mot · GA02l712 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. (fp) Liberal konsumentpolitik Utgångspunkten för konsumentpolitik är ett samhälle med en socialt inriktad marknadsekonomi som bygger på konkurrens, fritt konsumtionsval och fri prisbildning. Alla erfarenheter visar att marknadsekonomi är det oöverträffade sättet att hushålla med samhällets knappa resurser. Inget annat system ger beslutsfattarna och konsumenterna så god information om produktions- och avsättningsmöjligheter. Inget annat system ger så snabba och klara ekonomiska styrsignaler. Inget annat system förmår att skapa samma ekonomiska dynamik och tillväxt. Ett övergripande konsumentpolitiskt intresse är att genom konkurrens och frihandel förstärka konsumenternas ställning. Marknadsekonomin löser förvisso inte alla problem men vi tror inte att konsumenternas intressen i allmänhet bäst tillvaratas genom politiska regleringar eller förhandlingar mellan olika intresseföreträdare. En ytterligare fördjupning av den svenska förhandlingsekonomin vidgar endast fältet för ett politiskt och ekonomiskt maktspel mellan olika intressegrupper. Samhällsingripanden av detta slag har dessutom en tendens att ge upphov till en kumulativ process successivt urholkas marknadsekonomins funktionsförmåga som kraven på centralisering, reglering och förhandlingar växer sig allt starkare. I den här typen av system blir goda kontakter med statstjänstemän, politiker och fackföreningsledare viktigare för ett företags framgång än företagsledningens förmåga att effektivt sköta produktion, innovation och marknadsföring. I en väl fungerande marknadsekonomi är det konsumenten som via sina köp styr produktionen i enlighet med egna preferenser. Försök att ersätta hushållens konsumtionsval med andra efterfrågeinstrument leder endast till en mindre marknadsanpassad produktion med åtföljande välfärdsförluster. Marknadsekonomin förutsätter, som ovan nämnts, att det finns konkurrens mellan fristående företag. Monopol, kartellbildningar och prissamverkan måste därför motverkas genom en effektiv lagstiftning mot konkurrensbegränsningar. Den svenska ekonomin är en integrerad del av världsekonomin. Det är den fria handeln som gör det möjligt för ett litet land som att utnyttja stordriftsfördelar och dra nytta av en stor och varierande mängd importerade 1** 1986/87. Fri handel innebär således en potentiell konkurrens som håller nere Mot. Konsumenterna får en större mängd varor och tjänster till rimliga L712 priser att välja mellan. har den protektionistiska stämningen i vår omvärld blivit alltmera påtaglig. Handelshinder av skilda slag, subventioner, dumpning, statsmakternas uppköpspolitik, kvalitets- och säkerhetskrav, m. m. är allvarliga hot mot frihandeln. Regeringen bör därför, som ett led i konsumentpolitiken, aktivt verka för en fortsatt liberalisering av de ekonomiska relationerna med alla länder. Ett viktigt mål för konsumentpolitiken är att underlätta för konsumenterna att göra de köpval som från deras egna utgångspunkter är rationella. Därvid är tillgången på information och kunskaper av stor betydelse. En snabb utveckling av näringsliv och handel har erbjudit fördelar för konsumenten. Nya varor har tillkommit, detaljhandelns sortiment ökat, priserna pressats i konkurrens, genom stordrift samt förändrade distributionsmetoder. Det ökade utbudet ställer också större krav på konsumenten. Att väga pris mot kvalitet och att snabbt fatta ett köpbeslut förutsätter att konsumenten har goda förkunskaper. Konsumenten och den offentliga sektorn En allvarlig brist i den nuvarande konsumentpolitiken är att den inte omfattar huvuddelen av produktionen av offentliga varor och tjänster. har den offentliga konsumtionen av utbildning, hälsovård, transporter m. m. ökat från till av den totala konsumtionen. Om ett företag har en monopolställning, oavsett om företaget är privat eller offentligt, oavsett om företaget erbjuder produkter eller tjänster har konsumenten alltid en svag ställning. Därför