ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02K706 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: K706 Användningen av ortsnamn och andra geografiska namn i partibeteckning har det blivit allt vanligare att geografiska namn och ortsnamn används som en del av namnet på ett politiskt parti. Exempel på detta är , kommunala väljare, . Dessa namn har sedan använts som partibeteckning på valsedeln. Som medborgare i känner vi en intuitiv motvilja mot att vår huvudstad förknippas med en politik, som vi inte kan acceptera. Det inträffar också - som en direkt följd av konfrontation med representanter för - att och skåningar förknippas med invandrarfientlighet. En annan följd av användningen av geografiska namn i partibeteckningen kan bli, att exempelvis en villrådig hisingsbo i valbåset upptäcker sin stadsdels namn på en valsedel och enbart av den anledningen stoppar just den valsedeln i ett valkuvert, utan att reflektera över eller veta vad partiet står för. Risken för sådana misstag blir ännu större för invandrare med bristfälliga kunskaper i det svenska språket och i vårt valsystem. Möjligheten att använda geografiska namn och ortsnamn i partibeteckningen ger enligt vår uppfattning politiska partier rätt att missbruka människors känsla för och vilja att värna om sin hemort/hembygd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan förändring av vallagen att geografiska namn och ortsnamn inte får användas i en partibeteckning som står på valsedeln vid allmänna val. () () () () ()
mot · GA02K707 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K707 Kandidats skriftliga medgivande vid upprättande av valsedel till allmänt val Det finns inget sorn hindrar att valsedlar till allmänna val upptar namn på personer utan att de blivit tillfrågade eller givit sitt samtycke därtill. Detta förfaringssätt kan av förklarliga skäl upplevas som störande för berörda personer och utgöra intrång i den personliga integriteten. För att undvika att personer mot sin vilja uttnyttjas i valsammanhang genom att deras namn sätts upp på valsedel de ej önskar vara representerade på, bör vallagen utformas så att detta kan förhindras. Lagen bör därför innehålla bestämmelse om att den person vars namn sätts på valsedel till allmänna val har givit sitt skriftliga samtycke därtill. Har så ej skett skall namnet på valsedeln anses obefintligt. Därför bör vallagen (SFS 1972:620) 14 kap. 5 § kompletteras med en punkt 4 med följande lydelse: Utöver vad som gäller enligt 4 § andra stycket skall namn på valsedel anses obefintligt, 1. om. . . 2. om. . . 3. om. . . 4. om kandidaten ej skriftligen givit sitt medgivande därtill. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i vallagen att kandidat ej sätts upp på valsedel mot sin vilja. () () 1 * 1986/87.3 samt.
mot · GA02K711 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K711 () Vallokalernas öppethållande Poströstningen vid allmänna val har ständigt ökat i omfattning och antalet poströster utgjorde resp. riksdagsval: 1976 1 197 854 1979 1 517 623 1982 1 968 057 1985 2 077 905 Detta har naturligtvis avsevärt minskat belastningen på de ordinarie vallokalerna och fr. o.m. valet stänger vallokalerna mot tidigare 21.00. Denna reform var synnerligen motiverad och ägnad att få fram det slutliga valresultatet tidigare. Den omfattande poströstningen har emellertid också den negativa konsekvensen för ett snabbt slutresultat genom den möjlighet som finns att på valdagen ändra på en tidigare avlämnad poströst. Härigenom kan man inte påbörja arbetet med att öppna poströsternas ytterkuvert och lägga ner valkuverten i valurnan förrän vallokalerna stängt. Någon kan ju komma in i sista stund och ändra sin tidigare avlämnade poströst. Det slutliga valresultatet fördröjs säkerligen genom att ovan nämnda förberedelsearbete inte kan utföras och det finns enligt min uppfattning goda skäl att vidta åtgärder för att få fram slutresultatet snabbare. Ett sätt vore att inte tillåta att en tidigare avlämnad poströst får ändras på valdagen. Även om en av gjord undersökning visar att endast ca en tredjedels promille av alla poströstande ändrar sin poströst, kan ett sådant förbud inte godtas av demokratiska skäl. Av praktiska skäl är det heller inte lämpligt att sätta en viss tidpunkt på valdagen efter vilken ändring av poströst inte skulle tillåtas, eftersom ett sådant förfarande skulle medföra vissa problem med avprickningen i vallängden. Återstår så att stänga vallokalerna tidigare. Vid förbundsdagsvalet i stängde vallokalerna och här i borde vi åtminstone kunna stänga tidigare än , dvs. Erfarenheter från de senaste valen visar att ett högst begränsat antal väljare röstar den sista timmen. Jag föreslår alltså att vallokalerna vid val hålls öppna mellan och 19.00. Blir erfarenheterna gynnsamma kan öppettiderna permanentas. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar att vallokalerna vid val skall hållas öppna mellan och 19.00.
