mot · GB02Fi711 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fi711 av m. fl. (m) om betalningar till och från staten Snabba och smidiga betalningsformer är viktiga för allmänheten och näringslivet. Både posten och bankväsendet har genomfört förenklingar och förbättringar i sin service. Bankerna erbjuder allmänheten att samla sina tillgodohavanden till ett enda räntebärande konto, till vilket kan knytas olika tjänster för betalningsförmedling såsom privatgiro eller sparbanksgiro för privatpersoner samt kort för automatiska uttag. Denna strävan efter rationella betalningsformer hämmas emellertid av att statens betalningsrutiner på många områden är otidsenliga. En del förbättringar har visserligen skett . Sålunda kan numera inbetalning av inkomst- och förmögenhetsskatt samt arbetsgivaravgift ske via antingen bank eller post på likvärdiga villkor, och utbetalningar av barnbidrag, pensioner m. m. behöver inte längre gå omvägen via posten. Men på andra områden tillämpas fortfarande krångliga och föråldrade betalningsformer, vilket kan härledas till den statliga bestämmelsen att prioritera postgirot vid betalningsförmedlingen. Enligt vår mening bör betalningssystemet fungera så praktiskt som möjligt. Förutsättningen härför är fri konkurrens mellan olika institut och betalningsformer. Staten får då inte ge postgirot en gynnad ställning när likvärdiga eller bättre betalningsrutiner finns att tillgå på annat håll. PKbanken bildades genom en sammanslagning av . Trots att banklagstiftningen föreskriver fri konkurrens mellan olika bankinstitut, har PKbanken länge haft ensamrätt till förvaltningen av postgiromedel. När av aktiekapitel såldes ut på , konstaterade regeringen i den bakomliggande propositionen att bankens rörelse expanderat kraftigt och efter hand fått en struktur som liknar övriga större bankers struktur. Detta innebär bl. a. att banken konkurrerar med övriga banker i fråga om kreditgivning och andra banktjänster på näringslivets område. Mot denna bakgrund framstod PKbankens monopol på förvaltningen av postgiromedlen som än mer stötande. Genom postgirot passerar ca i olika betalningsuppdrag. I genomsnitt stannar pengarna en och en halv dag hos postgirot, vilket innebär att postverket förfogar över en överskottslikviditet på ca per dag. Moderata samlingspartiet föreslog (senast i motion Mot. 1986/87:Fi809) att PKbankens monopol på förvaltningen av postverkets lik- Fi711 vida medel skulle upphävas. majoritet motsatte sig dock förändringar i fråga om postgirots och PKbankens verksamhet. Som skäl anfördes bl. (FiU 1985:86:31) att postgiromedlen är av stor betydelse för PKbankens balansomslutning. träffades emellertid ett nytt samarbetsavtal mellan posten och PKbanken för , som bl. a. innebär att postverket självt skall förvalta sina likvida medel. Avtalet godkändes av finansutskottet, trots de invändningar som dess majoritet föregående år riktade mot vårt förslag, och av genom beslut . Vi tillstyrkte självfallet detta beslut. Men fattade också beslut i vissa andra frågor beträffande postens verksamhet, som vi motsatte oss. gavs, i enlighet med förslag från regeringen (prop. 1986/87:100 bilaga 1), bl. a. rätt att betala ränta till vissa postgirokonton och medge viss övertrasseringsrätt. Dessa möjligheter vidgar postgirots tidigare uppgift att enbart förmedla betalningsuppdrag till att också bedriva viss bankverksamhet. Redan den tidigare ordningen, som innebar att ränta endast gavs på juridiska personers konton, stod i strid med riksdagsbeslut, enligt vilket vid PKbankens tillkomst endast den del av postgirorörelsen som inte var räntebärande skulle stanna kvar inom postverket. Den senare förändringen genomfördes av postverket 1980 utan att regeringen eller godkände detta. Grundsynen att bankverksamhet inte får utvecklas inom postverket kräver att principer upprätthålls samt att således postgirot inte på egen räkning får ge inlåningsränta till några som