mot · GA02A497 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: A497 m. fl. (fp) Sysselsättningen m. m. i Utveckling och förändring är grunden för ett bättre samhälle. Framtiden ställer människorna, samhället och politiken inför utmaningar. Liberalismen är optimismens ideologi. Liberaler tror på alla människors förmåga att utvecklas och i samverkan bidra till samhällsutvecklingen. är kulturellt och ekonomiskt en av de västerländska demokratiska industrinationerna. Vi varken kan eller bör söka oss bort från den gemenskapen. Liberalismen avvisar alternativet en inåtvänd nationell självgodhet. Klarar inte den internationella konkurrensen ekonomiskt, urgröps ofrånkomligt basen för vår välfärd. Ett stillastående präglat av en förnöjd attityd av mättnad utgör inte något stabilt tillstånd, utan är bara förstadiet till en allmän tillbakagång kulturellt, ekonomiskt och socialt. har unika kvaliteter. Här bor en femtedel av landets befolkning. Regionen står för mellan en femtedel och en Qärdedel av landets inkomster. Här finns vart fjärde företag i , som arbetar med import och export av varor och tjänster. I finns en tillräcklig bas för många slags aktiviteter, som helt saknas i andra delar av . Storstadens mångfald skapar möjligheter och ekonomisk expansion som kommer hela landet till del. Utvecklingen i har stor betydelse för hela landets framtid. Sysselsättningen i alla industrialiserade länder förskjuts från tung energi- och råvarukrävande varuproduktion mot den kunskaps- och kommunikationsberoende tjänstesektorn. befinner sig i en omfattande omstrukturering av arbetsmarknaden. Klarar vår region omställningen, kommer andra landsdelar att ha lättare att följa efter. Nyckeln till en fungerande regionalpolitik ligger i att skapa kreativa miljöer över hela landet. har många egna unika möjligheter att stimulera kreativitet och därigenom kulturliv, forskning, sysselsättning och välfärd. Denna region bör utvecklas så att investeringar och anläggningar här också kommer andra landsdelar till del. En allmän hämsko på genom indragningar, pålagor och kontroller gynnar ingen, utan gör bara fattigare. framtid måste utvecklas i samverkan med andra regioner. Från många andra län framförs förslag om tunga statliga investeringar i syfte att underlätta kommunikation mellan det egna länet och huvudstaden. Exempel är idéer om nya och snabba järnvägar runt , motorvägslänkar med andra större svenska städer eller bättre flygförbindelser. tl 1986/87. dessa sammanhang ser uppenbarligen andra landsdelar som en motor för hela landet, en källa till gemensam utveckling som måste utnyttjas i samverkan. Trenden i regionens utveckling går mot allt större klyftor mellan den norra och den . Längs stråket flockas framtidsindustrier och människor med högre inkomster. Även andra klyftor i länet förstärks om trenden fortsätter. Tillväxten är på både norra och södra sidan av länet påtagligt förskjuten mot väster. På östra sidan finns skärgårdskommunerna med glesbygdsproblem, få arbetsplatser och delvis dåliga kommunikationer. Ingen samhällsutveckling är dock förutbestämd. Det går att med förutseende insatser stimulera en mera balanserad utveckling av regionen. Företagets lokalisering och människors val av bostadsort kan inte kommenderas genom politiska beslut. Men samhällets investeringar i kommunikationer, utbildning och bebyggelse kan påverka olika regiondelars förutsättningar och dragningskraft påtagligt. De centrala och nordvästra regiondelarnas försteg i utvecklingen bygger på deras goda kommunikationer. Närheten till både huvudstadens kraftfält och förbindelser till utlandet blir en källa till utveckling som bör tas till vara. Men det betyder också att nyinvesteringar i kommunikationer bör kunna utnyttjas för att lyfta andra regiondelar. På kan både befintligt och ny etablerat näringsliv gagnas av en ny fjärrtågsstation, ett eget flygfält och nya vägprojekt som ger bättre kontakt med Europavägnätet. Det ger också ett säkrare ekonomiskt underlag för ett ökat