ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02A255 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:A255 Från gäller en ny organisation för arbetsförmedlingarna. Det inrättas kommunanslutna förmedlingar som delegationer under länsarbetsnämnderna. Vi menar att i då arbetslösheten inte minskar, och ungdomsarbetslösheten är samhällets största problem, är det helt fel väg att centralisera ansvar och beslut. I stället borde varje förmedling ha eget ansvar för de arbetslösa inom sitt område. Med det ansvaret följer också eget budgetansvar för de tjänster som erbjuds. Detta ger också möjlighet att använda personalens resurser på ett effektivare sätt, eftersom det blir mindre byråkrati och tiden inriktas på mera operativt arbete för de arbetslösa. Därmed skulle också länsarbetsnämndernas resurser föras ut i operativt arbete på förmedlingarna. Det skulle också ge utrymme för personalen på de olika förmedlingarna att engagera sig i alla frågor som rör den egna förmedlingen t. ex. budget, planering, utvärdering och uppföljning. Arbetet skulle då också upplevas mera meningsfullt av dem som gör jobbet, vilket med stor sannolikhet skulle minska t. ex. sjukfrånvaron. Fördelningen av personalresurserna mellan länsarbetsnämndernas kanslier och arbetsförmedlingarna är enligt vår uppfattning skev. Det kan inte vara till de arbetslösas bästa att den styrande övergripande myndigheten har så stora resurser i förhållande till dem ute på förmedlingarna som står i direktkontakt både med dem som söker arbete och dem som kan erbjuda arbete. Mot bakgrund av vad vi ovan anfört hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om arbetsförmedlingarnas organisation och överföring av resurser från länsarbetsnämnden.
mot · GA02A256 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:A256 () Föräldrapenningen, m. m. Att ha ett arbete handlar om mer än att arbeta. Det handlar om att möta och lära känna andra människor. Det handlar om att göra rätt för sig. Vårt samhälle ser ner på den som saknar arbete och tvingas böja på huvudet och acceptera bidrag i olika former. Hur skall vi då skapa fler arbetstillfällen? Hur skall vi bryta ner den defaitism som härskar och präglar de åtgärder som vidtagits? Regeringen har misslyckats i kampen mot arbetslösheten. Det är oroande att sysselsättningen har ökat så litet trots den pågående högkonjunkturen och devalveringarna. Jämfört med 1980, då vi hade liknande konjunkturläge som 1986, är arbetslösheten högre och fler personer sysselsatta i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Antalet partiellt arbetslösa har ökat och arbetslöshetstiderna har förlängts. Vi måste slå vakt om den fulla sysselsättningen. För detta krävs en förändring av den sociala reformpolitiken. Arbetsmarknadens oförmåga att skapa de arbetstillfällen som arbetskraftsutbudet efterfrågar är uppenbar. Denna oförmåga måste betraktas som permanent. Därför måste en strävan från myndigheterna vara att anpassa arbetskraftsutbudet till efterfrågan. Denna anpassning måste vila på socialt acceptabla reformer. Dessa reformer skall också upplevas av en bred allmänhet som en social utveckling av välfärdspolitiken. I denna motion önskar jag att utredning verkställs, vad gäller två reformer som radikalt minskar arbetskraftsutbudet. Enligt flera expertuttalanden skulle barn under sina tre första levnadsår må bättre och få en gynnsammare personlighetsutveckling om de vistades tillsammans med föräldrar och syskon under dessa första år. Det skulle vara socialt acceptabelt och hälsas med stor glädje i vida kretsar om föräldrarna gavs ekonomiska möjligheter att sköta de egna barnen under barnens tre första levnadsår. De ekonomiska alternativen är två: Föräldrapenning under barnens tre första levnadsår Pensionsåldern borde kunna sänkas. Arbetslivet utvecklas och förändras utomordentligt snabbt. Detta kan för många kännas frustrerande. En del skulle säkert önska att det fanns möjligheter att lämna arbetslivet än vad de har möjlighet till. Planeringen för den nya period som inträder skulle sannolikt underlättas då den lägre åldern borde göra det 1986/87 A256 Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utredning av de ekonomiska förutsättningarna för staten vid förlängd föräldrapenning resp. lägre pensionsålder. lättare att ställa om sig till de nya förutsättningarna. För att varje människa själv skall kunna avgöra vilken dag som är den lämpligaste att lämna arbetslivet bör pensionsåldern göras rörlig, förslagsvis . Pensionsersättningen skall inte reduceras om man önskar lämna arbetslivet . Dessa reformer kostar självfallet en del, men finns möjligheter till minskade kostnader för arbetsmarknadsåtgärder, socialbidrag, barnomsorg, kontant arbetsmarknadsstöd etc. För att kunna göra riktiga ställningstaganden rörande de ekonomiska konsekvenserna krävs en förutsättningslös utredning.