mot · GA02K712 · 1987-01-12 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K712 Hans Nyhage (m) Brevröstning för svenskar i utlandet Det är en självklarhet, att en svensk medborgare skall kunna utöva sin rösträtt vid val i , oavsett om vederbörande befinner sig i hemlandet eller är utomlands. Det är därför angeläget att så goda förutsättningar som möjligt skapas härför för de svenskar, som befinner sig i utlandet. Inte minst viktigt är att de i mycket god tid erhåller en ordentlig information om vilka villkor som gäller för röstandet. Erfarenheterna från de senaste allmänna valen vittnar om att informationen, för vilken är ansvarigt, inte varit tillräcklig. Allt för många har ej kunnat utöva sin rösträtt, därför att de varit för sena med valhandlingen. Det är alltså angeläget, att informationen kraftigt förbättras. I de flesta länder kan röstning äga rum på svensk beskickning eller svenskt konsulat under förutsättning att man låtit registrera sig inom föreskriven tid. Detta är emellertid ofta förenat med stora svårigheter beroende på långa avstånd till röstningsorten. I praktiken innebär detta att många tvingas avstå från att rösta, vilket är klart otillfredsställande. I och tillåtes inte att någon röstmottagning äger rum vid svenska utlandsmyndigheterna. Vid de närmast före valet. Vid valet avgavs 2 157 brevröstningsförsändelser, varav underkändes. Vid val avgavs 2 235 försändelser och av dessa underkändes . Vid detta val hade alltså antalet röstande ökat och kassationsprocenten sjunkit, vilket vittnar om en positiv utveckling. De främsta felorsakerna är att röstkort saknas eller att ytterkuverten varit felaktigt eller bristfälligt ifyllda. Det är främst brister i informationen, som orsakar dessa felaktigheter. Det är uppenbart att ett generellt förfarande med brevröstning skulle underlätta oerhört för svenskar i utlandet att utöva sin rösträtt. Brister i informationen från myndighets sida kan rimligen inte accepteras som skäl för att hindra eller försvåra för svensk medborgare att utöva denna rätt. Erfarenheterna från valen 1982 och 1985 visar ju att kassationsprocenten sjunker som antalet röstande ökar. Med en ordentlig information skulle antalet icke godkända röster i hög grad ytterligare begränsas. Det är en viktig uppgift för att medverka till att så många som möjligt kan deltaga i den ansvarsfulla handling som ett val utgör. bör därför uttala, att svenskar i utlandet skall kunna utöva sin rösträtt också genom brevröstning. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om brevröstning för svenskar i utlandet i enlighet med vad som anges i motionen. Hans Nyhage (m)
mot · GA02K713 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:K713 Politisk representation i valprövningsnämnden inrättades i samband med grundlagsreform. Ledamöter och ersättare i nämnden valdes av första gången . Nämnden övertog från regeringsrätten uppgiften att pröva besvär över allmänna val. har ställning av förvaltningsmyndighet i regeringsformens mening och förvaltningslagen är i princip tillämplig på handläggningen av ärenden hos nämnden. Särskild vikt vid tillskapandet av nämnden lades vid att det blev möjligt att tillföra nämnden inte bara juridisk expertis utan även valteknisk sakkunskap samt personer som besatt praktiska erfarenheter av valarbete och som representerade ett allmänt medborgaromdöme. Ordföranden i nämnden skall vara eller ha varit ordinarie domare, men får inte vara vald till som ledamot. Övriga sex ledamöter tillsätts parlamentariskt, proportionellt efter partiernas styrka i . Detta innebär att det kan uppstå situationer där partier som uppnått i valet och är representerade i inte är representerade i valprövningsnämnden. Exempel på det är det val till nämnden som gjordes 1982. I den nämnden hade ingen representant. Den nämnd som valdes 1982 var , eftersom det är den gamla uppsättningen i nämnden som prövar nästkommande val. Eftersom valprövningsnämnden hanterar frågor som gäller rättstillämpning och demokratins regler i allmänna val anser jag det lämpligt att samtliga de partier som har plats i också garanteras plats i valprövningsnämnden, övriga platser kan sedan fördelas proportionellt. Det får ankomma på vederbörande utskott att upprätta erforderliga lagförslag. Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar om ändring av valprövningsnämndens sammansättning enligt vad som anförts i motionen.
