ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02sk374 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk374 och () Slopad skogsvårdsavgift Det stora flertalet skogsägare upplever skogsvårdsavgiften som en mycket orättvis straffskatt. Skatten slår hårt mot allt fler skogsägare. Enbart betalar skogsägarna i t. ex. län in 22,5 milj. kr. I huvudsak går skogsbruket i länet miste om dessa avgifter genom att pengarna försvinner ur länet. Skogsbruket blir helt enkelt fattigare på kapital som borde investeras i bättre skogsvård och andra insatser för skogsbruket. Enligt vår uppfattning bör därför skogsvårdsavgiften avskaffas. Skogsvårdsavgiften har ökat lavinartat. Det finns inga sakliga motiv för de kraftiga höjningar som genomförts. Olika andra avgifter slår också hårt mot denna yrkesgrupp av egenföretagare. I många fall erlägger skogsbrukare avgifter till sjukförsäkringen utan att få en motsvarande förmån vid sjukdom. För en stor del av intäkterna från skogen erlägger skogsägaren också ATP-avgifter utan att få någon motsvarande ATPpension. Dessa brister i avgifts- och förmånssystemet upplevs med rätta av många skogsägare som en form av straffskatter på skogsbruket. Det samlade avgifts- och skattetrycket motverkar i grund och botten ett aktivt skogsbruk. Det är särskilt stötande att alla de skogsägare som sköter sin skog på ett bra sätt drabbas värst av avgifts- och skattesystemet. En stor del av skogsvårdsavgifterna på nära 500 milj. kr. går till regionalpolitiska insatser i . Det är orimligt att en viss yrkesgrupp skall svara för kostnaderna för regionala insatser. Regionalpolitik är en angelägenhet för hela samhället och inte en uppgift för en relativt liten grupp skogsägare. Även samhällets insatser för naturvård och ädellövskog finansieras med skogsvårdsavgifter. Dessa i och för sig lovvärda satsningar bör inte ekonomiskt bäras enbart av skogsägarna. En stor andel av skogsvårdsavgifterna går också till de s. k. I dessa fall kan man tala om att samhället ger ut bidrag till ägare av sämre skötta skogar. Skogsvårdsavgiften bidrar till en omfördelning av skattemedel från skötsamma skogsägare till mindre skötsamma. Den höga skogsvårdsavgiften kan få den effekten att den motverkar en bra skogsvård. I varje fall stimulerar inte avgiften de skötsamma skogsägarna. Det borde vara ett samhällsintresse att utforma en skatte- och avgiftspolitik som stimulerar till en bra skogsvård. Ett naturligt resultat av en slopad skogsvårdsavgift blir att alla bidrag som betalas via skogsvårdsavgiften slopas. Det är både rättvist och rimligt att näringen själv svarar för de skogsvårdande skyldigheter som åligger alla skogsägare. Stödåtgärder som har rent regionalpolitiska syften måste Dessa bör givetvis som alla andra regionalpolitiska insatser finansieras via statskassan. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att avskaffa skogsvårdsavgiften fr. o. m. . 1986/87 Sk374
mot · GA02sk375 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk375 m. fl. Den skattemässiga behandlingen av dödsbon Enligt nuvarande lagstiftning skall dödsbo efter den som avlidit under beskattningsåret taxeras för såväl den avlidnes inkomst som för dödsboets inkomst efter dödsfallet. För dödsboet tillämpas därvid de bestämmelser som skulle ha gällt för den avlidne. För dödsbo efter den som vid dödsfallet var bosatt här i riket gäller för de fyra närmast följande beskattningsåren att dödsboet är skattskyldig! för inkomst och förmögenhet som juridisk person. Detsamma gäller därefter även för dödsbo för vilket inte beräknas högre till statlig inkomstskatt taxerad inkomst än . eller större skattepliktig förmögenhet än . För övriga dödsbon skall bestämmelserna om handelsbolag tillämpas efter den avgivna fyraårsperioden. Flar bestämmelserna om handelsbolag varit tillämpliga något beskattningsår, anses dödsboet därefter som sådant bolag i beskattningshänseende oavsett boets inkomst eller förmögenhet. Dispens härifrån kan dock i vissa fall meddelas av . De här angivna reglerna tillkom 1966 för att undanröja möjligheterna för dödsbodelägare att minimera skatten genom att låta dödsboet leva vidare under en lång följd av år. De redovisade beloppsgränserna 10 000 resp. . har varit oförändrade trots fortlöpande penningvärdeförsämring och höjda taxeringsvärden. Beloppsgränserna bör därför höjas och