mot · GA02A263 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A263 () Utbildningsbidrag till invandrare Då en flykting kommer till får han hjälp med uppehälle, studier etc. och får socialhjälp. I och med att han får tillstånd att stanna i och därmed får sina sista siffror i personnumret tar dock många kommuner bort möjligheten att få studiehjälp för fortsatta studier. Beslutet om svenskundervisning för invandrare (SFI) ger i och för sig möjligheter till undervisning i svenska. Systemet fungerar dock ännu inte helt såsom avsetts. Timmarna finns ofta inte där behoven är störst. Även efter avslutad påbyggnads-SFI är svenskkunskaperna förhållandevis dåliga och räcker inte för dem som t. ex. gått på folkhögskola att klara det rikstest som krävs för att komma in på högskolan. I stället blir det en AMU-kurs vilket inte passar alla. De måste alltså läsa mera svenska för att klara detta test. Den finansieringsmöjlighet som då står till buds är studiemedel. Flyktingarna kommer i underläge och blir hårt skuldsatta redan innan de börjar sin högre utbildning. Samma sak gäller för dem som har en bra yrkesutbildning hemifrån. Utan goda kunskaper i svenska kan de inte fortsätta i sitt yrke. Det rimmar illa med de jämlikhetsmål vi satt upp, att vi svenskar får gratisutbildning medan de människor vi tar emot i vårt land måste sätta sig i stora skulder för att få en chans i det svenska samhället. Invandrare borde kunna få utbildningsbidrag eller motsvarande för svenskstudier vid exempelvis folkhögskolor. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildningsbidrag för invandrare.
mot · GA02A265 · 1987-01-27 00:00:00 — m. fl. (s) Körkortsutbildning för utvecklingsstörda Mångå av de utvecklingsstörda har en lindrig form av handikapp. De vill leva sitt liv precis som andra människor, ha ett arbete, en bostad och en rik fritid. Många lindrigt utvecklingsstörda vill ta körkort och gör det också. Ännu flera skulle med tillrättalagd undervisning lyckas med körkortsprovet. Vid kontakter med företrädare för vanliga trafikskolor har framkommit, att deras lärare upplever sig ha varken tid, kunskaper om handikappet eller möjligheter att pedagogiskt anpassa utbildningen till denna grupps behov. De utvecklingsstörda har svårt att hinna med i den normala studietakten och får inte den nödvändiga personliga handledningen i utbildningen. är det teorin som är en stötesten. Visserligen kan man få göra provet muntligt, men det är också svårt, då man skall kunna välja ett av tre svarsalternativ, som man då måste ha i minnet. En annan svårighet är att trafikskollärarna inte har tillräcklig kunskap om handikappet. Ofta får den utvecklingsstörda gå , och med stora kostnader som följd, och får höra att han egentligen inte kommer att klara utbildningen. I de fall en utvecklingsstörd lyckas med körkortsprovet blir oftast kostnaderna orimligt höga. priser kostade ett normalkörkort ca , vilket skall jämföras med . för de utvecklingsstörda. Naturligtvis bör förutsättningarna för den utvecklingsstörda att klara körkortet noga provas, innan man kan ge något besked om möjligheterna att klara av att ta körkort. De psykologer som finns inom omsorgsverksamheten bör kunna bedöma förutsättningarna. Vid AMU i bedrivs en körkortsutbildning för rörelsehindrade. fick även vissa utvecklingsstörda chans att få sitt körkort där. Den möjligheten föreligger inte . Eftersom det vid AMU i finns erforderliga kunskaper och stora erfarenheter av körkortsutbildning för utvecklingsstörda, anser vi motionärer att det vore lämpligt att där utveckla körkortsutbildningen både pedagogiskt och praktiskt. Genom dokumentation av erfarenheter skulle man från AMU i kunna sprida kunskap vidare till körskolor runt om i landet. 1 1986187. sami. . . , A265 Med hänvisning till ovanstaende hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om utveckling av både pedagogiskt och praktiskt anpassad körkortsutbildning för utvecklingsstörda människor samt att dokumentera erfarenheterna för spridning till andra körskolor. () () () ()
