ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02N162 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N162 m. fl. (m) Träfiberprövning (prop. 1986/87:105) Regeringen har lagt ett förslag till lag som innebär att ett system med kontroll över anläggningar som nyttjar s. k. träfiberråvara skall bibehållas. Förslaget innebär att även kommer att ha offentlig reglering i syfte att styra förbrukningen av massaved och liknande. Det nuvarande systemet med etableringskontroll av anläggningar som förbrukar träfiberråvara infördes . Som ett led i den s. k. fysiska riksplaneringen kunde staten med hjälp av byggnadslagen införa tillståndsgivning för vissa industriobjekt och därmed fördela träfiberråvarorna på ett sätt som står i strid med marknadsekonomin. Att med statlig reglering styra råvarutillförseln till skogsindustrin är ett utslag av planekonomiskt tänkande. I den framlagda långtidsutredningen berörs frågan i bilaga 6 Skogen - vår räddningsplanka?. Där konstateras att ett behov för prövningstillstånd för användning av skogsråvara ej längre föreligger. Konkurrens är en samhällsekonomiskt önskvärd företeelse som inte bör regleras bort. Enligt vår mening finns det därför ingen anledning att bibehålla prövningsplikten för skogsindustriella anläggningar. En viktig orsak till att industrins råvaruförsörjning har ansetts hotad var det omfattade ekonomiska stöd som gavs åt utnyttjande av inhemska energikällor och som medförde att det i en del sammanhang kan vara fördelaktigare att sälja skogsråvara till förbränning än till skogsindustrin. Vi har i andra sammanhang understrukit farorna med offentliga subventioner. Enligt vår mening måste olika energikällor få konkurrera på lika villkor. Därför är nuvarande energibeskattning olycklig eftersom inhemska bränslen på grund av skattebefrielse får en gynnad ställning i förhållande till importerade bränslen. Detta har medfört att efterfrågan på inhemskt bränsle stimulerats. Därvid har priserna ökat och en konkurrenssituation skapats mellan träfiberråvaror till skogsindustrin och bränsle. Vi har tidigare framhållit att energibeskattningen måste utformas så att den är neutral mellan olika slags bränslen. Endast uppenbara miljöfördelar bör kunna motivera nedsättning av energiskatten. Även om det finns en konkurrenssnedvridande beskattning föreligger likväl inte anledning att bibehålla prövningsplikten för eldningsanläggningar eller anläggningar för framställning av bränsle. Enligt vår mening finns det ingen anledning att ändra den svenska energipolitiken på sådant sätt att efterfrågan på inhemska bränslen kommer att öka. Det finns då knappast anledning att tro att förbrukningen av träfiber för bränsleända mål kommer att öka ytterligare. Följaktligen bör regeringens förslag även i Mot. 1986/87 detta hänseende avvisas. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att avslår regeringens förslag till lag om träfiberråvara, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs angående energibeskattningen. . () () (m)
mot · GA02N164 · 1987-04-10 00:00:00 — Motion till 1986/87:N164 vice talman m. fl. (fp, c) Vissa aktiefrågor för , m. m. 1986/87:126) Den av fastställda långsiktiga målsättningen för alkoholpolitiken innebär att konsumtionen skall minskas med fram , för att därmed minska alkoholskadorna. Grunden för att driva en sådan aktiv alkoholpolitik har bestått i principen om att samhället har ansvaret för tillverkning, försäljning och servering av alkohol. Därigenom skall den vägledas av gängse företagsekonomiska krav. Syftet skall vara att minska den totala alkoholkonsumtionen. Detta gäller i samma grad försäljning av tobaksvaror som har klart skadliga effekter ur hälsomässiga synpunkter. I proposition 1986/87:126 framhåller industriministern att tobaksrörelsen är en stor och stabil vinstgenerator. Han konstaterar också att det mest vinstgivande produktområdet cigarretter fått vidkännas en kraftigt vikande totalmarknad. Konsumtionsminskningen kommer sannolikt att fortsätta, fastslås även i propositionen. På bedömer att det kan bli nödvändigt att strukturera om den skandinaviska cigarrettmarknaden för att möta den hårdnande konkurrensen. I ett längre perspektiv kan en sådan utveckling kräva stora investeringar, men bör Tobaksbolaget kunna fortsätta att generera stora positiva kassaflöden. Vidare framhålls i förslaget att bryggeri- och läskedrycksrörelsen - och Falken - förväntas presentera en tämligen hög och stabil vinstnivå. Marknaden för öl, sportdrycker och läskedrycker i ökar. För den som arbetar med att förebygga skador av tobaksbruk och alkoholbruk är detta en skrämmande läsning. måste man fråga sig om regeringen verkligen känner till de olika departementens arbetsområden när man så klart deklarerar det positiva i en försäljningsökning av öl och tobak. arbetar med insatser för att nedbringa alkoholkonsumtionen. Den erfarenhet som mellanölsperioden gav gör att den ökande konsumtionen av öl nu inger stora farhågor inför en så intensiv kampanj som tydligen planeras för att klara den internationella konkurrensen. Vi är övertygade om att bryggeriverksamheten och Tobaksbolaget bör drivas på andra grunder än rent affärsmässiga. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att Tobaksbolaget och AB Gambrinus med dotterbolagen undantas från de i proposition 1986/87:126 föreslagna förändringarna och sålunda behålls i statlig ägo. 1986/87 N164 () ()