andra skäl härför är att dödsbon vill behållas av andra skäl än skatten, och att nuvarande regler leder till krångel och kostsam byråkrati. Som exempel på det sistnämnda kan följande nämnas: Ett dödsbo bestående av flera delägare och minderåriga har funnits och har som enda tillgång en obelånad sommarstuga taxerad till . Dödsbodelägarna är mantalsskrivna på andra orter än där dödsboet är registrerat. Detta dödsbo kan alltså inte taxeras som juridisk person utan reglerna för handelsbolag skall tillämpas. Dödsboet (handelsbolaget) skall lämna deklaration med uppgift om inkomstens och förmögenhetens fördelning på samtliga dödsbodelägare. Varje dödsbodelägare skall i sin deklaration lämna redovisning för sin andel av inkomsten och förmögenheten. De minderåriga blir deklarationspliktiga även i de fall ingen skatt uppkommer. Ett kostsamt byråkratiskt förfarande utan ekonomisk vinst för någon part. Flera skäl föreligger således för att höja beloppsgränserna och en indexreglering av dessa bör också övervägas. Detta kan lämpligen ske genom 1986/87 Sk375 Med stöd av vad som i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om nya högre beloppsgränser vid den skattemässiga behandlingen av dödsbon. fm) () fm) fm) att inkomstgränsen höjs från . till två basbelopp och förmögenhetsgränsen från . till tio basbelopp. bör hos regeringen begära förslag till nya beloppsgränser i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GA02sk376 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk376 m. fl. Höjt avdrag för underhållsbidrag Rätt till avdrag för underhållsskyldighet mot barn infördes i sin nuvarande form 1960, då med högst . höjdes avdraget till . I samband med skattereformen 1970 höjdes gränsen till . per barn och åldersgränsen från 16 till . 1973 höjdes beloppet till . och fr. o. m. Någon justering har därefter inte skett. Underhållsbidraget för icke hemmavarande barn utgör för de allra flesta väsentligen mer än . per barn och år. Värdet av avdraget har sjunkit betydligt sedan det infördes och även sedan det senast justerades. För många utgör underhållsbidraget en betydande del av den bidragsskyldiges ekonomi. Vid underhållsskyldighet för mer än ett barn sätts skatteförmågan ned avsevärt för flertalet underhållsskyldiga. Vpk finner skäl för att föreslå att beloppsgränsen höjs till . per barn att gälla fr. o. m taxering, dvs, inkomster. Det är fortfarande en begränsad avdragsrätt men medför förbättringar för barnförsörjarnas ekonomiska ställning. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att fr. o. m. taxering höja beloppsgränsen för rätt till avdrag för underhållsbidrag till . (vpk) (vpk)
mot · GA02sk377 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk377 m. fl. (vpk) Åtgärder mot höga hotellrumspriser Priserna på hotellrum har skjutit kraftigt i höjden, främst i . Utbyggnaden av hotellkapaciteten i de större städerna har främst skett för att tillgodose näringslivets efterfrågan. Vanliga människors och familjers behov av hotellrum kan bara tillgodoses . Under vardagar ligger priserna så högt att en normal familj eller privatperson, av ekonomiska skäl, svårligen kan utnyttja hotell. I ligger priserna för enkelrum i de vanligaste hotellen under vardagar på lägst . För dubbelrum är motsvarande kostnad som lägst . Det står helt klart att hotellens prispolitik utgår från vad näringslivet är berett att betala. Näringslivet å sin sida är inte så priskänsligt för de tjänster de efterfrågar, bl. a. därför att kostnaden till fullo är avdragsgill vid beräkning av skatt. Dessutom avräknas den ingående momsen. Detta har en prishöjande effekt vilket bl. a. avspeglas i att , då efterfrågan från näringslivet är låg, halveras i stort sett priserna. För att möjliggöra även för familjer och privatpersoner i övrigt att ta in på hotell i storstäderna under vardagar, måste rumspriserna pressas. Ett sätt att motverka fortsatta höjningar och även få sänkningar till stånd är att öka priskänsligheten hos företagen. Detta kan göras genom att begränsa rätten till avdrag för hotellkostnader på samma sätt som rätten till avdrag för representation är begränsad. En sådan begränsning kan anges som två gånger det belopp som anger för representation. vilket skulle bli . för hotellrum per person och natt med belopp. Med hänvisning till det anförda föreslås att beslutar att begränsa avdragsrätten för hotellkostnader till vad som i motionen anförts. