ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02So421 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: So421 och () Anslaget till hälsoupplysning , , säger i sina stadgar att kunskap är väsentlig för att hälsa skall kunna uppnås i full utsträckning. Med detta har WHO slagit fast att hälsoupplysning är en viktig del av hälsoarbetet. Hälsoupplysningen har också fått stöd av WHO i olika andra sammanhang, inte minst i samband med strategin Hälsa 2000, som WHO har utarbetat och som har anslutit sig till. Även den svenska hälsopolitiken, såsom den uttryckts 1985 av godkända propositionen (1984/85:181) om utvecklingslinjer för hälso- och sjukvården m. m., betonar starkt det förebyggande hälsoarbetets och särskilt hälsoupplysningens stora betydelse. I har det från flera håll ådagalagts ett stort intresse för de frågor som inryms i hälsoupplysning, t. ex. upplysning om tobakens skadeverkningar, abortförebyggande arbete, information om kostens betydelse för hälsan m. m. Mot denna bakgrund framstår det som ett avsteg från hittillsvarande policy att anslaget till hälsoupplysning i årets budgetproposition föreslås försvinna som särskild post och att medel under detta anslag förs över till allmänna verksamhetsanslag, E 1. Även om förslaget inte har till uttryckligt syfte att hälsoupplysningens resurser skall minska, vet man av erfarenhet att det är svårt att hävda de förebyggande insatsernas, inte minst hälsoupplysningens, ställning gentemot övriga verksamheter inom hälso- och sjukvård och annat socialt arbete. Risken är nu uppenbar att hälsoupplysningen i ännu högra grad får stå tillbaka för andra intressen. Det är olyckligt om resurser för sådana insatser som alltid tilldragit sig stort intresse i (abortförebyggande arbete, insatser mot rökningen m. kan komma att minskas utan att har insyn och tillfälle att diskutera resursfördelningen. Förslaget innebär också en drastisk förändring så till vida att hälsoupplysningen tidigare haft ett reservationsanslag. Detta har varit och är fortfarande det mest ändamålsenliga, med tanke på att många viktiga projekt som regel sträcker sig . Möjligheten att enkelt kunna disponera medel är en förutsättning för att hälsoupplysningsinsatserna skall kunna bedrivas på ett effektivt sätt. Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att hälsoupplysning /88 skall disponera minst likvärdiga och helst ökade resurser för arbetet, 2. att hos regeringen begär att medel för hälsoupplysning även skall beräknas under ett separat reservationsanslag. 1986/87 So421
mot · GA02So422 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: So422 och andre vice talman () Målen för arbetet med att minska tobaksmissbruket , , har utarbetat en strategi för de närmaste årens arbete för bättre hälsa. Strategin sammanfattas i rubriken 2000 och betonar starkt de sjukdomsförebyggande och hälsofrämjande insatsernas betydelse. antog medlemsländerna i WHO:s Europaregion, däribland , 38 hälsopolitiska mål för arbetet med Hälsa 2000. Dessa avses vara en bas för utformningen av nationella hälsopolitiska strategier. Ett av de områden som WHO starkt prioriterat inom ramen för strategin är tobaksbruket, och särskilt rökningen. I en resolution som antogs av World Health Assembly fastslås att rökningen och tobaksbruket i alla dess former är oförenligt med målet Hälsa 2000. Rökningen är enligt WHO den största enskilda undvikbara orsaken till ohälsa och för tidiga dödsfall i länder som vårt. Arbetet med att fastställa nationella mål för i anslutning till bör nu intensifieras. har sådana mål fastställts för alkoholpolitiken. När det gäller tobaksbruket har bl. a. den statliga tobakskommittén i sitt slutbetänkande Minskat tobaksbruk (SOU 1981:18) föreslagit konkreta mål för samhällets arbete mot tobaksskadorna. I föreslås likaså sådana mål, t. ex. att av befolkningen inte röker eller att den nationella tobakskonsumtionen minskas . Några sådana klara mål har dock ännu inte utarbetats och officiellt antagits i . Mot bakgrund av det anförda hemställs 1. att hos regeringen begär att får i uppdrag att utarbeta konkreta hälsopolitiska mål för samhällets arbete att minska tobaksbruket, 2. att hos regeringen begär att dessa mål föreläggs för stadfästande. () ()
mot · GA02So427 · 1987-01-21 00:00:00 — () Rökförbud i offentliga lokaler Efter tre timmars väntan på tåg 251 vid Centralen i har jag fått klart för mig att vi måste få ett beslut om rökfria offentliga lokaler. Detta måste vara ett rättvisekrav främst från dem som av allergi, astma eller andra orsaker inte tål rök - så även från oss andra som inte röker. Tillskapa i stället rökrum för dem som önskar det - offentliga lokaler är till för alla! Eftersom jag tror att några allmänna råd inte kommer att efterföljas i någon vidare omfattning, återstår endast att föreslå en lag om rökfria offentliga lokaler. Med hänvisning till vad i motionen anförs hemställs att beslutar föreslå regeringen att lagstifta om rökfria offentliga lokaler.
