mot · GA02u112 · 1987-03-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:U112 m. fl. Förbud mot handel med och (prop. 1986/87:110) är ett hårt och brutalt samhälle. Den vita minoritetens apartheidpolitik strider mot grundläggande mänskliga värden. Den är omoralisk och oförenlig med vår syn på den enskilda människans rättigheter och skyldigheter. Genom apartheidpolitiken bryter mot föreskrift om likabehandling av människor, oavsett ras och etniskt ursprung. har, liksom varje annan FN-medlem, rätt och plikt att reagera mot förhållandena i och söka bidra till att det omänskliga och ohållbara apartheidsystemet avskaffas. 2 En effektiv Sydafrikapolitik Målet för den svenska Sydafrikapolitiken är att på fredlig väg avskaffar apartheidsystemet, att demokrati införs samt att de mänskliga och demokratiska fri- och rättigheterna respekteras. Det är angeläget att för en aktiv Sydafrikapolitik. Vi måste starkt markera vårt avståndstagande till apartheid. Vår inställning skall klart komma till uttryck såväl inom som utom . kan göra viktiga insatser inom ramen för . Vårt arbete skall inriktas på fortsatt arbete för att förmå säkerhetsrådet att fatta bindande beslut om gemensamma påtryckningar mot . bör även i andra fora agera för internationell opinionsbildning i Sydafrikafrågan. Det är angeläget att för sin del i skilda sammanhang aktualiserar den sydafrikanska regeringens brott mot den internationella folkrätten. skall stödja en demokratisk samhällsutveckling i . Vi skall dessutom ge ett utökat humanitärt stöd till de svarta, deras organisationer och deras arbete för att med fredliga medel avskaffa apartheid och demokratisera . bör lägga större vikt vid att goda kontakter skapas med de grupper och enskilda i som arbetar för en demokratisk utveckling av landet. Hinder för sådana strävanden, t. ex. de svenska visumbestämmelserna, bör därför ses över i syfte att underlätta sådana kontakter. bör stödja de s. k. frontstaterna i deras kamp för ekonomisk och politisk självständighet gentemot bl. 2.1 Beslut av Mot. Ett bärande element i den svenska politiken för apartheids avskaffande har varit att genom beslut i lägga grunden för en internationell handelsbojkott mot . Regeringen har genom diplomatiskt arbete försökt få till stånd ett sådant beslut. intensifierade sina ansträngningar för att skulle besluta om sanktioner mot på handelns område. framhöll företrädare för regeringen att den svenska linjen hade ett starkt stöd i och dess säkerhetsråd. verkade i FN för ett tvåstegsförfarande. Ett eventuellt veto mot ett förslag om bindande sanktioner skulle efterföljas av ett förslag om rekommendationer. Att förslaget om bindande sanktioner vid säkerhetsrådets behandling av frågan ej bifölls kom inte som någon överraskning. var ingen av säkerhetsrådets medlemmar villig att lägga fram ett förslag om rekommenderade sanktioner. Den svenske utrikesministern har dock förklarat att ett sådant förslag har goda förutsättningar att antas. Den anser fortfarande att så är fallet. Mot den bakgrunden är det förvånande och beklagligt att regeringen inte avvaktar detta beslut utan nu i stället föreslår en ensidig svensk handelsbojkott. Därmed frångår man en etablerad viktig svensk utrikespolitisk linje. Enligt vår uppfattning bör regeringen målmedvetet fortsätta att arbeta på att få att fatta bindande beslut om åtgärder mot på handelns område. Endast ett beslut i kan mobilisera den internationella solidaritet som behövs för att ge den effekt på vi eftersträvar. Den isolerade bojkottens främsta resultat riskerar att bli att svenska företag blir sydafrikanska samt att arbetstillfällen försvinner här hemma. säkerhetspolitiska lösning bygger på att vi har alliansfrihet i fred, syftande till neutralitet i krig. Vi kräver genom vår utrikespolitik och vår försvarspolitik respekt för vårt oberoende och vår territoriella integritet, enligt folkrättens regler. För en liten, alliansfri nation, belägen mellan de två supermaktsblocken, är det av central betydelse