ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02ju625 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju625 Trafikolyckor beroende på förarens onykterhet är inte ovanliga. Vid trafikkontroller avslöjas också många alkoholpåverkade bilförare. Ett problem i dessa fall kan vara de s. k. erfarna rattfylleristernas sätt att agera. Om de får något tillfälle att vara ensamma mellan en olycka och blodprovstagningen kan de sedan hävda att de druckit sprit under denna stund för att minska smärtorna, chocken eller i rädsla för polisen. Denna s. k. eftersupning medför då att även förare med höga halter av alkohol i blodet frikänns vid en rättegång. kunde vi i pressen läsa om att en förare som vid blodprovet visade sig ha friades av tingsrätten i . Rätten fann att åklagaren inte kunde bevisa att mannen druckit före bilkörningen och friade honom alltså. I tillämpas genom vägtrafiklagens 22 § sex timmars eftersupningsförbud. Med sådana regler skulle vi även i vara mera trovärdiga när det gäller att komma till rätta med rattonykterhetsbrott. Med stöd av det anförda hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående straffbarhet när alkoholförtäring skett i samband med bilköring enligt motionens intentioner.
mot · GA02ju627 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju627 och () Straffansvaret för tjänstefel är tjänstemän i offentlig förvaltning undantagna från ansvar för sina åtgärder. Det är ett rimligt krav att alla former av i tjänst företagen åtgärd som skadat enskild person skall kunna beivras och ansvarig tjänsteman fällas. Om åtgärden skett i ont uppsåt eller ej är ovidkommande. Självfallet skall rättegångskostnaderna erläggas enligt gängse bruk, dvs. i princip av den som har förlorat målet. Med hänvisning till ovanstående hemställs att begär att regeringen framlägger förslag om återinförande av ämbetsmannaansvaret för samtliga tjänstemän i offentlig förvaltning. () ()
mot · GA02ju631 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju631 och () Lag mot rasistiska organisationer , som undertecknat, kräver att länder uttryckligen förbjuder organisationer som är rasistiska. Av konventionen framgår att det även skall vara straffbart att stödja rasistiska organisationer. Den svenska attityden - utöver det ovanliga att inte följa en FNkonvention har varit att i stället för förbud bekämpa rasistiska tendenser genom opinionsbildning och genom att straffbelägga hets mot folkgrupp. I bedömningen har även ingått att ett förbud kan dra onödig uppmärksamhet till organisationen. Förbjudna organisationer kan även fortsätta undeijordiskt. Det finns även svårigheter att definiera vad som är rasism. Med all respekt för denna inställning finns nu enligt vår mening flera skäl för en ändrad attityd. Rasistiska tendenser ser ut att öka. Slagordet BSS Bevara Svenskt förekommer allt oftare och företrädare framträder nu mera öppet. Enligt uppgift har BSS och slagit sig samman i det nya Sverigepartiet. Det gör anspråk på att vara ett riksparti och partiprogram finns upprättat. Detta program är klart rasistiskt. a. föreslås att alla icke-europeiska invandrare som kommit till de skall utvisas. Det skulle innebära en deportation av nära 200000 svenskar. Uppmärksammade framträdanden av nazistpartiet har förekommit . med klart rasistiska drag finns företrätt i den borgerliga majoriteten i kommun. Att vägrar att följa om förbud kan av krafterna bakom dessa rasistiska rörelser tas till intäkt för att de är accepterade inslag i det svenska samhället. Ett sådant missförstånd kan visa sig ödesdigert när följden blir ökad rasism och främlingsfientlighet. Med en lagstiftning om förbud mot rasistiska organisationer i skulle önskvärd klarhet skapas om samhällets inställning. att hos regeringen begär förslag till lag om förbud mot rasistiska organisationer.
