mot · GA02Ub639 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub639 m. fl. För innebar större delen av en omstrukturering av den mycket dominerande skogsindustrin. Trots den sysselsättningsminskning som blev följden kunde en sysselsättningstillväxt noteras genom att den offentliga sektorn expanderade och ett antal nyetableringar inom näringslivet kom till stånd. Sysselsättningstillväxten innebar att folkmängden i stort sett bibehölls kring 268000 invånare. Omkring 1980 när den offentliga sektorn byggts ut till ungefär dagens nivå kom en vändpunkt. Skogsindustrin har fortsatt sina rationaliseringar, och inom bl. a. byggmaterialsektorn har betydelsefulla nedläggningar skett. Även inom jord- och skogsbruket har rationaliseringsarbetet fortsatt. Då den offentliga sektorn eller andra sektorer inte kunnat öka sin sysselsättning i motsvarande grad har den minskade sysselsättningen lett till en nedgång i befolkningstalet. Antalet invånare är ca 261 000, vilket innebär att är det län som haft den största befolkningsminskningen i både absoluta och relativa tal . regionalpolitiska beslut innebar betydande satsningar på forskning och utveckling, men de insatser som gjorts inom detta område har till stor del gått länet förbi. Från har i ett flertal sammanhang framhållits behovet av insatser på utbildningsområdet i länet. Inget annat län i landet har så stort avstånd () till teknisk högskoleutbildning. Detta innebär klara rekryteringssvårigheter i vad gäller kvalificerad personal till såväl privat som offentlig sektor. Den pågående befolkningsminskningen är också en följd av ogynnsam åldersstruktur med ett negativt födelsenetto. Detta innebär att ett vidmakthållande av befolkningen förutsätter en nettoinflyttning på i storleksordningen 700 personer . Det är av flera skäl angeläget att bryta nuvarande trend. En fortsatt minskning av befolkningstalet medför en försämring av såväl den kommersiella som den offentliga servicen. Skatteunderlaget minskar för såväl landstingskommun som primärkommuner. Arbetsmarknaden för den enskilde medborgaren blir sämre. Den enskilde drabbas av förluster genom att värdet på hans eller hennes tillgångar minskar. Samhällskapitalet kommer till mindre användning, vilket för riket som helhet innebär en förlust. För att vända utvecklingen bedömer vi att åtgärder behövs som verkar förnyande, dvs. utbildning och kunskapshöjning i form av teknikspridning, strukturförbättrande åtgärder, främst inom kommunikationsområdet, samt åtgärder i syfte att förbättra lokaliseringsförutsättningarna inom länet. 1 1986187.3 sami. Länsorgan, de anställdas och företagens organisationer m. fl. arbetar tillsammans med högskolan i intensivt med projektet . I särskild motion har vi hemställt om stöd för utvecklingsåtgärder i syfte att fullfölja projektet . Motiven för särskilda insatser inom gymnasieskolan sammanfaller i stor utsträckning med motiven för projektet . Den pågående strukturförändringen friställer människor. Inom andra branscher finns efterfrågan på personal. Emellertid sammanfaller inte yrkesutbildning och erfarenheter inom krympande branscher med dem som är aktuella inom tillväxtbranscher. Tvärtom råder här relativt stora skillnader. Detta har dokumenterats på så sätt att vissa tillväxtbranscher har betydande rekryteringssvårigheter. Därmed kan inte den potential som finns beträffande utveckling och tillväxt tas till vara, något som är beklagligt mot bakgrund av den tillbakagång som pågår i . Gymnasieskolan är en av de väsentligaste resurserna som finns att tillgå för att brett föra ut tekniska kunskaper i vårt näringsliv. Genom sin geografiska närhet till företagen i olika länsdelar har gymnasieskolan ett särskilt ansvar att via sina elever bidra till den tekniska förnyelsen i sin närregion. Man kan påstå att gymnasieskolan i mångt och mycket grundlägger de vidare förutsättningarna för en effektiv spridning av ny teknik. Gymnasieskolorna, och i detta sammanhang särskilt de tekniska och naturvetenskapliga utbildningarna, är mycket viktiga och bör därför kompetensmässigt ligga på en hög nivå i rent av på en mycket hög nivå för att kompensera för avstånden till tekniska högskolor, branschinstitut och andra resurscentra. Samma krav kan ställas på arbetsmarknadsutbildningen (AMU) i länet samt statens skola för vuxna i (SSVH). I det teknikspridningsprogram som utarbetats i har en analys avseende lärarkompetens samt status på institutionstekniken i relation till aktuell tekniknivå ute i industrin genomförts. Utrustningen uppvisar en stor spännvidd från klart modernt och uppdaterat till helt omodernt och bristfälligt. Lärarkompetensen i fråga om grundutbildning