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02sk378 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk378 Viss skattefrihet vid försäljning från egen tillverkning avhemslöjdssaker På den svenska landsbygden diskuterar och funderar den kvarvarande befolkningen över hur man skall kunna klara sin försörjning. Jordbruket ger relativt sett allt lägre inkomster, skogsbruket sysselsätter allt färre, och bristen på stadigvarande arbeten på landsbygden och i det som kallas glesbygd är ett lika känt som dystert faktum. I dessa funderingar och diskussioner återkommer man ständigt till möjligheten att skaffa inkomster genom egen tillverkning och försäljning av hemslöjdsalster. Det finns en marknad för sådana ting. Det kan vara vävnader, färdiga hembygdsdräkter, träslöjdsalster och souvenirer av olika slag och material. I vissa landskap, exempelvis , syns hemslöjden minska i omfattning. När man frågar om orsaken får man oftast svaret att det lönar sig inte - skatten tar för mycket. Av allt att döma får staten och kommunerna ganska ringa skatteinkomster från hemslöjdare. Att ge hemslöjdsverksamheten en viss skattebefrielse skulle följaktligen inte medföra något nämnvärt skattebortfall. Däremot skulle det sannolikt medföra att hemslöjden i vårt land finge en renässans. Att slippa skatta för åtminstone viss inkomst har visat sig vara stimulerande för de flesta. De som ägnar sig åt bär- och svampplockning kan vittna. Varje inkomstförstärkning hos landsbygdsbefolkningen är av godo för landet i sin helhet. Nationen behöver en levande landsbygd. Men utan tillräckliga försörjningsmöjligheter försvinner landsbygdsbefolkningen till städer och andra tätorter. Problematiken är känd. Känt är också att hemslöjden utgör en väsentlig del av det svenska kulturarvet. Trenden är att hemslöjdstraditionen håller på att dö ut. En viss skattebefrielse är utan tvekan den billigaste och sannolikt även den effektivaste åtgärd som staten kan vidta för att vända trenden, öka hemslöjdsverksamheten och ge bättre inkomstmöjligheter åt vår landsbygdsbefolkning. Några svårigheter att lagstifta i ärendet föreligger inte. Viss skattebefrielse för hemslöjden kan åstadkommas genom att översätta lagen om skattefri bär- och svampplockningsinkomst till att gälla även hemslöjdsområdet. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om införande av ett skattefritt grundbelopp för inkomster från egen tillverkning av hemslöjdsalster, förslagsvis detsamma som gäller för inkomster vid försäljning av vilda bär och svamp. 1986/87 Sk378
mot · GA02sk379 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk379 Den skattefria hyresinkomsten från fritidshus Turistnäringen i vårt land måste utvecklas. Dels kan turismen ge betydligt fler arbetstillfällen och inkomstförstärkningar, dels föreligger år ett stor underskott i s. k. turistbalans gentemot utlandet. Satsningar på turismen behöver inte alltid betyda investeringar. När det gäller övernattningsmöjligheter finns det en jättelik resurs i de ca 670 000 enskilt ägda fritidshus som finns i vårt land. Därtill kommer några tiotusental s. k. överskottshus på landsbygden. Endast en liten del hyrs ut till turister. Det är beklagligt att inte den enskilda uthyrningen är omfattande. När den enskilde stugägaren överväger uthyrning sker det naturligtvis med beaktande av den nettovinst som förutsätts uppstå. Som en extrainkomst är det naturligt att man då räknar med marginalskatt. Därtill kommer risken för skador på egendomen samt det slitage som uppstår vid uthyrning. Detta har konstaterat när man beslöt höja gränsen för skattefri hyresinkomst för fritidshus till . Ett betydligt högre skattefritt intäktsbelopp vore emellertid starkt önskvärt. Endast en rejäl höjning av den möjliga nettoinkomsten är tillräckligt attraktiv för att ge stuguthyrningen den omfattning som är nödvändig. Det vore också en klar fördel om en övre beloppsgräns följde inflationen, varför en knytning till basbeloppet vore önskvärd. Enligt vår mening vore det rimligt att den skattefria hyresinkomsten uppgår till ett halvt basbelopp, vilket (jan. 1987) innebär . Mot bakgrund av det anförda hemställs att beslutar fastställa gränsen för skattefri hyresinkomst på fritidshus till 0,5 basbelopp fr. o. m. innevarande inkomstår.