mot · GA02ju634 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju634 Gränsvärde för narkotika vid trafiknykterhetsbrott Att alkoholförtäring och bilkörning inte hör ihop är alla överens om. Att bilkörning och narkotikamissbruk inte heller hör ihop är en uppfattning som också delas av alla. En berättigad fråga är då vilka möjligheter samhället har att beivra den risk som en narkotikapåverkad bilförare utgör för sina medtrafikanter och sig själv. När det gäller alkoholförtäring i samband med bilkörning utgör de nuvarande blodproven och de fastställda promillegränserna en klar och bestämd grund för bestämmande av brott och straffpåföljd. Samma möjlighet att enkelt fastställa huruvida en narkotikapåverkad bilförare varit olämplig att uppträda i trafiken har polis, åklagare och domare inte . Förekomsten av narkotika i blodet kan, enligt uppgift, mätas på ungefär samma sätt som alkoholförekomst. Som exempel kan nämnas att från sakkunnigt håll har uppgetts att amfetamin per gram blod torde motsvara en kraftig berusning av personen i fråga. Det torde nu vara hög tid att omgående ta itu med problemet med drogade bilförare i trafiken i likhet med vad som gäller alkoholkoncentration. Detta bör kunna ske exempelvis genom att det i lag fastställs en högsta gräns för narkotikakoncentrationen i förarens blod under eller efter färden. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär förslag till en lagstiftning gällande en högsta gräns för narkotikakoncentration i en förares blod under eller efter färden.
mot · GA02ju636 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju636 och () Åtgärder mot våldsbrott En av statens viktigaste uppgifter är att skydda medborgarna. I dagens är antalet brott som drabbar enskilda större än . Det mesta tyder på att, om inga åtgärder vidtas, denna utveckling kommer att fortsätta. Särskilda insatser bör enligt vår mening riktas mot våldsbrotten. Det råa och omotiverade våldet skrämmer de flesta människor. De fysiska och psykiska skador som uppkommer är omfattande. Detta får inte accepteras av ett rättssamhälle. Långsiktigt måste våldet motverkas genom att barn och ungdomar i familj och skola får lära sig normer om vad som är rätt och fel i samhället. Barnen måste få ett handlingsmönster som lär dem att ta ansvar för sig själva och sina medmänniskor. Familj och skola har också en stor betydelse när det gäller att förhindra att barn och ungdomar fastnar i missbruk av skiftande slag med de följder det har för brottsutvecklingen. Samhällets reaktion mot missbruk i olika former måste skärpas. Narkotikabruk måste kriminaliseras. Åtgärder som leder till helt drogfria kriminalvårdsanstalter måste vidtas. Det lidande som orsakas genom våldsbrott och den rädsla som sprider sig i samhället motiverar en ännu kraftigare reaktion än vad som är fallet. Straffsatserna måste skärpas betydligt när det gäller våldsbrott. bör unga människor vid förstagångsförbrytelser kunna få en särbehandling, som som den innebär en kraftig reaktion, inte leder till ökad risk för fortsatt brottslighet. Det innebär att särskilda jourdomstolar snabbt skall kunna utdöma straff. Därvid skall det vara möjligt att kunna utdöma någon form av samhällstjänst. Vid återfall bör reaktionen från samhällets sida som tidigare anförts vara kraftig. Människor som hotats eller utsatts för misshandel tvingas alltför ofta att leva i skräck för att hotet verkställs eller att misshandeln upprepas. Det bör därför införas en möjlighet för domstol att utdöma besöksförbud. Detta bör gälla generellt. Frågan om utformning av regelsystemet kring s. k. sluten psykiatrisk vård är svår. Nuvarande förhållanden är emellertid inte tillfredsställande. Enligt vår mening bör reglerna ändras så att den som genomgår sluten psykiatrisk vård som följd av brott också får avtjäna ett straff efter vårdtiden. Det bör också övervägas huruvida den slutna psykiatriska vården kan förläggas till en institution som inte ligger i närheten av hemorten eller den ort där brottet begåtts. Mot denna bakgrund hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande straffskärpning vid våldsbrott, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om jourdomstolar och samhällstjänst, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lagstiftning om besöksförbud, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande reglerna för sluten psykiatrisk vård. () () 1986/87 Ju636
