mot · GA02Ub679 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ub679 som alla politiska partier, mer eller mindre, uttalar att det krävs resoluta insatser för att hejda den regionala obalans som är i tilltagande, kan alla som studerar den faktiska statistiken iaktta, att befolkningskoncentrationen enbart tilltar runt vårt lands utbildnings- och kunskapscentra. En större decentralisering av utbildningen skulle förmodligen vara en av de bästa regionalpolitiska insatser som regering och riksdag kunde göra för att aktivt och med gott resultat motverka den tilltagande regionala obalansen. Det är givetvis varken görligt eller rimligt att ensidigt betrakta utbildningssektorn som ett regionalpolitiskt styrmedel, men det är verkligen inte heller acceptabelt att bortse ifrån den svårersättliga regionalpolitiska roll som utbildnings- och kunskapscentra spelar. Universitetens uppgift att vara forsknings- och utvecklingscentra är odiskutabel. De regionala högskolorna skall emellertid inte behöva uppfattas som konkurrenter till de stora etablerade universiteten utan som komplement till dessa. De regionala högskolorna bör kunna och kan så att säga också vara inkörsporten till de mera omfattande och forskningsinriktade studier, som enbart kan erbjudas på ett litet antal orter i vårt land. De små högskolorna kan tack vare sin närhet till de studerande fånga upp studieintresse från grupper som skulle ha utomordentligt svårt att lämna bostadsorten för att bedriva sina studier. De mindre högskolorna har behandlats ekonomiskt styvmoderligt. Högskolestyrelserna har levt med en ständig ängslan inför varje budgetproposition, och det har varit svårt, på många håll, att långsiktigt planera verksamheten och att vidmakthålla den positiva atmosfär och framåtanda som bör prägla varje studieort och utbildningsanstalt. I årets budgetproposition tilldelas en rad högskolor anslag och linjer som dels kompenserar nedläggning av linjer som ifrågavarande högskolor haft tidigare, dels förstärker möjligheterna att göra regionalpolitiska insatser. Alla högskolor kan dessvärre inte notera några utökade anslag och därmed inhösta den positiva stämning som en utvidgning av verksamheten i regel ger. Statssekreteraren i , , yttrade för sedan att den centrala byråkratin inte skall ha större omfattning än vad som är absolut nödvändigt. Utbildningsminister fullföljde till dels, enigt KDS synsätt, denna deklaration, när han på ett tidigare stadium gav offentlighet åt att regionstyrelserna skulle komma att läggas ner. Det ordades också, från , om att de s. k. allmänföreträdarna i högskolestyrelserna skulle bli majoritet, dvs. bli flera till antalet än de ledamöter som högskolan utser. Det är inte obekant för någon att den byråkrati som vuxit upp runt högskolor och universitet utsatts för både mycken och vass kritik. Många för utbildning och forskning nödvändiga resurser och angelägen tid har fått användas till en administration som inte sällan kan betecknas som osmidig. Det behövs en avbyråkratiseringsreform för och högskolor. Regionstyrelserna som tillkom 1977 skulle vara ett regionalpolitisk instrument. I årets budgetproposition visar regeringen att regeringen själv styr anslagstilldelningen till de mindre högskolorna, inte minst utifrån rent regionalpolitiska överväganden. Det ter sig därför orimligt, att det utöver regeringens regionalpolitiska ställningstaganden skall sitta regionstyrelser och handha uppgiften att fördela, för att inte säga syssla med dragkamp om, anslagen till enstaka kurser och lokala linjer. Det är att beklaga att utbildningsministern har vikt från sitt ställningstagande att nu avskaffa regionstyrelserna. Den enskilda högskolans kreativitet och frihet främjas ingalunda av regionstyrelse byråkrati. , som är utomordentligt starkt beroende av omvärlden, måste framsynt kunna konkurrera på exportmarknaden. Detta kräver att utbildningssektorn ständigt vaket inmutar nya kunskapsområden och anpassar och fördjupar utbildningen. efterfrågas ivrigt arbetskraft med gedigna och specialinriktade tekniska kunskaper. Det är emellertid att hålla sig med en för snäv verklighetsbild att tro att den hårdnande internationella konkurrensen skall mötas enbart med tekniker- och ingenjörsutbildning. Vi behöver bättre än lära oss förstå andra länders livsstil, kulturmönster, mentalitet och sätt att leva och värdera. Självfallet måste vi också kunna kommunicera med andra folk rent språkligt, för att vi från vårt lilla språkområde skall kunna så att säga konkurrera på lika villkor. En grundförutsättning för att svensk ungdom skall ha meningsfulla och produktiva arbetsuppgifter i morgondagens är således att ungdomarna motiveras till och får möjligheter att skaffa sig gedigen och tidsenlig kunskap och utbildning. Det behöver intge vara en hemlighet för någon att den ungdom i som går arbetslös är den outbildade ungdomen. Det är också allmänt omtalat att den snabba utvecklingen med datorer och robotar än mer kommer att sortera bort monotona och tunga arbetsuppgifter, men sannolikt erbjuda kvalificerade arbetsuppgifter i stället. Det är angeläget att med kraft understryka att ett lands skolväsen och utbildningssektor måste byggas målmedvetet och långsiktigt. Skolmiljön och skolstandarden måste vara av den kvaliteten att eleverna känner engagemang och motivation och förmår tillgodogöra sig undervisningen. Individualiseringen - intresset för varje elev - måste kunna vara så omfattande att varje elev får den vägledning och uppmärksamhet att alla förutsättningar finns för att eleven skall hamna rätt i sin utbildning. Man kan med fog fråga sig om några grundskolelever varit i större behov än dagens av att få de kvalitativt bästa grundkunskaper för att med dessa som bas skaffa sig en utbildning som kan ge livet allsidigt och Det kan således, utifrån detta synsätt, inte vara ekonomiskt framsynt att utsätta utbildningssektorn för besparingar. Skolan måste möta morgondagens krav. Det är därför nödvändigt att klassernas storlek minskar, att fortbildningen av lärare, som måste betraktas som kraftigt eftersatt, avsevärt ökar och att den mest moderna och effektiva pedagogik nyttjas. Samhällets ökade behov av fort- och vidareutbildning över huvud taget kommer att vara stort. Det krävs därvid närhet till utbildningsinstitutionen. En stor del av den efterfrågade vidareutbildningen kommer med all sannolikhet att ske genom s. k. uppdragsutbildning. För att så att säga kunna skräddarsy den önskade uppdragsutbildningen krävs den kunskap som närheten till regionen ger. Dessutom måste samordning och ett väl planerat utnyttjande av samtliga utbildningsresurser inom regionen ske. Mot bakgrund av det ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om avskaffande av regionstyrelserna, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts angående utbildningssektorns regional- och arbetsmarknadspolitiska betydelse.