bör konsumentpolitiken ha som mål att motverka monopolbildningar oavsett om de finns på den privata eller på den offentliga sidan. är det uppenbart att de varor och tjänster som produceras av den offentliga sektorn är av utomordentligt stor betydelse för den enskilde konsumenten. Den enskilde har oftast inte något annat val än att använda sig av de varor och tjänster som de offentliga monopolen tillhandahåller. Detta understryker krav på att bryta de offentliga monopolen och skapa förutsättningar för tillkomsten av konkurrerande företag. Denna fråga behandlas mer ingående i en motion från om frihet och enskilda alternativ. Den framtida konsumentpolitiken bör vara inriktad på att stärka konsumenternas påverkan på offentligt producerade varor och tjänster. Bland de offentliga företagen har postverket, och en särställning då de producerar tjänster som i hög grad påverkar den enskildes vardag. Här är en stark konsumentpåverkan av särskild vikt. Det kan därför finnas anledning att se över konsumentinflytandet även i de statliga verken. Det kan noteras att offentligt producerade varor och tjänster ingår i det Mot. 1986/87 konsumentpolitiska arbetsområdet såväl i som i . konsumentorganisationer i andra länder har ofta såväl den privata som den offentliga marknaden som arbetsområde. Enligt mening bör därför en utredning tillsättas för att göra en samlad bedömning av konsumentpolitiska aspekter på offentlig verksamhet. Den bör granska konsumenternas förhållande till såväl sådan offentlig verksamhet som bedrivs i affärsmässiga former som annan offentlig förvaltning. Myndighetsutövning, t. ex. tillståndsgivning, bör dock inte behandlas. Vidare bör endast granskas tillhandahållandet av nyttigheter för individuell konsumtion. En central fråga gäller vilka möjligheter konsumenten har att göra sin rätt gällande när han eller hon anser sig felaktigt behandlad. Vad som har sagts i detta avsnitt bör ges regeringen till känna. Den lokala konsumentverksamheten är synnerligen betydelsefull. Utvecklingen av denna är en angelägenhet som visserligen är frivillig men som ändå måste tas på största allvar i samtliga kommuner. vill understryka vikten av en fortsatt utbyggnad av den kommunala konsumentverksamheten med politisk förankring i konsumentnämnden. I denna mångsidiga verksamhet ingår flera viktiga arbetsområden, bl. a. hushållsekonomisk budgetrådgivning, som bör ske i samarbete med främst socialförvaltningen. Den huvudsakliga uppgiften måste dock vara information om olika varor och tjänster och deras prestanda. Över huvud taget är det ytterst angeläget med bred lokal samverkan mellan kommunala organ, näringslivet, bankerna och frivilliga organisationer. Finansieringen av den konsumentpolitiska verksamheten kommer att kräva resurser men rimligen inte några oöverstigliga belopp. Dessutom kan nog viss självfinansiering uppnås genom lägre utbetalningar inom som en följd av bättre ordnad privat hushållsekonomisk budgetering. Någon särskild lagstiftning för den lokala konsumentpolitiska verksamheten skall inte tillkomma. En av de mest angelägna konsumentfrågorna är att ge konsumenterna tillgång till en ändamålsenlig information om varorna i den vardagliga köpsituationen. Informationen bör vara så utformad att jämförelser mellan olika alternativ underlättas. Trots en allmän nivåhöjning av de konsumentpolitiska åtgärderna är det svårare än någonsin att i butiken få en objektiv konsumentinformation. föreslog att man på frivillig väg skulle söka bygga upp ett varudeklarationssystem i samarbete med näringslivet. vidhåller detta ställningstagande. Grundtanken är att ett varudeklarationssystem med igenkänningstecken skall utgöra en fördel för marknadsföringen för seriösa och ansvarskännande företag. kommer systemet att underlätta för konsumenten att välja rätt vara till rätt pris. En utvecklingsmodell kan vara densamma som möbelbranschen tillämpar. Företag går samman och enar sig om en lämplig form för en seriös L712 Möbelfakta är en tillförlitlig