mot · GA02Fi703 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi703 m. fl. Sparande för decentraliserat ägande Hög tillväxt och stabilt penningvärde är avhängigt sparandet och kapitalbildningen. Sparandet har dock trendmässigt minskat . Sparandet har också en koppling till ägandet. I sektorer som sparar växer också den samlade förmögenheten. Därför är det oroande med det negativa hushållssparande!. anser att det är tid att bryta utvecklingen med offentlig och privat ägarkoncentration genom att stimulera hushållssparande!. I motionen skisseras ett program om en samlad sparpolitik med föjande ingredienser: Mål om positivt finansiellt sparöverskott på av BNP Mål om hushållssparkvot om Ekonomisk politik för låg inflation och höjda reallöner Stabila politiska villkor för sparandet Sälj ut statliga företag skapa folkaktier Uppmuntra eget ägande av egen bostad Stimulera sparande i studier Utredning om sparande: inför personliga investeringskonton höjning och indexreglering av sparavdraget. har sparandet i kraftigt försämrats. Vårt totala sparande har fallit med nära 10 %av BNP . Sparandet täcker nätt och jämnt kapitalförslitningen. Tillväxten i den totala kapitalstocken har varit låg vilket påverkat BNP-tillväxten. har dock en viss återhämtning skett. Situationen är dock långt ifrån tillfredsställande. Det totala finansiella nettosparandet har i under en lång följd av år varit svagt. minskade det offentliga sparandet kraftigt. Sparandet i den privata sektorn kunde inte kompensera för denna minskning. Det totala finansiella sparandet blev negativt och har så förblivit i stort sett dock med ett par undantag. 1983 slog den kraftiga Exporten gick upp, importen ned och det finansiella nettosparandet, vilket definitionsmässigt är lika med bytesbalansen, blev tillfälligt positivt. (Se diagram I, bilaga I s. 1986 kom den omvända oljechocken. Kombinationen av kraftigt sänkta världsmarknadspriser på olja och sänkta dollarkurser förbättrade kraftigt handelsbalansen. Beräkningar visar att detta förbättrade våra utrikesaffärer med 23 miljarder eller av BNP. Underskottet i bytesbalansen 1985 på 10 miljarder vändes till ett överskott på 8 miljarder eller av BNP. Årets finansplan förutspår en kraftig försämring . Man beräknar att bytesbalansöverskottet minskar till 3,6 miljarder. I detta ligger dock ett antagande om ett världsmarknadspris på råolja på per fat. Detta antagande är tämligen orealistiskt. i (alltså efter det finansplanen justerats) beslöt om en produktionsbegränsning från 17,0 till av världsproduktionen under de tre första kvartalen 1987 i syfte att få upp råoljepriset. Marknaden reagerade och råoljepriset steg till per fat. Håller detta oljepris fortsättningsvis skulle bytesbalansen, med de antaganden som regeringen gjort i övrigt, bli plus minus noll . Det är anmärkningsvärt att denna stora injektion för ekonomin som oljeprissänkningen var (års nivå på per fat till ) har ätits upp på mindre än . Det pekar på de allvarliga strukturella problem som den svenska ekonomin upplever. Sparandets betydelse för ekonomin Sparandet i ekonomin är i princip ett uppgivande av konsumtion för en ökad konsumtion . Sparade medel används för ett uppbyggande av infrastruktur, näringsliv och bostäder för att kunna ge en högre produktion att använda till privat eller offentlig konsumtion. När sparandet är lågt stiger priset på pengar, dvs. Detta höjer lönsamhetskraven för investeringar i det privata näringslivet. En investering måste ge mer pengar för att vara lönsam. Följden av för lågt sparande blir att färre investeringar blir gjorda, tillväxten sjunker, arbetslösheten ökar, det framtida konsumtionsutrymmet minskar. Ett höjt ränteläge snedvrider också med stor sannolikhet konkurrensen mellan stora och små företag. De små företagen har sällan en finansiell kompetens och kan inte på samma sätt som de stora företagen dra nytta av situationer där finansiella investeringar (på exempelvis penningmarknaden och aktiebörsen) är mer lönsamma än produktiva investeringar. Detta medför skillnader i lönsamhet med kapitalströmmmar från små till stora företag som följd. Det får troligen även