mot · GA02So428 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:So428 m. fl. (m) Den fasta paviljongen vid sjukhuset i Omkring 5000 personer vårdas i på mentalsjukhus enligt lagen om sluten psykiatrisk vård i vissa fall. Cirka 400 av dem vårdas vid specialsjukhus i , , och . fanns dessutom för speciellt farliga patienter rymningssäkra fasta paviljonger i och . I har en fast paviljong ändrats till specialavdelning. Kvar finns en fast paviljong med plats för 12 intagna. En arbetsgrupp inom anser att det är svårt att vetenskapligt avgöra vem som är farlig. Detta har lett till slutsatsen att det inte behövs några fasta paviljonger. I stället bör patienterna enligt placeras vid specialavdelningar, som anordnas som regionala vårdenheter. Enligt ett frågesvar i uppgav socialministern att förslag till en ny lagstiftning om den psykiatriska tvångsvården och behandlingen av psykiskt störda lagöverträdare bereds i . Frågor om den framtida organisationen av vården av särskilt vårdkrävande patienter avses då bli behandlade. Något besked i själva sakfrågan lämnades emellertid ej. Inte heller gavs något besked huruvida skall få ta ställning till den fasta paviljongens framtid eller ej. Vi anser att det även i fortsättningen finns behov av en s. k. fast paviljong inom den rättspsykiatriska vården. Detta har även framkommit vid en enkät till cheferna vid landets rättspsykiatriska kliniker. Det är humant såväl mot de särskilt vårdkrävande patienterna som mot allmänheten att det finns en vårdenhet i landet med de speciella resurser som Västervikspaviljongen har. Denna vårdenhet bör kunna användas av hela landet och vara en statlig angelägenhet. Det är inte rimligt att bygga ut regionala enheter för dessa mycket vårdkrävande patienter med tanke på bristen på psykiatriker och annan kvalificerad vårdpersonal inom psykiatrin. Allmänheten har också rätt att kräva skydd mot farliga patienter. Med stöd av ovanstående hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att den fasta paviljongen vid sjukhuset i bör behållas och att vården bör bli en statlig vårdresurs för särskilt farliga patienter. () () ger (m) 1986/87 So428 1* 1986/87.