mot · GA02N165 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N165 m. fl. Vissa aktiefrågor för , m. m. 1986/87:126) Vi motsätter oss propositionens förslag att öppna för privatägande på här angivet sätt. Det är en politisk modetrend att låta statliga verksamheter anpassas efter privatkommersiella normer och tankegångar. pågår intressant nog i bl. a. en avancerad diskussion kring företags- och ledningspolicy - en diskussion som är mycket kritisk mot den förhärskande synen. Denna beskrivs av kritikerna som alltför kortsiktig, ensidigt finansiellt orienterad och odynamisk. I ljuset härav ter sig propositionens förslag som föga framtidsorienterat. Den statliga företagsamheten bör slå vakt om sina möjligheter att spela en annorlunda roll i näringslivets och ekonomins utveckling än den privatkapitalistiska. På en rad viktiga områden står landet inför näringspolitiska och teknologiska vägval. Det är av stort värde, om statsföretagsamheten här kan bära fram alternativ till de dominerande tendenserna i den privatkapitalistiska utvecklingen. Även då det gäller att hävda landets ekonomiska och industriella självständighet, är statsföretagsamheten av stort intresse. Det förutsätter att den inte blir föremål för privatkommersiella ägarintressens strävanden. En helt annan lösning skulle kunna tänkas, ifall löntagarfonderna engagerade sig i . Det förutsätter dock, att fonderna får en klarare, långsiktigare och medvetet utvecklingspolitiskt präglad målsättning. Mot bakgrund av det anförda föreslås att avslår proposition 1986/87:126. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GA02N167 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N167 m. fl. Vissa aktiefrågor för , m. m. 1986/87:126) Regeringen föreslår i propositionen att staten skall avstå från sin företrädesrätt att teckna ny aktier i . Vidare föreslår regeringen att staten även fortsättningsvis skall behålla minst 2/3 av rösterna i . Staten har varit mindre framgångsrik som företagare. De statliga företagen har tenderat att bli redskap för politiker som vill försöka främja olika regionala och sysselsättningspolitiska intressen. Detta har ofta varit till skada för företagen som sådana. I den föreliggande propositionen vill regeringen att kapitalmarknaden skall tillföra nytt kapital. vill regeringen behålla en statlig dominans i företaget. Man föreskriver att statens andel av röststyrkan i inte skall understiga 2/3. Av den orsaken förutspås att kommande nyemissioner i kommer att ske med s. k. B-aktier med begränsad röststyrka. Detta innebär att de som tecknar aktier i bolaget alltid kommer att vara beroende av statens agerande. Detta är inte lyckligt med tanke på erfarenheterna av statligt företagande. Regeringen har tidigare uttalat att de statliga företagen skall drivas på samma villkor som motsvarande privata företag. Då finns det inte heller något skäl till att skall bibehållas i statlig ägo. Om regeringen har för avsikt att leva upp till sin målsättning saknas motiv för statligt företagande. Har den inte för avsikt att leva upp till gjorda uttalanden då för man medvetet bolagets minoritetsägare bakom ljuset. Regeringen har tydligen för avsikt att låta privata ägare svara för kapitaltillskotten till som staten med hjälp av röststarka aktier behåller en majoritetsägarroll. Detta innebär att huvuddelen av det statliga ägandets nackdelar kvarstår. Det borde enligt vår mening vara naturligt att staten stegvis nedbringar sitt ägande i . Företaget skulle på detta sätt få större möjligheter att agera på strikt kommersiella grunder. skulle statskassan komma att tillföras ett icke föraktligt tillskott av kapital. Riskerna för att staten skulle blanda ihop sina olika roller som statlig tillsynsmyndighet och som företagare, skulle heller inte föreligga om statens ägande avvecklades. Vi har tidigare i partimotion 1986/87 N:354 angående privatisering av statliga företag föreslagit en systematisk avyttring av de statliga företagen. är som det största statliga bolaget ett väsentligt privatiseringsobjekt. Företagsledningen har rekonstruerat företagsgruppen. Den av regeringen föreslagna nyemissionen bör genomföras. finns andra aktieägare finns goda förutsättningar för staten att successivt Mot. 1986/87 avyttra sina aktier i . Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1. att avslår regeringens förslag om storleken av statens framtida andel av röstvärdet i , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om privatisering av . () (m) ()
