de finner motiverat. De vågar inte riskera sin plats. Därför är det angeläget att lagstiftningen ändras så att rätten att vara ledig utsträcks att gälla barn . Detta kan också vara positivt ur sysselsättningssynpunkt då andra unga männsiskor kan få pröva på arbete under längre vikariat. Tillsammans med ett vårdnadsbidrag ökar det valfriheten för många småbarnsföräldrar. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om införande av vårdnadsbidrag, [att beslutar att ändra i lagen om rätt till ledighet för vård av barn (1978:410) så att 3 § andra meningen ges lydelsen: Rätten till ledighet gäller till dess barnet uppnått ålder.1]. () () 1986/87 So638 1!986/87:A754.
mot · GA02So701 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87:So701 m. fl. Facklig majoritet i arbetarskyddsstyrelsen, m. m. Vpk har vid tidigare riksmöten framfört kritik mot både arbetsmiljölagen som ramlag och på det sätt Arbetarskyddsstyrelsen förmått fylla denna ramlag med ett verkligt innehåll. Enligt arbetsmiljölagen skall arbetsmiljön vara tillfredsställande såväl ur fysisk som psykisk synpunkt. Trots förbättringar i arbetsmiljön har det kommit nya risker, och arbetsmiljöläget på landets arbetsplatser är långt ifrån tillfredsställande. En stor del av ansvaret måste läggas på arbetarskyddsstyrelsens ledning som inte förmått fylla ramlagen med ett bättre innehåll. () dominerar myndigheternas insatser på arbetsmiljöområdet. Utöver administrativa avdelningen består ASV av tillsynsavdelningen, som främst verkar genom sina 19 yrkesinspektionsdistrikt och genom föreskriftsarbetet, samt forskningsavdelningen som är största arbetsmedicinska forskningsenhet med 300 anställda. sorterar under och leds av en styrelse, som består av representanter för arbetsmarknadens parter, riksdagsmän samt . anordnar kurser för företagshälsovårdens personal. Det lokala arbetet i yrkesinspektionen övervakas och leds av yrkesinspektionsnämnder, vilka i sin tur är sammansatta av representanter för parterna samt en representant för kommun och landsting. och yrkesinspektörerna har utsatts för åtskillig kritik. I de fall lagen kungörelsen och föreskrifterna inte utnyttjas eller alltför långa dispenser ges är detta naturligt. Kritiken bör emellertid i första hand riktas mot de ramar som fastlagts av . personal kan knappast anklagas för att den inte överskrider de lagbestämmelser och föreskrifter som fastlagts ovanifrån. Vpk anser att de arbetande kan ha gott stöd i en välfungerande yrkesinspektion. Det avgörande inflytandet över många frågor bör dock ligga på den lokala fackföreningen. Många arbetsplatser saknar emellertid egen fackklubb på grund av för få anställda, och på andra ställen kan det lokala facket vara svagt. Då behövs ett statligt tillsynsorgan. 1986/87 So701704 1 1986/87. grundad på klassamverkan tenderar yrkesinspektionens arbete till att sträva efter kompromisslösningar. De fackliga representanterna bör ha majoritet i såväl som yrkesinspektionsnämnderna, vilket även LO och ( TCO krävt. kan emellertid aldrig överta fackets kamp för en riskfri arbetsmiljö eller bestämmanderätten över arbetsmiljön. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag som innebär att de fackliga representanterna i såväl arbetarskyddsverkets styrelse som yrkesinspektionsnämnderna får majoritet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 So701
mot · GA02So705 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:So705 och i (s) Ersättningen till asbestskadade arbetstagare En överenskommelse har träffats mellan LO/PTK och SAF angående ersättning från TFA-försäkringen för arbetstagare som drabbas av asbestskador, s. k. pleura-plaques. Överenskommelsen innebär att arbetstagare som var anställd i företag med försäkringsavtal om TFY/TFA får ett skattefritt engångsbelopp på . som ideell ersättning om ärendet godkänts som yrkes/arbetsskada av försäkringskassa samt att yppandedag/visandedag i ärendet är efter . Arbetstagare som lämnat sin anställning då diagnosen pleura-plaques fastställdes skall erhålla ersättning. Många människor som drabbats av asbestskador ställs utanför denna överenskommelse. Dels är det de som fått fastställt sjukdomsdiagnosen före nämnda datum, dels de där tidigare kontroller och röntgen inte givit entydig diagnos. I dessa fall har den slutgiltiga sjukdomsdiagnosen fastställts efter 1974 men det har också konstaterats att yppandedagen är . Det är först som asbestexponeringens risker blivit fullt kända. Asbestskador av olika slag har visat sig svåra att fastställa och fanns också en skepsis och okunnighet huruvida det verkligen var asbest som åsamkade flera olika sjukdomar. De asbestdrabbade upplever sig vara orättvist behandlade eftersom deras skador ersätts så olika. De befinner sig i samma situation, har samma typ av skada, samma oförmåga till arbete och nedsatta funktioner i samhället. Oavsett när sjukdomen inträder bör de ekonomiska förutsättningarna vara lika för den enskilde. Det är, enligt vår mening, angeläget att regeringen hos de avtalsslutande parterna verkar för en generösare tolkning av överenskommelsen, så att den grupp av arbetsskadade som ej erhåller den ideella ersättningen blir ersättningsberättigade. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vissa asbestskadade arbetstagare. () ()