regionalpolitiska effekter då koncentrationen av stora företag är större i koncentrationsområdena. Dessa företag har även konkurrensfördelen av närheten till de finansiella marknaderna. Ett lågt sparande i hushållssektorn innebär definitionsmässigt en högre konsumtion och därmed en större risk för överhettning med en ökad inflation som följd. Hög tillväxt och stabilt penningvärde kräver med andra ord att konsumtionen inte tränger ut sparandet och kapitalbildningen. Finansplanen är en oroväckande läsning. Man konstaterar att produktionen kommer att öka men att detta utnyttjas till konsumtion och att hushållssparande! fortfarande kommer att vara negativt. Sparade medel och lån används för att Finansiera konsumtion. Sparandet i olika sektorer har en naturlig koppling till förmögenhetstillväxten. Ett positivt sparande i en sektor medför en ökad förmögenhet inom denna sektor. Sparandets sammansättning har med andra ord en stor betydelse för hur ägandets sammansättning utvecklas i samhället. Det svenska sparandets sammansättning Finansplanen förutspår att sparbalansen kommer att se ut enligt nedan: Finansiellt sparande i olika sektorer. (Miljarder kronor löpande priser.) Källa finansplanen 1987. -13,6 -32,5 -15,3 -12,7 kommer staten att kraftigt öka sitt sparande och de Finansiella företagen minska sitt på grund av engångsskatten. Den konsoliderade offentliga sektorn kommer på mycket länge visa upp ett positivt sparande. En våldsam sparandekoncentration har skett till de Finansiella företagen. har nettohushållssparandet kraftigt minskat och är negativt, dvs. man använder sparande pengar eller lånar till konsumtion. Denna minskning har uppträtt som en kraftigt minskad inflation, vilket bidragit till en onormalt hög realränta. Dessutom har hushållens reala inkomster ökat, marginalskatterna minskat och ränteavdragsbegränsning införts. Dessa faktorer har alla bidragit till att stimulera det Finansiella sparandet. Dock har det reala sparandet i bostäder, fritidshus och varaktiga konsumtionsvaror försämrats. Det Finansiella sparandet har ej kunnat kompensera för detta bortfall. Utvecklingen kan avläsas i diagram 2, bilaga 2, s. 13. Till det reala sparandet anser vi bör läggas investeringar i studier. Detta sparande är dock svårmätt. Ett problem i sammanhanget är hushållens okänslighet för ränteförändringar. Trots den höga lönsamheten i sparandet fås ingen effekt i ökat sparande eller minskat lånande. Skattesystemet har givetvis sin skuld. Listan på problem kan göras lång. Det viktigaste just nu är dock att försöka vidta åtgärder som ger positiva effekter. Åtgärder som åter ger oss optimism och framtidstro. Sparandet och förmögenhetstillväxten har historiskt skett i den offentliga sektorn Sparandet i den offentliga sektorn är traditionellt mycket viktigt i . Den socialdemokratiska strategin har i hög grad varit att överflytta sparandet från den privata till den offentliga sektorn med tydlig avsikt att få en större statlig kontroll över investeringarna: Den offentliga sektorn har i ett längre perspektiv kraftigt byggts ut. Investeringar i bostäder och service har i hög grad skötts inom den offentliga sektorn. Socialförsäkringssystemet pensionerna, arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen m. fl. har flyttats över i statlig regi. Investeringar i näringslivet har genom löntagarfonder, AP-fonder, investeringsfonder, investeringsbank och förnyelsefonder i allt större grad styrts av samhället. Ytterligare delar av pensionssparande! fördes över i offentlig regi genom engångsskatten. De finansiella företagen har tagit över en stor del av sparandet En allt större del av sparandet och därmed ägandet har överflyttats till finansiella institutioner i det privata näringslivet: Korsvist ägande där stora börsbolag äger varandra blir allt vanligare. Investmentbolagen tar en allt större del av ägandet i näringslivet. Diverse fonder inom bankväsendet och försäkringsbolagen tar över en allt större del av ägandet. Enligt livscykelteorin om hushållens sparande så sparar hushållen för att utjämna inkomsten över livet. Positivt sparande sker vid väntad inkomstminskning och negativt sparande