att vi med kraft kan värna om vår säkerhetspolitiska lösning. Det bör härvid beaktas att stormakterna regelmässigt strävar efter att påverka utvecklingen i en rad länder, bl. a. genom att vidta olika former av handelssanktioner. För att sådana påtryckningar skall bli effektiva krävs att de omfattas av så många länder som möjligt. Mot denna bakgrund ställs regelmässigt olika krav från skilda håll om svensk medverkan i olika former av sanktioner. försvarskommitté har i sin säkerhetspolitiska rapport bl. a. kon- Mot. 1986/87 staterat: U112 Det finns anledning att starkare än tidigare uppmärksamma de hot och påtryckningar som kan utsättas för under spända fredsförhållanden. Diplomatiska, militära och handelspolitiska åtgärder för att ge eftertryck åt vår beslutsamhet att motstå sådana hot och påtryckningar och orubbligt fullfölja neutralitetspolitiken bidrar till att minska främmande makts benägenhet att utsätta oss för hot. Utifrån dessa neutralitetspolitiska utgångspunkter har det rått bred enighet mellan de fyra demokratiska partierna om att avvisa svenskt deltagande i sanktioner mot andra nationer om sådana inte varit beslutade i . Grunderna för detta synsätt fastlades bl. a. av dåvarande utrikesministern . kommunisterna har yrkat att skulle överge denna ståndpunkt och i stället genomföra sanktioner mot olika länder. Dessa förslag har regelmässigt avvisats. framhöll apropå sådana krav: Utskottet har förståelse för att kraven på en handelsbojkott växer sig starkare och välkomnar att allt fler stater beslutat om eller överväger olika åtgärder. Det är emellertid fortfarande utskottets åsikt att ekonomiska sanktioner mot bör vara förenliga med våra åtaganden i och att det endast är som kan häva . bör fortsatt verka för att säkerhetsrådet fattar de erforderliga besluten i detta hänseende. Statsminister har också betonat vikten av att inte vidtar åtgärder på detta område som kan skada trovärdigheten till eller reducera möjligheterna att bedriva vår traditionella utrikes- och säkerhetspolitik. Det framgår bl. a. av följande uttalanden: håller fast vid att inte införa handelsbojkott mot . Apartheidsystemet kommer att bryta samman ändå. Det är så brutalt att det gräver sin egen grav. Och jag tror att ett FN-beslut om bojkott inte är långt borta. Vår linje är att försöka få till stånd ett FN-beslut om bojkott, där , och kommer med. Det är den bojkott som skulle kunna tvinga den vita regimen på knä och få bort apartheidsystemet (TT 860723). Till skillnad från och är neutralt och kan inte bryta mot internationell rätt och det internationella handelsavtalet (SvD 860813). Som tidigare framhållits har verkat för att skall besluta om handelssanktioner gentemot . Den stora vikt som lägger vid beslut av understryks också i regeringens proposition: det ligger i linje med den svenska utrikespolitiska traditionen att vidta sanktioner först efter beslut i . Vid säkerhetsrådets omröstning förkastades emellertid ett sådant förslag genom veton från flera av rådets medlemmar. Regeringen har kommit fram till att den likväl bör föreslå ett förbud mot handel med och , trots att den är medveten Mot. 1986/87 om att en sådan åtgärd skulle innebära ett avsteg från angivna linje U112 i sanktionsfrågor. Moderata samlingspartiet kan inte dela regeringens bedömning i denna fråga. Åtgärden är, som regeringen framhåller i propositionen, ett allvarligt avsteg från vår traditionella utrikespolitiska linje. Detta avsteg kan komma att åberopas mot av andra nationer som ett prejudikat. När tvingas ta ställning till propåer från skilda stormakter att delta i olika former av sanktioner mot andra länder kommer våra principiella motiv för att ställa oss avvisande till sådana dess värre att ha reducerad bärkraft. 