mot · GA02Fi402 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi402 Det mycket omfattande uppgiftslämnandet innebär en besvärande belastning för företagen. Särskilt utsatta är små och medelstora företag, vilka arbetsmässigt drabbas förhållandevis hårdare än större företag med tillgång till datateknik och andra tekniska hjälpmedel och stora personalresurser. För något större företag avdelas särskild personal att svara för uppgiftslämnandet och företagsägaren/företagsledaren belastas inte personligen så som ofta är fallet i de mindre företagen. De insamlade uppgifterna används för tillståndsprövning, kontroll, redovisning av skatter och avgifter, statistik och samhällsplanering m. m. Uppgiftslämnandet är mycket arbetskrävande och kostar företagen åtskilliga miljarder kronor. Det skapar också sekretess- och integritetsproblem. Även myndigheterna skulle ha fördelar av att begränsa och rationalisera uppgiftshämtandet. Det skulle ge högre kvalitet och myndigheterna kan spara pengar. I den utkomna , skriven av stf chefen för datainspektionen , påpekas att datalagen inte är tillräcklig för att skydda företagens integritet. Det krävs nya regler och helst en ny lag. Företagen är i dagens datasamhälle mycket sårbara. Drygt 50 miljoner blanketter med information om företagen skickas in till myndigheterna. - Genom myndigheternas datorisering har företagens integritet blivit mer utsatt. Större mängder information kan samlas, bearbetas och sammanställas än vad som var möjligt före datorns intåg. Det regler som finns till skydd för företagsdata bygger på handlingar i form av dokument. Men bearbetar myndigheterna informationen med ADB, automatisk databehandling. - Företagen tappar kontrollen över den information som lämnas in till myndigheterna. Och när myndigheterna lämnar ifrån sig uppgifter till andra myndigheter förlorar de i sin tur kontrollen över uppgifterna, säger . Det är dessutom en stor olägenhet att företagen tvingas lämna samma uppgifter vid ett flertal tillfällen och till allt fler mottagare under ett verksamhetsår. Orsaken härtill är att ett stort antal statliga och kommunala myndigheter anser sig ha ett successivt ökande behov av upplysningar om näringslivet. Många skäl talar för en samordnad insamling av åtminstone de s. k. En tänkbar lösning är att låta en myndighet svara för Fi402 insamlandet av alla basuppgifter. Alla övriga myndigheter - såväl statliga som kommunala - bör sedan hänvisas till denna instans, vilket skulle innebära att företagen befriades från skyldigheten att vid upprepade tillfällen under lämna dessa uppgifter åt olika håll. Exempelvis bör få uppdraget att insamla basuppgifterna. Företagen bör förslagsvis få upprätta vad man kan kalla en uppgiftsdeklaration då företagen har att inge den ekonomiska deklarationen. Därigenom bör företagens skyldighet att lämna dessa uppgifter anges fullgjord. Under verksamhetsåret skall företagen icke få besväras med utlämnandet av uppgifter som redan finns i uppgiftsdeklarationen. Av detta skäl bör det föreskrivas att alla övriga myndigheter utanför skall vara skyldiga att vända sig till för att få del av upplysningarna i uppgiftsdeklarationen. De ovan föreslagna åtgärderna bör kompletteras med en särskild instruktion för länsstyrelsernas användande och utlämnande av de insamlade uppgifterna. Det måste stå klart för alla berörda parter till vilka ändamål uppgifterna i fråga får användas eller utnyttjas - och eventuellt av vem! Ovannämnda förslag, som i denna motion endast har kunnat skisseras i sina enkla huvuddrag, måste självfallet bli föremål för utredning så att förutsättningar för dess genomförande kan klarläggas. Det bör därför undersökas huruvida det är möjligt att införa den ovan angivna formen av uppgiftsdeklaration. Därjämte bör utarbetas förslag till särskilda regler för vidarebefordran av uppgifter till andra myndigheter. Myndigheternas uppgiftsinhämtande bör regleras Den offentliga förvaltningens metoder att inhämta uppgifter från företagen bör ändras och myndigheternas befogenheter att kräva uppgifter bör begränsas. Uppgiftskraven på företagen har blivit så omfattande att uppgiftsplikten blivit synnerligen betungande. Erforderliga resurser för uppgiftslämnandet måste ju i praktiken tas från produktionen. Uppgiftsplikten i dess nuvarande form har således tilldelat företagen en tjänande roll som i längden minskar effektiviteten i systemet myndigheter och företag som helhet. Denna uveckling måste brytas genom att riksdag och regering fastställer mer snäva restriktioner för myndigheternas uppgiftsinhämtande. Det bör därför undersökas närmare hur myndigheternas befogenhet att skapa uppgiftskrav på företag är utformade. Är dessa befogenheter alltför vittgående och omfattande bör erforderliga begränsningsregler för myndigheternas uppgiftsinhämtande utarbetas. Det bör vidare övervägas om inte företagen även bör ges bättre rätt att anföra besvär mot onödigt betungande uppgiftskrav samt mot en för det enskilda företaget sammantaget alltför betungande uppgiftsplikt. Sammanfattningsvis bör såväl offentlighetsprincipen som sekretesslagen i dessa avseenden bli föremål för översyn. Vidare måste en särskild datalag stiftas, innehållande regler om vilka uppgifter myndigheterna får samla in 3 1 * 1986/87. och hur länge dessa får bevaras. Slutligen bör det ingå i lagen en bestämmelse Mot. av innebörden att företagen måste ge sitt samtycke innan en myndighet överlämnar information vidare till en annan myndighet. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen anhåller om förslag om åtgärder för att begränsa de totala samhällsekonomiska kostnaderna för uppgiftslämnandet med beaktande av vad som anförts i motionen.