mot · GA02ju637 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87 :Ju637 och () Samhällstjänst 1986/87 Ju637 642 Debatten om samhällstjänst som alternativ till fängelsestraff har vuxit i styrka. Samhällstjänst innebär att den dömde efter eget medgivande i stället för ett fängelsestraff kan åläggas att utföra arbete enligt ett särskilt upprättat program. Om den dömde fullföljer avtalat program slipper han att avtjäna det utdömda fängelsestraffet. Två fördelar ernås: det är mer humant för den dömde och det är samhällsekonomiskt en stor fördel. Det sista är inte minst intressant med tanke på att en fängelseplats numera kostar kring 1 OOOkr./dygn. Dessutom sker inte sällan en nedbrytande process som den dömde ofta har stort men av och som inte hjälper i den avsedda återanpassningen. När samhällstjänst ersätter fängelsestraffet blir det mindre dramatiskt men mer rehabiliterande. Det har vidare ett stort pedagogiskt värde för den dömde genom att han avkrävs en arbetsprestation för att uppfylla de krav som är knutna till påföljden. Det kan i många fall vara så att det t. o. m. skulle kännas bra för den dömde att få sona sitt brott utan att senare drabbas av den skamkänsla som ett fängelsestraff ofta medför. Det kan dock finnas nackdelar i en påföljd av typ samhällstjänst. Det kan lätt ses negativt att i tider av hög arbetslöshet döma människor till arbete. blir det självklart inte något tillskott av oavlönat arbete på den reguljära arbetsmarknaden, snarare torde det bli tvärtom. Det åtgår mycket tid för introduktion, kontroll och kontaktverksamhet m. m. med den dömde. Det kan även hävdas att det kan bli svårt att finna myndigheter och institutioner som kan ge arbetsuppgifter för de dömda utanför ordinarie arbetstid, dvs. då samhällstjänsten skall utföras. Här borde kunna prövas ett system då de frivilliga organisationerna kunde komma att anlitas. Betydande intresse har redan visats från en rad organisationer av typ Svenska röda korset, de kristna samfunden m. fl. Andra lämpliga organisationer kan vara de fackliga, idrottsföreningar och scoutorganisationer osv. Avsikten med samhällstjänst är inte att ersätta påföljden för de grövre brotten där fängelsestraffet kan anses ofrånkomligt, såsom vid narkotikabrott m. m. Det finns anledning att från samhällets sida pröva nya former som mer effektivt än nuvarande fängelsepåföljd synes ha möjlighet att återanpassa till ett normalt liv. 1 1986/87. Med anledning av det anförda vill vi föreslå att begär att regeringen lägger fram förslag om en reformerad brottspåföljd där försöksverksamhet med s. k. samhällstjänst kan ersätta fängelsestraff i enlighet med vad som förordas i motionen. () () 1986/87 Ju637
mot · GA02ju638 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju638 Lag mot rasistiska organisationer Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Ub830 hemställs att beslutar hos regeringen begära förslag till lag mot rasistiska organisationer i enlighet med begäran från FN. 1* 1986/87.
mot · GA02ju639 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju639 m. fl. (vpk) Kriminalisering vid prostitution Även erotiken är en handelsvara i vårt genomkommersialiserade land. Könshandeln bedrivs med samhällets godkännande trots att prostitutionen utgör en av de grövsta formerna av kvinnoförtryck och förnedring. Det är inte straffbart att köpa eller sälja sexuella tjänster. I skattelagstiftningen betraktas prostituerade som näringsidkare och är skattskyldiga för inkomst av rörelse. Ett sätt att stoppa prostitutionen är att stoppa efterfrågan. Repressalier och tvång skall inte riktas mot människor utifrån deras sociala problem. Vpk menar därför att de prostituerade kvinnorna skall stödjas och hjälpas för att bryta sitt levnadsmönster. Detta ansåg också socialutskottet vid behandlingen av denna fråga föregående budgetår. I riksdagsdebatten yttrade den socialdemokratiske talesmannen : de sociala pro blem som prostitutionen för med sig och den hantering som förekommer i prostitutionens spår är en utmaning mot samhället och kräver att samhället med kraft vidtar åtgärder för att bekämpa ett socialt fenomen. Något resultat av detta uttalande har vi dock inte sett vare sig i form av minskad prostitution eller ökade sociala insatser. Vårt krav om ytterligare satsning på social jourverksamhet är därför lika aktuellt . Vpk anser att en lagstiftning mot de prostituerades kunder måste övervägas. Vi är väl medvetna om att detta är en komplicerad uppgift som inte bara handlar om att ändra en lagparagraf. Viktiga överväganden måste göras avseende praktiska möjligheter att nå tillfredsställande bevisning samt bedömning av hur prostitutionsverksamheten reagerar inför lagstiftningshot. Kriminalisering av kunderna löser naturligtvis långt ifrån alla problem i samband med prostitution men kan säkert avskräcka många från att delta i könshandeln. Mot bakgrund av det anförda föreslås [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ytterligare satsning på social jourverksamhet för att hjälpa prostituerade kvinnor att bryta sitt levnadsmönster,1] att hos regeringen hemställer om ett lagförslag som kriminaliserar kundens förfarande i ett prostitutionsförhållande. 