mot · GA02sk381 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk381 och () Höjt belopp för skattefrihet vid gåva gäller nya bestämmelser på arvs- och gåvoskatteområdet, som medför en smärre skattehöjning jämfört med tidigare. För att motverka den höjningen anser vi, att grundavdraget vid gåvobeskattning, som har varit oförändrat . per person , skall ökas till , samma summa som gäller för skattefrihet vid gåva av möbler, husgeråd och andra lösören. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar höja det gåvoskattefria beloppet till .
mot · GA02sk382 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk382 och i (m) Vinstandelssystem Ett frivilligt andel-i-vinst system är mycket positivt och uppskattat av löntagare, som prövat systemet. Här är det verkligen fråga om raka rör mellan fonderna och plånboken. En ökad satsning på vinstandelssystem borde vara det naturliga sättet att öka den anställdes ägande och inflytande i näringslivet. Det är en oändlig skillnad mellan ett sådant system och det kollektiva, centraliserade systemet med löntagarfonder. Dessa koncentrerar ägandet i stället för att sprida det och de har verkligen inte stärkt löntagarnas makt och inflytande. Det borde vara självklart att fackorganisationerna och deras företrädare positivt understödde löntagarnas ökande möjlighet till ägande och inflytande i företagen genom vinstandelssystem. I stället tycks fackorganisationerna vara djupt oroade över att deras medlemmar får del i företagens vinst! Löntagarfondernas uppfinnare anser att vinstandelssystem, aktieköp och andra förmåner är en ödesfråga för facket. Det framgår av en artikel i nr 46/86. knakar facket i fogarna, är hans bekymrade kommentar. nr 46/86 frågar oroligt: Vilken roll får facket om arbetaren blir småkapitalist? Fackorganisationerna har härmed avslöjat sig själva. I stället för att positivt understödja de egna medlemmarnas möjlighet till ägande och inflytande i företagen är facken oroliga över att mista något av sin makt över de anställda! De vill tydligen motarbeta löntagarnas ökade intresse av det egna företaget, deras ökade arbetsmotivation och effektivitet! Det har försports att en hårdare beskattning av vinstandelar är på gång. Sådana förslag bör bestämt avvisas. Vinstandelar bör inte hellervara belagda med arbetsgivaravgifter. Med stöd av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att frivilliga vinstandelssystem i företagen bör underlättas genom generösa skatteregler och frånvaro av arbetsgivaravgifter.
mot · GA02sk384 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk384 och () Skatteregler om reservering för framtida utgifter avlämnade ett betänkande SOU 1983:47, Skatteregler om reservering för framtida utgifter. I betänkandet föreslog kommittén enhälligt en generell regel för den skattemässiga behandlingen av olika former av framtida utgifter. Den föreslagna regeln har ingen självständig betydelse från stats- och kommunfinansiell synpunkt men har i många fall stor praktisk och ekonomisk betydelse för enskilda företag. De förskjutningar i skatteunderlaget, som kan föranledas av förslaget, sammanhänger helt med frågor om vad som är rätt beskattningsår för utgiftsredovisningen enligt redovisningsmässiga principer. Regeringen har ännu inte avlämnat någon proposition med anledning av kommitténs förslag. Då det enligt vår mening är angeläget att frågan får en tillfredsställande lösning hemställs med hänvisning till det anförda att hos regeringen begär förslag till skatteregler om reservering för framtida utgifter grundade på avlämnade förslag.
