ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02T604 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: T604 och () Isbrytarkapaciteten Där finns landets viktigaste naturtillgångar. Skog, vattenkraft och malm har utgjort grunden för de fem Norrlandslänens utveckling och industrialisering. De flesta regionerna inom Norrlandslänen har stora interna avstånd och företagen är lokaliserade långt från sina marknader. är starkt exportinriktade. Goda kommunikationer är därför avgörande för att företagen skall kunna konkurrera såväl på världsmarknaden som på marknader inom landet. Sjöfarten är av stor betydelse för det norrländska näringslivet. För att upprätthålla sjöfarten året runt i och krävs en väl utbyggd isbrytarflotta. Det finns uppgifter som tyder på att nuvarande kapacitet inte är tillräcklig. Det krävs god framförhållning i fråga om kapaciteten och tillgången på isbrytare även under de svåraste isvintrarna. Norrländsk export är så viktig för landet att uppgjorda transporttider inte får spolieras av för låg isbrytarkapacitet. bör därför ge regeringen i uppdrag att utvärdera nuvarande isbrytarkapacitet. Det är självklart att stationering och service av isbrytarna skall ske inom de områden där de har sin huvudsakliga verksamhet större delen av verksamhetsåret. Underhållet av isbrytarna bör ske på så sätt att kostnaderna hålls nere och den bästa servicen tillförsäkras sjöfarten. Undersökningar har gjorts som visar att för att nå så låga kostnader som möjligt för statsverket och anslagsbeviljande myndighet bör isbrytarna stationeras i mellersta . Servicen och underhållet av isbrytarna bör därför ske i Härnösandsdistriktet, och norrländska varv bör tillförsäkras service- och underhållsverksamheten. I finns Norrlands kustartilleriförsvar och . Vidare finns Härnösands kustradio som betjänar sjöfarten i stora delar av och . Därtill finns bl. a. erforderliga varvsresurser vid Varv i . En lokalisering av isbrytarflottan till vore därför ett utmärkt komplement till den militära verksamhet som redan är etablerad i . En lokalisering av isbrytarflottan till är ett bra exempel på regeringens och industriministerns påståenden att andra politikerområden måste bidra med verksamhet till utsatta regioner. 1986/87 T604 Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att begär att regeringen låter omlokalisera isbrytarflottan till , 2. att begär att regeringen låter utvärdera nuvarande isbrytarkapacitet. () () är ett av de län som drabbats hårdast av utflyttningen under såväl som . Regering och riksdag måste därför göra särskilda insatser i om den negativa befolkningsutvecklingen skall kunna hejdas.
mot · GA02T608 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87 :T608 och () Färjetrafiken mellan och 1986/87 T608-613 Färjetrafiken mellan och fastlandet bedrivs på främst 2 huvudlinjer, och . är passagerartrafiken mellan och indragen vissa veckodagar under låg- och mellansäsong. Möjlighet ges dock för passagerare att följa med lastfärjan under mellansäsong och under lågsäsong. Denna utbudsförändring i trafiken har fått två allvarliga konsekvenser. Den allvarligaste är att stora passagerargrupper ställs utan möjlighet att resa till . Fartyget saknar hiss. Salong och hytter ligger högt i fartyget. Dit går endast smala branta trappor och olika handikappgrupper, resenärer med småbarn eller tungt bagage blir helt enkelt utestängda från trafik . Då även flygtrafiken på den södra linjen () upprätthålls mestadels med små plan med högst begränsad handikapptillgänglighet blir i praktiken många hänvsiade till att resa enbart eller att, till avsevärd egen kostnad, resa över . Den besparing statskassan gör på denna försämring torde vara mycket begränsad i förhållande till de olägenheter som uppstår. Protesterna har också varit kraftiga, inte minst från handikapprörelsen. De handikappades centralkommitté, HCK, har med hänvisning till detta beslut lämnat transportrådets styrelse dit man varit adjungerad. Den andra negativa effekten det förändrade trafikutbudet fått är den begränsade passagerarkapaciteten över huvud taget. kan som mest ta 66 personer, men bestämmelser om transport av