och efterfrågad information av konsumenten. Ett aktivt stöd från konsumentorgan och medvetna konsumentgrupper skulle på så sätt leda till bättre och mer prisvärda produkter. efterlyser initiativ från att i samarbete med andra organ stimulera till ett frivilligt varudeklarationssystem för vissa varor. Rådgivning och upplysning till den enskilda konsumenten är i stora stycken ett kvantitetsproblem. Det gäller i kommunerna att inte nöja sig med att kunna besvara ett antal telefonfrågor per dag, eller att informera ett antal besökande konsumenter. Det är dessutom fråga om att bringa upplysning om varor och tjänster till konsumenterna tusentals gånger råd och erfarenheter bör finnas till hands vid den enskilde konsumentens inköpsplanering, och helst också vid de direkta köptillfällena. Här räcker inte massmedia som radio och TV och tidningar, här kan man ta datatekniken till hjälp. För att datorstödd konsumentrådgivning skall bli meningsfull krävs två ting: Varujämförelser och marknadsöversikter skall finnas tillgängliga. Vidgade varuprov behöver därför göras, normer behöver aktualiseras, osv. Sådana uppgifter kan lagras i allmänt tillgängliga databaser. Den rådgivande informationen behöver spridas ut till konsumenterna via datakommunikation. Dataterminaler finns i redan på hundratals postkontor, bibliotek och andra offentliga platser i vårt land. Flera hundra tusen persondatorer finns på arbetsplatserna. En stor del av dessa har telefonmodem. Dessutom har många familjer i hemdatorer med telefonmodem i sina bostäder. Dessa datorer kan kopplas in på telefonnätet. Via dessa olika utrustningar kan konsumentrådgivning nå ut till stora mängder konsumenter. Med detta blir varujämförelser och marknadsöversikter, som skrivs in i allmänna databaser, via telefonnätet tillgängliga för envar. Kostnaderna för användning blir måttliga, med hänsyn till värdet för konsumenten av att när som helst ha tillgång till aktuella pris- och kvalitetsjämförelser. (För videotex tillämpas enhetstaxa för telenätets användning över hela landet.) En form av sådant individuellt konsumentstöd som kan ges med datorhjälpmedel kommer att prövas . kommun avser att genomföra ett prov där hemvårdare vid sina hembesök hos pensionärer i området skall medföra bärbara videotexterminaler. Genom att via pensionärens telefonjack koppla in en aktuell databas kan hemvårdaren på dataskärmen visa fram en bred meny över tjänster som är tillgängliga. Det blir inte bara frågan om dagligvaruinköp (Vad är särskilt billigt ?) i ett par varukedjor, utan också tillgång till teater, konserter, service kring personlig hygien m. m. Det viktiga är här att varorna, biljetterna m. m. verkligen kan Leverans sker därefter från de olika producenterna direkt Mot. till pensionärens bostad vid överenskommet tillfälle. Denna form av konsumentstöd kan komma att visa sig värdefull för många personer som av olika skäl (ålder, rörelsehinder m. har svårt att på egen hand komma i direkt kontakt med utbudet av varor och tjänster i vårt samhälle. För att datorstödd konsumentupplysning skall kunna föras ut till konsumenterna bör följande äga rum: Branschorganisationer bör uppmuntras att själva bygga upp databaser med produktfakta och jämförande varuanalyser konsumentdatabaser. bör i samverkan med industrin arbeta fram praktiska normer och standarder för sådana varuöversikter, som är avsedda direkt för konsumenten. bör komplettera sitt blankettmaterial för familjers konsumtion och hushållsekonomi med datorprogram, som via t. ex. videotexnätet eller i handeln även kan föras ut till konsumenten, för körning på hemdatorer eller persondatorer. bör i samverkan med studera hur konsumentupplysning bedrivs i närstående stora utländska videotexsystem. bör uppmuntras att t. ex. via sin Teldokfond initiera studier av datoriserad handel med konsumentupplysning. Industrins företrädare bör uppmuntras att tillsammans med starta praktiska prov med videotex för konsumentupplysning. I detta sammanhang bör man