mot · GA02K801 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87:K801 Hyllning av konungen 19of/87 Vid trontillträde, giftermål och begravning uppmärksammas konungen personligen genom folklig uppställning och paraderande militär. I övrigt framträder kungahuset när besökande statsmän och diplomater skall hedras eller viktiga händelser uti riket skall uppmärksammas. För de flesta svenskar är konungen och kungahuset tämligen okända i sin roll som statsöverhuvud men mera kända som privatpersoner genom TV:s julprogram från kungahusets vardag. För att konungen som statsöverhuvud bättre skall uppmärksammas och kunna hyllas av folket föreslås att de olika länen uti landet får i uppdrag att ansöka om möjlighet att få anordna kungens dag i sitt län där konungen får motta en folklig hyllning som en förlängning av den nuvarande traditionen med vid trontillträdet. Konungahuset bör också enligt mitt förmenande få samma påslag på sitt apanage som statsråden tilldelar sig själva. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om införande av särskild dag varvid konungen på olika orter i landet får motta undersåtarnas folkliga hyllning. 1 1986/87.
mot · GA02K802 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K802 och (vpk) Förstärkt presstöd Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Sk511 hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att de ökade inkomsterna från reklamskatterna bör användas för ett förstärkt selektivt presstöd.
mot · GA02K803 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87:K803 (vpk) Den svenska nationalsången Nationalsången är den sång sorn används till att musikaliskt företräda en nation vid fosterländska tillfällen och i internationellt umgänge. Nationalsången återspeglar (eller borde åtminstone göra det) en kärna av det som förenar en nation, det som medborgare i denna nation har gemensamt något av det som gör att människorna är stolta över sin historia och sin nationella identitet. Det som gör att man känner samhörighet med den plats på jorden där man själv finns och där generationer av människor har levt och verkat tidigare. Dessutom bör nationalsången ge uttryck för de förhoppningar, visioner, ideal och gemensamma strävanden som förenar en nation i dess ansträngningar att utforma framtiden. Den svenska nationalsången, Du gamla, Du fria, har skrivits av fornforskaren och folkloristen (1811 1877) till en folkmelodi från . Sången framfördes första gången offentligt 1844 och publicerades första gången i tidskriften . Texten till nationalsången har moderniserats. Du gamla Du fria Du fjällhöga Nord Du tysta Du glädjerika sköna Jag hälsar Dig vänaste land uppå jord Din sol Din himmel Dina ängder gröna Du tronar på minnen från fornstora dar Då ärat Ditt namn flög över jorden Jag vet att Du är och Du blir vad Du var Ja, jag vill leva jag vill dö i överlämnades till två motioner med krav om en utredning och förslag till sång, vilken kunde antas som officiell nationalsång för . Motionärerna anförde kritik mot såväl texten som melodin till Du gamla, Du fria. Det dåvarande beredningsutskottet inhämtade yttrande över motionerna från , och Föreningen . Samtliga remissinstanser underkände texten. kan man konstatera att nationalromantikens chauvinistiska punschpatriotism och stormaktstänkande definitivt är förbi. De ideal som texten i nationalsången återger tillhör en förhoppningsvis för alltid förgången tid. Det finns knappast någon i det här landet som känner sig speciellt stolt över , eller erövringskrig och de blodbad som de åstadkom både för det svenska folket och för våra grannländer. Det finns heller knappast någon som i sina framtidsvisioner drömmer om Mot. att återigen skall bli vad det var i sina fornstora dar. människor i blir smått generade i den mån de uppmärksammar innehållet i texten i den svenska nationalsången. