mot · GA02sk320 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk320 m. fl. (vpk) Införande av en realränteskatt beslutade om engångsskatten på livförsäkringsbolagens förmögenheter. Utgångspunkten för skatten var de höga realavkastningar som dessa bolag haft . Frågan om engångsskatten föregicks av ett utredningsförslag om en realränteskatt. Förslaget erhöll hård kritik från kapitalföreträdare och regeringen avstod från att lägga fram förslaget. kommunisterna föreslog i detta sammanhang att en realränteskatt, engångsskatten till trots, skulle införas för tiden efter engångsskatten. avvisade den gången vårt förslag. Vi återkommer därför med förslaget. Frågan om realränteskatten och engångsskatten medförde att kapitalintressena engagerade sig som motståndare där stora kostnadskrävande och missvisande kampanjer drogs igång. Deras engagemang emot skatten bottnade i att en del av det kapital de till viss del kan nyttja för egna intressen undandrogs. Den omtanke om försäkringstagarna som de framförde var falsk. Det var deras egna manövreringsutrymme som beskars och det var detta som var grunden till deras engagemang. Vpk föreslår att ett förslag om realränteskatt läggs fram . En sådan kan efter viss kompletterande utredning baseras på ett i förhållande till den framlagda utredningen breddat skatteunderlag. Den bör också innehålla en lägsta nivå där beskattning kan ske, så att ett långsiktigt sparande kan ske utifrån fast reglerade förhållanden. Att förslaget bör breddas till att gälla hela den finansiella sektorn och inte enbart livförsäkringsbolagen visar bl. a. vinstutvecklingen i bankerna . beräknades bankernas sammanlagda vinst till . Realavkastningen har alltså även inom denna sektor varit mycket hög. Men även finansinstitut och andra liknande inrättningar bör ingå i beskattningsunderlaget. Regeringen har hävdat att inkomsterna från en realränteskatt blir osäkra i samma mån som skatteunderlaget/realräntenivån varierar. Vi menar att även om inkomsterna varierar så kan genom dessa inkomster statens upplåningsbehov minskas undan för undan och de räntevinster som då erhålls kan användas för att finansiera viktiga reformer. Så skulle t. ex. undan för undan matpriserna kunna sänkas genom att momssatsen på livsmedel sänktes i samma mån som uteblivna ränteutgifter ger finansiellt utrymme. Som nu är fallet kan man bara vara säker på en enda sak; så länge realränteskatten inte införs blir det inga sådana inkomster alls. Detta är helt otillfredsställande mot bakgrund av de hårda budgetmanglingar som alla samhällsområden utsätts för. En realränteskatt är fördelningspolitiskt starkt motiverad och regeringen bör lägga förslag om införande av sådan skatt. Det är meningslöst att försöka tillfredsställa kapitalstarka intressenter och de borgerliga partierna genom att backa från berättigade förslag. Högerkrafterna kommer aldrig att låta sig nöja, så länge fördelningspolitiska förslag berör deras förmögenheter. En rättvis fördelningspolitik går aldrig att genomföra i samråd med starka kapitalintressen. En realränteskatt skulle innebära en nödvändig likviditetsindragning för fördelningspolitiska åtgärder. En permanentning skulle medverka till nödvändiga åtgärder mot den finansiella sektorns improduktiva guldålder. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär förslag om införande av en realränteskatt i enlighet med vad som anförs i motionen. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 Sk320