1 1986/87:So275. 1986/87 Ju639
mot · GA02ju641 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju641 m. fl. Missaktning med anspelning på kön Pornografi och könsdiskriminerande reklam Människors behov av sinnlighet och varm sexualitet exploateras av olika sexkapitalister, som i sina pornografiska alster beskriver sexualiteten helt lösryckt från mänskliga och känslomässiga samband. Särskilt kvinnor exponeras enbart som könsvarelser utan känslor och sensualism. I pornografin behandlas ofta kvinnor med förakt och våld. Pornografin påverkar människors attityder till sexualitet på ett mycket negativt sätt. Särskilt bland ungdomar kan inställningen till sexuella relationer bli helt snedvriden genom den förråande porrlitteraturen. Tekniska och sadistiska sexbilder kan ge intrycket av att detta kan ersätta kärlek och ömhet i samlivet. Vi blir allt fler som bekämpar det kvinnoförakt som sprids via pornografin. Ett sätt från samhällets sida att klart ta ställning mot pornografi är att besluta om tillägg i 16 kap. 8 § . Där stadgas straff för den som offentligen uttrycker missaktning för folkgrupp eller annan sådan grupp av personer med anspelning på ras, hudfärg, nationalitet eller etniskt ursprung eller trosbekännelse. Vi föreslår att denna paragraf utökas även med avseende på missaktning på grund av kön. Yttrandefriheten i är något alla värnar om. Men det är viktigt att påminna om att yttrandefriheten är till för att garantera folkflertalet frihet att tänka, tala och skriva fritt. Den har inte tillkommit för att lämna fältet fritt för kommersiell exploatering. Det kan sättas i fråga om reklam o. d. har rätt att stödja sig på yttrandefrihet enligt grundlagen. Könsdiskriminerande reklam förekommer allt oftare och motverkar strävandena mot jämställdhet mellan könen. Efter ett prejudicerande beslut i 1976 är det inte möjligt att använda marknadsföringslagen som grund för att beivra klart könsdiskriminerande reklam. Inte heller innehåller några stadganden som kan tillämpas på könsdiskriminerande reklam. Mot bakgrund av det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i 16 kap. 8 § så att även missaktning mot kön inkluderas, [att hos regeringen begär förslag till ändring eller tilllägg i marknadsföringslagen så att könsdiskriminerande reklam förbjuds.1] (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 Ju641 1 1986/87 :L718.
mot · GA02ju702 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju702 () Vittnesplikt för tolkar I vårt land med allt fler och allt större språkliga minoriteter blir tolkarna en mycket viktig nyckelgrupp. Av grundläggande betydelse är att de som utnyttjar tolk kan lita på att vad som sägs stannar mellan parterna. I såväl svensk som internationell yrkespraxis ställs ovillkorliga krav på tolkarnas tystnad om allt som förevarit under eller i samband med tolkuppdrag. I en särskild lag om bl. a. tolkar (1975:689) åläggs tolkar att ej obehörigen yppa vad han eller hon under uppdraget har erfarit om främst enskilds personliga förhållanden och detta vid straffansvar. Denna tystnadsplikt kan dock brytas genom den s. k. vittnesplikten, varigenom tolken blir tvungen att vid straffansvar inför domstol berätta allt vad som förekommit vid tolkuppdraget. På detta sätt kan inte den tystnadsplikt som ålagts exempelvis advokater, läkare eller kuratorer genombrytas av domstol. Den nuvarande rättsliga regleringen av tolkarnas vittnesplikt är ologisk och svårförståelig. Dessutom riskerar den undergräva det nödvändiga ömsesidiga förtroendet mellan tolken och klienten. Därför bör denna vittnesplikt begränsas på samma sätt som för bl. a. advokater. Så kan ske genom tillägg i 36 kap. 5 § . Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till sådan ändring i att i enlighet med vad som anförs i motionen vittnesplikten för tolkar begränsas. 1 * 1986/87.