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär åtgärder som syftar till att skapa en ny nationalsång i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GA02K804 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:K804 () Nationaldagen som helgdag har vi proklamerat som vår riktiga nationaldag och naturligtvis också . Firandet av denna dag har ökat och svenska folket visar en större benägenhet att värna om vårt fosterland. Jag anser att det skulle vara värdefullt att vi ytterligare markerade vikten av nationaldag genom att göra denna dag till helgdag. Det är viktigt att våra barn och ungdomar fostras till att tänka på vilken förmån det är att få bo i ett land där man kan tänka och tala fritt. Med hänsyn till detta och mycket annat borde vara helgdag. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att göra nationaldag till helgdag.
mot · GA02K805 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K805 m. fl. Upprättelse för de av politiska skäl internerade under Under upprättades i olika omgångar militära arbetsläger, i bl. a. och , där ett stort antal personer under längre eller internerades på grund av sina politiska åsikter. De som drabbades av denna politiska internering utsattes för en lagstridig och godtycklig diskriminering. De fick aldrig veta skälen för interneringen, de anklagades aldrig personligen för någonting, de bröt aldrig mot någon lag, de kunde inte försvara sig i något sammanhang. Rättssäkerheten var helt satt ur spel. De internerade berövades helt godtyckligt möjligheten att föra talan mot myndigheternas outtalade anklagelser. Själva övertygade antifascister och antinazister stämplades de som asociala element. Det antyddes att de placerats i något slags straffläger och följaktligen förbrutit sig i något avseende. De anklagades mer eller mindre öppet för att vara landsförrädare/villkorliga svenska värnpliktiga och de fick generellt en stämpel som i olika avseenden misstänkliggjorde dem. Efter den långa tid som har gått kan man konstatera att syftet med interneringen uteslutande var att isolera personer som hade, en gentemot ledande kretsars protyska uppfattningar, misshagliga politiska åsikter. De var nästan alla kommunister eller socialister. Åsiktsregistreringen skedde genom regeringen, militären och det hemliga underrättelseväsendet, varför det var fråga om statligt organiserad åsiktsförföljelse. Oavsett vilka motiv som åberopas av de ansvariga för upprättandet av interneringslägren, så handlar det om lagöverträdelser och godtycklig myndighetsutövning. Det bör även för tillskyndarna av dessa interneringar vara helt klart att det är nödvändigt och en moralisk skyldighet att de berörda personerna får upprättelse för de övergrepp de utsatts för. Deras enda brott består i att de utnyttjade sin demokratiska rätt att delta i samhällsarbetet genom politisk verksamhet. Med hänsyn till det anförda föreslås att hos regeringen hemställer om åtgärder för upprättelse av de personer som internerades i arbetsläger under . (vpk) (vpk) 1986/87 K805 (vpk) (vpk)
mot · GA02K807 · 1987-01-25 00:00:00 — 1986/87 :K807 (fp) Kommunalt partistöd Det statliga partistödet fördelas numera på det sättet att varje i representerat parti får ett grundbelopp, som är lika för alla, och därutöver ett belopp som står i relation till antalet mandat. I landsting och primärkommuner gäller icke samma bestämmelser. Där sker fördelningen enbart med hänsyn till det antal mandat som varje parti förfogar över. De mindre partierna i kommuner och landsting får därför ofta arbeta med mycket små ekonomiska resurser på grund av partistödets utformning. Som exempel kan nämnas att i kommun har socialdemokraterna 1987 ett partistöd på . Vissa grundkostnader som lokalhyror, möteskostnader, skrivservice m. m. är nödvändiga för alla politiska