s. k. farligt gods gör dock att passagerarantalet oftast inte kan bli större än 39. Därtill kommer att lastbilschaufförer i tjänst upptar en del av platserna. Resultatet har blivit att t. ex. en skolklass inte kan använda sig av den södra trafiklinjen då alla inte får plats ombord . De kan inte heller invänta varandra då färjan endast går en tur . Passagerarutrymmena ombord är mycket begränsade med endast en salong som även fungerar som matsal. Inga särskilda utrymmen för husdjur och rökare finns, varför dessa måste vistas i små korridorutrymmen, och besvären för allergiker kan bli avsevärda. Under den innevarande säsongen har man kunnat konstatera att fartyget ofta varit fullbokat. Resenärer har alltså på grund av kapacitetsbrist tvingats avstå från att resa. löper tiden ut för avtalet mellan staten och 1 1 1986/87. som har koncession på trafiken. Därefter kommer troli- Mot. gen nytt tonnage att användas på Oskarshamnslinjen. Under resten av inne- T608 varande avtalsperiod bör trafikera i samma utsträckning som före försämringarna . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av att passagerartrafik med mellan och under resten av innevarande avtalsperiod bedrivs i samma omfattning som . () ()
mot · GA02T613 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87:T613 och () som hemmahamn för Gotlandstrafiken Gotlandstrafiken är när detta skrivs under omdaning. Ett principavtal mellan transportrådet och Stockholmsrederiet har träffats. Överenskommelsen bereds inom . Principöverenskommelsen har väckt stark oro speciellt i vad gäller fortsatta arbetsmöjligheter inom färjetrafiken för gotlänningarna. Det är därför angeläget att rikta uppmärksamheten på betydelsen av som hemmahamn för Gotlandstrafiken oberoende av vem som sköter denna. Det är självfallet att valet av hemmahamn inom en nation inte har samma ekonomiska betydelse som när man väljer en bekvämlighetshamn. Men även i bör den ort där fartyg är registrerade ha större möjligheter att tillgodose med både arbetskraft och produkter. För del räknar kommunen med att minst ca 320 personer som anställda eller leverantörer är direkt beroende av färjetrafiken. Därtill kommer ca 250 personer under högsäsongen. Även dessa är till stor del gotlänningar. Den ekonomiska betydelsen av som hemmahamn är viktig, men lika väsentlig är den psykologiska. Det är på trafiken skall höra hemma. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om som hemmahamn för Gotlandstrafiken. (fp) ()
mot · GA02T615 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:7615 m. fl. Stödet till svenska rederier Anslaget Stöd till svenska rederier grundas vanligen på den sjömansskatt som inbetalts . Stödet riktas till kustsjöfartyg till konsolidering och utvecklingsinsatser. Vi har vid ett flertal tillfällen framfört vårt motstånd mot selektiva stöd. För att undvika konkurrenssnedvridning bör näringspolitiken utformas med så generella medel som möjligt. Detta gäller också för sjöfarten. Vidare är nämnda stöd ett exempel på onödig rundgång. bör följaktligen avslå regeringens förslag att till Stöd till svenska rederier anslå 25 milj. kr. Med hänvisning till ovanstående hemställs att anvisar ett i förhållande till regeringens förslag med 25 milj. kr. minskat anslag till Stöd till svenska rederier. () ()
mot · GA02T616 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T616 Hölicks lotsstation utanför är obemannad och verksamheten har upphört. För del innebär det att utsättning och avtagning av lots för fartygstrafiken på och sker vid Hällgrund utanför . har i skrivelse den 19.12.1986 till i protesterat och anför följande bl. Personalen vid lotsplatsen i kommer att omplaceras till . Detta innebär att inte kommer att ha någon personal placerad mellan och . har endast en båt med besättning stationerad i . 