2.3 Brott mot stadga och den internationella folkrätten har som en liten, alliansfri nation ett alldeles särskilt intresse av att det internationella regelsystemet fungerar i enlighet med folkrätten och FNstadgan. Detta har också varit en framträdande linje i svensk utrikespolitik. Därigenom har bidragit till att de mindre staternas ställning i världen successivt kunnat förbättras. Olika typer av handelssanktioner är reglerade i ett flertal internationella avtal. Enligt är politiskt motiverade sanktioner inte tillåtna. Dessa står i strid med såväl andan som bokstaven i avtalet. För att bryta detta förbud krävs ett beslut av . I propositionen anges också öppet att en handelsboj kott strider mot . I propositionen sägs bl. Beslutet innebär visserligen ett avsteg från våra åtaganden enligt . Men detta är en engångsföreteelse som enbart avser och och som är motiverad av det unika i själva apartheidssituationen. För har det alltid varit en självklarhet att slå vakt om . I värnet av frihandeln och dess folkrättsliga stöd i ligger ett skydd för främst de små nationerna i en värld som alltför mycket domineras av de starkas makt. möjligheter att åberopa som skydd för frihandeln och intressen minskar nu avsevärt. I propositionen hävdas emelllertid: Just de unika omständigheterna i detta fall gör att det inte finns anledning att förutse någon för besvärande prejudikatbindning i andra situationer som kan uppkomma . Denna slutsats vilar på den osäkra bedömningen att ingen annan nation gentemot kommer att hävda att unika omständigheter motiverar svenskt deltagande i andra sanktionsåtgärder. En handelsbojkott mot innebär således ett klart brott mot GATT-stadgan. Hur mycket vi än understryker att apartheid är ett unikt fall, har vi nu ändå själva sagt att vi anser oss ha rätten att frångå internationella förpliktelser. Därigenom kommer detta avsteg att innebära en försvagning av det stöd som folkrätten kan ge svensk utrikes- och säkehetspolitik. Att tillämpa en utrikespolitik när den inte utsätts för påfrestningar är enkelt. Det är när påfrestningar och målkonflikter uppkommer som styrkan i 8 Regeringens proposition 1986/87:110 Om förbud mot handel med och består av två delvis skilda komponenter. Regeringen begär för det första bemyndigande att få tillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner - grundade på beslut av - så att den även skall gälla en ensidig svensk handelsbojkott gentemot och . För det andra aviserar regeringen att den fr. o. m. , med stöd av beslut av , kommer att införa en ensidig svensk handelsbojkott gentemot och . Denna blockad avses enligt propositionen omfatta förbud mot in- och utförsel av varor till och . Vidare avses blockaden omfatta vissa andra åtgärder som kan bidra till uppkomsten av brott mot in- och utförselförbuden, såsom lastning, lossning och transport av varor, liksom tillhandahållande av transportmedel och lämnande eller förmedlande av uppdrag avseende sådana åtgärder. Lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner, som trädde i kraft , tillkom för att ge regeringen möjlighet att snabbt vidta åtgärder i den mån sådana påkallas med anledning av beslut eller rekommendationer som har meddelats av . Lagen är en s. k. fullmaktslag, som formellt är i kraft, men som endast kan tillämpas för att fullgöra säkerhetsrådets beslut eller rekommendationer. Det ankommer på regeringen att förordna om de åtgärder som påkallas därav. Föreskrifter som regeringen meddelar är straffsanktionerade enligt 11 §. Någon särskild straffskala för grova brott finns emellertid inte. Lag 1971:176 bygger på förutsättningen att beslut om sanktioner fattas av . Härigenom skapas folkrättsliga möjligheter att ej följa internationella avtal som t. ex. bygger lagen på att beslut fattade av följs av dess medlemsländer, dvs. att sanktionen blir global. Regeringen begär nu att få använda lagen i en helt annan situation. Denna karaktäriseras bl. a. av att förkastat ett förslag om bindande globala sanktioner. Då förutsättningarna för tillämpning av lag 1971:176 ej är uppfyllda och då vissa delar av denna lag ändå föreslås få tillämpas är det svårt att bedöma konsekvenserna av den föreslagna lagstiftningen. Propositionen är dessutom i vissa avseenden oklar och mångtydig. Mot bakgrund av detta bör propositionen bli föremål för lagrådsgranskning. 