mot · GA02Fi304 · 1987-01-22 00:00:00 — 1986/87 :Fi304 och () Skatteut j ämningen Regeringens skatteutjämningsförslag är en katastrof för län. Ändringarna i den nuvarande reformens underliggande regelsystem som finansministern gjort är så godtyckliga att de slår omotiverat och dramatiskt punktvis. Förslaget slår särskilt hårt mot län. Det måste med kraft avvisas av . Syftet med skatteutjämningen är att utjämna de ekonomiska förutsättningarna mellan kommuner och mellan de olika landstingen i landet. Den nuvarande skatteutjämningsreformen har haft stor effekt på utjämningen av kommunalskatten. Utan skatteutjämning hade skillnaderna i kommunalskatt legat vid . Propositionens påstående om att det nuvarande systemet inte har haft avsedd effekt är således inte korrekt. Regeringen anför som ett andra huvudskäl för en förändring att det nuvarande systemet inte lett till en utjämning utan medfört ökade skillnader i kommunalskatt sedan det infördes. Även det är fel. 1980 var skillnaden i kommunalskatt . anger propositionen nämnda skillnad till , och visar antaganden som gjorts på att den kommer att bli . I det nu föreliggande förslaget nedvärderas den så viktiga åldersfaktorn. Teoretiska antaganden och bollande med matematiska beräkningar av skattesatser som saknar logisk härledning till verkligt underliggande faktorer för skillnader i grundförutsättningar mellan olika kommuner och landsting ger ett icke acceptabelt godtycke för bestämmande av en så viktig reform. Finansministerns urval av områden och kommuner tycks mera vara baserat på politiska majoritetsförhållanden än skillnader i förutsättningar. Socialdemokratiskt styrda kommuner och landsting gynnas medan icke-socialistiskt styrda missgynnas. Den samlade effekten av det nya förslaget åskådliggörs med följande Förändring av skatteutjämningsbidrag totalt för kommuner och landsting 1988 i kr. - ,50 " Sorn framgår av tabellen drabbas län hårdast av alla län. Förslaget innebär ett intäktsbortfall motsvarande . per skattekrona i genomsnitt när förslaget är fullt genomfört. Av den samlade besparingen på 1,2 miljarder får län svara för , en onaturligt hög siffra om man beräknar att en genomsnittlig besparing på kommunsektorn skulle bli . Om kommunerna och vid ökad kommunalskatt skulle kompensera sig för regeringens förslag skulle det innebära en ökad kommunalskatt för en normalinkomstfamilj i län med ytterligare 4 000 till . på ett redan högt kommunalskatteuttag. Förslagets effekt slår därför särskilt hårt i ett län som där redan löneläget ligger på av det relativa löneläget i landet. Den proportionella kommunalskatten slår hårdast mot dem med låga inkomster. Om kommunerna och i stället skulle motverka förslagets effekter genom nedskärningar i verksamheten skulle det t. ex. innebära nedskärningar motsvarande mellan 800 och 1 000 anställda inom vården. Hån mot gamla och sjuka Förslagets orimliga konsekvenser framstår än tydligare om man därtill beaktar att en sådan nedskärning i vården skulle framtvingas i ett län där antalet åldringar är särskilt stort. län är det län i landet som har störst antal Mot. åldringar per 1000 invånare näst . Hög andel äldre betyder att färre Fi304 betalar skatt, vilket ger lägre inkomster för kommunerna och . Äldre behöver som regel mer vård. Kostnaderna för vård blir då också högre i ett sådant län som . Detta innebär att den nedvärdering av åldersfaktorn som regeringen gjort i det nya förslaget slår med dubbel effekt mot just län med dess ogynnsamma ålderssammansättning. Förslaget blir därmed ett hån mot gamla och sjuka. För län är förslaget märkligt ur en annan synpunkt. I de senaste årens regionalpolitiska beslut har regering och riksdag med stöd av den senaste regionalpolitiska utredningen klassat sydöstra som ett av de tre regionalpolitiska problemområdena