varierar från väl behöriga lärare till ett begränsat men ändå inte försumbart antal som ej har utbildning inom ämnesområdet i fråga. Det allvarligaste är emellertid att fortbildningen genomgående tycks vara kraftigt eftersatt. En klar majoritet av länets tekniskt-naturvetenskapliga gymnasielärare saknar utbildning i modern teknik och har sannolikt också begränsad kännedom om näringslivets tekniknivå och behov. Brister i lärarfortbildningen måste genom noggrann planering, gärna i nära samverkan med näringslivet, och resursförstärkning omgående reduceras. Lärarna bör även ges möjlighet att erhålla praktik ute i industrin för att hålla sig å jour med utvecklingen och bidra med sitt kunnande i företagen. Särskilda kurser anordnas i syfte att tillgodose det behov som redovisas ovan, men tillgången på utbildningsplatser är synnerligen begränsad, vilket för innebär att endast på sin höjd en handfull lärare kan komma i fråga för denna form av fortbildning. För att tillgodose behovet av fortbildning inom bör därför särskilda insatser göras, så att en väsentlig kunskapshöjning har åstadkommits. bör i samverkan med länsskolnämnden svara för att den aktuella utbildningen genomförs. Den tidigare nämnda analysen leder även till slutsatsen att samhället och i viss mån företagen inte och inte i tillräcklig grad uppmärksammat de, särskilt i , mycket stora fort- och vidareutbildningsbehoven. Nya flexibla och okonventionella vägar inom utbildningen måste därför prövas. Regeringen gav i uppdrag att utarbeta ett regionalt teknikspridningsprogram. I det program som fastställts föreslås ett betydande antal åtgärder i syfte att åstadkomma teknikspridning och höja den tekniska nivån i länet. Med hänsyn till det dokumenterat stora behov som föreligger och de inte speciellt gynnsamma förutsättningarna på utbildnings- och teknikspridningsområdet är det särskilt angeläget att förverkliga de krav och förslag som redovisas i teknikspridningsprogrammet. Förbättring av vägnätet i Vi hälsar med tillfredsställelse regeringens förslag att genom ett särskilt investeringsprogram om 5 750 milj. kr. utöver ordinarie vägbyggnadsanslag höja vägnätets bärighet. Den destinering av medel som görs till skogslänen om är bra. I finns stora behov av investeringar i vägnätet. a. medför de genomgående ogynnsamma grundförhållandena att investeringar i vägar blir speciellt kostsamma i . I enlighet med regeringens och pågår arbetet med att upprätta en flerårsplan för byggande av riksvägar och länsvägar. Enligt direktiven skall en prioriterad objektlista sammanställas för länet. Det kan nu konstateras att med den investeringsram som givits , inryms inte alla objekt som bör genomföras i länet. Objekten i de nu gällande planerna har inte kunnat genomföras på grund av medelsbrist i sådan omfattning att planen har en eftersläpning . Detta får svåra konsekvenser. Med den medelstilldelning som kan förväntas utifrån skulle planen för nästa period inte ens kunna inrymma objekt som var planerade att utföras i den nu gällande planen. Beroende på fördelningen av ett särskilt investeringsprogram som regeringen aviserat kan dock en förbättring komma till stånd. I en särskild skrivelse till regeringen hemställde länsarbetsnämnden, , , , , Handelskammaren samt kommunerna i om att i skulle tilldelas medel om 170 milj. kr. utöver enligt förväntad tilldelning. De förslag som finns i nu gällande planer och som ännu ej utförts och som omfattar riksvägar och länsvägar är kostnadsberäknade till 370 milj. kr. prisnivå beräknas kostnaden till 470 milj. kr. 1 * 1986/87.3 sami. Planeringsramen för den närmaste tioårsperioden beräknas till 260 milj. kr., varför en stor diskrepans råder mellan behov och tillgängliga medel. Detta innebär att förutom ordinarie väganslag erfordras ett tillskott i storleksordningen 210 milj. kr. för att enbart fullfölja befintliga planer. Detta bör vara det medelstillskott som i tilldelas förutom ordinarie väganslag. Till vad som nämnts ovan om länets besvärliga förutsättningar att bygga vägar kan läggas den stora betydelse vägnätet har för skogsindustrin i länet. Därutöver skulle väginvesteringar ge sysselsättningseffekter med omedelbar verkan, något som är särskilt angeläget i nuvarande situation med hög arbetslöshet och med målsättningen att vända utvecklingen i länet. Handlingsutrymme skulle därmed skapas för mer långsiktiga åtgärder inom teknikspridning och utbildning. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av utbildningspolitiska insatser i , [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av förbättring av vägnätet i genom särskilda bärighetshöjande åtgärder.1] () () 1 1986/87:T348.