helst kunder och att någon övertrasseringsrätt inte får tillåtas. beslut bör därför ändras. Riksdagsbeslutet gav vidare postverket möjlighet att i ett helägt aktiebolag inrymma finansförvaltning. Vi ser det i och för sig som en fördel att denna hålls åtskild från verksamheten i övrigt, men nackdelen med aktiebolagsformen är att finansförvaltningen därigenom undantas från de regler om offentlighet och revision som är tillämpliga på statsmyndigheter. bör därför ändra beslutet så att placeringsbesluten anförtros en särskild placeringsdelegation inom postverket i stället för att de sker inom ramen för ett särskilt aktiebolag. Enklare inbetalning av mervärdeskatt och punktskatter På samma sätt som vid inbetalning av inkomstskatt, förmögenhetsskatt och arbetsgivaravgifter borde moms och punktskatter kunna betalas via bank lika väl som via posten. För många företag och privatpersoner skulle detta medföra en väsentlig förenkling. Det skulle också ge dem fördelar från räntesynpunkt, eftersom inbetalningen då kan göras på förfallodagen direkt från bankkontot i stället för dagen före, vilket nu krävs när överföring måste ske från exempelvis checkkonto till postgirot. majoritet har i betänkande 1984/85:49 uttalat förståelse för detta önskemål om förenklat 1987/88 Fi711 Utbetalning av överskjutande skatt En utbetalningsavi för överskjutande skatt kan lösas in på posten eller i bank. Men utsändningen via posten är en onödig omgång, som leder till extra kostnader för statsverket och ränteförluster för betalningsmottagarna. Större delen av de medel som skatteväsendet betalar till postverket för denna hantering torde kunna inbesparas genom att övergå till en kontorutin. Säkerhetsskäl motiverar också en ändring av nuvarande utbetalningsrutiner för skatteåterbäringen. Detta understryks av brottsförebyggande rådet, som i sina båda utredningsrapporter om ökat skydd för värdetransporter (BRÅ PM 1979:1 och 1983:2) framhåller att kontantlösa betalningsrutiner bör användas i ökad omfattning. I fråga om skatteåterbäringen framhåller rådet följande (PM 1983:2, s. 19): Nuvarande utbetalningssystem innebär att stora kontanta värdemängder upplagras och hanteras. Återbetalningen av överskjutande skatt är den största punktutbetalningen . Post och banker rekvirerar då mycket stora summor från vilka sprids över landet under loppet av någon vecka. Antalet löne- och pensionskonton i bankerna som är tillgängliga för automatiska betalningar av detta slag utgör drygt 5 miljoner, vartill kommer drygt 1 miljon postgirokonton. Förutsättningarna för ökad användning av kontantlösa betalningsrutiner är därför mycket goda. Tillgång till ett rationellt och säkert utbetalningssystem finns. Detta måste utnyttjas bättre än vad som är fallet . Om den skattskyldige i samband med självdeklarationen anger ett postgiro/ bankkontonummer, kan eventuellt förekommande överskjutande skatt utbetalas direkt till detta. Denna metod - som tillämpas i med gott resultat - sparar tid, är betydligt säkrare och torde dessutom få en viss sparstimulerande effekt. Deklarationsblanketter bör således innehålla en ruta för uppgivande av kontonummer, dit vederbörande skattemyndighet åtar sig att sända eventuell överskjutande skatt. Ett alternativ kan vara att betalningsmottagaren ger sin bank i uppdrag att uppbära eventuell skatteåterbäring och sätta in beloppet på hans/hennes konto på samma sätt som sker beträffande barnbidrag m. m. Bestämmelserna för inbetalning av mervärdeskatt och punktskatter bör således ändras så att de kan utföras även via bank på samma sätt som gäller för inkomstskatt, förmögenhetsskatt och arbetsgivaravgift. Som inledningsvis berördes har infört enklare och smidigare rutiner för utbetalning av vissa sociala förmåner. kontoutbetalningar av pensioner, sjukersättningar och barnbidrag torde ha Mot. 1987/88 medfört en besparing för staten på ca 30 milj. kr. , och dessutom blir Fi711 det säkrare och bekvämare för