mot · GA02Ub575 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub575 Utbildningsarvode på vissa yrkesinriktade linjer I årets budgetproposition föreslås att utbildningsarvodet för industri- och hantverkslärarlinjen återinförs fr. o. m. Avsikten med att återinföra utbildningsarvodet anges vara: att förbättra lärarsituationen inom de yrkesområden som har svårt att rekrytera behöriga lärare. Det är en angelägen åtgärd att utbildningsarvodet nu återinförs på industrioch hantverkslärarlinjen, eftersom betydande svårigheter förelegat att efter det att det togs bort rekrytera sökande till yrkeslärarutbildningen ett förhållande som allvarligt hotat utbildningens kvalitet. Men förslaget omfattar nu endast industri- och hantverkslärarlinjen och inte de övriga linjerna, handels- och kontorslärarlinjen samt vårdlärarlinjen, som miste sitt utbildningsarvode vid samma tillfälle, vilket är förvånande. Dessa båda linjer brottas inte med mindre svårigheter att rekrytera sökande till utbildningen än industri- och hantverkslärarlinjen. fanns 275 förstahandssökande till vårdlinjen (214 utbildningsplatser). UHÄ antog samtliga behöriga, 172, varav 64 lämnade återbud. Lokalt kunde senare ytterligare 79 platser besättas, dvs. sammantaget togs 187 av 214 utbildningsplatser i anspråk. Till handels- och kontorslärarlinjen (42 utbildningsplatser) sökte 26 personer. Samtliga antogs, men 12 lämnade därefter återbud. Ytterligare 3 studerande kunde antas lokalt, dvs. sammanlagt 17 av 42 utbildningsplatser togs i anspråk. Även om antalet obehöriga lärare inom vårdområdet, , och handelsoch kontorsområdet, , inte är lika stort som inom industri och hantverk, , inger svårigheterna att rekrytera studerande till lärarutbildningarna för områdena i fråga allvarliga farhågor för framtiden. Vårdlinjen klarar t. ex. inte av att utbilda tillräckligt antal studerande för att fylla den kommunala högskolans behov av studerande till de medellånga vårdutbildningarna och det börjar bli allt svårare att rekrytera personal till vårdområdet. Förslaget om att återinföra utbildningsarvode enbart på industri- och hantverkslärarlinjen kan därför tolkas som utslag för vissa diskriminerande värderingar, dels när det gäller förhållandet människor-teknik, dels mänkvinnor. Näringslivets stora branschorganisationer har framhållit betydelsen av väl utbildad personal för den fortsatta teknikutvecklingen och kopplat denna med en förutsättning för landets konkurrensförmåga och därmed Väl utbildad personal inom vårdområdet har minst lika stor betydelse för välfärdsutvecklingen. Skillnaden är bara den att teknikföreträdarnas krav oftast har så mycket lättare att göra sig gällande, liksom privat gentemot offentlig verksamhet. Så också i detta fall. En klar åtskillnad går också i förslaget mellan män och kvinnor. Industrioch hantverkslärarlinjen rekryterar företrädesvis män medan vårdlärarlinjen och handels- och kontorslärarlinjen rekryterar kvinnor. I detta - utbildningsarvodet åter - som i så många andra sammanhang är männen mer drivande i sina krav än kvinnorna. Det finns också gamla förlegade värderingar om mäns respektive kvinnors försörjningsbörda som tycks ha påverkat frågan. Det är svårt att inte se regeringens förslag som diskriminerande mot kvinnor och för vissa av kvinnor dominerade yrkesområden. Mot bakgrund av ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående utbildningsarvode för lärare på handelsoch kontorslärarlinjen samt vårdlinjen. 1986/87 Ub575