mot · GA02N169 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N169 m. fl. Ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden (prop. 1986/87:141) I proposition 1986/87:141, om ändringar i lagen om värdepappersmarknaden, föreslås en viss skärpning av gällande insider-regler. Förbud för insiderhandel skall, enligt propositionen, inträda redan i och med att den juridiska personen vidtagit någon förberedelseåtgärd av så konkret natur att man med fog kan räkna med att det kan leda till ett uppköpserbjudande. har denna bestämmelse inträtt först i och med styrelsebeslut om uppköpserbj udande. I propositionen föreslås vidare att bankinspektionen skall ges vidgade befogenheter att begära in uppgifter av fondkommissionärer och av dem som kan antas ha bedrivit aktiehandel, föranledd av otillåtet insidertips. På det stora hela innebär lagförslaget en angelägen uppstramning av insiderreglerna. Men för att lagen skall få effekt krävs en översyn av själva begreppet insider. Vi har i en tidigare motion (motion ang. aktiemarknaden) begärt en skärpning av insiderreglerna samt en förstärkning av börsstyrelsens sanktionsmöjligheter. Vidare bör den grupp som omfattas av insider-reglerna utökas. Exempelvis räknas inte styrelsen i en stor koncern som kontrollerar ett annat börsbolag som insiders om de inte ingår i det senare bolagets styrelse. De aktieplacerande institutionernas portföljförvaltare inbegrips inte heller i insiderbegreppet. Dessa exempel visar att nuvarande definition är otillräcklig. Vid större uppköpserbjudanden är det inte ovanligt att småspararna missgynnas. Det finns därför skäl att införa den s. k. Londonregeln. Regeln innebär att när ett uppköpserbjudande omfattar i ett bolag måste man lägga ett bud på resten av aktierna till samma villkor. Denna regel är särskilt lämplig för då den kan korrigera en del av de skevheter i prisbildningen vid maktaffärer som röstvärdesdifferentieringen skapar. 1 1986/87. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en utvidgning av insiderbegreppet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om den s. k. Londonregeln. (fp) ()
mot · GA02N170 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N170 Ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden (prop. 1986/87:141) I likhet med många av de väsentliga remissorganen anser jag att det i princip är helt oacceptabelt att en lag som antogs av 1985 och som trätt i kraft nu föreslås ändras i väsentliga delar . Emellertid är det angeläget att inför aktörerna på den svenska värdepappersmarknaden visa att lagstiftaren är beredd att med kraft gå till rätta med alla tendenser till otillbörlig insiderhandel. Det är acceptabelt att tidpunkten för förbud för handel med aktier tidigareläggs på sätt som föreslås av bankinspektionen och som redovisas i propositionen. 1 likhet med många remissorgans uppfattning är det lämpligt att tidpunkten tills lagens bestämmelser träder i kraft på något sätt kan dokumenteras. Det är väl känt att förberedelseåtgärder för offentliga erbjudanden om aktieförvärv, s. k. take overs växer fram i ett företags administration och förvaltning i en stegvis process, där det första steget icke alltid låter sig väl definieras. Idén till det offentliga erbjudandet kan bestå i en förflugen tanke hos en ledande företrädare för det erbjudande bolaget, eller i ett samtal mellan två personer. Det är icke lämpligt eller acceptabelt att denna form av formlösa överväganden kan föras in under beteckningen någon åtgärd som syftar till ett offentligt erbjudande. Tankarna på en sådan åtgärd bör på något vis ha kommit till ett uttryck som senare kan dokumenteras och tidsbestämmas. Nedan föreslås en delvis annorlunda lagtext för den ändrade lydelsen av § 7 i lagen om värdepappersmarknaden. Med hänvisning till vad som ovan anförts yrkar vi att beslutar att § 7, 1 st. första meningen lagen om ändring av lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden skall ha följande lydelse: Har det hos en svensk juridisk person vidtagits någon åtgärd som syftar till och är ägnad åt att leda till ett offentligt erbjudande till en vidare krets om förvärv av aktier i ett aktiemarknadsbolag och har en sådan åtgärd dokumenterats i någon form gäller följande.
