mot · GA02T203 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T203 m. fl. (c) Öresundsförbindelserna har en hel del positivt inträffat som innebär eller kommer att innebära en förbättring av förbindelserna mellan , och kontinenten. En ny färjelinje för järnvägsgods. , har kommit till. Moderna färjor med kapacitet att ta 55 järnvägsvagnar har satts in i trafik på linjen . Enligt SJ innebär detta att man kan agera efter moderna krav på snabbhet och exakthet. Det är fråga om en enorm kapacitetshöjning fr.o.m. - ungefär en fördubbling av kapaciteten i . Dessutom har utökad kapacitet tillkommit på leden . kommer direkttrafik Malmö-Travemiinde i gång. Arbetet med bangård och färjeläge i innebär en investering på 70 milj. kr. En ombyggnad av färjor är kontrakterad för ca 100 milj. kr. för att de skall passa för järnvägsvagnstransporter. Även dessa färjor får möjlighet att ta 55 järnvägsvagnar per tur. TrelleborgTravemunde-färjan planeras för järnvägsvagnar och också för en utökning av kapaciteten. Totalt innebär tillgänglig och beslutad färjetrafik för järnvägsgods att vi före utgången av 1988 har en kapacitet för järnvägstransporterat gods som mer än väl täcker behovet och också kravet på kvalitet i form av snabbhet, säkerhet, kapacitet och regularitet, vilket är kännemärket för moderna fartyg. När det gäller trafiken mellan och har två av den gamla typen flygbåtar tagits ur trafik och ersatts av två snabbgående båtar av s. k. katamarantyp. har man sammanlagt fyra båtar som kan frakta omkring 1,5 miljon passagerare . MK-line bedriver en trafik från city till city. räknar man med att med sina två fartyg frakta omkring 200 000 och 250 000 passagerare. Medan översyner, uppdateringar och redan gjorda utredningar och överläggningar mellan och kommunikationsministrar pågått om en bro mellan och har det alltså, trots allt, hänt en hel del för att förbättra förbindelserna över och med kontinenten. På kulturgeografiska institutionen i har man i samarbete med LO-sektionen i gjort en utredning, av vilken framgår att transportnäringen har mycket litet intresse av en bro mellan och . Man gör ingen tidsvinst och dessutom skulle det bli mycket dyrare med lastbilstrafik via till kontinenten än om man tar färjan Det är inte den första utredningen som starkt ifrågasätter samhälls- Mot. nyttan i förhållande till de gigantiska investeringskostnader en fast förbindel- T203 se skulle föra med sig. Ett transportföretag som sysslar med fjärrtransporter till kontinenten väljer självfallet den väg som är billigast och går snabbast. Transportföretagen skulle enligt utredningen förlora mellan 500 och 750 på att ta landsvägen över och Stora Bält i stället för att utnyttja färjorna. Orsaken till detta är framför allt de ökade körkostna Slutsatsen måste bli att även om det skulle byggas en bro kommer den inte i någon nämnvärd grad att utnyttjas för godstransporterna mellan och kontinenten, eftersom färjealternativet är det billigaste och bästa. Därmed blir också en bro mellan och i första hand en lokal angelägenhet som främst skulle utnyttjas för persontrafik och för lokala förbindelser mellan och . Det är naturligtvis en helt orimlig tanke att göra en sådan investering i flermiljardklassen. Företagsekonomiskt kan en sådan investering inte bära sig och samhällsekonomiskt skulle det vara en katastrof. I de utredningar som ligger till grund för de svenska ansträngningarna att få till stånd en bro mellan och har man utgått från att godstrafiken till och från kontinenten skulle komma att ta brovägen över och Stora Bält. Räknar man då kallt med att färjetrafiken skall försvinna? Vad får det i så fall för konsekvenser för hamnar, rederier och alla anställda i anslutning till färjetrafiken? Enligt rapporten (Ds K 1985:7) visar kostnaderna för en fast förbindelse över hur orimlig idén med en bro är. När bron väl står färdig behövs intäkter på mellan 800 miljoner och en miljard för att täcka räntor, amorteringar och drift. All dagens trafik skulle ge inkomster på 300 miljoner . Under förutsättning att all färjetrafik slås ut och den trafiken tvingas gå över bron skulle projektet ändå kräva en tredubbling av trafiken för att gå jämnt ihop. Enligt vår uppfattning är det inte försvarbart. Det kanske tyngst vägande argumentet mot en bro mellan och är de långsiktiga effekterna på miljö- och samhällsutveckling. Helt klart är att byggandet av en Öresundbro får som konsekvens en omfördelning av tungt gods från sjöfart och järnväg. Detta diskuteras i då vi vet att försurningen redan nu är det kanske allvarligaste problemet för oss. fattade ett beslut i full enighet om att arbetet inte skulle inriktas på en bro mellan och utan på en fast förbindelse mellan och . Sundet är smalast mellan och , och där går redan den största delen av den kontinentala trafiken. Det skulle vara helt felaktigt att dra stora delar av den norrifrån kommande trafiken via och . Även beträffande en fast förbindelse mellan och måste miljöaspekterna vara avgörande. Det finns sakkunskap som är djupt oroad över att strömmarna i sundet och Bälten skulle försvagas och vi vet att är ett känsligt ekologiskt system. Till detta kommer en säkerhetsaspekt. Om det förhåller sig så att för sin säkerhet i en kris- eller krigssituation alltjämt är beroende av Mot. fungerande förbindelser med kontinenten inses lätt att sårbarheten för dessa T203 förbindelser ökar om de huvudsakligen är beroende av att broförbindelserna fungerar. Om en sådan pulsåder allvarligt skadas blir verkan total. Förbindelserna med kontinenten uppdelade på flera färjelinjer, utgående från skilda hamnar, skulle påtagligt öka säkerheten. alternativ till en bro är väl fungerande färjeförbindelser för såväl person- som godstrafik. Trots den osäkerhet som den ständigt pågående diskussionen om planerna på en bro spritt har antalet färjeförbindelser efter hand ökat. Man kan säga att det är marknadskrafterna som tagit ut sin rätt. Behovet av fungerande förbindelser med och kontinenten har framtvingat ändamålsenliga lösningar. Ett slutligt besked om att broplanerna skrinläggs som de reliker de är skulle ännu mer än som redan skett sätta fart på investeringarna för att åstadkomma goda, säkra, bekväma och snabba förbindelser med och kontinenten. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående satsningen på båt- och färjeförbindelser mellan och , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående förbindelserna mellan och . () ()