1 räddningstjänstlagen finns fastlagt att svarar för efterforskning och räddning av människor, som är eller kan befaras vara i sjönöd, samt sjuktransporter från fartyg. svarar för räddningstjänst när olja eller andra skadliga ämnen kommit ut i vattnet. De indragningar som och gjort, och nya indragningar som planeras, medför att ambitionsnivån för blir oroväckande låg. Förändringarna har redan medfört att radio (Räddningscentral för norra ) vänder sig till brandförsvaret som är den enda organisation som har dygnet runt bemanning. Eftersom detta inte är brandförsvarets ansvarsområde, har brandförsvaret ej heller någon båt som är anpassad för dylik verksamhet. och brandförsvaret upplever situationen som ytterst otillfredsställande. vill erinra om att kommunen 1979 över organisation motsatte sig en indragning av lotsstationen i Hölick. Sammanfattningsvis vill föreslå att ompröva beslutet att nedlägga lotsuppassningen på Hölick samt föreslår och att gemensamt upprätthålla passning vid Hölicks lotsstation. agerande i samband med omorganisationen är anmärkningsvärt. har år framhållit vikten av att bevara båda lotsstationerna utanför . 26.11 erhöll ett MBL-protokoll från om flyttning av tre båtmantjänster från Hölick till . Om och har olika uppfattningar i fråga om nedläggningar av lotsstationer skall regeringen avgöra. lade ned lotsstationen utan att invänta svar från . uppger att man inte erhållit någon protestskrivelse från . Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna till Hölicks lotsplats skall bemannas och verksamheten där återupptas. GunneI Jonäng (c)
mot · GA02T617 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T617 har diskussionen om färjetrafiken till och från varit särskilt påtaglig. Förhandlingarna mellan staten och transportrådet och rederiaktiebolaget om ett nytt avtal för en kommande period resulterade i att Gotlandsbolaget efter utgången av 1987 inte längre skall svara för färjetrafiken i fråga. tecknade ett principavtal med ett Stockholmsrederi. Utan att ta ställning varken till hur trafikföringen har varit och är eller hur den kan förväntas bli i annan regi finner jag anledning att i motion till framhålla några för angelägna synpunkter främst av regionalpolitisk karaktär. Jag vill starkt framhålla att färjetrafiken för del är långt mer än en ren trafik- och transportfråga. Om man på fastlandet vidtar förändringar när det gäller en riksväg mellan olika regioner eller förändrar trafiken på järnvägen finns i bägge fallen alternativa möjligheter både för person- och godsbefordran. Motsvarande möjlighet saknas för . Detta faktum gör att färjetrafiken för gotlänningarna är vida mer än en trafikfråga. Man kan med andra ord inte bortse från att ändringar i färjetrafiken kan få omedelbara och avsevärda konsekvenser också för näringslivet och därmed arbetsmarknaden. En åtgärd för att ernå ett lägre underskott på trafiken kan få till följd att kostnaderna för det allmänna på andra områden "äter upp denna besparing. Som exempel kan nämnas omläggningen till att lastfärjan svarar också för passagerartrafik i stället för . De anställda som därigenom blev utan arbete har självklart fått del av arbetsmarknadspolitiska åtgärder i avvaktan på att trafiken skall återta normala former. Statens besparing blev i sammanhanget i det närmaste noll. Det som hänt är irritation hos både anställda och passagerare utan att åsyftad besparing uppnåtts. Så får saker och ting inte hanteras. Färjetrafiken spänner alltså över flera områden. Inte minst SIND:s utredning Avstamp visar hur sammanvävd trafiken är med allt övrigt som har med regionalpolitiken att göra, just därför att det finns endast en väg. Det finns inget alternativ. Det är i högsta grad angeläget att om regionalpolitiska insatser skall ge resultat en sammanvägning av dessa måste ske. Beslut rörande Gotlandstrafiken måste alltså fattas mot bakgrund av regionalpolitiska bedömningar. Som det nu är beslutar transportrådet enbart med utgångspunkt i rent trafiktekniska och trafikekonomiska förutsätt Eftersom transportrådet av allt att döma saknar mandat att ta dessa Mot. 1986/87 vidare hänsyn bör frågor som rör standarden i Gotlandstrafiken, taxor, tur- T617 listor, tonnage etc. beredas i . Denna beredning bör ske i närmare samråd med de gotländska myndigheterna och näringslivet än som sker. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om vikten av att färjetrafiken till och från ges en sådan handläggning att alla samhällsekonomiska konsekvenser kan beaktas.