bostadsbyggande i den södra regiondelen. Goda kommunikationer är en förutsättning men inte en garanti för en framtidsinriktad utveckling av en region. Effektiviteten i en storstads näringsliv, organisationsliv, kulturliv och sociala samvaro avgörs av kommunikationernas kvalitet. Mångfalden av möjliga transportlösningar är en väsentlig del av kvaliteten. Kommunikationerna måste komplettera varandra. Investeringar i kommunikationer är dyrbara. I det regionala utvecklingsarbetet bör därför utgångspunkten vara att utveckla befintliga resurser och befintligt näringsliv och inte använda investeringar i kommunikationer i syfte att förändra landets befolkningsfördelning. är hjärtat för landets tåg- och flygtrafik. Planeringen av investeringar för tåg och flyg måste därför göras av hänsyn till riksintressen, men också till att är den landsdel som har de flesta och viktigaste förbindelserna med utlandet. Det ligger därför i högsta grad i hela landets intresse att kommunikationerna till och från , liksom kommunikationerna mellan och utlandet, håller en hög kvalitet. En statsfinansiell njugghet mot får olyckliga verkningar för hela . Landets och regionens resurser bör samordnas för utveckling av kommunikationsnät. överenskommelse bör arbetas fram för att lösa 1990-talets trafikinvesteringar i järnvägar, flygplatser och vägar. Den spårbundna trafiken behöver en ökad flexibilitet för att stärka sin konkurrenskraft. T-banan kan knytas samman bättre med järnvägsnätet, exempelvis genom förlängning från till eller från till . Spårvagnstrafik kan skapa andra nya sammanbindningar. Tvärförbindelser med bil och buss kräver framför allt utbyggnad av kringfartsleder runt och nya väglänkar i östvästlig riktning mellan regionens yttre delar. Ett exempel på detta är Österleden mellan och . Ett konsortium av Nackaföretag har erbjudit sig att genomföra byggandet av hela Värtalänken, alltså ända från Värmdöleden till . Tanken är att avgiftsbelägga delen mellan och Värtan och på så sätt finansiera projektet. Detta förutsätter emellertid en förändring av gällande regler. kräver detta i separata motioner. Stråket längs från till är ryggraden för och skall kunna bära både satsningar inom framtidsnäringar och en utjämning mellan norr och söder. Länkar från detta stråk till andra regiondelar kan sprida den ekonomiska utvecklingen. Tillsammans blir detta nätverk en stabil grund för näringslivets lokaliseringar och hushållens val av bostad. Investeringar i en förbättrad infrastruktur måste ses som en del av ett större mönster för en utveckling som inte gör halt vid länsgränserna. Ett inskränkt länstänkande skapar felsatsningar som kan bli dyrbara för skattebetalarna. Ett fördjupat samarbete bör från sida inledas med kringliggande län i , och samt med deltagande av representanter från SJ, och luftfartsverket. Om investeringarna i kommunikationer skall utveckla andra investeringar och resurser, är det viktigt att varje trafikslag får möjlighet att nå nya grupper av resande. En investering i en väg, en flygplats eller en tågstation är som mest lyckad då den alstrar stora nya resemängder. Flygresandet har utvecklats mycket snabbt i . Samlokaliseringen av all inrikes flygtrafik till gav flyget en kraftigare ökning än någon kunnat förutse. har flygplatsen nått sitt maximum för kapaciteten. räknar i sina prognoser med en ökning av passagerarantalet i inrikestrafiken på . För utrikestrafiken räknar verket med en ökning på . I en treårig investeringsplan har luftfartsverket bl. a. föreslagit att en tredje bana skall byggas på liksom en ny inrikesterminal. SAS anser i sitt remissvar att en tredje bana bör anstå i avvaktan på en utredning som skall visa alternativa åtgärder. I budgetpropositionen avsätts heller inga medel för vare sig en tredje bana eller en ny inrikesterminal. Studier av flygplatsfrågorna visar entydigt att regionen behöver två flygplatser och att /F 18 är den enda realistiska lokaliseringen av en ny flygplats. Denna bör utformas för allmänflyget och för att