5 Brister i lagförslaget Regeringens förslag innefattar, som nämnts, en rätt att tillämpa internationella sanktioner även för det fall säkerhetsråd ej fattat eller rekommenderat internationell sanktion. Avsikten är att regeringen skall få meddela förbud att från riket utföra vara avsedd att införas i och samt förbud att till införa vad som kommer från 1986/87 U112 Regeringen begär vidare rätt att förordna förbud mot åtgärder Mot. 1986/87 som kan främja de förut angivna förbjudna åtgärderna. Regeringen begär vidare rätt att förordna om tillämplighet av 11 § 3:e stycket i Rhodesialagen. 11 § 3:e stycket fick sin lydelse 1972 i anslutning till en ändring av som gällde brott som begåtts utom riket av svensk medborgare eller av utlänning som haft hemvist i . Tillämpligheten på sätt som föreslås av lag 1971:176 11 § 3:e stycket är en mycket omfattande utvidgning av svensk bestraffningsrätt. Den har flera inbyggda komplicerade och svårbedömbara rättsliga konsekvenser. Den förenas inte heller med de undantag från sådan dubbel straffbarhet som anges lydelse av 2 kap., 2 §, 2:a och 3:e styckena. Regeringens förslag innebär bl. a. att en person i sin tjänst i annat land kan komma att begå överträdelse av den nu föreslagna lagen och därför ådraga sig risken av svensk bestraffning och detta utan att de undantag som förut nämnts är tillämpliga. Utöver begäran om bemyndigande att förordna om tillämplighet av 3 och 5 §§i Rhodesialagen begär regeringen jämväl generell rätt att såväl upphäva som ändra meddelade förordnanden och eventuellt meddelade föreskrifter rörande förbudet. Detta andra stycke av den föreslagna lagen innehåller lagtext som är utomordentligt svår att tolka. I det föreslagna stycket används uttryck som syftet utan att detta förklaras, begreppet så snart det kan ske utan att kriterierna för tidsbestämningen anges, begreppet i motsvarande mån utan att referensramen för detta uttryck anges. Enligt vår uppfattning innehåller den föreslagna lagen såväl uppenbara otydligheter såvitt gäller lagtexten som långtgående juridiska ingrepp i straffrättsligt hänseende. Det är därför angeläget att lagförslaget underkastas granskning av lagrådet. Uppenbarligen kommer svenskt näringsliv att lida intrång och skada till följd av ett beslut om införande av handelsförbud med och . Införandet av ett sådant förbud är en generell politisk åtgärd som gäller nationen ståndpunktstagande i en utrikespolitisk fråga. Det är inte rimligt att vissa svenska företag och dess personal skall betala samtliga kostnader för ett sådant förbud, medan andra inte påverkas av ett sådant beslut. Skulle de föreslagna förbuden komma att genomföras, måste lagen klart ange en skyldighet för staten att svara för de förluster och kostnader som svenska företag och arbetstagargrupper förorsakas. Vid behandling av lag 1971:176 framhöll de borgerliga partierna bl. Flera remissinstanser har ansett att FN-lagen bör innehålla en uttrycklig bestämmelse om skälig ersättning av statsmedel till enskilda som lider ekonomisk skada till följd av förbud enligt lagen. anser att rätt till ersättning för oförutsebar skada, till vilken den skadelidande på intet sätt kan anses vållande, bör inskrivas i lagen. Det är inte tillräckligt att, som sker - och som statsrådet med hänvisning Mot. 1986/87 till Rhodesialagen uttalar - avsaknaden av ersättningsregler inte hindrar en- U112 skilt skadelidande att vända sig till statsmakterna med begäran om gottgörelse. Ett beslut om införande av handelsförbud måste förenas med ett entydigt beslut om statens ansvar för därav uppkommande skada. 