göra sociala studier över användningen, så att tidiga erfarenheter utan dröjsmål kan brukas för att göra denna typ av konsumentupplysning tillgänglig för allt bredare grupper i samhället. I vårt land har vi alla möjligheter att ha en hög matstandard. Vi har en väl utvecklad livsmedelsindustri. Vi har ett bra distributionsnät. Vi har goda förvaringsmöjligheter i bostäderna. Ändå är maten inte av den kvalitet som konsumenterna har rätt att kräva, inte minst med tanke på de höga matpriserna. Ett av skälen är helt enkelt att maten är för gammal när den kommer på konsumentens bord. Vi har en lagstiftning som kräver att alla kylvaror med kortare hållbarhet än skall vara märkta med förpackningsdag och bäst-före-dag. Kylvaror med längre hållbarhet än kan i stället för bäst-före-dag ha bäst-före-månad. Förpackningsdagen skall anges. Hur lång hållbarhetstid som skall anges bestämmer fabrikanten. Det kan innebära att hållbarhetstiden tänjs ut för att passa ett visst distributionssystem, en viss försäljningskampanj etc. vilket givetvis går ut över kvaliteten. Uppgiften om förpackningsdag garanterar inte heller att varan är tillverkad som den förpackas. Den nuvarande lagstiftningen garanterar visserligen att vi inte får varor som är hälsovådliga. Men så långa lagringstider som dock är möjliga gör att varorna inte alltid har den fräschör och fina smak som de skulle ha om de vore färskare och som vi betalar för. Djupfrysta livsmedel behöver inte datummärkas. En del fabrikanter . märker frivilligt, en del diskuterar att genomföra en märkning, men inte alla. De som gör en frivillig datummärkning sätter mycket långa hållbarhetstider på djupfrysta livsmedel, VA år, ibland mer. En så lång lagring fordrar att fryskedjan är obruten och att de frysta varorna behandlas rätt i butikerna vilket inte alltid sker. Förpackningar trasas sönder när kunder plockar om i frysdiskarna. En del fryspaket staplas för högt i diskarna. Det är då inte konstigt att fryst fet fisk kan smaka härsken eller att kycklingen, som varit fryst är torr och smaklös. Konsumenterna har rätt att kräva att infrysningsdagen finns angiven på varje fryspaket. Bröd behöver inte datummärkas. Genom centraliseringar har bagerierna blivit allt större och allt färre. Bröd kan distribueras från ett storbageri över hela landet. Det gör att brödet måste innehålla konserveringsmedel för att inte mögla eller åldras så att konsumenten märker det. Allt förpackat matbröd bör därför märkas med bakningsdag. Livsmedelsindustrin får allt större möjligheter att behandla och förpacka färskvaror så att hållbarheten ökar. Det är i och för sig bra att vi garanteras att maten inte möglar, jäser eller blir angripen av bakterier. Men det får inte bli en utveckling som ger oss färskvaror som är gamla. Det krävs en bättre samordning för ärenden om kvalitets- och tillsatskontroll i fråga om mat och dryck, som så starkt inverkar på konsumentens välbefinnande. Frågan om datummärkning på livsmedlen måste även behandlas ur denna aspekt. beklagar den nuvarande splittringen i informationsinsatserna från de statliga organen när det gäller närings- och kostfrågor. Två tredjedelar av svenska folket dör av cancer och hjärt- och kärlsjukdomar. I många fall är felaktig kost en direkt orsak. En bättre samordning mellan och livsmedelsverket och i konsumentpolitiskt inriktade verksamheter skulle förhindra att viktiga konsumentfrågor som t. ex. en adekvat datummärkning faller mellan borden. bör besluta ge regeringen till känna vad som sägs om bättre samordning av kostinformation och andra näringsfrågor. Det behöver knappast påpekas att en mycket stor andel av hushållen ofta berörs av hur relationen fungerar mellan kund och företag på bilområdet. Det berör ungdomar som sparat till den första bilen, men gör ett dåligt köp därför att informationen om bilens kondition varit ofullständig. Det berör oss då vi lämnar in bilen för service eller reparationsarbeten och sedan har svårt att bedöma om arbetet är ordentligt utfört eller om priset för det utförda arbetet är rimligt. Ingenting tyder på att de här konsumentproblemen blivit mindre förekommande . har fått in ca 1 200 anmälningar till sin motoravdelning . Det här är största enskilda produktområde. Såväl TV:s Studio S-program som har i flera undersök ningar visat på uppseendeväckande slarv av bilverkstäderna Mot. då det gäller service- och reparationsarbeten. Mot bakgrund av ett regeringsuppdrag från den då sittande folkpartiregeringen har försökt ta fram riktlinjer för information om bilens kondition vid köp av begagnade bilar. 