ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Jo233 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo233 och () Stöd till alternativodlarnas organisationer I samband med att avgift på handelsgödselmedel infördes beslutade att de influtna medlen skulle användas för forskning och rådgivning för att möjliggöra en minskad användning av kemikalier i jordbruket. Tyvärr måste man konstatera att det förslag som presenteras innebär att bara en mindre del av resurserna används på avsett sätt. Särskilt anmärkningsvärt är det att det inte bygger mer på det kunnande om alternativa odlingsformer som redan finns bland alternativodlare och inom deras organisationer, som och andra. Om dessa organisationer säger jordbrukets forskningsråd följande: De etablerade alternativa odlarorganisationerna har gjort ett viktigt banbrytande arbete när det gäller utvecklandet av alternativa produktionsformer inom jordbruk och trädgårdsodling. Deras arbete har varit en pådrivande faktor för att belysa hur man med utvecklingsbara alternativa lösningar skall komma till rätta med miljöproblemen inom det konventionella jordbruket. Dessa odlarorganisationer är också de enda som bedriver en kontinuerlig rådgivnings- och informationsverksamhet inom ämnet alternativ odling. Deras verksamhet synes också vara mycket viktig genom att de besitter det främsta erfarenhetsmaterialet inom området. Med hänvisning till vad forskningsrådet här har anfört är det viktigt att väsentliga delar av tillgängliga resurser för rådgivning kanaliseras genom de existerande odlarorganisationerna. Flera av dessa organisationer bedriver dessutom en betydande kursverksamhet. I utanför finns t. ex. en utbildning i biodynamisk odling som drivs av en närstående stiftelse. Utbildningen är främst inriktad på trädgårdsskötsel, men långtgående planer finns för att bygga ut verksamheten till att också omfatta jordbruk. Det är viktigt att organisationernas utbildningsverksamhet får ett samhälleligt stöd, och däribland att statsbidrag kan utgå till den existerande och planerade utbildningen i . Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförs i motionen om vikten av statligt stöd till den rådgivnings- och utbildningsverksamhet som bedrivs av alternativodlarnas organisationer.
mot · GA02Jo234 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: Jo234 Kreditgarantiavgiften för lån till jordbruket I budgetpropositionen 1987 (bil. 11, B5) föreslås att den kreditgarantiavgift som tas ut på de kreditgarantier som lämnats efter /83 skall tas ut på samtliga beviljade kreditgarantier. Detta innebär att statliga garantilån, tecknade före , kommer att drabbas av en garantiavgift på . Villkoren för redan tecknade lån förändras. Pålagan drabbar förvisso inte storfinansen eller välbeställda storbönder. För många jordbrukare som lever under knappa förhållanden handlar det inte om en princip, utan om villkoren för överlevnad. Lån för ca har tagits före . Lantbrukare med dessa lån får i praktiken en räntehöjning, som för jordbruket i helhet betyder ca . Förslaget kommer att ytterligare öka avvecklingen av små jordbruksföretag, vilket blir särskilt kännbart i avfolkningsbygder, främst inland. Med hänvisning till ovanstående hemställs att avslår förslaget om höjning av kreditgarantiavgiften för statliga garantilån inom jordbruket tagna före dem .