avlasta på de mest trafikerade inrikeslinjerna. På dessa linjer skulle trafikanterna få möjlighet att välja att flyga till/från eller . presenterad utredning visar också att en flygplats med detta läge skulle vara både samhälls- och företagsekonomiskt lönsam. Skälen för en satsning på är i korthet följande: skapar större kapacitetstillskott till lägre kostnad än en utbyggnad på . ligger mycket centralare i regionen än och ger flyget möjlighet att bredda sitt trafikantunderlag på . En återflyttning av inrikesflyg till är orealistisk, oavsett utvecklingen mot tystare flygplan. Inrikestrafik på skulle kräva stora investeringar i flygplatsen, utan att nå nya trafikantgrupper. Tillgång till inrikesflyg är en kraftfull faktor som styr näringslivets val av lokaliseringsort. En avreglering av flygtrafiken underlättar spridningen av inrikestrafiken från till . skapar rådrum för utformningen av den tredje banan på och kan undanröja behovet av en ytterligare fjärde bana. Utbyggnaden av spårnätet för f]ärrtåg och pendeltåg bör fortsätta även efter att nu påbörjade projekt är färdiga. För pendeltågstrafiken behövs ytterligare dubbelspår på sträckorna och . Järnvägsförbindelsernas struktur måste utformas efter hela landets behov. Därför bör förbindelserna norr om () lyftas fram. Västeråsbanan är den järnvägsförbindelse i länet som har den sämsta punktligheten. Tillika är den en av världens mest belastade enkelspår. En ny bana bör vara ett viktigt samarbetsprojekt mellan berörda landsting, kommuner och näringslivet. En ny Mälarbana bör kunna knytas till stambanan i trakten av . Det skapar underlag för en ny fjärrtågsstation Norr. kan ges pendeltågsförbindelse med och pendeltågen StockholmKungsängen få egna spår. Den mycket dyrbara dubbelspårsutbyggnaden skulle därmed kunna skrinläggas. På utgör snabbtåg till och samt runt ett intressant perspektiv. En bättre förbindelse väster om skulle kunna avlasta från trafik mellan de norra och södra delarna av landet. Därigenom bortfaller behovet av en ny bro över Riddargården. SJ:s planer på en ny fjärrtågsstation Syd är inriktade på en lokalisering till . Jämfört med alternativet skulle ge ett större trafikantunderlag. En god lokalisering är avgörande för fjärrtågens konkurrenskraft mot privatbilismen. Miljöskäl talar således, liksom tågtrafikens ekonomi, för . kan ekvationen förändras om en omfattande satsning på bioteknisk industri och forskning samt ett nytt universitet kommer till stånd i . En ny fjärrtågsstation Syd, som skulle bilda en knytpunkt för , Grödingebanan, spåren mot och pendeltågsspåret SödertäljeStockholm är ett intressant alternativ. Den skulle kunna bevara anknytning till fjärrtågen, vilket är av stor betydelse både för södra och för . satsningar i nya fjärrtägsspår skulle därigenom komma en mycket större del av landet till godo. Den påbörjade utbyggnaden av Grödingebanan bör bedrivas så att inte ett byggande av Syd utesluts. En spåranknytning till genom en flyttning av stambanan är också intressant. Den största betydelsen får den dock för regionerna norr om , särskilt i kombination med en satsning på snabbtåg. Varuproduktion och den tjänsteproduktion som inte utgörs av nödvändig social och kommersiell service och försörjning är mer eller mindre specialiserad från region till region. För som helhet är det bra om får utveckla det man är bäst på. Rikets huvudstadsregion måste rimligtvis inrymma en betydande administrativ verksamhet. Den bör dock begränsas till vad som är gemensamt och nödvändigt för hela landet. Möjligheter att decentralisera offentlig förvaltning till länsstyrelser, andra regionala organ och kommuner bör tillvaratas. En utflyttning av för riket gemensamma funktioner är däremot tveksam. Det är också rimligt att huvudstadsregionen är ledande, men inte dominerande, inom kulturliv och teknologisk utveckling. Musik, teater och konst bör givetvis vara väl företrädda i huvudstaden och på en kvalitetsnivå som är attraktiv internationellt. Humanistisk och naturvetenskaplig