mot · GA02So429 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: So429 Tidigt spårande av prostatacancer Prostatacancer är den vanligaste cancerformen bland män i . Den vanligaste orsaken till cancerdöd bland män är också prostatacancer. Prostatacancer upptäcks ofta vid rutinkontroller eller som ett led i smärtutredning. Diagnosen ställs genom rektalpalpation och bekräftas genom vävnadsprov. Dottersvulster sprids huvudsakligen till skelettet och kan spåras genom speciell undersökningsmetodik. har man i den moderna kirurgin funnit operationsmetoder som inte är så komplikationsbenägna som de varit tidigare. Utvecklingen inom denna specialitet har medfört att operationsingreppen i färre fall nu orsakat besvärande kompliktationer i form av impotens och inkontinens. Det finns därför än starkare skäl att intressera sig för ett program för att tidigt spåra prostatacancer. har varit ett föregångsland när det gäller att kartlägga effekterna av tidig upptäckt av bröstcancer. De erfarenheter detta givit och de erfarenheter som finns av många års screeningverksamhet för tidig upptäckt av livmoderhalscancer visar att tidig upptäckt också innebär vinster i ökad möjlighet till överlevnad för patienten. Den stigande medelåldern bland män talar mycket för att antalet fall av prostatacancer kommer att öka jämfört med den statistik som redovisas . I en allmän hälsoundersökning för äldre borde detta ingå som en given kontroll och det finns även skäl som talar för en allmän uppsökande verksamhet för att spåra prostatacancer i vissa riskgrupper. Det finns stora mänskliga vinster att hämta i att tidigt upptäcka denna form av cancer. Med stöd av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om screeningverksamhet för att i tidigt skede spåra prostatacancer.
mot · GA02So430 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So430 och () De långa väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningar behandlade (SoU 1986/87:15 och JuU 1986/87: ly) frågan om de långa väntetider som råder för rättspykiatriska undersökningar. konstaterade därvid enhälligt (SoU 1986/87:15 s. 10) att den rådande situationen står i uppenbar strid med gällande lag och att allvarliga ansträngningar måste göras för att komma till rätta med de rådande missförhållandena. Vidare framhöll att vissa åtgärder som ämnade vidta var otillräckliga och att det måste övervägas att ställa mera resurser till förfogande för den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten så att den kö som finns kan arbetas av. Vidare framhöll att förhållandena nu var sådana att en lösning på problemen inte kunde anstå i avvaktan på den större reform av den psykiatriska tvångsvården, som är under utarbetande inom , utan enligt uttryckliga mening måste regeringen vidta åtgärder för att avhjälpa rådande missförhållanden som trots allvarlig kritik fått råda alltför . Mot bakgrund av nu redovisade uttalanden av är det anmärkningsvärt att socialministern i budgetpropositionen (bil. 7 anslaget E 5) i stället för att efterkomma begäran om omedelbara åtgärder alltjämt talar endast om de åtgärder som skall vidta, bl. a. en förstärkning av ledningsfunktionen vid kliniken i , trots att alltså bedömt dessa åtgärder som otillräckliga. Det förtjänar att framhållas att de nuvarande missförhållandena i flera fall orsakar onödigt lidande för de människor som i häkte får vänta på att få genomgå rättspsykiatrisk undersökning och som sedan visar sig i själva verket vara i behov av sjukhusvård eller annan medicinsk behandling. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om omedelbara åtgärder för att minska de långa väntetiderna för rättspsykiatriska undersökningar och om ev. ytterligare resurser för denna verksamhet (prop. 1986/87: 100 Bil. 7 anslag E 5).