vid väntad inkomstökning. Då det sociala trygghetssystemet i är så väl utbyggt med arbetslöshetsförsäkring, föräldraförsäkring, pensionssystem m. m. minskar behovet att ha sparade medel. Sparkapitalet reduceras till en buffert för oförutsedda utgifter och komplement till det obligatoriska försäkringssystemet. Sparande sker inte för att bygga upp en reserv för större inkomstbortfall vid pensionering och som komplement till det offentliga försäkringssparandet. Man kan med detta som bakgrund förvänta sig att hushållens sparande skulle vara lågt och att sparandet i stället borde ske inom socialförsäkringssystemet inom den offentliga sektorn. Så var också fallet innan de stora obalanserna i den svenska ekonomin trädde in . Förmodligen kommer situationen återupprepas då ekonomi åter är i balans. Detta om inte omfattande åtgärder görs. Det måste slås fast att starkt förespråkar ett bibehållande av det sociala skyddsnätet i det offentligas regi. De grundläggande trygghetssystemen bör inte göras frivilliga Ett starkt skyddsnät behöver inte automatiskt betyda ett lågt hushållssparande. I liksom i har man ett starkt obligatoriskt socialt skyddsnät men hushållssparande! är mycket högre än här. (Svenska hushåll sparar av inkomsten medan de västtyska sparar .) Skillnaden mellan och är att har haft en omfattande sparpolitik där sparande genom skattesystemet är betydligt mer gynnat än i och lånandet mindre lönsamt. Bryt det koncentrerade ägandet med en decentralistisk sparpolitik anser att det är hög tid att bryta denna utveckling med offentlig och privat ägarkoncentration och föra en politik som decentraliserar ägandet till enskilda. Vad som krävs är en kraftig markering från samhällets sida för hushållssparande på bekostnad av överkonsumtion och konsumtionslån. Nedan dras tänkbara huvudlinjer för en sådan politik upp. Program för sparande och ägandespridning föreslår ett program för att ta fram en målinriktad sparplan för för att öka hushållssparande!. Nedan fastslår vi en rad principer som bör slås fast. Målsättning på 10 miljarder i sparandeöverskott Målsättningen för det totala sparandet bör sättas högt. Det bör genomsnittligt vara av BNP dvs. på samma nivå som . Överskottet skall genereras i hushållssektorn. Detta fordrar dock en anpassning av pris- och löneutvecklingen till omvärldens nivå för att kunna upprätthålla handelsbalansen. Detta problem berörs närmare i ekonomisk-politiska motion. Målsättning att av hushållens inkomst skall sparas Staten måste genom ett brett program söka gynna det låga hushållssparande! och därmed en uppbyggnad av ett decentraliserat ägande. Målsättningen med politiken bör vara att få en sparkvot för hushållen på . 1 alla förhållanden måste 1970-talets sparandenivå återställas. Ekonomisk politik för stabilt penningvärde och höjda reallöner Den viktigaste åtgärden för att stimulera sparandet är att föra en ekonomisk politik som begränsar inflationen så att avkastningen på det finansiella sparandet urholkas genom återkommande negativa realräntor. En tillväxtorienterad politik som ger höjda reallöner kombinerat med en rättvis fördelning är också en bra förutsättning för att sparandet skall öka. Ge sparandet stabila villkor minska den politiska osäkerheten Ekonomiska aktörer i företag och i hushåll är tämligen vana vid att beräkna risker i form av variation i avkastning vid aktiesparande m. m. Att lägga in ett ytterligare osäkerhetsmoment genom att statsmakterna visar klåfingrighet och lägger beslag på avkastningen under goda år som skedde vid engångsskatten på pensionssparande minskar sparandet. En av de stora orsakerna till det låga finansiella sparandet har varit den låga reala avkastningen efter skatt. En betydande orsak har varit de höga marginalskatterna. 