mot · GA02sk385 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk385 Direktavskrivning vid inköp av reservelverk i jordbruket År drabbas olika delar av av svåra snöväder med långa strömavbrott som följd. Föregående vinter var det västra som var mest utsatt. Denna vinter har sydöstra delarna drabbats av långvarig stark kyla, blåst, stora snömängder och isolering. För jordbruket, i synnerhet djurhållande gårdar, får strömavbrott svåra konsekvenser och slutsatsen är att jordbruket måste höja beredskapen mot elavbrott. Det måste tas krafttag för att snabbt öka antalet och tillgängligheten av reservelverk. Kostnaderna är som regel . för reservelverk inkl. installationer. För att få rätt dimensionering bör bl. a. lantbruksnämnderna ge råd. En fungerande blockorganisation är också en förutsättning för ökad säkerhet och samverkan i glesbygden. Ett sätt att stimulera intresset för installationer av reservelverk kan vara direktavskrivning av investeringen. Det är viktigt att staten inser och tar på sig sin del av ansvaret för att skydda vårt samhälle mot sårbarhet. Det räcker inte att hänvisa till rådande avskrivningsregler - här gäller att verkligen stimulera dvs. se till att dessa investeringar får förtur i lantbrukets investeringsprogram. Säkerheten i livsmedelsproduktionen är en fråga för hela landet. Sammanfattningsvis kvarstår det faktum att beredskapen vid elavbrott på landsbygden är synnerligen låg. Det borde vara en nationell angelägenhet av rang att snabbt förstärka beredskapen. Ett ökat investeringsintresse av reservelverk bör också ge utslag i form av ökad industrisysselsättning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att medge direktavskrivning vid inköp av reservelverk inom jordbruket.
mot · GA02sk386 · 1987-01-26 00:00:00 — 9. att beslutar att hos regeringen begära förslag om den skattemässiga behandlingen av arbetsgivares avgifter till sina partsorganisationer i syfte att uppnå likställighet mellan arbetsgivare och arbetstagare, 10. att beslutar att hos regeringen begära förslag till ändring av reglerna för skatteutjämning enligt vad som anförts i motionen, 11. att beslutar att hos regeringen begära en översyn av arvs- och gåvoskattereglerna i syfte att lindra dess negativa effekter i enlighet med vad som anförts i motionen, 12. att beslutar att höja den barnomsorgsavgift som arbetsgivarna erlägger för att finansiera införande av vårdlön enligt med vad som anförts i motion 1986/ 87:So615 13. att beslutar att hos regeringen begära förslag om avskaffande av förmögenhetsbeskattningen på arbetande kapital i små och medelstora företag i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · GA02sk390 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk390 Den regionala utvecklingen förstärker motiven att upprepa fjolårets motion avseende skattepolitikens betydelse i regionalpolitiken. Skall vi få en positiv utveckling i stödområdenas glesbygder och småorter, krävs att människorna finner det fördelaktigt att bo där. Skattemässigt är det bättre att bo i de större orterna, bl. a. genom lägre kommunalskatter. Detta har medfört många konstlade pendlingskonstruktioner som ger glesbygdskommunerna ett lägre skatteunderlag och svårigheter att erbjuda fullgod service. Det behövs ett radikalt nytänkande och en satsning på de människor som skall skapa verksamhet i glesbygd och småorter. En möjlighet kan vara att inom ett antal stödkommuner avskaffa den statliga inkomstskatten frånsett tilläggsskatten. Det skulle ge motiv för boende i dessa kommuner och stora möjligheter att skaffa bra folk till företagen. En familj skulle få möjligheter att leva på en lön om maka/make inte kan få ett arbete. I princip innebär förslaget lägre marginalskatt för normalinkomsttagaren. I praktiken blir det knappast jämfört med riksgenomsnittet på grund av högre kommunalskatt. Systemet kan göras enkelt och bör balanseras så att kostnaderna