7 De svenskägda dotterföretagens i fortsatta existens Handeln mellan och är av ringa omfattning. Den omfattar knappa av vårt lands totala export. Handeln mellan länderna har minskat kraftigt. En handelsbojkott gentemot kommer därför att ha mycket små återverkningar på den sydafrikanska ekonomin. En ensidig svensk bojkott kommer att ställa frågan om de svenska dotterföretagens existens i på sin spets. En handelsbojkott innebär att handeln avbryts. Därmed omöjliggörs internleveranser mellan moder- och dotterföretag. Regeringen pekar i propositionen på möjligheter att i dessa fall ge företagen dispenser. har det framkommit uppgifter om sydafrikanska motåtgärder innebärande förbud för de svenskägda dotterbolagen att importera materiel. För företag som t. ex. , , SKF m. fl. kommer de föreslagna åtgärderna samt troliga sydafrikanska motåtgärder att innebära att verksamheten nära nog omöjliggörs. En ensidig svensk handelsbojkott kommer härigenom att framtvinga en snabb försäljning av företagen. De enda tänkbara köparna är sydafrikanska intressen. Härigenom kommer det sydafrikanska näringslivets motståndskraft att stärkas och förhållandena för de anställda att försämras. Konsekvensen av denna handlingslinje blir också att arbetstillfällen på utsatta orter i försvinner. Sammantaget kommer detta med stor sannolikhet att bromsa förutsättningarna för en fredlig omvandling av det sydafrikanska samhället och ett avskaffande av apartheidsystemet. En mycket stor andel av det svenska biståndet, , går till länder i södra . Bakom denna fördelning av biståndet ligger en medveten strävan från svensk sida att bidra till ett avskaffande av apartheidsystemet i samt, en fredlig och demokratisk utveckling i regionen. Mot denna bakgrund har vi till det s. k. SADCC-samarbetet yrkat på ett ytterligare anslag på 155 milj. kr. för det kommande budgetåret. I den moderata motionen 1986/87:U229 framhålls bl. a. följande: Apartheidsystemet i är dömt att avskaffas. Det är angeläget att detta kan ske på fredlig väg och att det framtida präglas av demokratins ideal, pluralism och respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Till årets föreslår vi ett särskilt anslag, Stöd till en demokratisk Mot. utveckling, som skall kunna användas i alla samarbetsländer, även U112 Medel ur detta anslag skall t. ex. ges medborgarrättsorganisationer, kooperativa och fackliga organisationer liksom t. ex. kyrkors verksamhet. Stöd bör också ges till politiska fångar, t. ex. i form av rättshjälp. Andra former av bistånd är stöd till en allsidig, från statsmakterna fristående, nyhetsförmedling. För att bidra till politisk pluralism bör bidrag ges till flera politiska organisationer. Även det stöd som utgår till grupper, organisationer och enskilda vilka i är verksamma för en fredlig omdaning av det sydafrikanska samhället bör öka. För att stödja en demokratisk utveckling i den tredje världen föreslog vi att 75 milj. kr. avsätts till den nya anslagsposten Stöd till en demokratisk utveckling. utrikesutskott har dock avslagit förslagen. Det svenska humanitära biståndet till södra skall bl. a. utgöra ett stöd till offer för och motståndare till apartheidsystemet och medverka till etablerandet av ett icke rasistiskt präglat av nationell försoning. Biståndet innefattar en rad olika insatser, bl. a. stöd till uppbyggnad av fackföreningar och kyrkor, rättshjälp och försörjningsbidrag till fängslade apartheidmotståndare och deras familjer, flyktinghjälp, stipendier, utbildningsinsatser samt information och forskning. Stödet lämnas dels som direkta bidrag till de bägge befrielserörelserna SWAPO:s och ANC:s humanitära verksamhet, dels till svenska och internationella organisationer som t. ex. International Defence and () och (). I den moderata biståndsmotionen har framhållits att den humanitära hjälpen till nödlidande människor inne i bör öka. Där föreslås därför ett ökat anslag till Humanitärt bistånd till södra , med 45 milj. kr. utöver regeringens förslag. Det är enligt vår mening angeläget att stödet till en demokratisk utveckling samt humanitärt bistånd ges enligt de riktlinjer som här angivits. