mot · GA02Fi107 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fil07 m. fl. Fortsatt valutareglering, m. m. 1986/87:123) I proposition 1986/87:123 föreslås att valutaregleringen förlängs , dvs. Vidare föreslås att valutastyrelsens sammansättning ändras så att styrelsen i alla ärenden kommer att bestå av nio ledamöter, av vilka utser sju och regeringen två. Bland de ledamöter som utser skall två representera arbetstagarorganisationerna. Dessutom föreslås vissa följdändringar i bl. a. bankoreglementet. Moderata samlingspartiet har länge krävt en snabb och fullständig avveckling av valutaregleringen. I övriga pågår en skyndsam utveckling mot friare kapitalrörelser. Få länder har ett så stort internationellt beroende i ekonomiskt avseende som . De stora industriföretagens ökade internationalisering har ytterligare bidragit till en hopkoppling av de skilda ländernas finansiella marknader. Om vi vill hävda oss i den internationella konkurrensen går det inte att föra en valutapolitik som markant avviker från vad som förekommer i omvärlden. Valutaregleringens stabiliseringspolitiska värde är negativt. Regleringen kan i en obalanssituation endast temporärt fördröja en nödvändig omläggning av den ekonomiska politiken, som ändå får genomföras och då i en sämre fungerande ekonomi. Utan valutareglering skulle större krav ställas på finanspolitiken, men det innebär bara en bättre avvägning mot penningpolitiken. Regeringen förordar för sin del endast en successiv och partiell liberalisering av valutapolitiken. togs vissa steg i denna riktning. Erfarenheterna vittnar emellertid om de svårigheter som är förknippade med en stegvis avreglering. Varje ändring utlöser till en början ett valutaflöde, när en uppdämd efterfrågan kan tillgodoses. Det valutautflöde som ägde rum hade inte sin grund i en negativ bytesbalans utan hängde till betydande del samman med slopandet av kravet på utlandsfinansiering av svenska företags direktinvesteringar i andra länder. Detta valutautflöde tvingade upp de svenska marknadsräntorna på en än högre nivå jämfört med våra viktigaste konkurrentländer. Priset för en partiell avreglering av valutapolitiken riskerar att bli ett högre ränteläge i jämfört med omvärlden. Enligt vår uppfattning är det viktigt att man i stället öppnar för kapitalströmmar såväl till som från . Därför bör snabbt genomföra en fullständig avreglering av valutapolitiken. Det är särskilt angeläget att öppna möjligheter för valutautlänningars köp av svenska kronobligationer. I stället för att med hjälp av ett högt svenskt Mot. 1986/87 ränteläge förmå svenska företag till en kombination av utlandslån och köp Fil07 av svenska statspapper finns det anledning att ge utländska placerare möjlighet till direktköp av svenska obligationer. Därmed skulle den svenska räntemarginalen mot omvärlden kunna hållas lägre med positiva effekter bl. a för den svenska kostnads- och investeringsutvecklingen. Jämfört med alternativet att staten själv lånar utomlands innebär en sådan utveckling att valutarisken överförs till de utländska placerarna. Den socialdemokratiska rädslan för att släppa kontrollen över valutahandeln brukar motiveras med att utländska spekulanter snabbt kan överge den svenska kronan. Men även inhemska placerare kan drabbas av misstro mot kronans framtida ställning. De kan sälja sina statsobligationer och betala tillbaka utlandslånen. I båda fallen krävs en räntehöjning för att återställa ordningen. Men bäst är naturligtvis att föra en sådan ekonomisk politik att det aldrig blir anledning till oro. De erfarenheter som gjorts i och visar att även krisdrabbade länder kan genomföra en långtgående liberalisering på valutaområdet med klart positiva resultat. I har liberaliseringen av utlänningars möjligheter att köpa statsobligationer inneburit sänkta räntor. Vi anser således att valutaregleringen inte bör förlängas efter . Enligt valutalagens nuvarande lydelse skall valutastyrelsen bestå av nio ledamöter utom vid handläggning av ärenden rörande direkta investeringar utomlands, då den skall bestå av elva ledamöter. I propositionen föreslås att styrelsen fortsättningsvis i alla ärenden skall bestå av nio ledamöter. Eftersom vi anser att valutaregleringen inte bör förlängas kommer valutastyrelsen som en följd härav att få mer begränsade arbetsupgifter. Styrelsens sammansättning blir då av mindre betydelse. Så länge en reglering finns kvar och ett behov av en valutastyrelse kvarstår är det emellertid av praktiska skäl önskvärt att denna styrelse inte har varierande sammansättning i olika ärenden. Vi anser dessutom att styrelsen bör vara allsidigt sammansatt utan att bygga på partirepresentation. Det är svårt att se varför valutaregleringen skulle vara en facklig angelägenhet. Valutastyrelsens ledamöter bör enligt vår uppfattning utnämnas på grund av sin kompetens i de sakfrågor som behandlas. Med anledning därav bör valutastyrelsen i händelse av att beslutar i enlighet med regeringens förslag om fortsatt valutareglering bestå av sju personer, varav bör utse fem ledamöter och regeringen två. Det torde ankomma på utskottet att utforma erforderlig författningstext. Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att beslutar avslå förslaget i proposition 1986/87:123 att förlänga valutaregleringen efter , 2. att beslutar att valutastyrelsen skall bestå av sju ledamöter och utses på så sätt som anges i motionen. 1986/87 Fil07 () () land (m) () () () () () ()