mot · GA02ju703 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju703 () Rättelse av dom Våra domstolar dömer ytterst sällan fel i egentlig och objektiv mening. Men enstaka fall kan förekomma och då krävs rättelse i någon form. I gällande rätt finns främst två rättelseformer nämligen resning och besvär över domvilla. Dessutom kan med stöd av 30 kap. 13 § tillgripas ett summariskt rättelseförfarande. I de fall rättens avgörande blivit uppenbart oriktigt till följd av skrivfel, missräkning e.d. förbiseende, kan rättelse ske genom en särskild anteckning. Rättelsefrågan ställs på sin spets i en specialsituation i brottmål. Vid främst fängelsedomar skall tillgodoräknande ske av häktningstid. Vid återfall i brott och därmed undanröjande av villkorlig dom eller skyddstillsyn gäller det även den häktningstid som ej tillgodoräknats vid den tidigare domen. Detta dubbla tillgodoräknande kan lätt förbises. En genomgång av tillgängliga rättelsemöjligheter ger följande resultat. Den felaktiga domen kan, om inte laga kraft inträtt, överklagas i vanlig ordning för att rätta till just detta enda förbiseende. Detta förfarande synes onödigt omständligt, tidsödande och kostsamt. Om domen vunnit laga kraft aktualiseras resning eller besvär över domvilla. Inget av dessa extraordinära rättsmedel synes direkt tillämpligt i det beskrivna fallet. Skulle denna rättelseväg vara stängd måste ovillkorligen andra möjligheter stå till buds. Ett näraliggande alternativ skulle då vara ovannämnda summariska rättelseförfarande. Men enligt domaråsikter är lagrummet inte tillämpligt i denna situation. Andra jurister hävdar att regeln borde omfatta dessa fall. Under alla omständigheter kan otvetydigt fastslås att osäkerhet råder om lagens tolkning. Mot denna bakgrund föreslås att det klarläggs att det summariska rättelseförfarandet får tillämpas vid fall av förbiseende av tillgodoräknande av häktningstid. Detta får då ske genom en mindre ändring av lagrummets ordalydelse. Härigenom skulle göras slut på en besvärande osäkerhet till men för både dömda och domstolar och därmed bli till fördel för rättssamhället. I anledning av det anförda hemställs Ju703 att beslutar om sådan ändring i 30 kap. 13 § att rättelse av dom kan ske vid förbiseende av tillgodoräknande av häktningstid.
mot · GA02ju704 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju704 () Återvinningstalan enligt lagsökningslagen Den nu gällande lagsökningslagen (1946:808) har en rad brister. En ny lagstiftning om summarisk betalningsprocess är nu under utarbetande. Men en ny lags ikraftträdande kan beräknas till . Därför kan det finnas skäl att göra en enkel men viktig justering i gällande lag för dess återstående giltighetstid. I denna motion upptas en sådan fråga. 135 § lagsökningslagen sägs att återvinning i mål om betalningsföreläggande som utgör något av ett överklagande skall ske inom en månad räknat från det utmätning ägde rum. I rättspraxis har fastslagits att detta innebär följande. Om kronofogdemyndighet inte anträffar någon utmätningsbar egendom hos gäldenären vid utmätningsförrättningen har någon utmätning bokstavligen inte skett och därför kan inte månadsfristen börja löpa. Har däremot kronofogden anträffat något gods och således utmätning skett för någon del av fordran anses fristen börja löpa för hela fordran. Denna rättspraxis - grundad på ett förbiseende av lagstiftaren eller möjligen på den omständigheten att misslyckade utmätningsförrättningar förr var ovanligare - skapar onödiga problem. Konsekvenserna blir för parterna att fordringsläget förblir osäkert och för domstolarna att arbetsbelastningen ökar med flera svårutredda fordringsmål. Mot denna bakgrund bör lagtexten ändras så att i stället för ordet utmätning i den nuvarande texten insätts ordet utmätningsförrättning. Därigenom erhålls en utgångspunkt för besvärstiden som är oberoende av resultatet av utmätningsförrättningen och därigenom elimineras ovannämnda nackdelar. I anledning härav hemställs att beslutar om sådan ändring i 35 § lagsökningslagen (1946:808) så att utgångspunkten för återvinningstalan i mål om betalningsföreläggande preciseras.
mot · GA02ju705 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju705 För att någon skall kunna erhålla rättshjälp är det nödvändigt att besök sker hos advokat. Den som inte behärskar svenska språket kan då få hjälp med tolk. För flertalet rättssökande är detta till fyllest. Framför allt möjligheten till en första konsultation, som gör att den rättssökande får råd om huruvida man alls kan göra något åt det problem, där han söker sin rätt, är en bra samhällsservice. Emellertid finns det många handikappade och sjuka, som omöjligt kan ta sig till en advokat. Så är ofta fallet exempelvis efter förmodade läkemedelsskador. På grund av att rättshjälpsersättningen inte är anpassad till sådana extraordinära kostnader, kan ingen advokat åta sig att åka hem till någon. En ändring härav är önskvärd. att hos regeringen begär förslag till ändring i rättshjälpslagen i enlighet med motionens text.