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.3 Kontakter för påverkan Den sydafrikanska regimen demonstrerar hur diktatur skiljer sig från demokrati, hur våld och rasförtryck skiljer sig från medmänsklighet och mänsklig etik. kan aldrig omvandlas till en fri och öppen demokrati på apartheidregimens villkor. De som bär upp det sydafrikanska samhällssystemet måste fås att inse hur överlägsna frihetens idéer är varje annat samhällssystem. De måste fås att inse att vägen till fred och civilisation går över respekten för medmänniskan, oavsett hudfärg. Det har vi i bevittnat hur diktaturer fallit när Mot. 1986/87 icke minst den unga generationen konfronteras med frihetens och demokra- U112 tins idéer. Arbetet för en fredlig omvandling av det sydafrikanska samhället i riktning mot de västerländska frihetsideal vi företräder kan aldrig främjas av en total isolering av . I ett längre perspektiv är det utvidgade snarare än inskränkta kontakter mellan och de västeuropeiska och nordamerikanska demokratierna som skapar de bästa förutsättningarna för en demokratisk utveckling. Kontakterna gentemot omvärlden är självfallet också av stor betydelse för de olika organisationer och individer som, ofta under svåra förhållanden, verkar för ett avskaffande av apartheid. Stödet från omvärlden i olika former, icke minst moraliskt, är för dem av avgörande betydelse. En viktig del av kontakterna mellan och omvärlden är det fria informationsflödet. Det är utomordentligt angeläget att massmedia kan verka i och rapportera om händelseutvecklingen. De av den sydafrikanska regimen genomdriva inskränkningarna i utländska massmedias arbetsmöjligheter är därför ytterligare ett steg i fel riktning. Begränsningen av informations- och nyhetsförmedling gynnar de styrande och missgynnar dem som bekämpar apartheidsystemet och bör aktivt motarbetas. De svenska visumreglerna har gradvis skärpts. Moderata samlingspartiet har stött sådana skärpningar i vad avser personer som på ett eller annat sätt kan anses företräda den sydafrikanska regimen. Däremot har vi intagit en skeptisk attityd till regler som hindrar inresa av övriga sydafrikanska medborgare. En konsekvens av de mycket stränga svenska viseringsreglerna är de motåtgärder som den sydafrikanska regimen vidtagit mot svenska medborgare. Ett resultat av dessa är att delegationer från bl. a. den och LO, vilkas syfte har varit att medverka till att avskaffa apartheid, vägrats inresa i . På samma sätt har representanter för svensk press, radio och TV nekats inresetillstånd. Härigenom har de svenska åtgärderna delvis haft motsatt effekt mot vad som avsågs vid dess genomförande. Mer liberala regler på detta område skulle med kraft visa sydafrikanska medborgare som besöker vårt land vårt starka avståndstagande till apartheid. En översyn av de svenska visumreglerna, i syfte att öka motståndet mot apartheid, bör därför göras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.4 Ny etisk kod Svenska dotterföretags närvaro i har affärsmässiga motiv. sysselsätter de svenska företagen drygt 3 000 sydafrikaner. Totalt kan ca 20 000 sydafrikaner därmed sägas vara helt beroende för sitt uppehälle av de svenskägda företagen. I beräknas ca 1 000 personer ha arbete till följd av internleveranser mellan moderföretag i och dotterföretag i . Den övriga exporten till beräknas ge 2 000-3 000 arbetstillfällen i . Den svenska närvaron i kan bidra till att skapa förutsättningar Mot. för en social och politisk omvandling av det sydafrikanska samhället. I detta syfte är det angeläget att det svenska näringslivet, tillsammans med de fackliga organisationerna, utformar en ny etisk kod för de svenska företagens verksamhet i . En ny etisk kod skall utgå från likställighet oavsett ras och bör bl. a. ta sikte på att de svenska företagen skall stödja de svartas utbildning, respektera deras fackliga organisationer och förbättra deras anställningsvillkor. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att beslut om svensk handelsbojkott skall föregås av beslut om sanktioner i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att bör fortsätta sina ansträngningar för att få till stånd beslut om effektiva sanktioner gentemot i ,