mot · GA02sf510 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sf510 m. fl. (s) Handläggningen av asylärenden Det är ett omistligt värde att upprätthålla en generös och human asylprövning. Överträdelser och brott mot rådande bestämmelser skall beivras. Men det är främst genom konstruktiva lösningar på problemen som förbättringar kan uppnås. Ett stort antal asylsökande kan och vill ta sig till vårt land på egen hand. För dem gäller att de inte kan få sin asylansökan prövad annat än vid ankomsten till . Det är klart att en utlänning vid den svenska gränsen enligt gällande konvention och utlänningslag har rätt att söka asyl även om vederbörande saknar pass eller visum, men utredningsarbetet och handläggningen av ärendet blir ofta onödigt komplicerat när den sökande helt saknar identitetshandlingar. Detta ger också längre väntetider, som drabbar även andra asylsökande. Asylrätten enligt utlänningslagen har i viss mån urholkats. Olika åtgärder har medverkat därtill. Den ibland felaktiga och alltför restriktiva tillämpningen av avvisningsbestämmelserna har varit en av orsakerna. Mottagnings- och handläggningsresurser m. m. Våra mottagningsresurser är hårt ansträngda, framför allt hos och vid mottagningsförläggningarna. räknar med ett behov av i genomsnitt 4 000 förläggningsplatser under /88 och en kostnad på ca 400 milj. kr. Den permanenta förläggningskapaciteten bör utökas till 1500 platser. Det har ställts förbättrade handläggningsresurser till förfogande i asylärenden men de är fortfarande otillräckliga. De alltför långa handläggningstiderna, som drar stora kostnader, måste förkortas. Det är viktigt att på alla sätt söka koncentrera asylutredningen. Asylsökande kan själva medverka i långt större utsträckning till en bra utredning bl. a. genom att i samband med asylansökan enligt anvisningar lämna egna redogörelser för sin bakgrund och ge sina skäl. Men det måste också satsas långt mer på fortlöpande förbättring av handläggarnas utbildning, och tillgången av kunniga tolkar på frekventa språk måste säkras. Det är inte möjligt att bara genom förstärkning av handläggningsresurserna varaktigt förkorta handläggningstiderna till en rimlig nivå. Målsättningen bör vara att utplacering i kommunerna inte bör ske förrän uppehållstillstånd beviljats. En tidsgräns, förslagsvis , bör i vart fall fastställas inom vilken skall fatta beslut. Om inte kan hållas bör asylsökande omgående kallas till muntlig förhandling, varefter beslut skall fattas senast Mot. Denna fråga bör övervägas av departementet, Sf510 varefter förslag framläggs. Men förkortningen av handläggningstiderna får självfallet inte innebära inskränkningar i rättssäkerheten eller en utökning av polisens befogenheter. Det är i stället så att förstärkning av rättssäkerheten är behövlig såväl i samband med avvisning som verkställighet av avlägsnande från landet bl. a. genom rätt till juridiskt biträde. Erfarenheterna då det gäller handläggningen av asylutredningar leder till att dessa bör skötas av civila organ. Det naturliga är att statens invandrarverk svarar för uppgifterna. Det är bara i samband med verkställighet som polisens medverkan torde komma att behövas, då besluten inte kan genomföras på frivillig väg. Regeringen bör till lämna förslag om överföring av polisens arbetsuppgifter på utlänningslagstiftningens område till civila organ. I första hand bör förslag framläggas då det gäller asylsökande eller därmed jämförliga fall. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om snabb handläggning av asylärenden enligt vad som anges i motionen, 2. att hos regeringen anhåller om en översyn av utlänningslagstiftningen i syfte att överföra polisens uppgifter i första hand beträffande asylärenden till civila organ. () () () ()