mot · GA02So431 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:So431 () Rättspsykiatrisk klinik i sjukvårdsregion 1947 träffade staten och ett avtal som innebar att rättspsykiatrisk verksamhet skulle ske inom sjukvårdsregionen. uppfyllde sin del av avtalet och uppförde en byggnad för ändamålet. Åren gick och statens del av avtalet uppfylldes ej. Avtalet revideras 1985. pågår förhandling mellan staten och huvudmännen om den framtida organisationen av rättspsykiatrin som innebär eventuellt ändrat huvudmannaskap. avvaktas från regeringens sida beslut rörande tvånget och rättssäkerheten inom psykiatrin. har stark och berättigad kritik framförts av den rättspsykiatriska verksamheten. Detta beroende av de onödigt långa häktningstider som innebär ett allvarligt hot mot rättssäkerheten för den enskilde. uppgick väntetiderna i och vid övriga kliniker. Undersökningstiderna varierar starkt mellan de fyra kliniker som är i bruk. Medan undersökningstiderna i , och uppgår till genomsnittliga är i ca . Detta kan jämföras med den lagstadgade undersökningstiden inkl. väntetiden på häkte som är . Detta förhållande pekar på att det krävs dels förbättringar vid de kliniker som är i bruk, dels understryker det behovet av utredningsmöjligheter i den norra sjukvårdsregionen. Alltsedan Umeåklinikens lokaler planerades vara färdigbyggda har i sina anslagsframställningar beräknat medel för drift av en klinik i . Medel för ändamålet har också anvisats av statsmakterna. Inriktningen inom psykiatrin har byggt på närhetsprincip i vården, och detta krav bör då också rimligen ställas på rättspykiatrin. Det är långa resor för dem som skall genomgå undersökningar ifrån norra sjukvårdsregionen. Dels orsakar detta ytterligare påfrestningar för den och skall undersökas och för dennes anhöriga, dels innebär detta att domstolarna inom regionen visat stor återhållsamhet när det gäller att begära rättspsykiatrisk utredning. Kriminalvården drabbas dessutom av onödiga kostnader för de långa transporterna. Detta talar starkt för att man i den framtida planeringen bör tillgodose behovet av utredningsmöjligheter inom rättspsykiatrin för norra sjukvårdsregionen i . Detta bör ges regeringen till känna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer jag att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts rörande rättspsykiatrisk verksamhet vid i . 1986/87 So431
mot · GA02So432 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: So432 En råd läkemedel har skrivits ut i stor omfattning och senare, efter det att många människor använt dem, visat sig ha allvarliga biverkningar. Neurosedyn, Enterovioform, , Sulfapral, Flagyl och Butazolidin är några exempel på preparat, som visat sig ha sådana biverkningar att de helt eller delvis dragits tillbaka från marknaden i . P-piller är exempel på preparat, där de höga hormondoser som miljoner kvinnor först utsattes för visade sig ha så svåra biverkningar att doseringen måste minskas ordentligt . Vi har i lyckligtvis en strikt läkemedelskontroll. I andra länder har det förekommit tragedier med användning av läkemedel med starka biverkningar. Hormonpreparatet DES, använt i bl. a. och för att förebygga missfall, visade sig både ineffektivt för det ändamålet och cancerframkallande hos döttrar till de kvinnor som tagit DES under graviditeten. Vi vet emellertid att läkemedelsindustrierna inte dragit sig för att marknadsföra det läkemedlet - liksom åtskilliga andra - på världsmarknaden trots att riskerna för allvarliga biverkningar varit kända. När ett läkemedel visar sig ha skadliga biverkningar är det i många fall en obehaglig överraskning för både den myndighet som godkänt läkemedlet och för läkarna som skrivit ut recept på det. Men i somliga fall har riskerna varit kända av både den kontrollerande myndigheten och av den läkare som skrivit ut recept. Läkemedlet har -trots kända risker - skrivits ut, naturligtvis för att man antagit att fördelarna skulle överväga riskerna. Det finns flera undersökningar som visat att utskrivning av recept inte har som enda funktion att bota en sjukdom. Det är också en social transaktion mellan läkare och patient, som bl. a. innebär att läkaren