mot · GA02T618 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T618 m. fl. Indragningen av tjänster inom beslöt 1976 om en nationell skärgårdspolitik med målet att bevara en bofast befolkning i skärgården. Fast bosättning är en nödvändighet för skärgården, inte endast för bevarandet av kultur-, natur- och bebyggelsemiljöer utan även för en rad andra värdefulla insatser i samhällslivet som övervakning av olika slag, bl. a. räddningstjänst, sjöfart och försvaret, förhindrande av olaga jakt och fiske samt hjälp vid olyckor. En nationell skärgårdspolitik innebär specifika insatser som inte enbart grundas på värderingar om lönsamhet, produktivitet etc. och förutsätter en medverkan från och samverkan mellan samtliga statliga verk och organ för att de uppställda målen skall nås. På regional nivå avsätter och andra regionala organ , utvecklingsfonden, lantbruksnämnden m. fl. tillsammans med skärgårdskommunerna betydande resurser för arbete med länets skärgårdar. Tyvärr måste man konstatera att vissa statliga sektorsorgan ibland handlar i strid med mål för skärgårdspolitiken. Det omdömet måste man ge de av aviserade indragningarna av personal vid Landsort och . Genomförs indragningarna kan det innebära dödsstöten för båda samhällena. De får också allvarliga konsekvenser för service åt yrkesfisket. Beredskapen vid miljökatastrofer och sjöräddning, liksom tjänster åt försvaret och försvinner helt osv. De direkta kostnaderna för samhället kan komma att mångdubbelt överstiga vad tror sig spara in genom indragningarna. Dessa kan därför inte få genomföras. Det är en oskattbar fördel för samtliga redovisade arbetsuppgifter att personalen är fast bosatt i området. Det innebär väldiga praktiska fördelar vad gäller lokalkännedom, tillgänglighet vid snabba arbetsinsatser och mycket hög handlingsberedskap på samtliga områden. De senaste årens aktiviteter runt våra kuster och inte minst i denna landsdel talar entydigt för en förstärkt och inte en uttunnad bevakning. finns Förordning om handläggning av vissa personalfrågor i statlig verksamhet utmed rikets kuster (SFS 1982:136). Enligt denna skall myndighet som vill dra in personal som har direkt betydelse för tillsyn och övervakning av kusterna inhämta yttrande över åtgärden. skall bereda andra berörda myndigheter tillfälle att yttra sig. Om eller central statlig myndighet inte godtar personalinskränkningen och den myndighet som vill genomföra åtgärden ändå framhärdar skall frågan hänskjutas till regeringen. I praktiken har denna förordning visat sig fungera dåligt. kommer in i ett alldeles för sent skede och får för korta remisstider. relsens roll blir passiv. Ärendena har gått så långt att de ofta inte alls eller bara marginellt kan påverkas. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts mot planerade indragningar av personal vid lotsplatsen 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om en omarbetning av Förordning om handläggning av vissa personalfrågor i statlig verksamhet utmed rikets kuster (SFS 1982:136). () ()
mot · GA02T619 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T619 i och () Sammanbindning av med Haldenvassdraget i har ett fruktbärande samarbete utvecklats i gränsområdena . Detta samarbete kan utvecklas även i turismhänseende. Om och Haldenvassdraget knyts samman, skulle en turistoch rekreationsresurs utan motsvarighet i skapas. Seglationen skulle öka väsentligt vilket ger ökade slussningsinkomster, fler arbetstillfällen med ökade inkomster som resultat och underlag för ökad service i både kanalzonerna med tillhörande omland. En kanalisering av de mellan och Haldenvassdraget är en gammal tanke. Av olika skäl har någon sammanbindning inte kommit till stånd. En liten farled eller kanal har ändå funnits vid en plats som heter Oteid på norska sidan av . Den byggdes sannolikt för att transportera timmer från sjön . byggs fortfarande kanaler i och med de nya tekniker som tagits fram för mindre kanaler är det möjligt att snabbt och enkelt förena med Haldenvassdraget på samma plats som den gamla kanalen ligger. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att i kontakter med den norska regeringen verka för en sammanbindning mellan och Haldenvassdraget.