1980 hade av de skattskyldiga en marginalskatt på . har varit pådrivande för skattereformer och ämnar fortsätta på den inslagna vägen. Skattepolitiken utvecklas i en särskild motion. För en lågräntepolitik utan regleringar är räntan i omvärlden lägre (eurodollarmarknaden). Det vore möjligt att med en aktiv politik pressa ned den svenska räntan genom att genomföra reformer som fördyrar lånandet och gör sparandet lönsamt. (Se övriga förslag.) Dessutom kan ytterligare sänkning ske genom att statens lånebehov minskas. Det är möjligt att genom en fortsättningsvis stram budgetpolitik ta ned budgetunderskottet. Decentralisera det offentliga ägandet sälj ut statliga företag En koncentration i ägandet är inte önskvärt vare sig i offentlig eller privat regi. Staten äger en stor flora av företag som kunde drivits i stor utsträckning i privat regi. ett stort antal tillfällen föreslagit utförsäljning av delar av dessa. Utredningen bör föreslå hur ägandet av dessa företag skulle kunna decentraliserats genom utförsäljning av företagen till hushållen. Det är samhällsekonomiskt lönsamt att eftersträva ett ökat samband mellan ägandet och brukandet av bostaden. Underhållet blir billigare och bättre. anser därför att en genomgripande bostadsägarreform bör genomföras , för att åstadkomma en ökande ägarspridning i boendet. Målsättningen med denna reform skall vara att var och en som önskar skall kunna få äga sin bostad. Detta bör ske genom att gynna ägande av bostadsrättslägenheter. Decentralisera ägandet i näringslivet gynna enskilt ägda aktier på bekostnad av institutionellt ägande Hushållsägandet av aktier har minskat kraftigt med anledning av de oförmånliga skattereglerna. var av börsaktierna ägda av hushållen. är siffran nere i . Det institutionella ägandet har i motsvarande mån ökat. Det är i stort sett omöjligt för fysiska personer att förvalta en aktieportfölj effektivt. Skatten på hushållens aktieägande bör minska och skatten på det institutionella ägandet öka i motsvarande mån. I en situation där de stora institutionella placerarna får en alltmer dominerande roll på börsen är det viktigt att skapa balans genom att stimulera det enskilda aktiesparandet. Det är ett sätt att sprida ägandet och motverka koncentration. Aktiebeskattningen måste ges en sådan utformning att sparandet i hög utsträckning får en sådan inriktning att sparkapitalet står till förfogande för produktiva investeringar i näringslivet. Den särskilda skattereduktionen för mindre aktieutdelning, som den icke-socialistiska majoriteten införde, tillkom för att lindra dubbelbeskattningen av aktieutdelning. Härigenom stimulerades det enskilda aktiesparandet. Den socialistiska riksdagsmajoriteten upphävde denna möjlighet (SkU 1983/84:32) trots att den haft uppenbart positiv effekt. I nuvarande situation framstår det som särskilt angeläget att beslutar att den tidigare möjligheten åter står till förfogande. Detta bör dock tas upp i den sparandeutredning som nedan föreslås. Stimulera kunskapsinvesteringarna förbättra villkoren för de studerande och stoppa nedskärningen på utbildningens område I framtidens samhälle blir människor och deras utbildning de viktigaste produktionsfaktorerna. Sparande i studier är därför en av de viktigaste delarna i hushållens reala sparande. Ett förbättrande av studiemedelssystemet och en förstärkning av utbildningskvaliteten är två viktiga steg för att gynna detta sparande som är det enda reala sparande som konsekvent är missgynnat. Stimulera sparandet för ett decentraliserat ägande utred införande av personliga investeringskonton För att stimulera sparandet behövs stora insatser för att göra det lönsamt. Banksparandet har under den största delen av varit negativt efter skatt. Införandet av allemansfonderna har sannolikt inte gett något ökat nettosparande, endast gett en substitution från annat banksparande. Insatser behövs för att göra långsiktigt målsparande verkligt attraktivt. vill därför införa privata investeringskonton. För insättningar med vissa lägsta och högsta belopp erhålls befrielse från kommunalskatt och statlig grundskatt, men inte från tilläggsskatt. Medlen får användas utan skattekonsekvens till vederbörliga företags-, studie- eller bostadsändamål. Om t. ex. företaget eller bostaden avyttras skall medlen återföras till kontot. De kan då användas vid ny anskaffning. Medlen bör inte stå oanvända på kontot hur som helst. bör avveckling och avskattning ske. För en person som driver Firma som fysisk person (enskild Firma eller handelsbolag) är det enkelt. Insättningen