partier. Lagstiftningen för kommuner och landsting bör ändras så att det blir möjligt att införa dels ett grundbelopp, lika för alla partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. Vid behandling av denna motion i godkändes yttrande i betänkande 15 att en gemensam översyn av partistödsfrågorna bör komma till stånd. En sådan översyn bör enligt utskottet föregås av partiledaröverläggningar, som bör äga rum. Av kända skäl kom sådana överläggningar inte till stånd under vårriksdagen. Ej heller har överläggningar ägt rum. Jag återkommer därför med frågan om ändring av lagstiftningen angående det kommunala partistödet. Stödets storlek berörs inte av lagändringen, som endast bör behandla fördelningsgrunderna. Med anledning av ovanstående hemställer jag att beslutar om att hos regeringen begära förslag innebärande att lagstiftningen angående det kommunala partistödet ändras så att stödet kan utgå med dels ett grundbelopp, lika för alla representerade partier, dels ett belopp i relation till antalet mandat. 1 1986187.3 sami.
mot · GA02K809 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K809 m. fl. Etableringsstöd och utvecklingsbidrag till dagspressen förslag om oförändrad medelstilldelning till etableringsstöd och utvecklingsbidrag inom ramen för stödet till dagspressen tillmötesgås inte av regeringen i budgetpropositionen. När det gäller etableringsstödet skriver föredragande statsrådet att medelsförbrukningen inte uppgått till anvisat belopp och att tidningsmarknaden tycks vara mättad. En ökad mångfald inom pressen är önskvärd. Men vi vet att kostnaderna för att starta nya tidningar är mycket stora. Om oförvägna idealister trots detta skulle våga äventyret att starta en ny tidning bör möjligheten till visst samhälleligt etableringsstöd kvarstå. Även utvecklingsbidraget har använts i begränsad utsträckning. Men möjligheterna att kunna ge extra stöd i vissa fall, bl. a. till tidningar i akut kris, bör inte göras sämre. Utvecklingsbidraget bör därför också utgå med oförändrat belopp i jämförelse med innevarande budgetår. Med anledning av vad som anförts i motionen hemställer vi 1. att i fråga om stödet till dagspressen beslutar anvisa . 2. att i fråga om stödet till dagspressen beslutar anvisa . utöver regeringens förslag avseende utvecklingsbidrag. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02K810 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:K810 m. fl. Ökat presstöd till vissa tidningar Ett mycket begränsat presstöd utgår till rikstidningar med ett nummer . De få tidningar som tillhör denna kategori får vardera drygt 2 miljoner i produktionsbidrag. Kostnaderna för att ge ut en rikstidning är självfallet betydligt större än för lokalt avgränsade tidningar. Det gäller inte bara portokostnader utan också i hög grad de redaktionella kostnaderna. För att bevara mångfalden i pressen är det av stor vikt att dessa tidningar kan överleva och utkomma med nuvarande höga ambitionsnivå. I flera fall rör det sig om tidningar som är huvudorgan för politiska partier vilka annars skulle saknas i presskören. Vi förordar därför att stödet till dessa tidningar uppräknas och att produktionsbidrag utgår med 4 milj. kr. Flera av dessa tidningar har en upplaga omkring 10000 exemplar. Presstödsreglerna är så utformade att presstödet halveras om upplagan sjunker under 10000. En sådan drastisk regel förefaller olämplig och försvårar också för tidningarna att långsiktigt planera. En regeländring bör därför komma till stånd som innebär en minskning av presstödet först om en fådagars rikstidning i följd hamnar på en upplaga klart under 10000 exemplar. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att med ändring i proposition 1986/87:100, bil. 10, G7, anvisar ett förslagsanslag av . utöver regeringens förslag för fördelning bland fådagars rikstidningar, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om ändrade regler för produktionsbidrag till fådagars rikstidningar. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1986187.3 samt.