1984 antog styrelse ensidigt riktlinjer för varudeklaration av begagnade personbilar. , som varit förhandlingspart med , motsatte sig dessa riktlinjer. Konsumentvägledarna i har undersökt i vilken utsträckning riktlinjer följs av bilhandeln. Resultatet av denna undersökning är mycket nedslående. Ytterst få företag ger varudeklaration enligt riktlinjer vid försäljning av begagnade bilar. Detta innebär att det för konsumenterna inte har skett någon väsentlig förbättring i konsumentinformationen på marknaden vid köp av begagnad bil. När det gäller problemen med pris och kvalitet på bilreparationer kunde man förvänta sig att den nya konsumenttjänstlagen skulle vara bilkonsumenterna till hjälp. Men i praktiken har faktiskt konsumenten i en del viktiga avseenden kommit i ett sämre läge . Det fanns nämligen tidigare en branschöverenskommelse Regler för bilreparationer - som reglerade en del för konsumenten viktiga avtalspunkter. Överenskommelsen var ett resultat av diskussioner mellan och bilbranschen. I seriösa bilverkstäder fanns överenskommelsen väl synlig för kunden. har beslutat att dessa regler inte längre skall gälla med hänvisning till att den nya konsumenttjänstlagen trätt i kraft. Praktiskt betyder detta att verkstäderna nu inte längre ser sig skyldiga att utan uppmaning från konsumenten: Lämna prisuppgift innan arbetet utförs. Göra en skriftlig beställningssedel som reglerar vad som skall åtgärdas på bilen. Ange en tidpunkt för när arbetet skall vara klart. Konsumenttjänstlagen reglerar inte dessa punkter specifikt för varje bransch, utan här krävs att bilbranschen i förhandlingar med eller genom eget initiativ tar fram konsumentskyddande regler. Så har inte skett varför konsumentens situation i praktiken kommit att försvagas trots tillkomsten av konsumenttjänstlagen. Då det gäller möjligheter att avgöra kvaliteten på reparations- och servicearbeten bör och de kommunala konsumentvägledarna ägna denna fråga stort intresse. Kontinuerliga undersökningar av arbetskvaliteten, publicering av namn på verkstäder som ej ger kunden rättelser etc., är effektiva verktyg i det här avseendet. Dagens situation då det gäller konsumentskyddet på bilområdet motiverar kraftfullare åtgärder för att åstadkomma Varudeklarationer av begagnade personbilar som konsumenten kan använda sig av som beslutsunderlag vid bilköp. Att konsumenten får skriftlig specificerad information om pris, åtgärder som skall utföras och tidpunkt då åtgärden skall vara utförd, vid inlämnande av bil för reparation och service. Den främsta orsaken till att varuprovning behövs är det faktum att när konsumenten inte känner till en viss produkts egenskap kan han/hon inte heller bedöma värdet i förhållandet till priset. Varuprovningar är det som konsumenterna mest efterfrågar vid konsumentrådgivningen. Över hälften av de frågor som konsumentvägledaren får från allmänheten gäller före-köp, dvs. konsumenten frågar vilka märken som finns av den vara som skall köpas och hur de olika märkena fungerar. Varuprovningar är sålunda ett beprövat konsumentpolitiskt instrument som kommer konsumenterna till godo. Riktiga provningsmetoder utgör grunden för all produktutveckling. En stor del av nuvarande provningsverksamhet sker på efter uppdrag av fabrikanterna som bestämmer vilka varor som skall provas. För att en provning skall vara tillfredsställande borde alla märken inom samma varugrupp provas jämsides. har