mot · GA02ju210 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju210 m. fl. (s) Förundersökning rörande miljöbrott Sorn prioriterade områden inom polisen och åklagarväsendet anges i budget den ekonomiska brottsligheten, narkotikabrottsligheten och våldsbrottsligheten. Denna prioritering kan synas välbetänkt vid en snabb överblick av brottsutvecklingen. Det finns emellertid ett område som bl. a. av allmänpreventiva skäl också borde prioriteras, nämligen brott mot miljölagstiftningen. har alltmer uppmärksammats de stora ekonomiska värden som står på spel vid miljöbrott, t. ex. när ett otillåtet utsläpp sker i luft eller vatten och kanske upptäcks först , då skadeverkan blir tydlig. Ännu värre är kanske de svåra personskador - ibland livslång sjukdom eller död som svåra miljöbrott orsakar bl. a. vid olämplig användning av kemiska produkter. En släpphänt hantering av anmälningar om miljöbrott kan medföra att skadeverkan blir större än om skadevållaren snabbt kunde hittas och motåtgärder sättas in. Det innebär också att den förebyggande effekt som utredning och åtalsförfarande kan få nästan försvinner. De senaste årens skärpningar av miljöskyddslagen, kemikaliekontrollen och avgasbestämmelser för bilar, kräver en uppföljning i sanktionsförfarandet vid brott mot dessa lagar. Det är glädjande att vi fått en miljöskadelag med större möjlighet att utkräva ansvar av den som vållar skador på t. ex. luft, vatten och människors hälsa. Möjligheten att utkräva ansvar av företag i stället för enbart av personer anställda i företag innebär också en förstärkning i miljörätten. Men ytterst avhänger säkerheten och effektiviteten i miljöbrottsmål på att anmälningar om brott behandlas kunnigt och snabbt av polisen och åklagarväsendet och att tillförlitliga utredningar kan göras inför åtals väckande. Polisens utredare och åklagare ställs då ofta inför experter från stora företag med rika resurser som kan framställa sin sak på det mest fördelaktiga sättet. har gjort en undersökning om hur brott mot miljöskyddslagen anmäldes, åtalades och dömdes . Av anmälningar om misstänkta brott var det som ledde till åtal. Hälften av de anmälningar som kom från centrala och lokala tillsynsmyndigheter förde till åtal, medan av anmälningar från allmänhet och polismyndigheter lades ned. Man kan förmoda att i många av de senare fallen räckte inte utredningsmaterialet till. uppfattning är att bevisfrågorna i miljöbrottsmål liksom i arbetsmiljömål är svåra, då företagen med sin tekniska överlägsen het och sin kunskap om provresultat och mätmetoder har övertaget. Den tidsutdräkt som brist på kunskaper kan leda till skapar också svårigheter vad gäller bevisens värde eller försvårar mätningar av skadans omfång. Därför borde man vid utredningar på grund av misstänkt miljöbrott kunna få tillgång till regionalt placerade experter som med bättre utbildning och erfarenhet på miljöområdet snabbare kunde göra korrekta bedömningar vid ifrågasatt åtal. bereds flera utredningsförslag kring polismyndigheternas och åklagarväsendets lokala organisation inom . Det vore nu ett lämpligt tillfälle att genom omfördelning och samordning av resurser garantera att miljöbrottsärenden, som ofta har inslag av såväl ekonomisk brottslighet som skada mot person, får en mera sakkunnig behandling inom de nämnda myndigheterna. Det skulle garantera allmänheten det miljöskydd som den utökade lagstiftningen var avsedd att ge. Vi anser därför att man bör prioritera verksamheten med miljöbrottsärenden vid den översyn av organisationen inom polis- och åklagarväsende som pågår. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om prioritering av miljöbrottsärenden inom polisoch åklagarväsendet. () () 1986/87 Ju210