mot · GA02N171 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N 171 m. fl. Ändringar i lagen (1985:571) om värdepappersmarknaden (prop. 1986/87:141) Ett spritt ägande är grundfundamentet i en decentralistisk ekonomi. Börsen har en central uppgift i ägandespridningen. Noteringarna av aktiepriser skall reflektera värdet på aktien utifrån en bedömning av all tillgänglig information. En bra fungerande börs minskar med andra ord informationskostnader för köpare och säljare, framför allt till gagn för småsparare. För att allmänheten skall spara aktier och bidra till ett spritt ägande är det nödvändigt att man uppfattar börsen och de aktiviteter som förekommer där som legitima. Aktörer skall i princip ha tillgång till samma information som skall reflekteras i priset. Likaberättigande är nyckelordet i börsetiken. Det är därför allvarligt när vissa aktörer genom sin ställning haft exklusiv information om aktiemarknaden och på bekostnad av andra som inte innehaft denna information kunnat tjäna stora pengar. Sådana affärer skadar tilltron för börsen och därmed möjligheten att anskaffa riskkapital. Detta ger i sin tur färre investeringar och en sämre ekonomisk utveckling. Insiderlagen fyller i sammanhanget en central funktion. Den förhindrar styrelseledamöter i aktiebolag att utnyttja sin exklusiva information för egen . Den skärpning av lagstiftningen som regeringen föreslår är nödvändig. Vi anser dock att insiderbegreppet är alltför snävt. Många centrala grupper ställs utanför. Det gäller t. ex. styrelseledamöter i moderbolag och portföljförvaltare i större institutioner. Det finns även skäl att överväga lagstiftning för personer med exklusiv information om framtida ekonomisk politiska åtgärder, industripolitiska beslut, diskontoförändringar m. fl. Vi anser att det finns anledning att se över insiderbegreppet med avsikt att utgöra kretsen. är dessutom de sanktionsmöjligheter som erbjuds från börsstyrelsen vad gäller vite så små att de knappast avskräcker. Dessa regler bör ses över liksom bankinspektionens kontrollmöjligheter av lagstiftningens efterlevnad. 1. att beslutar att hos regeringen begära förslag om utvidgning av insiderbegreppet i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts avseende kontroll av efterlevnad samt sanktionsmöjligheter. 1986/87 N171 () () P.-O. () () ()
mot · GA02N172 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:N172 m. fl. Ändring i bankrörelselagens bestämmelser om kapitaltäckning (prop. 1986/87:142) I propositionen föreslås att en bank i sin kapitalbas skall få räkna in bl. a. förlagslån upp till en och en halv gånger det egna kapitalet eller de egna fonderna (mot en gång). En sådan breddning av kapitalbasen föreslås få ske endast efter tillstånd av bankinspektionen, som i sin tur endast får ge tillstånd om det finns synnerliga skäl. Förslaget emanerar ursprungligen från som i en skrivelse hemställt om en ändring i sparbankslagen så att en sparbank skall kunna tillföras riskkapital utifrån. Skrivelsen har behandlats av kreditmarknadskommittén som lagt fram ett förslag som syftar till att lösa sparbankernas omedelbara kapitaltäckningsproblem. Propositionens förslag är identiskt med kreditmarknadskommitténs förslag. Vi delar den principiella uppfattningen i förslaget att det är angeläget att finna en långsiktig lösning på sparbankernas kapitaltäckningsproblem. är det uppenbart att kapitalsituationen i sparbankerna redan är så hårt ansträngd att ett sådant långsiktigt förslag inte kan avvaktas. Om ingenting görs kommer det att verka hämmande på verksamheten och på konkurrensen mellan olika banker. Vi är därför positiva till det nu aktuella förslaget. Detta förslag är emellertid omgärdat med vissa restriktioner som vi anser onödiga. Vi kan således i likhet med flera remissinstanser inte anse att det skall krävas tillstånd av bankinspektionen i varje enskilt fall, ett tillstånd som dessutom får ges om det finns synnerliga skäl. Enligt vår uppfattning bör regeln göras generellt tillämplig utan krav på särskilt medgivande från bankinspektionen. Ett avskaffande av tillståndskravet föranleder ändring i 2 kap. 9 § bankrörelselagen. Det bör ankomma på utskottet att utarbeta erforderlig lagtext. Hemställan Mot- 1986/87 Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar om ändring i bankrörelselagens bestämmelser om kapitaltäckning enligt vad som anförs i motionen. () (fp) ()
