mot · GA02ju417 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju417 och () Polis eller bevakningsföretag som personalsituationen inom polisväsendet på många håll är mycket ansträngd ökar antalet bevakningsuppdrag som utförs av vaktbolag (väktare) och ordningsvakter kraftigt i omfattning. 1 storstadsområdena kan polisinsatser vid större tilldragelser som statsbesök o. d. numera genomföras endast med stort övertidsuttag. Så t. ex. har antalet extra polisassistenter minskat i de tre storstadslänen. Resursminskningen har emellertid börjat bli märkbar även vid övriga polismyndigheter. För landet i övrigt är minskningen . Framförallt de mindre polismyndigheterna har problem att upprätthålla en godtagbar bemanning. Många polismyndigheter har på grund av personalbristen sett sig nödsakade att i stället öka det antal ordningsvakter som skall Finnas, en utveckling som med hänsyn till ordningsvakters begränsade befogenheter och möjligheter att ingripa är mycket otillfredsställande. har vaktbolag (väktare) tagit över bevakningsuppgifterna hos allt och institutioner. Det Finns ett hundratal företag i landet som bedriver försäljning av bevakningstjänster. auktoriserades 20 nya företag. Antalet anställda hos de auktoriserade företagen uppgår till ca 12 000. De två största företagen inom branschen är Allmänna bevakningsaktiebolaget () och . ABAB :s verksamhet är inriktad på totalförsvarssektorn, polisiära sektorn och andra kvaliFicerade objekt samt värdetransportområdet. Den polisiära och den militära sektorn är monopolskyddade. På den öppna marknaden har en dominerande ställning. Övriga företag i branschen är i huvudsak småföretag. Även om ordningsvakters och väktares befogenheter är reglerade i lag liksom de senares rätt att inneha och bruka skjutvapen, föreligger i många situationer både medvetet och omedvetet ett direkt intrång på det som de flesta samhällsmedborgare i vårt land torde uppfatta som den helt samhällskontrollerade polismyndighetens ansvarsområde. har också inträffat incidenter vad gäller väktares användning av skjutvapen vilket påkallar särskild uppmärksamhet. Detta innebär att väktarpersonal inte sällan utför delvis rent polisiära uppgifter utan att ha utbildning och kompetens som motsvarar vad en polisman måste skaffa sig. Under vissa tider, företrädesvis sommarmånaderna, kallar många vaktbolag in extra personal, s. k. väktarvikarier. För denna kategori ställs utbildningskraven ännu lägre. Som exempel på s. k. medvetet intrång på det rent polisiära området kan nämnas de bevakningsuppgifter som i tunnelbanan i utförs av ordningsvakter från ABAB. Bakgrunden till att ett vaktbolag fick överta dessa polisuppgifter var svåra ordningsstörningar i tunnelbanan och det stora antalet obesatta polistjänster i vid det tillfället. Såväl justitieutskottet som ansvarigt statsråd har framhållit (se JulJ 1984/ 85:29) att bevakning och ordningshållning inom områden som fortlöpande frekventeras av allmänheten i princip skall ske genom polisens försorg och endast i undantagsfall överlåtas på vaktbolag och ordningsvakter. Det bör vara en strävan att avveckla den bevakning som sker genom ABAB till förmån för bevakning genom polisens försorg, anser justitieministern. Genom att avveckla sådana bevakningsuppgifter som utförs av vaktbolag som motsvarande resurser överförs till reguljär polisverksamhet skulle sannolikt välbehövliga personalförstärkningar kunna tillföras polismyndigheten i flera fall. Tillsynen av bevakningsföretag är mycket varierande såväl till innehåll som till effektivitet. Trots att t. ex. ett av de stora bevakningsföretagen, AB , genomfört en stor organisationsförändring varigenom bolaget uppdelades i fyra olika fristående bolag med olika säten, har det inte ansetts nödvändigt att ändra lagstiftningen. I ett utlåtande över motioner i ämnet har i M-län kommenterat detta förhållande med bl. a. följande synpunkter (se NU 1985/86:11): får emellertid som sin uppfattning framhålla betydelsen av att tillsynen är enhetlig och likartad i hela riket. Det framstår därför som angeläget att lagstiftningen ändras i denna del. Detta är väsentligt inte minst med hänsyn till att bevakningsföretagen skall kunna konkurrera på lika villkor. Därtill kommer att nuvarande förhållande inte helt kan utesluta att företag som önskar etablera sig väljer säte för sin verksamhet där tillsynen är av mindre långtgående omfattning. En annan aspekt som också måste beaktas i detta sammanhang är de kostnader som företag åsamkas för vakttjänster utförda av t. ex. ABAB eller . Dessa kostnader betraktas som driftskostnader och är alltså avdragsgilla i deklarationen. Fall kan förekomma då ifrågavarande kostnader delvis är av privat natur och delvis kostnader i rörelse. En kostnadsfördelning mellan de olika användningsområdena måste då göras. Sådan kostnadsfördelning förutsätter att en prövning av omständigheterna i det enskilda fallet företas. Upplysning om efter vilka grunder fördelningen gjorts bör i regel lämnas i deklarationen. Det kan ifrågasättas om dessa regler efterlevs i särskilt hög utsträckning. Kontrollen av att så sker torde också lämna mycket övrigt att önska. Det i många fall bekymmersamma personalläget inom ordinarie och av samhället i demokratisk ordning kontrollerad polisverksamhet å ena sidan och en expanderande och inte alltid klart avgränsad verksamhet i bevakningsföretags regi å den andra sidan, utgör enligt vår mening starka skäl för en översyn av de lagar som reglerar denna verksamhet. Det är angeläget att samhället motverkar de tendenser till privatisering av polisiära uppgifter som kan skönjas och på alla sätt hindrar uppkomsten av något som skulle kunna uppfattas som privata poliskårer eller bevakningskårer. 1986/87 Ju417 Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om behovet av resursförstärkningar till reguljär polisverksamhet på bekostnad av de rent polisiära bevakningsuppgifter som utförs av bevakningsföretag, [att hos regeringen begär en översyn av lagen om bevakningsföretag.1] () () 1986/87 Ju417 1986/87 :N430.