mot · GA02A449 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A449 m. fl. (s) Kvinnornas ställning på arbetsmarknaden i Arbetsmarknaden i karakteriseras av minskande sysselsättning. Detta drabbar kvinnorna i större utsträckning än männen, eftersom länet alltid har haft en låg andel sysselsatta kvinnor. Andelen förvärvsarbetande kvinnor i länet är bland de lägsta i riket (1983 lägst i landet enligt ). Det finns också stora variationer mellan kommunerna i länet. Det skiljer upp till 9 procentandelar mellan högsta och lägsta förvärvsfrekvens bland kommunerna, men ingen kommun kommer dock upp till riksgenomsnittet. Det finns sålunda en stor dold arbetslöshet i länet. Om samma antal kvinnor skulle förvärvsarbeta i länet som i riket, skulle 3 000 fler kvinnor förvärvsarbeta och om man jämför med skulle närmare 7 700 fler kvinnor finnas på arbetsmarknaden. Denna eftersläpning beror till stor del på att länet har en stor andel sysselsatta inom industrisektorn och där tyngdpunkten ligger inom basindustrin. Länet har också en mindre offentlig sektor jämfört med riket. I länet har vi därför inte kunnat sysselsätta lika många kvinnor som andra delar av riket med en mer varierad arbetsmarknad. Hälften av alla förvärvsarbetande kvinnor återfinns inom den offentliga sektorn, vilket slår hårt nu med de besparingskrav den är utsatt för. Den aktuella arbetsmarknadssituationen för kvinnor är ytterst besvärlig, ca 3 400 kvinnor är öppet arbetslösa, vilket utgör av samtliga arbetslösa. En tredjedel av dessa är i åldern . av alla ungdomar mellan i länet är i ungdomslag och av dessa är flickor. Många av de unga flickorna flyttar också från länet. har 3 300 kvinnor i åldern flyttat, mot 2 300 män. Kvinnorna har dessutom en mycket otrygg arbetssituation. 3000 kvinnor som var arbetssökande hade endast tillfälligt arbete. av de arbetssökande kvinnorna var lokalt bundna. Hälften av alla kvinnorna arbetar också deltid, vilket i stor utsträckning är ofrivilligt. Länet har lägre andelar gymnasie- och högskoleutbildade kvinnor än riksgenomsnittet. Vid val av utbildning väljer flickorna fortfarande i stor utsträckning traditionella kvinnoutbildningar, som leder till den offentliga sektorn som vård, kontor, social service och lärare - samtliga områden där möjligheterna till arbete minskar inom länet. De områden där det efterfrågas arbetskraft finns inom de tekniska yrkesområdena. För att kvinnor i större utsträckning skulle kunna få arbete i länet behövs därför insatser inom flera områden som styr mot denna sektor. Det innebär bl. a. att insatser skall riktas mot 1 1 1986/87. - att förmå kvinnor att välja andra yrken än de traditionellt kvinnliga - att öka kvinnors kunskap om ny teknik - att förmå företag att anställa kvinnor inom mansdominerade område och se till att kvinnan trivs och stannar kvar - att stödja kvinnor att skaffa sig utbildning och ökat självförtroende - att få flickor att pröva på teknik och att våga välja pojklinjer - att stödja flickor som gjort otraditionella val att stanna kvar på dessa linjer - att hjälpa dessa flickor att få jobb inom det område de utbildat sig för. Dessutom bör särskilda åtgärder vidtas för att - stödja kvinnlig företagsamhet i länet - försök göras med alternativa företagsformer såsom kooperativ för kvinnor - nya former prövas för att skapa sysselsättning för kvinnor i glesbygd. Det pågår flera projekt inom dessa områden i länet. uppnåtts inom de områden där särskilda insatser gjorts. Erfarenheterna av påbörjade och genomförda projekt visar emellertid att uppföljning och fortsättning är ytterst viktig, så att en gång uppnådda resultat inte faller i glömska. Tyvärr blir de projekt som genomförs ofta av engångskaraktär. För att få genomslag på lång sikt måste åtgärder därför sättas in med större bredd och en planering med större målinriktning genomföras. Detta kräver att särskilda öronmärkta projektmedel avsätts , så att förutsättningar för kontinuitet skapas i det pågående arbetet. Det är också rimligt att regionalpolitiska hänsyn tas vid fördelning av de medel som avsätts för dessa åtgärder. Medel bör i första hand riktas till de län där sysselsättningsproblemen för kvinnor är störst och mest akuta. Med stöd av vad som sagts ovan bör ett utökat anslag för projekt som syftar till att stärka kvinnors arbetsmarknad i avsättas . Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om insatser för att stärka kvinnors arbetsmarknad i . () () () () Axel () () 1986/87 A449