mot · GA02sf286 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sf286 Allt fler och större grupper understryker att arbetstempot blivit alltför hårt och påfrestande. Allt oftare uppmärksammas arbetsskador och förslitningar som förorsakats av att människor arbetat i en och samma kroppsställning eller utfört enahanda kroppsrörelser. Många upplever sin arbetsmiljö och arbetssituation mycket psykiskt påfrestande. Det är inte ovanligt att personer med arbetsuppgifter som tidigare betecknades som relativt lugna och stimulerande nu anmäler att man vill byta jobb på grund av stress och psykiska svårigheter. Det finns gott om tecken på att det moderna arbetslivet fordrar nytänkande på flera områden. Att många under sitt arbetsliv kommer att behöva, kanske tvingas byta yrke är tydligt. Det finns således knappast anledning betrakta livet som om det vore indelat i tre perioder, utbildning, arbetsliv, pension. Det är naturligt att många människor känner behov av att stanna upp, få möjlighet att så att säga hinna i fatt sig själva, få av återhämtning för att ägna sig åt sådan sysselsättning, fritidsaktiviteter, hobbies eller liknande som tiden inte medgivit. Det finns anledning att förvänta att ett sabbatsår fyllt med de aktiviteter och den sysselsättning som stimulerar individen både andligt och fysiskt kommer att kunna berika såväl de återstående verksamma åren som pensionsåldern. Det finns också all anledning att understryka värdet av att skapa reella möjligheter, tid att umgås med familj, släktingar etc. Säkerligen skulle ett avbrott i den aktiva yrkesverksamma perioden, en period som så lätt fastnar i slentrian och monoton dygns- och årsrytm, kunna skapa bättre förutsättningar för att odla den gemenskap och det sociala umgänge som vi så gott som alla är i stort behov av. Det kan också påpekas att många inte hinner njuta frukterna av ATP. Man orkar inte ända fram. Man kan därför hävda att varje människa bör ha rätt att kunna utnyttja ATP och folkpension under ett års förtidsuttag ur pensionssystemet. förtidsuttag år skulle påverka ålderspensionen på liknande sätt som förtidsuttag före den ordinarie pensionsåldern. Sabbatsåret skulle således betalas från egen ATP och folkpension och skulle därför inte tära på den ansträngda samhällsekonomin. Däremot skulle, vill kds hävda, ett genomförande av förslaget få vissa positiva effekter på arbetsmarknaden eftersom arbetslösa skulle få ett större urval av vikariat och möjligheter till arbetslivserfa renhet som sabbatsårsnyttjaren är borta från sitt ordinarie arbete. Givetvis kan reformen ge upphov till en del praktiska svårigheter i arbetslivet. Dessa problem kan jämföras med den av alla accepterade föräldraledigheten och studieledigheten. Naturligtvis bör överläggningar med arbetsmarknadens parter ske innan en sådan här reform genomförs. Sedan kds motionerade om sabbatsåret har man från LO-håll uttryckt intresse för sabbatsåret men med en annan ekonomisering. När utskottet behandlade motionen avstyrktes den med hänsyn till pensionsberedningens arbete. Av pensionsberedningens utredningsuppdrag framgår inte att den utreder denna fråga. Däremot kunde det vara lämpligt om den gjorde det. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna att pensionsberedningen bör utreda frågan om ett frivilligt sabbatsår i enlighet med motionen. 1986/87 Sf286