i företaget bör betraktas som intäkt i rörelsen. De kan användas för täckning av inte ovanliga inledande förluster. Medlen bör också kunna avsättas för kommande behov i form av en obeskattad reserv för att kunna täcka kommande förluster. På detta sätt kan kontot avvecklas då medlen försvunnit ur balansräkningen. För aktiebolag är det enklaste sättet att låta kontomedlen utgöras av aktiekapitalet. Då ägandet upphör skall medlen återgå till kontot alternativt beskattning ske. Den grundläggande principen vid användning för bostadsändamål bör vara att kontot skall utnyttjas dels för sparande till kontantinsats, dels som sluss för amorteringar av bostadsinnehavet. Om bostaden avyttras skall medlen återgå till kontot alternativt beskattning ske. I fråga om förvärv i öppna marknaden av egnahem eller bostadsrätt krävs vanligen en betydande kontantinsats och/eller banklån till marknadsmässig ränta. Erforderliga incitament och institutionella förutsättningar bör skapas för utnyttjande av personligt investeringskonto. Progressiviteten i skatteskalan försämrar lönsamheten i utbildningsinvesteringar. Den höga marginalskatten beskattar livsinkomster som sammanpressas till färre inkomstår mer än vad som är normalt för andra inkomsttagare. Den subvention staten ger studenter genom studiemedelssystemet har dessutom minskat kraftigt på grund av den minskade bidragsdelen samt den avtagande inflationen. har föreslagit en reformering av studiemedelssystemet i en annan motion. ställer kunskapssamhället krav på en välutbildad arbetskraft. Detta ifall skall kunna bibehålla sin plats bland industrinationerna. Det är nödvändigt att kraftigt subventionera utbildningsinvesteringar. Ett införande av ett skattefritt konto för studier är en tänkbar sådan väg. Att sparande för återkommande utbildning skulle bli avdragsgillt är ett alternativ. Amorteringar på studielån är en annan möjlighet. Ett införande utav privata investeringskonton skulle skapa temporära bortfall av skatteintäkter. Intäkterna skulle förskjutas fem till . Finansiering skulle kunna ske med hjälp av några av ovan nämnda åtgärder. Dessutom skulle behovet av bostadssubventioner, insatser för startande av eget företag m. m. kunna minskas. Ett införande av personliga investeringskonton kräver en lång rad tekniska lösningar. De statliga reglerna bör utformas av en utredning om stimulans av hushållssparande. Stimulera banksparande höj och indexera sparavdraget Sparandet i personliga investeringskonton skulle främst gynna yngre personer utan egen bostad. För att stimulera sparandet i övriga grupper bör sparavdraget höjas och indexeras för att undvika en urholkning. Sparandeavdrag bör ej utgå till dem som utnyttjar privata investeringskontot. Sparavdragets höjning bör samordnas med införandet av personliga investeringskonton. Stimulera sparandet i eget företag slopa förmögenhetsskatten på arbetande kapital Detta krav utvecklas i en egen motion liksom avskaffandet av löntagarfonderna. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära utredning om införandet av personliga investeringskonton, 2. att beslutar uttala sin mening om ett samlat program för sparande och ägarspridning i enlighet med motionen, 3. att beslutar att hos regeringen begära en utredning om främjande av hushållssparande!. . Åsling (c) () Finansiellt sparande I privat och o fientlig sektor samt bytesbalans 1970 1986 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 Källor: och 1986. 1986/87 Fi703 Bilaga 1 Hushållen: Sparkvotens utveckling 19701985 % av disponibel inkomst Nettosparkvot Real sparkvot Finansiell sparkvot Källa: 1970 1983/Finansräkenskaperna, SCB 19841986 (1986 prognos)/ Nationalräkenskaperna, SCB Hushållens nettosparande består av två komponenter: realt och finansiellt sparande. Det reala sparandet består av hushållens investeringar, huvudsakligen i små- och fritidshus. Det finansiella sparandet består av hushållens bankinlåning, placeringar i värdepapper och privat pensionssparande m. m. reducerat med hushållens ökade skuldsättning. Hushållens sparkvot anger nettosparandet i förhållande till den disponibla inkomsten. 1986/87 Fi703 Bilaga 2