mot · GA02T622 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:T622 i och () Fortsatt upprustning av sträcker sig mellan vid till Östervallskog i . När kanalen invigdes var den en viktig länk i industrins och bygdens utveckling. Stora mängder sågade trävaror, papper och massa och styckegods har på de dryga hundra åren passerat genom kanalsystemet. Efter järn- och landsvägarnas tillkomst minskade successivt kanalens betydelse som godstransportled och används den uteslutande för turiständamål. övertogs ansvaret för kanalen av i och , kommunerna i och kommun som bildade Stiftelsen för framtida bestånd. får de berörda landstingen och kommunerna tillskjuta 2,0 milj. kr. Som en följd av beslut har en upprustning skett av i form av statligt beredskapsarbete. Kanalen har avsevärt förbättrats , ändock kvarstår ett upprustningsbehov. En fjärde etapp bör omfattas av: Angeläget är även byggnation av kanalturistiska servicestödjepunkter i , och Nössemark. sjösystem är klassat som ett område av riksintresse för det rörliga friluftslivet. Området utgör ett av landets primära rekreationsområden. Kanalen är en av landets vackraste vattenvägar och kanske den mest populära. passerade 8 600 fritidsbåtar och en stor del av dessa kom från utlandet. Dessutom upprätthåller fyra större passagerarbåtar regelbunden turlistetrafik. Kanalen är således i flera avseenden ett riksintresse och även i fortsättningen bör staten deltaga i nödvändiga upprustningsarbeten. 1986 avslog en framställning om fortsatt statligt stöd med motiveringen: statliga insatser för en fortsatt upprustning av synes kun- Mot. na prövas inom ramen för det regelsystem som gäller för bidrag till bered- T622 Någon särskild åtgärd från sida torde därför inte vara erforderlig, varför motionen ifråga avstyrks. Vi kan nu konstatera att tilldelningen av medel för beredskapsarbete i , under innevarande budgetår, varit mycket knapp. Därför har inte några medel kunnat ställas till förfogande för fortsatt upprustning. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär prövning av möjligheterna till statliga insatser i fortsatt upprustning av . () ()
mot · GA02T623 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T623 Ändrade regler för fartygskrediter Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:N436 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om slopande av åldersbegränsning för fartygskrediter.
mot · GA02T701 · 1987-01-12 00:00:00 — Motion till 1986/87:T701 m. fl. Resultatutjämningssystemet för flygplatserna i och I budgetpropositionen föreslås att flygplatserna i och skall utgå ur det statliga resultatutjämningssystemet. föreslås att vissa andra flygplatser i fortsättningen skall ingå. Förslaget är synnerligen anmärkningsvärt till den del det rör och Växjös flygplatser. 1986 avslog ett liknande förslag från regeringen. De bägge flygplatserna skall enligt riksdagsbeslutet ingå i resultatutjämningssystemet åtminstone till dess systemet setts över i en utredning. Någon sådan har ännu inte redovisats. Det vore för övrigt orimligt att två flygplatser i regionala centralorter med omfattande reguljärtrafik inte skulle ingå i resultatutjämningssystemet även efter en översyn av systemet. Med hänvisning till vad som ovan anförts och till beslut hemställer vi att avslår förslaget i budgetpropositionen om att och Växjös flygplatser skall utgå ur resultatutjämningssystemet. () () 1 1986187.3 sami. Nr T70I - 707
mot · GA02T702 · 1987-01-13 00:00:00 — Motion till 1986/87:T702 Anslutningsflyg mellan och vissa skånska flygplatser De bägge har i grunden goda förutsättningar för en positiv utveckling. I vissa avseenden har emellertid regionens konkurrensförhållande försämrats. Regionen har goda inrikes flygförbindelser medan utrikesförbindelserna är klart otillfredsställande. Stockholms- och Göteborgsregionerna har såväl egna utrikesförbindelser som bra anslutningsmöjligheter till flygplats. De reguljära utrikeslinjerna från är försumbara. och Ängelholm-Helsingborgs flygplatser saknar anslutningsmöjligheter till . Från är avsikten att det i fortsättningen endast skall finnas förbindelse med svävare. Erfarenheterna har emellertid visat att svävarförbindelsen inte kunnat ha tillräcklig driftssäkerhet. En viktig förutsättning för en positiv utveckling i såväl som är tillfredsställande utrikes flygförbindelser. Det är inte rimligt att tänka sig annat än att flertalet utrikesförbindelser kommer att gå via flygplats, som sannolikt kommer att få ses som . Mot denna bakgrund har statsmakterna ett ansvar att se till att tillfredsställande anslutningar med flyg finns mellan , och flygplatser och . Det innebär att staten måste se till att koncession för resp. flygsträckor snabbt kan lämnas till bolag som är beredda att svara för trafiken. Vidare får inrättande av linjer inte hindras av administrativa skäl rörande tullhantering och poliskontroll. Med hänvisning till vad som anförts ovan hemställer vi att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts i motionen beträffande anslutande flygförbindelser mellan , och flygplatser och .