mot · GA02Jo236 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. Ändrad jordförvärvslagstiftning m. m. Effektivt jordbruk existerar endast om det finns fria företagare inom jordbruket. Jord- och skogsbrukets företagare skall i ökad utsträckning kunna stå fria från stat och kommun. Jordförvärvslagstiftningen bör ändras. Prisprövningsklausulen har överlevt sig själv och måste bort. Släktförvärv, där arvsrätt föreligger, bör kunna ske utan prövning av myndigheter. Mindre brukningsenheter bör i ökad utsträckning kunna bestå som deltidsjordbruk i skogs- och mellanbygd. Härigenom skulle fler människor kunna bo kvar i glesbygder, serviceunderlaget stärkas och en levande landsbygd bli en framtida verklighet. Dagens snabba produktivitets- och effektivitetsutveckling hotar annars leda till att endast ett fåtal jordbruksföretag kommer att finnas kvar i varje socken. En ny plan- och bygglag och naturresurslag har antagits av . PBL-beslutet innebär för vårt land främmande intrång i äganderätten till mark. Den nya lagen kan komma att öka jord- och skogsbrukets kostnader och urholka såväl ägande- som brukningsrätt. Det är t. ex. orimligt att kommunerna skall kunna blanda sig i hur en skogsbrukare skall sköta sin skog. En skogsbrukare kan tvingas tåla stora inskränkningar i brukningsrätten utan någon ersättning. Han kan bli olika behandlad oberoende av i vilken kommun hans fastighet är belägen. Rättstryggheten är i fara. Lagen har starkt konfiskatoriska drag och utgör ett socialiseringshot. Investeringsstopp inom animalieproduktionen bör ersättas med en prövning om planerad produktion kan bäras av för verksamheten tillgänglig jordbruksareal. Jord- och skogsbruk har stor betydelse för hela landsbygdens utveckling. Alla frihetsinskränkningar, allt krångel och onödig byråkrati på området slår därför hårt i landets jordbruksbygder. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att prisprövningsklausulen bör tas bort, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att släktförvärv där arvsrätt föreligger skall kunna ske utan prövning av myndigheter, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att mindre brukningsenheter i ökad utsträckning skall kunna få bestå som deltidsjordbruk särskilt i skogs- och mellanbygd, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att investeringsstoppet inom animalieproduktionen ersätts med krav på att planerad nyproduktion miljömässigt kan bäras på resp. fastighetsareal, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att den enskilde skall ha full ersättning för intrång i bruknings- och äganderätt. Per Stenmarck (m) () 1986/87 Jo236
mot · GA02Jo237 · 1987-01-27 00:00:00 — och () Åtgärder för att utveckla trädgårdskulturen är ett land med mycket växlande klimat. Längst i söder är odlingsbetingelserna avgjort annorlunda än t. ex. i eller . Svenska folket har ett stort intresse för vår natur, inte minst för vår flora och fauna. En av vårt lands största fritidssysselsättningar är också trädgårdsarbete. Intresset för odling har också ökat på grund av ökad kunskap om miljörisker. I diskussionen om en meningsfull fritid har tillgängligheten till naturen en given plats. i den normala kulturen t. ex. på tilldrar sig också stort intresse. Det måste ses som ytterst angeläget för gemene man att bevara och öka kunskaperna om lämplig odling. Utöver vad som förmedlas via litteratur och föreläsningar är och försöksanläggningar av stor betydelse, som de är turistiska attraktioner. är, med tanke på de goda förutsättningarna, tyvärr inte särskilt välutvecklat när det gäller . , och har dock intressanta och värdefulla anläggningar, som vi på alla sätt måste slå vakt om. Därtill finns ett antal mindre trädgårdar och arboretum, t. ex. i . De senare är dock i mycket stor utsträckning beroende av enskilda människors ideella arbete. Ett exempel på den alltför låga status som vi från samhällets sida visar denna viktiga verksamhet är att är den enda nordiska huvudstaden utan en egentlig botanisk trädgård. Åtgärder måste enligt vår mening vidtas så att vårt trädgårdsintresserade folk inte behöver söka sig till utländska kunskapskällor. Stödet till de svenska anläggningarna behöver då få en större omfattning så att de kan bevaras och utvecklas. Forskning bör ske om miljöns påverkan, och för bevarandet av olika arter kan exempelvis en genbank skapas. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär åtgärder för att bevara och utveckla trädgårdskulturen för att följa miljöns påverkan samt för att öka tillgängligheten till naturen. () ()
