mot · GA02T607 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: T607 Avgifter och taxor som påverkar sjöfarten Det finns många orsaker till att kan hävda sin ställning som en av världens mest framstående sjöfartsnationer. En av dem är avsaknaden av en genomtänkt svensk sjöfartspolitik. Härom vittnar den brist på helhetssyn som präglar en lång rad beslut eller uteblivna beslut som berör beskattningen av rederier och sjöfolk, lotstvångets utformning, tull- och sjöfartsverkens avgiftskonstruktioner, SJ:s taxepolitik m. m. Som vaije annan trafikgren är sjöfarten beroende av en väl fungerande infrastruktur. Sjöfart och hamnar innefattas ej trafikpolitiska beslut om anpassning av avgifter och uttag av kostnader till ett samhällsekonomiskt marginalkostnadssystem utan har att leva med kravet på full kostnadstäckning på företagsekonomisk grund i enlighet med trafikpolitiska beslut. Till skillnad från järnvägs- och landsvägstrafiken svarar hamnägarna ensamma för investeringar och kapitalkostnader, vilket påverkar hamnarnas avgiftsuttag på sjöfarten. finansierar huvuddelen av sin verksamhet med lotsavgifterna och fyr- och farledsvaruavgifterna, för enkelhetens skull i det följande förkortat till farledsavgifterna. Avgifterna finansierar såväl kapitalsom driftkostnader för farledsutmärkning, radionavigering, lotsväsendet, sjökartläggning, vissa kostnader för sjöräddningsväsendet och administrationen av farledsverksamheten. Härutöver finansieras ersättning till hamn, kostnader för vissa fyrar i och för ispatrullering i , m. m. Avgifterna är generella för hela landet oavsett de mycket skiftande farledsförhållandena för olika kustavsnitt och hamnar. Detta innebär att trafiken på syd- och västkusthamnar med mycket begränsade farledskostnader men en stor trafikvolym belastas med huvuddelen av kostnaderna för de trafiksvaga regionerna. Den tekniska utvecklingen har medfört att en stor del av farledsutmärkningen numera inte behövs för handelsflottans behov. Däremot är ett stort antal fyrar, prickar etc. av betydelse för fisket och båtsporten. Finansieringen sker dock oförändrat via farledsavgifterna som belastar handelsflottan. avgiftsfinansieras också kostnaderna för isbrytningen, vilket innebär en ökad kostnadsbelastning på trafiken på samtliga hamnar oberoende av om dessa är i regelbundet återkommande behov av isbrytning eller ej. Det finns anledning anta att principerna för farledsverksamheten och Mot. avgiftsfinansieringen bidrar till att permanenta en otidsenligt hamnstruk- T607 Överkapaciteten på hamnresurser är avsevärd. Det förändrade trafikmönstret med ökad koncentration till syd- och har inte medfört motsvarande omstrukturering av hamnarna. Den ekonomiska utvecklingen i hamnväsendet är därför ogynnsam. Alltför många hamnar är beroende av kommunalskattemedel. Detta leder i sin tur till konkurrenssnedvridning och ett totalt sett sämre konkurrensläge gentemot utländska hamnar och andra transportslag. Det mest anslående exemplet på den snedvridning som avgiftssystemet medför utgör hamn, där trafiken betalar av farledsavgiftema och av de totala lotsavgifterna. 1983 betalade göteborgstrafiken ca 95 milj. kr. Motsvarande kostnad uppgick till drygt 10 milj. kr. Lotsavgiften täcker, enligt uppgift, endast en mindre del av kostnaderna. Resten finansieras av farledsavgiftema. Den tilläggsavgift som infördes för att ersätta lotsning på obekväm arbetstid - en bisarr tanke i en internationell hamn - innebaren 18-procentig höjning av lotsavgifterna för trafiken på . fick vissa undersysselsatta lotsplatser en sänkning av avgifterna. Trots denna uppenbart orimliga belastning av sjöfarten på , får svara för vissa kostnader för fyrbelysning och utprickning i inseglingsleden också i den del som ligger utanför hamnområdet och som rätteligen i sin helhet borde ligga under ansvarsområde. hamn konkurrerar huvudsakligen med hamnarna på kontinenten. Dessa belastas inte med några motsvarande avgifter. Tvärtom uppbär de avsevärda statliga, delstatliga och kommunala stöd, framför allt till kapitalkostnaderna. Till den osunda konkurrenssituationen hör också det statliga stödet till järnvägstrafiken. från till exempelvis per järnväg subventioneras i tur och ordning via SJ och de danska, västtyska och holländska järnvägarna. Någon motsvarande subvention kommer inte motsvarande transport per fartyg till del. Utbyggnaden av järnvägsfaijetrafiken från till och kan komma att innebära att SJ:s taxesättning utformas så att denna trafik gynnas till nackdel för övriga hamnar på . Härigenom försvåras såväl hamnarnas som den svenska sjöfartens konkurrensmöjligheter, och tillkomsten av annars konkurrenskraftiga alternativ motverkas. Det föreligger en anmärkningsvärd brist på trafikpolitisk helhetssyn och konsekvens och en bristande hänsyn till sjöfartens internationella konkurrenssituation och behov av konkurrenskraftiga svenska hemmahamnar. geografiska läge medför ett totalt beroende av fungerande sjötransporter såväl under fredliga förhållanden som i en krissituation. Det finns anledning anta att den trafik som går förlorad till hamnar på kontinenten inte kan återtas. Återverkningarna på möjligheter att hävda sig i den internationella konkurrensen blir betydande, eftersom geografiskt ofördelaktiga läge med tiden kommer att 15 fa fullt genomslag i taxesättningen. Den ambition om ett rundare Sveri- Mot. ge som präglar sjöfartspolitiken motsvaras inte av en ambition om ett T607 Det är ett ensidigt svenskt intresse att försöka motverka nackdelarna med vårt ogynnsamma geografiska läge. De villkor som enligt trafikpolitiska beslut gäller för sjöfart och hamnar innebär att näringen själv får bära i stort sett fulla kostnader för den infrastruktur som till en del är betingad av regionalpolitiska och kommunalpolitiska skäl. Genom att övergår till affärsverksform med i princip fullt kostnadstäckningsansvar, understryka näringens betalningsansvar. Mot denna bakgrund är det angeläget att få till stånd en översyn av avgifter och taxor som påverkar sjöfarten och därmed hamn verksamheten i syfte att åstadkomma konkurrensneutralitet mellan olika transportslag. En sådan översyn bör också beakta konkurrensförhållandet gentemot andra hamnar i . Med anledning av vad i motionen anförts hemställs att hos regeringen begär en översyn av avgifter och taxor som påverkar sjöfarten i enlighet med vad som anförts i motionen.