producenterna ett intresse av provning med tanke på att hög funktionsduglighet är ett konkurrensmedel. Det innebär att en del av provningen kan finansieras med avgifter. Det föreligger ett starkt behov av att utveckla provningsmetoderna dels i egen regi, dels att intensifiera det nordiska och europeiska samarbetet. Genom en utökad provningsverksamhet erbjuds konsumenterna bättre produkter och producenterna tillskapar mer ändamålsenliga varor. Systemet med varuprovningar gynnar även den svage konsumenten som sällan söker sig till lokala konsumentrådgivare eller aldrig läser testresultat. Varorna på marknaden förbättras i stället successivt genom provningsverksamheten. Risken för felköp minskar, när de dåliga varorna sållas bort. Vi anser att framtida verksamhet bör bedrivas enligt de synpunkter som här förs fram. Prioritering av verkets arbetsuppgifter skall kunna omprövas med hänsyn till utvecklingen i samhället och enligt de behov som varuprovningen fyller. Vi hemställer att som sin mening ger regeringen till känna vad som sägs om varuprovningen. Under har det utgått statliga stödinsatser för att trygga människors behov av service i glesbygd och skärgård i hela landet. Över 700 butiker har fått möjlighet att leva vidare och ett 30-tal orter har fått sina butiker tillbaka. Glesbygdsstödet har visat sig vara en lika billig som effektiv social och näringspolitisk insats som det har en viktig funktion även för turismen. Omkring 300000 glesbygdsbor och fritidsboende har genom stödet till dagligvarubutikerna tryggats en butik inom rimligt avstånd. vill slå vakt om detta stöd. anser vi att ytterligare servicefunktioner kunde sammanföras till glesbygdsbutiken. Många stödbutiker erbjuder service till konsumenterna vad beträffar apoteksoch systembutiksvaror liksom tips- och lotteritjänster. Eftersom bibehållandet av butikerna i glesbygden är av största vikt anser vi att andra kombinationserbjudanden för service via glesbygdshandeln borde prövas. Av denna anledning borde glesbygdsstödet ses över för att tillföra nya L712 Med anledning av det anförda föreslår vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som här anförts om glesbygdsstödets funktion. Påverkan på konsumenter och påverkan på företag måste gå hand i hand. Det är t. ex. meningslöst att pålägga företagen informationsplikt om konsumenterna inte är motiverade och kapabla att använda informationen. Detta gäller exempelvis tvättråd för en speciell vara. Nyttan av upplysning och information försvinner om konsumenten inte förmår nyttja den. All information bör ges i så lättfattlig text som möjligt. Därvid bör konsumenten spela en aktiv roll i kontakt med företagen för att påverka och underlätta samspelet mellan företag och konsument. Skolan har en avgörande roll när det gäller att påverka eleverna till självständiga och kritiskt analyserande medborgare. Konsumentutbildning i skolan måste därvidlag stimuleras så att eleverna bibringas fakta inom konsumentområdet. En viktig hörnsten för den unga konsumenten är därför undervisning i konsumentkunskap. Utbildning och information kring konsumtion och goda hushållsvanor resurshushållning, ekonomi och goda kostvanor - bör därför starta tidigt i skolan. På samma sätt som en bra yrkesutbildning lägger grund för goda prestationer i yrkeslivet så utgör utbildningen inom konsumentkunskapsområdet grunden för konsumenen att enklare och effektivare klara vardagslivet. All erfarenhet visar att en kunnig konsument har större möjlighet att bättre klara sin ekonomi och bättre sköta sin hälsa. Sammantaget blir detta en vinst för hela samhället. I Lgr 80 sägs bl. a.: Vardagskunskaper och vardagsfärdigheter skall spela en stor roll i skolan. Dit hör kunskaper som berör hushåll, familj, samlevnadsfrågor och teknik. Mer traditionellt stoff kan behöva vika för att skolan tillräckligt skall kunna knyta an till den verklighet som omger eleverna. instämmer i den målsättningen men konstaterar att verkligheten inte stämmer med det uppsatta målet.