mottagarna. Det är angeläget att andra statliga förvaltningar, som gör utbetalningar, följer i samma spår. Betalningar till och från skulle kunna ske smidigare och säkrare, om inte alltid posten måste användas. Regeringen bör uppdra åt berörda myndigheter att vidta erforderliga förändringar i sina betalningsrutiner. Möjligheter föreligger numera för staten att utbetala löner, barnbidrag, pensioner m.m. via annan bank än PKbanken. Överläggningar har också förts med andra banker om en flyttning av betalningsuppdraget. Trots att staten därvid erbjöds fördelaktigare villkor, träffades nytt avtal med PKbanken. Med hänsyn till de besparingsmöjligheter som ett anbudsförfarande skulle medföra, bör regeringen uppdra åt statens löne- och pensionsverk att i föreskriven ordning föranstalta om upphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallande belopp på grupplivförsäkringar till kontohavare i andra banker än PKbanken. kan det ta ända , innan en inbetalning från ett företag eller en privatperson till en statlig myndighet når sin slutstation - statsverkets checkräkning i - och därmed kan påverka statsskuldens storlek och den därav uppkommande räntebelastningen. Beräkningar utförda på basis av uppgifter i den statliga utredningen girohantering tyder på att statsverkets behov av kort upplåning skulle kunna minskas med inemot , om betalningar till statliga verk och myndigheter fick gå direkt till utan att ta en omväg över postgirot. Räntekostnaderna på statsskulden skulle kunna minskas med i storleksordningen 500 milj. kr. Detta skulle kunna uppnås, om postverket och bankerna ålades att inleverera inkommande likvider direkt till statsverkets/myndighetens checkräkning i . Utbetalningar skulle på motsvarande sätt kunna ske genom att erforderligt belopp dras direkt på myndighetens konto i på utbetalningsdagen. Med detta system skulle staten spara avsevärda belopp, som myndigheter, företag och enskilda - i enlighet med vad som tidigare föreslagits i denna motion - ges möjlighet att fritt välja post- eller bankgiro för sina betalningar. Vi har föreslagit åtgärder som skulle ge staten ett bättre betalningssystem och en effektivare kassahållning (senast i motion 1986/87:Fi809). Lika ofta har finansutskottets majoritet motsatt sig sådana förändringar. Efter att tidigare ha försökt mobilisera sakskäl för sin ståndpunkt motiverade utskottsmajoriteten i det senaste betänkandet, FiU 1986/87:19, avslaget med att utskottet erfarit att frågan var under beredning inom och att regeringen hade för avsikt att återkomma till , senast under nu pågående . Ställningstagandet gjordes uttryckligen i avvaktan på regeringens förslag, vilket andas förståelse för 12 yrkandena i motionen. Något regeringsförslag på denna punkt har emeller- Mot. 1987/88 tid inte synts till eller aviserats under detta . Vi upprepar Fi711 därför våra yrkanden. Åberopande det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att postgirots gynnade ställning vid statliga betalningar bör upphävas, 2. att beträffande riktlinjerna för postverkets förvaltning av sina likvida medel och de organisatoriska formerna härför som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts, 3. att begär att regeringen ändrar bestämmelserna om inbetalning och återbetalning av mervärdeskatt och punktskatter så att sådan betalning kan ske via bank, 4. att begär att regeringen framlägger förslag om utbetalning av överskjutande skatt i enlighet med vad i motionen anförts, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utbetalning av statliga bidrag och förmåner, 6. att begär att regeringen uppdrar åt statens löne- och pensionsverk att föranstalta om upphandling avseende förmedling av statliga löner, pensioner och utfallande belopp på grupplivförsäkringar till kontohavare i andra banker än PKbanken samt 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om snabbare överföring till och från av statens betalningar. () () () () () ()