forskning samt högteknologisk utveckling kräver för en fungerande kreativitet både en viss minsta storlek och goda kontakter med andra grupper inom och utom landet. Dessa förutsättningar uppfylls bäst i eller i omedelbar närhet av ett storstadsområde. Storstadsområdet är även unikt lämpat för utveckling som bygger på importerad teknik, på grund av ett stort antal fristående importörer och närheten till en stor marknad. pågår en minskning av varuproduktionen i län. Det har ibland vållat farhågor för en obalans på arbetsmarknaden. I det stora hela är det obefogat. Endast inom vissa högspecialiserade områden kan tillverkningsindustrin konkurrera om arbetskraften i storstadsområdena. till regionen i stort finns ingen anledning att med särskilda medel söka hålla kvar tillverkningsindustri i som annars skulle söka sig till områden med bättre tillgång på arbetskraft. Om man skulle söka öka andelen industri i skulle detta bl. a. leda till en från andra synpunkter oönskad ökning av regionens totala befolkning och att andra regioner berövas arbetstillfällen. Näringslivet är emellertid inte lika i alla delar av regionen. Det är rimligt att stimulera framväxten av mindre tillverkningsindustri, liksom självfallet även andra typer av företag i glesbygdsområdena. Den långt drivna specialiseringen av stora delar av arbetsmarknaden i stryker under betydelsen av att se regionen som en gemensam arbetsmarknad. De flesta väljer arbete efter intresse och utkomstmöjligheter och inte efter bostadsort. Det leder till långa arbetsresor för många. Det är viktigt att utgå från det faktum att fler än en arbetar i en flerpersonersfamilj. Omfattande resurser, statliga och kommunala, läggs ner på att bevara en levande skärgård med arbete för skärgårdsbefolkningen året runt. har presenterat en bemanningsplan för lotsplatserna i som i praktiken skulle innebära att och Landsort läggs ner och att starkt decimerades. Vi kan inte acceptera att myndigheters handlanden så uppenbart strider mot varandra. I ett interpellationssvar i framhöll kommunikationsministern att en samhällsekonomisk helhetssyn måste anläggas på frågor av denna typ. Vi anser att bemanningsplan för yttre skärgården måste omprövas i sin helhet och att man därvid också beaktar att sådan bemanning på Landsort måste bibehållas att utkiken kan dygnetruntbemannas. Miljöproblemen har kommit att bli en av vår tids ödesfrågor. Vår generation har miljön och naturen till låns för att lämna arvet till kommande generationer. Vi får inte lösa dagens ekonomiska problem så att unika naturvärden offras för alltid. Även en storstad skall ha en bra miljö, dvs. ren luft och tillgång till grönområden. Miljösituationen i är gynnsammare än i många storstäder utomlands. Vi måste ta lärdom av de misstag som gjorts vid utbyggnaden av storstäder på andra håll i världen, så att dessa inte upprepas här. De framtida miljöproblemen måste analyseras utförligare. Tecken tyder på att den ekologiska balansen på flera håll i regionen är allvarligt hotad. Skogsdöden måste mötas genom aktiva motåtgärder. Hit hör snabbare introduktion av nya miljövänligare fordonsbränslen och granskning av utsläppen från uppvärmningen av fastigheter. De oljetransporter i stor skala som går genom är ett ständigt hot mot miljön. Oljehamnen i bör därför flyttas till . Möjligheten att bygga en pipeline för oljetransporter bör prövas. Tack vare kampanjen en levande skärgård, som följer riktlinjer som drogs upp av , har människor blivit mer rädda om vår unika skärgårdsmiljö. All utveckling i skärgården måste ske med särskild hänsyn till den känsliga naturen. Det gäller i hög grad sjöfarten särskilt - med allt större tonnage som alstrar ökade luftföroreningar och slitage på stränderna. Storstadsbor är mer än andra beroende av tillgänglig och fri natur för friluftsliv och annan rekreation. Regionplaneringen och kommunernas långsiktiga planering skall syfta till att säkerställa att tillräckliga grönområden kommer att finnas . Även när beslut skall fattas om