mot · GA02Jo239 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo239 och () Biodlingen är en betydligt underskattad resurs i vårt lantbruk. Största ekonomiska betydelsen har de för oljeväxtodlingen. En rad försök runt om i världen visar att med bigårdar i närheten av oljeväxtfälten ökar skörden med i medeltal . Detta positiva resultat kan dessutom uppnås utan att man utsätter vår miljö för negativa verkningar, vilket är fallet med flertalet andra produktionshöjande insatser. Tvärtom skulle fler bisamhällen i landet vara till nytta för vår natur och miljö. Flertalet av dagens utrotningshotade växtarter är insektspollinerade och med bin i närheten har de avsevärt större chans att överleva. Skörden av olika bär, såsom blåbär och hjortron, ökar också markant med god tillgång på bin. Det visar vetenskapliga undersökningar utförda i vårt land. En utökad svensk biodling kan ge nya arbetstillfällen. finns det omkring 120000 bisamhällen i landet. En 50-procentig ökning skulle ge deltidssysselsättning åt ca 1000 personer. Flertalet av dessa arbetstillfällen skulle skapas i glesbygder som har lämpliga förutsättningar för biodling. Konsumtionen av honung är ca . Den svenska produktionen ligger på ca . Resten täcks med importhonung. Det finns alltså ett utrymme för större inhemsk produktion. En av orsakerna till att honungsproduktionen ligger på en relativt sett låg nivå, är att det inte finns något gränsskydd mot billig utländsk honung. En annan anledning är att svenska myndigheter i jämförelse med andra länder ger biodlingen ett mycket blygsamt ekonomiskt stöd. Inte minst gäller det anslagen till den forskning och försöksverksamhet som bedrivs vid . Biodlingsavdelningen vid i har fått vidkännas en betydande nedskärning av sina resurser. kan detta hota hela verksamheten där. De kärva villkoren för biodlingen återspeglas i det faktum att det sker en viss minskning av antalet biodlare och bisamhällen i landet. Detta är oroväckande med tanke på den resurs biodlingen utgör för ett miljövänligt och resursbevarande jordbruk. För att stimulera biodlingen att utvecklas till en näring som effektivt kan betjäna vårt lantbruk och våra trädgårdsnäringar föreslår vi en förstärkning av anslagen till biodlingsavdelningen vid i , vilket också medför en allmän höjning av biodlingens status inom våra lantbruksnäringar. Vi föreslår också att ett statligt bidrag ges till som täcker kostnaderna för en konsulenttjänst i biodlingsfrågor. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ökat stöd till svensk biodling. () () 1986/87 Jo239
mot · GA02Jo240 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo240 m. fl. (c) Regleringskassan för kött Balansen på den svenska köttmarknaden har förbättrats. Trots denna förbättring har de slaktdjursavgifter som belastar producenterna endast sänkts i begränsad omfattning. Orsakerna till detta är bl. a. eftersläpningseffekter men också det faktum att köttregleringen med nuvarande bestämmelser inte får redovisa negativa årsresultat samt att man i normalfallet inte heller har bemyndigande att med kreditmöjligheter överbrygga likviditetspåfrestningar. Resultatet av dessa förhållanden är att man reglemässigt strävar efter att ha relativt omfattande reserver i regleringskassan. Dessa reserver skulle med bemyndiganden som medgav en mer flexibel hantering av kassans ekonomi i stället kunna komma slaktdjursproducenterna till del genom sänkta slaktdjursavgifter. Detta gäller i synnerhet i situationer som den nuvarande, med låga överskott samt mycket begränsade