mot · GA02A267 · 1987-01-26 00:00:00 — Regeringens löfte att införa förnyelsefonder på det statliga området avgavs i förhandlingar som följdes av ett avtal, vilket därefter formellt godkändes av lönedelegation. Det är anmärkningsvärt att regeringen handlägger en sådan fråga av stor vikt och finansiella konsekvenser utan att i sin helhet ges möjlighet att ta ställning. Enligt vår mening är anslaget till förnyelsefonderna inte att betrakta som lönekostnader och bör därför inte regleras i kollektivavtal. Vi anser därför att regeringen bör framställa om uppsägning av avtalet om förnyelsefonder. Detta skulle dessutom för /89 innebära en besparing på 50 milj. kr. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om sysselsättningspolitikens inriktning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om flexibel arbetstid, 3. att beslutar att till statsbidrag till inskolningsplatser för /88 anslå ett i förhållande till regeringens förslag förhöjt reservationsanslag med 125 milj. kr. om totalt 375 milj. 4. att beslutar till statsbidrag för ungdomslag för /88 anvisa 840 milj. 5. att hos regeringen begär tillsättande av en parlamentarisk kommitté med direktiv att lägga förslag om ett sammanhållet uppföljningsansvar för ungdomar mellan i enlighet med de riktlinjer som redovisas i motionen, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om decentralisering av AMS, 7. att beslutar till förvaltnings- Mot. 1986/87 kostnader för /88 anvisa ett ramanslag av A267 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om sammansättningen av och dess underorgan, 9. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om arbetsförmedlingens organisation och inriktning, 10. att hos regeringen begär en översyn av arbetsförmedlingslagen i enlighet med vad som anförs i motionen, 11. att hos regeringen begär förslag om ändring i lagen om allmän platsanmälan i de delar som rör förmedling av korta och tillfälliga arbeten i enlighet med vad som anförs i motionen, 12. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om rekrytering av tekniker till på bekostnad av övriga landet, 13. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om förbättrade möjligheter för arbetshandikappade att få arbete på den reguljära arbetsmarknaden, 14. att hos regeringen begär förslag om förstärkta lönebidrag för anställning av handikappade i den privata sektorn enligt de riktlinjer som redovisas i motionen, 15. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om flexibla bidragsnivåer för lönebidrag, 16. att hos regeringen begär att överläggningar upptas med de fackliga organisationerna och arbetslöshetskassornas samorganisation om formerna för att förbättra det ekonomiska skyddet vid arbetslöshet i enlighet med de riktlinjer som har redovisats i motionen, 17. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om utfästelser i kollektivavtal och uppsägning av avtalet om förnyelsefonderna på det statligt reglerade området. () () () () () ()
mot · GA02A269 · 1987-01-26 00:00:00 — och () Arbetsmarknadsplan för handikappade De arbetsmarknadspolitiska stöden för handikappade har under en lång följd av år förstärkts. Trots detta har inte handikappades arbetsmarknadssituation förbättrats. Några exempel får belysa det. Om man läser AMS arbetssökandestatistik, så finner man att det registreras ca 30000 arbetssökande som enligt arbetsförmedlingen räknas som handikappade. Vid månadens slut kvarstår drygt 25 000. Övriga går till AMU, , arbete eller så upphör kontakten. De som får arbete utgör bara ett par procent. tyder det mesta på att det var fler handikappade som fick arbete när de vände sig till arbetsförmedlingen än det är . Ett annat sätt att beskriva arbetsmarknadsläget finns i SCB:s ; av de rörelsehindrade i åldern och av de synskadade har ett arbete. Man kan konstatera att de arbetsmarknadspolitiska stödformerna för handikappade inte varit tillräckliga. De instrument som arbetsmarknadsverket tilldelats har helt enkelt inte räckt till. De motverkande krafterna, de som främjat utslagning och utestängning från arbetslivet är för starka. Man har inte heller fullt ut utnyttjat de möjligheter som egentligen finns, t. ex. främjandelagen, som spelat en mycket undanskymd roll. Man kan konstatera att: - olika typer av bidrag är oundgängliga inslag med de räcker inte - de lagar som finns måste utnyttjas bättre - arbetsmarknadsverket måste ha en uttalad målsättning för sina insatser för lämnade i sitt betänkande Arbete åt handikappade ett förslag till en åtgärdsinriktad planering för arbete åt handikappade. Enligt förslaget var utgångspunkten för planeringen handikappades efterfrågan på arbete och i vilka former denna efterfrågan kan tillgodoses. En förutsättning för att planeringen