mot · GA02sf116 · 1987-04-02 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sfl 16 Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten /07 /87 (prop. 1986/87:109) sfn6 I tilläggsbudget 11 erinrar regeringen om det tidigare riksdagsbeslutet att ge ett särskilt bidrag till idrottsföreningar som kompensation för vissa arbetsgivaravgifter. I förordningen (1986:80) om bidrag till idrottsföreningar för betalning av vissa arbetsgivaravgifter anges vilka regler som skall gälla för att frågan om bidrag skall prövas av . I den nu föreliggande tilläggsbudgetpropositionen föreslår regeringen att länsstyrelserna skall ges möjlighet att betala ut bidrag även som det aktuella förslagsanslaget varit tillgängligt. Skälet härtill är att länsstyrelserna inte hunnit med att betala ut bidrag under den knappa tid som stått till förfogande. Detta är en rimlig begäran och därför bör förslaget bifallas. bör man dock notera att några idrottsföreningar av samma skäl den knappa tid som stått till buds inte hunnit med att komma in med bidragsansökningar inom den föreskrivna tiden () och därför inte fått sina ansökningar beviljade. För dessa föreningar betyder detta ett allvarligt ekonomiskt avbräck. För ideellt arbetande idrottsföreningar, med ledare som skall sköta sin förenings löpande verksamhet vid sidan av ett ordinarie arbete, är det ofta svårt att bevaka förordningar och andra föreskrifter. Enligt min mening borde det i detta fall Finnas lika stor anledning att vara generös i bedömningen gentemot idrottsföreningarna som mot länsstyrelserna. En sådan inställning torde dessutom vara väl förenlig med andan i den nya förvaltningslagen. Mot denna bakgrund föreslår jag att samtliga ansökningar om bidrag till arbetsgivaravgifter avseende idrottsutövare för som inkommit till länsstyrelse senast , dvs. , bör beviljas. En sådan ordning borde kunna tillämpas utan ett särskilt överklagande till regeringen. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bidrag till arbetsgivaravgifter. 1 1986/87. 3 sam!.
mot · GA02sf117 · 1987-04-23 00:00:00 — 1986/87: Sfi 17 |J9 Ändringar i delpensioneringen, pensionstillskott till 1986/87 änkor m. m. 1986/87:133) Sfi 17-122 Det är viktigt att reglerna för delpensioneringen utformas på ett så rättvist sätt som möjligt. För var det en framgång att få regler som gjorde det möjligt också för egenföretagare och uppdragstagare att ta ut delpension. För många egenverksamma minskar inkomsten kraftigt när åldern börjar ta ut sin rätt. Situationen kan vara långt mer dramatisk än för löntagare. Men också för löntagare utgör en minskad förmåga i arbetslivet ett skäl för delpensionering. För egenverksamma gäller att inkomsten före arbetstidsminskningen beräknas med utgångspunkt i de tre bästa av . I många fall är detta till fyllest. Men för den grupp som är verkligt utsatt räcker inte detta. För denna grupp vore det rimligt om det blev möjligt att utgå från de fem bästa åren som legat till grund för ATP. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om beräkning av inkomst för egenverksamma vid delpensionering. 1 1986/87.
mot · GA02sf118 · 1987-04-24 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sfi 18 och () Ändringar i delpensioneringen, pensionstillskott till änkor m. m. 1986/87:133) Reglerna för delpension för egenföretagare är så utformade att arbetstiden skall minskas till hälften för att man skall få pension. Eftersom egenföretagaren har kvar många fasta kostnader i verksamheten även när arbetstiden minskar, innebär detta att inkomsten minskar väsentligt mer än hälften. I praktiken har dessa regler inneburit att många egenföretagare inte kunnat ta ut delpension, trots att det vore rimligt. Statistiken visar bl. a. på detta. Enligt vår mening vore det en rimligare avvägning att ställa kravet om arbetstidsminskning för egenföretagare till för att få delpension. Då kan de fasta kostnaderna i rörelsen, vilka inte kan användas, beaktas. Med stöd av det ovan anförda hemställer vi att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna att en 30-procentig arbetstidsminskning för egenföretagare skall kvalificera för delpension.