lagernivåer. För en mer flexibel hantering av kassans ekonomi krävs främst följande: Svensk Kötthandel får fast bemyndigande att uppta lån för att täcka likviditetspåfrestningar. Nuvarande lånebemyndigande gäller endast detta regleringsår och medger endast lån för att täcka likviditetsbrister till följd av att vissa delar av spannmålsregleringen finansieras via slaktdjursavgiftsmedel. Svensk Kötthandel får tillåtelse att uppvisa negativa årsresultat för enskilda regleringsår. Det nuvarande tvånget att uppvisa minst ± 0 som resultat kan leda till åtgärder som står helt i motsats till syftet med hela köttregleringen. Exempelvis kan man i vissa situationer tvingas senarelägga viss export för att exportbidragsutbetalningarna skall falla på nästa regleringsår. Detta kan öka producenternas kostnader för marknadsregleringen avsevärt. Med en mer flexibel hantering av regleringskassans ekonomi kan verksamheten präglas av långsiktiga bedömningar på ett helt annat sätt än . Detta torde vara till gagn för hela verksamheten. 1* 1986187. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om en mer flexibel hantering av ekonomin i Svensk Kötthandel. () () () () 1986/87 Jo240
mot · GA02Jo242 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo242 m. fl. Jord- och skogsbrukspolitiska åtgärder för att främja en levande landsbygd Med stöd av vad som anförts i motion 1986/87: A446 av m. fl. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om jord- och skogsbrukspolitikens inriktning. () () ()
mot · GA02Jo243 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo243 och () Främjande av linodlingen Odla lin på åkrarna i stället för att lägga dem i träda. kan ersätta många andra råvaror och minska kväveläckaget från våra åkrar! Vi har all anledning att utnyttja åkerarealen för produktion av råvaror för energi, kemikalier, fibrer och protein. Låt då linet komma till heders igen linet som kallar linum usitatissimum - lin det mest användbara. Dagens samhälle har glömt bort linets användbarhet i och med att syntetmaterial och andra råvaror helt tagit över. är dessutom en mycket bra gröda i växtföljden, ger en lucker och fin jord, skall inte ha mycket kväve och behöver under rätta betingelser inga stora insatser med bekämpningsmedel. är en förnybar materialkälla där allt går att använda. Linhalmen kan användas till textilier, byggnadsmaterial, armering (t. ex. i vägbanor), papper m. m. Frön och agnar används till foder och till olja, t. ex. för träbehandling och till färgtillverkning. I hälsokostaffärernas sortiment är linfrö en betydande produkt, som till sin helhet är importerad . har en mångtusenårig historia och många generationer före oss har haft nytta av denna ypperliga planta. Här i har linet haft stor betydelse för många av våra förfäder, men efter försvann den ena linodlingen efter den andra, och 1966 togs allt stöd till linodling och beredning bort och det sista linberedningsverket lades ned. Runt om i finns det dock entusiaster som aldrig velat ge upp. Alla de som vet att någon bättre fiberplanta än lin kan vi aldrig hitta och något vackrare och skönare än linne kan vi inte ha till våra lakan, dukar, handdukar och skjortor. Genom att exempelvis använda linnelakan i långvården kan många patienter skonas från plågsamma liggsår. har intresset för linodling och linberedning ökat hos våra myndigheter och beslutsfattare och syns framtiden ljus. har i motioner i landsting och riksdag varit föregångare för att skapa möjligheter för linet . En hel del har hänt - runt om i landet bildas linodlarföreningar och linberedningsverk byggs upp - än så länge görs allt detta ideellt av människor som vill och tror att linet återigen skall bli en stor produkt i vårt land. Men om det skall bli möjligt att få i gång en större produktion av lin behövs avsättningsmöjligheter i industriell skala. I dagens situation där statliga medel sätts in för att jord skall läggas i träda, bör dessa medel kunna omfördelas så att alternativ odling av exempelvis lin kunde möjliggöras. Med stöd av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om betydelsen av linodlingens främjande dels som alternativ till trädesbruk, dels som värdefullt textilmaterial. () () 1986/87 Jo243