i landet. De två övriga är Bergslagen och skogslänen. I begreppet sydöstra har då län jämte inbegripits. Detta har gjorts därför att problemen i län är likartade med . Finansministerns nya skatteutjämningsförslag som det nu utformats bryter helt mot det av riksdag och regering tidigare betraktade synsättet beträffande sydöstra . Innebörden av att särskilja län från leder dessutom till att förslaget direkt står i strid med de avgränsningsprinciper regeringen säger sig ha tillämpat. Det som ovan sagts strider för det första mot den av regeringen anförda principen om att bilda geografiskt sammanhängande regioner. Här spräcker man en redan etablerad sammanhängande region. För det andra har regeringen gjort justeringar av grundgarantin i flertalet kommuner och i och för att skillnaderna i grundgaranti i gränszonerna inte skall bli för stora. Genom regeringens förslag att särskilja län med kommer skillnaden i grundgarantin i gränszonen att bli dramatisk. kommun som gränsar till landets skattesvagaste kommun i län undantas och ges en grundgaranti på medan sänks. Det regeringen säger sig vilja motverka med sitt förslag framträder än mer dramatiskt än i det tidigare systemet. Av det följer att regeringens förslag bör avvisas i sin helhet. För den händelse inte detta blir beslut måste län behandlas som en enhet med även i detta avseende. I andra hand yrkar vi därför att län ges en grundgaranti på . Den besparing som regeringen vill åstadkomma på den kommunala sektorn sker efter principen att de fattiga skall betala och de rika gynnas. Genom förändringen av skatteutjämningsavgiften som sker gynnas t. ex. de rika kommuner som tidigare stått utanför systemet. Om besparingar eftersträvas 3 1* 1986187. måste de ske på ett rättvist sätt och bäras av alla solidariskt. Som det nu är får Mot. 1986/87 län som sagts bära en orimlig och omotiverat stor andel. En mera rättvis metod att spara vore att angripa de specialdestinerade statsbidragen till kommunerna. De omfattar sammanlagt 47 miljarder medan statsbidraget till skatteutjämning uppgår till 12 miljarder. Vi menar att debatten i alltför stor utsträckning kretsat kring de 12 miljarderna. De 47 miljarderna har knappast berörts alls. De specialdestinerade bidragen är så konstruerade att de gynnar de rika kommunerna, främst de expansiva storstadsregionerna. En fördelningspolitiskt riktig åtgärd vore därför att slå samman de specialdestinerade statsbidragen med bidraget till skatteutjämning och därmed ge alla statsbidrag till den kommunala sektorn en utjämnande prägel. Vi föreslår att en sådan åtgärd övervägs. Regeringens skatteutjämningsförslag bör avvisas. Huvudskälen är inte bärande. Invånarna i län drabbas särskilt hårt. Länet får svara för av besparingen mot genomsnittligt 4. för en normalinkomsttagare kan bli följden. Den naturligt sammanhängande regionen i sydöstra med likartade regionalpolitiska problem slås sönder. Uppseendeväckande skillnader i grundgaranti uppstår mellan kommuner i gränszonen. Den fördelningspolitiska effekten är skev. Fattiga kommuner drabbas medan rika gynnas. Vi föreslår därför att det nuvarande systemet behålls till dess en skatteutjämningsreform utarbetats där även de specialdestinerade bidragen räknas in. Om inte detta vinner bifall föreslår vi att län ges en grundgaranti på för att mildra de våldsamma marginaleffekter som regeringens förslag innehåller. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att beslutar avslå regeringens förslag i budgetpropositionens bilaga 9 om ändringar i lagen om skatteutjämning, 2. att beslutar justera lagen om skatteutjämning, så att län i likhet med garanteras en grundgaranti på av medelskattekraften, 3. att hos regeringen begär åtgärder så att de specialdestinerade bidragen inlemmas i den kommunala skatteutjämningen.