enstaka mindre exploateringar av grönområden är det angeläget att de långsiktiga och övergripande behoven av naturmark uppmärksammas. Den orörda naturens långsiktiga värde för samhället måste vara en viktig förutsättning för all planering och alltid ställas mot kortsiktiga ekonomiska intressen. När ett område väl är exploaterat går det inte att återställa. Fler områden i bör ges ett fastare skydd genom inrättande av naturreservat, naturskyddsområde eller naturvårdsområde. En liberal bostadspolitik ger valfrihet och inflytande för bostadskonsumenterna. Den skapar rättvisa mellan boende i hus av olika ålder och olika upplåtelseform. Bra bostadsmiljöer skall formas och bevaras. Gjorda investeringar i bostäder, miljö och service skall hanteras med varsamhet. till har fördubblat sin befolkning. har både födelse- och flyttningsöverskotten ökat. ökade befolkningen i med 15 000 personer. Befolkningsökningen ökar kraven på fler och mera ändamålsenliga bostäder. Dagens bostadssökande är framför allt ungdomar, äldre, frånskilda samt inflyttade från både övriga och utlandet. Störst är behovet av smålägenheter och . Inom vissa kommuner föreligger även behov av kollektivhus. Behovet av bostäder är olika inom länets kommuner. har en mycket stor dragningskraft. Även med en påtagligt högre bebyggelse på lediga markbitar blir det svårt att där tillgodose efterfrågan. De södra delarna av regionen har också ett stort behov av små bostäder, dels på grund av många ungdomar, dels på grund av den ensidiga lägenhetssammansättning som skapades i dessa kommuner . Många kommuner i har varit återhållsamma med bostadsbyggandet under det senaste årtiondet. krävs en uppryckning över lag. Bostadsbyggandet inom måste ökas till minst 10000 lägenheter . Renoveringar och upprustningar av äldre hus måste få fortsätta, men ske med varsamhet. Bostadskonsumenternas intressen och efterfrågan skall styra både lägenhetsstorlekar och besittningsformer i nyproduktionen. Av det skälet måste byggandet av smålägenheter och ökas. Servicebostäder är en bra form av boende som ofta efterfrågas av äldre och handikappade. Också efterfrågan på bostadsrätter är stor, och måste resultera i fler bostadsrätter både i nyproduktionen och i befintliga hus. Bostadsrätten ger människor ett bättre inflytande över sitt boende. Bostadsbyggandet måste utformas så, att hyrorna i nybyggda hus inte blir orimliga. Det kräver bra planering och stor sparsamhet. Flexibla stadsplaner och omprövning av kostnadskrävande normer är nödvändiga. I nya bostäder bör bostadsytorna kunna minskas och flexibiliteten i planlösningen öka. Komplettering och förbättring av befintliga bostadsområden kräver ofta lägre samhällsinvesteringar. Utbyggnaden bör ske i samråd med dem som redan bor i området. Hus i inklämda, närbelägna fritidsområden bör kunna förvandlas till permanentbostäder. Rivningsraseriet måste stoppas. Ombyggnation av äldre lägenheter får inte bedrivas så att de boende drabbas av lyxlika hyror. billigare lägenheterna måste behållas, för människor som önskar sådana. Lägenhetssammanslagningar måste upphöra. Många smålägenheter har försvunnit genom lägenhetssammanslagningar i samband med ombyggnader. Det är nödvändigt att vid saneringar noga överväga hur många smålägenheter som bör sparas. En försiktig upprustning kan i många fall vara ett bra alternativ till en genomgripande ombyggnad. Vi föreslår att särskilda tilläggslån inte skall utgå för lägenhetssammanslagningar. Vi anser att ombyggnadslån inte bör utgå vid ombyggnader som innebär sammanslagningar av lägenheter såvida inte fastighetsägaren kan påvisa att det råder ett överskott på små lägenheter. Vid ombyggnad av hus bör det vara möjligt att erhålla ombyggnadslån även om alla lägenheter inte fullt uppfyller de krav som ställs på en ny lägenhet. På orter med högskola är det lämpligt att bygga studentbostäder. Det är ofta mycket svårt för dem som skall påbörja sina studier att få en bostad som är möjlig att bekosta endast med inkomster från studiemedel. Fler