skall fylla någon uppgift är att det finns ett klart och entydigt formulerat mål, som de olika delarna i arbetsmarknadsverkets organisation skall uppnå. Det skall heller inte finnas någon tvekan bland arbetsmarknadsverkets personal att alla de medel och resurser som står till förfogande skall användas för att förverkliga det angivna målet. I klartext innebär det att främjandelagen skall komma till aktiv användning på ett helt annat sätt än . Själva tyngdpunkten i främjandelagens tillämpning ligger på länsarbetsnämnderna, därför bör man i delegationerna för yrkesinriktad rehabilitering diskutera hur lagen på bästa sätt skall användas i resp. län. angav i sitt betänkande Vägar till arbete för handi- Mot. 1986/87 kappade, målet att arbetslösheten bland handikappade borde halveras. A269 Detta är visserligen ett ofullständigt mål med tanke på den stora gruppen förtidspensionerade handikappade men bör ändå kunna ses som ett steg på vägen mot en rättvisare arbetsmarknad. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att hos regeringen anhåller att arbetsmarknadsverket ges i uppdrag att genomföra en åtgärdsinriktad planering för arbete åt handikappade, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att främjandelagen skall användas mer aktivt. () () 1* 1986/87.
mot · GA02A272 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A272 I proposition 1986/87:100 föreslås bl. a. att statsbidraget för beredskapsarbeten skall minskas från och att starthjälp vid flyttning tas bort. Möjligheterna för länsarbetsnämnderna, särskilt i skogslänen, att få fram lämpliga beredskapsprojekt är redan med nuvarande procentsats begränsade. Med en ytterligare minskning finns uppenbar risk att möjligheterna till val mellan olika projekt blir ännu mer begränsade. Förutsättningarna för att med hjälp av beredskapsarbeten ge optimal sysselsättning för de arbetslösa som främst behöver denna åtgärd skulle i så fall väsentligt försämras. Med hänsyn till de problem de lokalt bundna arbetslösa särskilt i skogslänen möter och tendenserna till ökad andel långtidsarbetslösa bör i varje fall i skogslänen ingen sänkning av bidragsprocenten genomföras. Starthjälpen har varit ett värdefullt hjälpmedel för arbetslösa sökande och underlättat för dem att söka sig till arbeten på andra orter där arbete funnits att få. Ett borttagande av detta bidrag får stora ekonomiska konsekvenser. De kostnader som här kan sparas, i exempelvis ca 8 milj. kr., kommer att medföra ökande kostnader på andra konton. En ökad kostnad på 8 milj. kr. kommer att uppstå på andra konton redan om bara var femte av dem som får arbete på annan ort och erhåller flyttningsbidrag i stället stannar kvar som arbetslös på hemorten. Starthjälp måste anses vara ett minst lika viktigt medel att bekämpa arbetslösheten som t. ex. beredskapsarbeten och rekryteringsstöd. Möjligheterna att ge starthjälp bör därför vara kvar och det bör överlåtas åt resp. länsarbetsnämnd att inom givna anslagsramar bedöma vilka medel som skall användas för olika åtgärder. De regler som gäller för användning av rekryteringsstöd har visat sig delvis motverka sitt syfte. Anledningen är bl. a. att bestämmelserna om dess användning vilar på en statistisk definition av arbetslöshet som saknar relevans i praktiken. Rekryteringsstöd bör kunna användas i de fall resp. arbetsförmedlare anser att den sökande inte kan placeras i arbete utan denna stödform, och i samtliga fall kunna ges för av högst . Anslagen för beredskapsarbeten och rekryteringsstöd bör vidare ges som ett sammanslaget anslag och det bör ankomma på länsarbetsnämnderna att disponera anslaget på bästa sätt. Sammanfattningsvis bör således möjligheten att ge 70-procentiga statsbidrag till beredskapsarbeten kvarstå i regionalpolitisk! Vidare bör starthjälp kunna beviljas också fortsättningsvis och därvid belasta ramen för beredskapsarbeten och rekryteringsstöd. 1986/87 A272 Med hänvisning till det ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att inom ramen för anvisade medel till beredskapsarbeten även bekosta sådana åtgärder som anförts i motionen. ningen av rekryteringsstöd bör slutligen ändras och kostnaderna sammanföras med kontot för beredskapsarbeten. En sådan ordning innebär en friare och mer länsanpassad användning av de arbetsmarknadspolitiska medlen och mer effektiv bekämpning av arbetslösheten, vilket måste eftersträvas.