mot · GA02K811 · 1987-01-19 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K811 Riksvapnet och flagga i plenisal De flesta parlament i världen pryder sin plenisal och andra utrymmen med nationalsymbolen. har ett gammalt statsskick med stolta och vackra symboler, riksvapnet och flaggan som förknippas såväl med vårt statsskick och vår historia som med vår urgamla frihet. Vid högtidliga öppnande pryds plenisalen med riksvapnet och flagga. Vapnet monteras därefter ned och flagga tas bort. Vi har ingen sådan symbol i plenisalen i riksdag som markerar dess betydelse för oss alla. Riksvapnet borde ha sin givna plats i plenisalen. Lika naturligt är det att flagga under sessionstid finns i plenisalen. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att riksvapnet och flagga skall ha ständig plats i plenisal.
mot · GA02K814 · 1987-01-27 00:00:00 — Utvecklingsbidrag till tidningar av dagspresskaraktär på annat språk än svenska tidningar av dagspresskaraktär på annat språk än svenska, kan erhålla stöd enligt förordningen (1981:409) om stöd till dagstidningar. De olika stödformerna enligt denna förordning är produktionsbidrag, samverkansbidrag, samdistributionsrabatt och lån ur Pressens lånefond. Produktionsbidrag kan enligt förordningens 8 § utgå till dagstidning vars text inte i huvudsak är skriven på svenska, förutsatt att angivna villkor för presstöd uppfylls, och som vänder sig till invandrare och språkliga minoriteter i . Tidningen skall ha sin huvudredaktion i och innehålla nyheter, information och debatt som rör förhållanden i eller är av allmänt intresse. Utvecklingsbidrag utgår enligt 30 § i första hand till tidning som inte erhåller produktionsbidrag och som befinner sig i allvarliga ekonomiska svårigheter eller som på grund av sitt marknadsläge har starkt behov av ekonomiskt stöd för att stärka sin konkurrenskraft. I andra hand kan utvecklingsbidrag beviljas tidning med produktionsbidrag som behöver förbättra sitt marknadsläge. I detta fall finns dock vissa undantag: tidningen får t. ex. inte vara storstadstidning eller sådan tidning som avses i 8 § dvs. tidning på annat språk än svenska. När hade att ta ställning till regeringens proposition 1985/86:98 framförde statsrådet följande: Förslaget att låta allmänna nyhetstidningar på andra språk än svenska söka stöd ur det allmänna presstödet innebär att ansökningar om bidrag från sådana tidningar kommer att behandlas i samma ordning som ansökningar från svenskspråkiga dagstidningar. Förslaget medför att de statliga stödåtgärderna för allmänna nyhetstidningar samordnas och förenklas och innebär därmed en ökad likställighet mellan olika typer av dagstidningar. Den nu gällande ordningen innebär ökad jämlikhet för allmänna nyhetstidningar på annat språk än svenska jämfört med situationen som rådde före , men undantagandet från bl. a. möjligheten att erhålla utvecklingsstöd för denna typ av tidningar bör undanröjas för att vi skall nå de antagna invandrar- och minoritetspolitiska målen jämlikhet -valfrihet-samverkan. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär en översyn av reglerna för stöd till dagstidningar med syfte att ge möjlighet för tidningar på annat språk än svenska att erhålla utvecklingsbidrag.