mot · GA02Jo244 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo244 m. fl. (s) Jordbruket i Bergslagen Jordbruksnäringen har stor betydelse i Bergslagen. Det är synnerligen angeläget att denna näringsgren kan vidmakthållas i alla delar av regionen. Den ger sysselsättning åt både brukare och livsmedelsindustri. Den håller landsbygden levande och är en förutsättning för att kommersiell och offentlig service skall kunna upprätthållas på landsbygden. Jordbruket i Bergslagen har också en grundläggande betydelse för turistnäringen i regionen, som i hög grad är beroende av det öppna kulturlandskap som utövandet av åkerbruk och boskapsskötsel inneburit . Förutsättningarna för en lönsam jordbruksdrift är betydligt sämre i Bergslagen jämfört med t. ex. och . På många håll är klimatförhållandena dåliga och marken har låg produktivitet. De naturliga förutsättningarna i dessa delar av Bergslagen påminner om förutsättningarna för norrländskt jordbruk. Enligt regeringens proposition 1983/84:157 räknas 23 kommuner i 7 län till Bergslagen. Av dessa 23 kommuner finns några som inte ingår i jordbrukets stödområde, men som har likartade förutsättningar som norrländskt jordbruk, främst , och kommuner. Det är vår uppfattning att gränsen för jordbruksstöd mera bör anpassas till de naturliga förutsättningarna för jordbruk och inte i så hög grad som följa länsgränser. Bergslagen bör även i jordbrukssammanhang betraktas i sin helhet. I Bergslagen finns ett missnöje med att ligga i skuggan av stöd, som närliggande områden får: Detta gäller såväl stöd till näringslivet i stort som till jordbruket i synnerhet. Mjölkproducenter i t. ex. levererar mjölk till samma mejeri (Grådö) som mjölkproducenter i . Trots detta är villkoren helt olika: Den enskilde mjölkproducenten i får inte pristillägg för mjölk och har inte möjlighet att få regionalt rationaliseringsstöd. De delar av Bergslagen som har ungefär samma odlingsbetingelser som jordbruket i bör också få ungefär samma stöd. Spannmålsgruppen (DS:70 1986:6 Åtgärd för att minska spannmålsöverskottet) föreslår bl. a. att åtgärder för att minska spannmålsöverskottet inte får drabba norra av regionalpolitiska skäl. Om spannmålsgruppens förslag antas är risken stor att närliggande kommuner får ytterligare problem. Enligt budgetpropositionen är ett åtgärdsprogram för Norrlandsjordbruket under utarbetande inom . I jordbruksutskottets betäkande 1985/86:24 anfördes i anledning av åtgärdsprogrammet att i sammanhanget bör beaktas att det också utanför stödområdena finns gelsbygdsområden med likartade problem i fråga om sysselsättning, befolkningsunderlag m. m. Bergslagen har likartade problem. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av att Bergslagen beaktas i det åtgärdsprogram för Norrlandsjordbruket som är under utarbetande inom . () () () () 1986/87 Jo244
mot · GA02Jo245 · 1987-01-26 00:00:00 — () Jordbruket i 1986/87 Jo245-254 Det norrbottniska jordbruket har fått en allt sämre lönsamhet. Svårigheterna kan bäst belysas genom exemplet att för att investera i en gård om 25 kor krävs ca 1,5 milj. kr. Samma gård kan dock bara bära en investering på ca . Detta har inneburit att många jordbrukare hamnat i ekonomiska svårigheter. I synnerhet ägare till stora gårdar med stora investeringar. Någon nyetablering sker inte längre. Kontinuerligt sker en minskning av mjölkproduktionen. Antalet aktiva brukare minskar. finns ca 800 brukare kvar, en minskning med ca 50. En minskad produktion för nuläget innebär ökade transportkostnader, sämre avräkningspriser och därigenom en accelererande utveckling. De mindre gårdarna som klarat ekonomiska påfrestningar relativt bra kräver allt större arbetsinsatser av sina brukare. Många av de större gårdarna kräver kapitaltillskott för att överleva. Produktionen av livsmedel i kan öka betydligt producerar det norrbottniska jordbruket bara av länets