mot · GA02A273 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A273 och () Arbetslöshetsersättningen prövar i sitt arbete för att minska arbetslösheten många olika vägar: organisationsändringar, nya eller ändrade bidragsformer, stimulansbidrag, utbildning m. m. En åtgärd som vi motionärer, båda med erfarenhet från arbetsförmedlingsarbete, tycker är för litet beaktad är ersättningsperiodens längd i arbetslöshetskassan. Det är viktigt för en människa som blir arbetslös att känna att man har på sig för att finna nytt arbete, undersöka utbildningsmöjligheter etc. I samarbete med arbetsförmedlingen försöker parterna naturligtvis lösa situationen. har alla möjligheter att få ersättning och om man är . Eftersom ersättning utgår innebär . En hel del arbetssökande tycker att man har mycket god tid på sig - och det skall man ha i vissa fall - att ordna sin situation. Det är svårt för arbetsförmedlaren att få gehör för eventuell flyttning, byte av bransch, utbildning m. m. Vi vill därför föreslå att man provar att indela stämplingstiden i tre perioder vardera. Efter första perioden omprövas ersättningen med redogörelse för vidtagna åtgärder, likaså efter andra perioden. För arbetssökande - eller eventuellt från - skall omprövningar inte göras. Avsikten med vårt förslag är inte att försämra den arbetssökandes villkor utan att få in ytterligare ett medel för en aktiv arbetsförmedling och att öka rörligheten på arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om omprövning av arbetslöshetsersättningens tidsgränser i arbetslöshetskassan. (fp) ()
mot · GA02A275 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A275 m. fl. (vpk) Folkhögskolekurser för arbetslös ungdom I proposition 1985/86:150 bil. 4 anförde föredragande statsråd att särskild ram för folkhögskolekurser för arbetslös ungdom inte längre behövdes. I flera motioner-bl. 1985/86:573 (vpk) - yrkades att särskilda kurser för arbetslös ungdom omfattande högst skulle anordnas vid folkhögskolorna och att statsbidrag enligt tidigare gällande regler skulle utgå för verksamheten. gjorde i likhet med motionärerna bedömningen att de kurser som anordnas vid folkhögskolorna för arbetslös ungdom är ett värdefullt inslag i arbetet med att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Utskottet redogjorde för gällande bestämmelser och framhöll: Utskottet utgår ifrån att folkhögskolekurser även fortsättningsvis kommer att anordnas för de arbetslösa ungdomar som behöver detta. De aktuella motionerna 570, 573, 590, 592 och 594 kan därför betraktas som tillgodosedda. Det anförda bör ges regeringen till känna. (AU 1985/86:19) biföll utskottets förslag. Trots detta uttalande har uppenbarligen verksamheten minskat . Ungdomsarbetslösheten är fortfarande hög, men AMS har ej erhållit några nya resurser för folkhögskolan eller komvux kurser för arbetslös ungdom (ALU-kurser). Det kan befaras att länsarbetsnämnderna i ännu mindre grad kommer att utnyttja folkhögskolans kurser för arbetslös ungdom. Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation () har förordat att folkhögskolan på nytt beviljas en egen särskild ram för ALU-kurser 1987/88 om förslagsvis . Vi delar denna uppfattning enär vi anser att folkhögskolan kan erbjuda ett bra utbildningsalternativ för arbetslös ungdom. Med hänvisning till det anförda föreslås 1. att med ändring i proposition 1987/88, bil. 12, B 3, beslutar anvisa . utöver regeringens förslag att användas för kurser för arbetslös ungdom vid folkhögskolorna, 2. att som mening ger regeringen till känna att statsbi- Mot. drag till denna verksamhet bör utgå utan hinder av bestämmelserna i folkhögskoleförordningen och förordningen om folkhögskolans undervisningsvolym. (vpk) (vpk)
mot · GA02A277 · 1987-01-27 00:00:00 — m. fl. (m) AMS-medel för kulturminnesvård Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87: Kr318 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utnyttjande av AMS-medel för kulturminnesvård. () () (m) . () () () ()
mot · GA02A278 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A278 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Fi509 hemställs att hos regeringen begär förslag om avskaffande av förbudet mot privat arbetsförmedling.