bostäder för studerande gynnar alla ungdomar eftersom konkurrensen om små bostäder minskar. På allt fler orter i regionen råder det brist på små bostäder för ungdomar. De flesta ungdomar som önskar bo i en egen lägenhet har i allmänhet begränsade möjligheter att klara av en hög hyra. De efterfrågar därför ofta små lägenheter. Det är angeläget att bygga fler smålägenheter på de orter där det är brist på sådana. byggs det nästan inga lägenheter som är mindre än två rum och kök. Om det finns efterfrågan bör dock även mindre lägenheter på t. ex. ett rum och kök byggas. Det kommer under överskådlig framtid att finnas en efterfrågan på små, och därmed också billiga, lägenheter från t. ex. ungdomar. Det finns all anledning att försöka lösa ungdomarnas bostadsproblem med mer fantasi. Gamla institutioner, fabriker och vindar kan göras om till bostäder för ungdomar. Det finns inte heller någon anledning för staten att moralisera eller ha synpunkter på människors boende. Vi vill ha valfrihet. Vi har bestämt avvisat de tankegångar om en ny utrymmesnorm som redovisades i bostadskommitténs delbetänkande. Denna norm innebar att inga lägenheter som är mindre än två rum och kök skulle godtas för permanent boende. En strikt tillämpning av denna norm skulle, enligt bostadskommitténs beräkningar, medföra att mer än var tionde lägenhet skulle elimineras genom ombyggnad eller rivning. Det är bra att regeringen valt att inte lägga fram något förslag om en ny norm. Det är inte möjligt att bygga s. k. ungdomshotell med statliga bostadslån. Även om vi generellt inte förespråkar kategoriboende är ungdomarnas bostadssituation så ohållbar att också denna typ av övergångsbostad bör kunna provas. Bostadslånebestämmelserna bör därför ändras. En ledstjärna för de fackliga organisationernas arbete i har varit den solidariska lönepolitiken. Den innebär att lika lön skall betalas för lika arbete. Den riktar sig bl. a. mot uppkomsten av regionala lönedifferenser. Det skall inte vara möjligt för arbetsgivare i storstäder och andra expansiva områden att attrahera personal genom att betala högre löner. Det skall inte heller vara möjligt för befolkningen i glesbygder att hålla liv i sina företag genom att acceptera att arbeta för lägre löner. De fackliga organisationerna har i stort sett varit framgångsrika i sin kamp för den solidariska lönepolitiken. Samma arbetsinsats betalas med i stort sett samma lön i hela landet. som en betydande utjämning har skett inom landet på inkomstsidan föreligger emellertid betydande interregionala skillnader på kostnadssidan. Levnadskostnaderna blir högre i storstadsområden. Dessa skillnader är speciellt påfallande när det gäller boendekostnaderna, särskilt när det gäller boende i villor och bostadsrättslägenheter. Orsaken är i främsta rummet att expansionen driver upp i första hand markpriserna, i andra hand byggnadskostnaderna. Det ansågs tidigare vara ett naturligt inslag i skatteförmågeprincipen att olikheter i regional kostnadsnivå skulle beaktas vid beskattningen. Det skedde genom ortsavdrag, som var olika i olika delar av landet. Högst var dessa avdrag i , och . I det senare fallet berodde de höga levnadskostnaderna på andra faktorer än förekomsten av expansiva områden inom länet. Ortsavdragen har emellertid avskaffats och ersatts med ett över hela landet enhetligt grundavdrag. som ortsavdragen avskaffats och därigenom möjligheten att beakta att de höga levnadskostnaderna i storstadsområdena försvunnit kan det konstateras att den svenska inkomstbeskattningen fortfarande ger betydande möjligheter att beakta typiska glesbygdsmerkostnader. Särskilt påfallande är att kostnaderna för arbetsresor i är avdragsgilla. Där de allmänna kommunikationerna är dåliga kan avdrag medges för arbetsresor som gjorts med egen bil. Långa arbetsresor är en vanlig konsekvens av glesbygdsboende. Genom rätten till avdrag för resekostnaderna kompenseras de som bor i glesbygderna till stor del för en betydande merkostnad som glesbygdsboendet medför.