behov av nötkött, av behovet av griskött, av behovet av fårkött, av behovet av smör, av behovet av ägg och inget alls av länets behov av ost. Detta är utifrån många aspekter klart otillfredsställande. En ökad produktion skulle stärka såväl den enskilde jordbrukarens ekonomi som jordbrukets egen föreningsrörelse i länet. En fortsatt utveckling av saft- och bärindustrin är angelägen. Förutsättningarna härför är goda. Inte minst den höga kvaliteten på råvarorna borde borga för framgång. Regleringssystemet hotar lönsamheten i det norrbottniska jordbruket Regleringssystemet inom jordbruket avser i huvudsak att täcka exportförlusterna på en för stor produktion inom landet. Detta drabbar det norrbottniska jordbruket hårt och orättvist. Sedan de medel som tillförts länets jordbruk räknats från, betalar de norrbottniska jordbrukarna 65 milj. kr. trots att länet inte bidrar med någon del i överskottsproduktionen utan tvärtom har ett underskott, vilket innebär att jordbruket i andra delar av vårt land kan avsätta del av sitt överskott just i . 1986/87 Jo245 Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs 1. att hos regeringen begär förslag om hur det norrbottniska jordbruket bl. a. genom avlyft av vissa regleringsavgifter ges ett bättre ekonomiskt utbyte i sin verksamhet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i övrigt i motionen anförts om situationen i det norrbottniska jordbruket. i (26 kor, 35 ha åker) drabbas av sammanlagt . Det är därför rimligt att jordbruk avlastas vissa regleringsavgifter. Om målsättningen ett lönsamt jordbruk skall uppnås i , om jordbruket i länet skall ha en framtid och då också i inlandet och , om ett öppet landskap skall kunna bibehållas, om länet ur beredskapssynpunkt skall kunna försörja landsändan i händelse av ofred, så måste länets jordbruk få bättre möjligheter att leva vidare och också utvecklas. Fler jordbruk i skulle ha möjlighet att leva vidare om de kunde komplettera sin mark med arealer med awerkningsmogen skog. Detta vore möjligt om domänverket ålades att genom försäljningar, byten eller på annat sätt medverka därtill.
mot · GA02Jo247 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo247 m. fl. Avgifterna på statliga kreditgarantier till jordbruket De statliga kreditgarantierna infördes för att underlätta rationaliseringar av jordbruket. Många nystartade jordbruksföretagare har accepterat garantilån efter rekommendationer av lantbruksnämnden. I vissa fall har nämndens krav på långtgående rationaliseringar i praktiken tvingat brukaren att utnyttja garantilånet. 1982/83 förändrade regeringen kostnadsbilden för låntagaren till garantilån, och införde en kreditgarantiavgift om av lånesumman. begränsades låneutrymmet till en maximerad engagemangsram som också påverkas av eventuella förluster. Många låntagare har stora kreditgarantilån. Miljonbelopp är inte ovanliga. Dessa lån har huvudsakligen tecknats /beslut om garantiavgift. Om regeringen beslutar i enlighet med jordbruksministerns förslag att införa avgift också för de lån som tecknades /83 förändras kostnadsbilden drastiskt för låntagaren. De jordbruksföretag som beviljats garantilån har en maximal skuldsättning av företaget. Lönsamheten inom jordbrukssektorn har inte ökat i takt med PM-index eller med KPI. En räntehöjning av det slag och den storlek som här föreslås kommer att accelerera utslagningen av jordbruksföretag. De som drabbas är unga relativt nystartade företagare. Detta strider mot en av de ideologiska grundprinciperna för den statliga jordbrukspolitiken. har ambitionen varit att särskilt värna om de sämst ställda jordbrukarna. Detta förslag får rakt motsatt verkan. Förslaget att förändra lånevillkoren bör avvisas av regeringen. I de fall regeringen trots det av oss anförda planerar förändra garantiavgiften förutsätter vi att den kostnadsövervältring detta innebär beaktas i de kommande prisförhandlingarna. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad i motionen anförts om lån för jordbrukets rationalisering m. m. () () () () 1986/87 Jo247