för regionalpolitiken (enligt förslag) blir oförändrade. Minskad rundgång av skattepengar Förslaget innebär en minskad rundgång av skattepengar och en väsentligt minskad administration, vilket sparar skattepengar. Målsättningen är att få duktigt folk att bli kvar inom stödområdena och fler att flytta dit och därmed skapa den utveckling som är nödvändig för att skola, kommersiell service, sjukvård osv. Bosättning inom de större tätorterna i skall inte ge skattefördelar. Bortfallet av statlig inkomstskatt kan beräknas till av den taxerade inkomsten inom aktuell kommun. För hela stödområde A innebär detta att den statliga inkomstskatten minskar med ca . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till skattereduktion inom stödområdena enligt de riktlinjer som anges i motionen. 1986/87 Sk390
mot · GA02sk391 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk391 och () Avdragsrätt för energiinvesteringar I denna motion redovisas några av argumenten för den avdragsrätt för energiinvesteringar som föreslås i partimotion. Varför får investeringar i effektivare energianvändning ofta stå tillbaka för betydligt mindre lönsamma investeringar i produktionsanläggningar för energi? Svaret är ofta skillnaden i finansieringen. Större produktionsanläggningar kalkyleras i allmänhet efter en realränta på och den blivande anläggningsägaren har resurser att vänta på vinster som ofta inte faller ut förrän . Investeringar i effektivare energianvändning, t. ex. komplettering av tvåglasfönster med en tredje ruta, måste i allmänhet göras med beskattade pengar och till räntesatser på eller mer. Ekonomiska och miljömässiga nackdelar Det är självklart att detta förhållande leder samhällsekonomiskt fel. Det innebär också miljömässiga nackdelar eftersom vår energianvändning blir större än vad som är optimalt och nästan all energiproduktion innebär negativ miljöpåverkan. Avdragsrätt - ett enkelt styrmedel Det är i första hand småhusägarna och bostadsrättsinnehavarna som drabbas av dessa ogynnsamma finansieringsförhållanden. Det finns två vägar att råda bot på detta: Antingen att lämna ett stimulansbidrag eller att göra klart avgränsade energihushållande investeringar avdragbara på inkomstdeklarationen. Det senare förslaget innebär att rundgång av skattepengar minskar. Administrativt kan också förenklingar göras. Förmedlingsorganet i kommunen kunde begränsa sin verksamhet till en besiktning av utförda åtgärder för att kontrollera det fackmässiga och ändamålsenliga utförandet och lämna ett enkelt intyg som bifogas deklarationen. Husägaren skulle i övrigt endast behöva anmäla åtgärden till förmedlingsorganet och lämna uppgifter om leverantör och eventuell entreprenör som svarat för arbetets utförande. Avdragsrätten bör omfatta tilläggsisolering, effektivare energianvändning och investeringar för att utnyttja förnybara inhemska bränslen. Stimulerar till extra insatser Sannolikt skulle skisserad avdragsrätt stimulera mer än bidrag. Det blir möjligt att genom extra insatser skaffa sig de extrainkomster som sedan skattefritt kan användas för att förbättra den egna villans energihushållning. Vad detta kommer att betyda i ökad sysselsättning är svårt att exakt beräkna men att den ökade sysselsättningen och den minskande andelen svartjobb till väsentlig del kommer att ersätta det skattebortfall som avdragsrätten innebär är ställt utom allt tvivel. Bättre miljö- och bytesbalans Effektivare energianvändning ger bättre miljö, ökad försörjningstrygghet och förbättrad bytesbalans. Dessutom är de föreslagna åtgärderna samhällsekonomiskt lönsamma, då totalkostnaden för en sparad kWh i regel är lägre än kostnaden för att producera en ny kWh. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar begära att regeringen vidtar de åtgärder som krävs för införande av avdragsrätt för energiinvesteringar enligt de riktlinjer som redovisas i motionen. () () 1986/87 Sk391