kan avsluta en kontakt med en patient för att gå över till nästa. I den tidspressade situation som många läkare i svensk sjukvård har i sitt arbete kan läkaren inte alltid ge sig tid till att ordentligt förklara för patienten vilka biverkningar ett läkemedel kan ha. Det torde vara sällsynt att patienten ges möjlighet att bli väl informerad om riskerna och därigenom ges möjlighet att delta i beslutet om vilka risker han eller hon vill ta. Patienter som får läkemedel bör ha rätt att bli informerade om risker och biverkningar och medverka i beslutet om att ta de läkemedel som de får recept på. Detta kan ske genom att patienten får en - för lekmän begriplig skriftlig beskrivning av kända risker och biverkningar. Informationen bör tillhandahållas för läkemedelskonsumenten i samband med att läkemedlet skrivs ut. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om läkemedelsinformation. 1986/87 So432
mot · GA02So433 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:So433 och () Alternativ förlossningsvård Valfrihet - individuellt ansvar - hög vårdkvalitet. Tre viktiga begrepp vad beträffar moderat vårdpolitik. Dessa mål stämde väl överens med den allmänna uppfattning som präglade rikskonferensen för den framtida förlossningsvården, som hölls i . I har vi den mest storskaliga förlossningsvården i . Med de signaler, som kommer från bl. a. om hemliknande förlossningsmiljöer, börjar allt fler ifrågasätta dagens svenska förlossningsvård. Är den normala förlossningsvården på väg att försvinna? Styrs förlossningsvården i för stor utsträckning av de tekniska hjälpmedel som finns? Det är några av de frågor som ställs av många människor. Det är främst mödrar, gynekologer och barnmorskor som deltar i denna debatt. Vissa tecken tyder på att säkerhetsåtgärder i form av ökade tekniska hjälpmedel har fått för stort utrymme i den förlossningsvård som erbjuds mödrarna. Utomlands - företrädesvis i men även t. ex. i finns ett ökat intresse av en alternativ förlossningsvård, som sker på naturligt sätt utan tekniska hjälpmedel, s. k. ABC-klinik, alternative birth care. Den kan finnas i anslutning till en kvinnoklinik, således i samma byggnad. Även i finns krafter i gång att starta sådan verksamhet. Vid vissa kliniker får mödrarna ett starkt stöd före, under och efter förlossningen. Mödravården, förlossningsvården och eftervården är mycket viktig för föräldrar och barn. Det är viktigt att samma barnmorska kan ge denna omsorg till i första hand modern. Det stärker moderns självkänsla och medvetenhet om den procedur hon skall genomgå. På vissa håll förekommer ett nytänkande vid den ordinarie förlossningsvården i . Detta innbär bl. a. att stödet till modern har givits högre prioritet. På förlossningsavdelningen i lämnas exempelvis en födande kvinna aldrig ensam. I ges också modern ett starkt stöd från barnmorskans sida. Detta torde ha medverkat till att av mödrarna då väljer smärtlindring i form av pudendusblockad mot för landet i övrigt. Genom denna förebyggande och stödjande åtgärd har skapats möjlighet att utnyttja naturkraften hos kvinnan. Det innebär ökad trygghet för modem, eftersom vetskapen om vilka effekter konstlade metoder kan ha på barnet inte är tillräckligt utvärderade. Detta var några exempel på alternativ inom förlossningsvården. Det finns betydligt flera. Det viktiga är emellertid, att dessa och andra alternativ får utvecklas. Det kanske på så sätt finns möjlighet att skapa mindre förlossningsenheter. Vi bör i detta sammanhang ta till vara de erfarenheter som a. kan bidra med. Det är också viktigt att det finns möjlighet till hemförlossning. Den är lätt att organisera till ringa kostnader. Åberopande det anförda hemställs att begär att regeringen tillsätter en bred parlamentarisk utredning om den framtida förlossningsvården med inriktning på olika alternativ. Karl-G ös ta () () 1986/87 So433
mot · GA02So436 · 1987-01-23 00:00:00 — m. fl. (s) Vården av krigsskadade flyktingar Bland flyktingarna finns en del som har krigsskador, som kräver speciella sjukvårdsinsatser. Dessa flyktingar ingår dels i den s. k. flyktingkvoten, men återfinns också bland dem som söker asyl vid ankomsten till . utgör iranierna en stor andel av de . Bland dessa är det åtskilliga som skadats i kriget mellan och . Behandlingen av krigsskador utförs oftast inom den ordinarie sjukvården. Det kan vara en bra lösning, men i många fall kompliceras behandlingen av att skadorna är fysiskt komplicerade och att dessa flyktingar dessutom har psykiska skador av krigsupplevelser och även av tortyr. Detta ställer extra krav på dem som skall utföra behandlingen. har träffat avtal med i om behandling av krigsskadade. Där pågår nu en tvåårig försöksverksamhet, som redan visat på goda resultat. Flertalet av dem som behandlats har tagits emot i kommuner och kan där fortsätta sin rehabilitering. Flyktingarna vårdas på en särskild avdelning med 24 vårdplatser. Personalens kunskaper och erfarenheter kan tas till vara så att flyktingarna kan få en kontinuerlig kontakt. Flyktingförläggningen i får stöd i sitt arbete med den fortsatta rehabiliteringen och utplaceringen i olika kommuner. Även om det nya systemet för flyktingmottagning inneburit att flyktingar tas emot över hela landet finns redan och kommer ytterligare flyktingar till storstadsområdena. I finns flera flyktingar som behöver vård för krigsskador. Det är angeläget att de resurser som måste avsättas inom sjukvården utnyttjas på bästa möjliga sätt och att kommunernas stödåtgärder för rehabilitering underlättas och blir så ändamålsenliga som möjligt. Genom att utveckla behandling och vård av krigsskadade inom kan vi ge biståndsarbetare utbildning och erfarenhet som kan vara till stor nytta. Dessutom har vi vid händelse att skulle bli indraget i krig ändamålsenlig verksamhet organiserad och prövad. bör få i uppdrag att inleda överläggningar med för samordning av sjukvårdsinsatser för krigsskadade liknande den verksamhet som pågår i . Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet av samordning av sjukvårdsinsatser för vård av krigsskadade. () () 1986/87 So436
mot · GA02So438 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So438 m. fl. Ett behandlingscenter för brottsoffer Med hänvisning till vad sorn anförts i motion 1986/87: Sf513 hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om inrättandet av ett nationellt behandlingscenter för tortyroffer. () () () () () () ()
mot · GA02So439 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So439 () Legitimation för naprapater Det finns ca 300 utbildade och verksamma naprapater i . Enligt uppgift från har medlemmarna i förbundet utbildning som Doetors of Naprapathy antingen vid Colleges of Naprapathy i eller vid i . har möjlighet att kontrollera och påverka utbildningen vid . För inträde i i krävs gymnasiekompetens eller motsvarande. De dominerande inslagen i grundutbildningen, som omfattar de tre första terminerna, är teoretisk utbildning i de anatomiska, fysiologiska, patologiska och terapeutiska ämnena som massage, sjukgymnastik och klinisk praktik. Krav har tidigare framförts på att välutbildade naprapater skall få legitimation för att därmed kunna inordnas i den svenska sjukvården. Legitimation eller liknande torde också vara en förutsättning för att den som blir behandlad av en skicklig naprapat skall kunna få en viss del av behandlingskostnaden täckt av . Det är i längden inte acceptabelt att samhället via försäkringssystemet exempelvis stöder behandling av sjukgymnaster men fortfarande inte om den utförs av en kanske mycket bättre utbildad naprapat. uttalade socialförsäkringsutskottet att en seriöst utövad kiropraktisk verksamhet utgör en resurs. 1984 uttalade socialutskottet att så snart resultaten från försöksverksamhet med kiropraktorer förelåg, skulle en motsvarande försöksverksamhet med naprapater övervägas. Trots att gått efter detta uttalande har naprapaterna fortfarande inte fått någon legitimation. Många söker sig dock till naprapater för att få hjälp och många har också blivit botade från t. ex. svåra ryggbesvär. Den numera ganska stora yrkeskåren borde bättre kunna utnyttjas inom sjukvården. Patienter som behandlas av dem borde ha rätt till ersättning genom sjukförsäkringen. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag om att naprapater skall kunna erhålla legitimation.