mot · GA02Ub804 · 1987-01-22 00:00:00 — m. fl. Utbildningsfrågor inom hälso- och sjukvården 1986/87 Ub804-806 Vi föreslog vid föregående vissa förbättringar inom vårdyrkesutbildningarna. Utbildningsfrågorna inom hälso- och sjukvården har - inte minst - varit föremål för en livlig debatt med hänsyn till patientens trygghet och medicinska säkerhet i en alltmer tekniskt komplicerad vård. De svenska sjuksköterskornas kompetens har ifrågasatts i de övriga nordiska länderna. Färre elever har sökt sig till vårdutbildningarna och antagningspoängen har därför sjunkit oroväckande, inte minst till sjuksköterskeutbildningen. har aviserats att sjuksköterskorna eventuellt skall anförtros ytterligare uppgifter, som tidigare åvilat läkarna, t. ex. viss receptförskrivning och tolkande av mammografiundersökningar. Vi finner därför starka skäl att åter utveckla vår syn på några ytterst viktiga faktorer beträffande de framtida vårdutbildningarna, som varit och är föremål för utredning och diskussion med anledning av bl. a. och tillträdesutredningen. God utbildning - en förutsättning för god vård Moderata samlingspartiet har i alla sammanhang hävdat behovet av goda baskunskaper redan i . Vi vill starkt understryka detta behov som grunden för all yrkesutbildning. Om den blivande sjuksköterskan t. ex. skall kunna ge rätt dos av mediciner och injektionsmedel är det en förutsättning att hon har erforderliga grundkunskaper i matematik. Vad gäller gymnasieskolans vårdutbildning har behovet av ytterligare kunskaper i matematik och naturvetenskapliga ämnen tidigare påtalats av oss. har även gymnasieutredningen visat på stora brister i dessa ämnen. Det har bl. a. visat sig att vårdlinjen helt enkelt inte ger de teoretiska förkunskaper som är nödvändiga för att klara studier vid högskolan. Detta gäller särskilt ämnena matematik och naturkunskap men även svenska och engelska. Vid gymnasieskolans vårdlinje bör matematik införas som obligatoriskt ämne. Innehållet i kursen bör befästa och vidareutveckla högstadiets kurs med praktiska övningar, som är tillämpliga inom vårdområdet, t. ex. procenträkning, sortomvandlingar och överslagsberäkningar. Det förekommer alltför ofta att patienter får fel dos av läkemedel beroende på bristande matematiska kunskaper - ett faktum som sjuksköterskornas och sjuksköterskeelevernas egna organisationer har bekräftat genom egna undersökningar. Naturkunskap bör också införas som obligatoriskt ämne och ge y rkesanpassade kunskaper i fysik, kemi och biologi. Engelska bör läsas under hela gymnasieutbildningen och ge såväl allmänna kunskaper som kunskaper i sjukvårdsengelska. Denna obligatoriska utbildning kan förverkligas genom en förlängd utbildningstid. Gymnasieskolans vårdlinje bör förlängas ÖGY har föreslagit en förlängning av den gymnasiala vårdlinjen till . Vi finner en sådan förlängning helt nödvändig, inte minst med tanke på att eleverna är mycket unga då utbildningen påbörjas. En förlängd utbildningstid bör innebära ökade möjligheter till praktisk utbildning. Vi anser att sådan praktisk utbildning bör ges i längre, sammanhängande perioder, ej under enstaka dagar . Den praktiska utbildningen bör ges av utbildningstiden, när eleverna nått en viss mognad. Vid ett frågesvar i uttalade utbildningsministern att han är positiv till en förlängning av vårdlinjen och detta är helt i enlighet med krav, som framförts av bl. a. och vårdhögskolorna. Vi avvaktar ett förslag i ärendet. föreslår att sociala servicelinjen (Ss) bibehålls som separat utbildningslinje men med viss möjlighet till samverkan med vårdlinjen (VdHs). Vi är något tveksamma till denna samordning men anser ändå att en sådan kan anordnas på försök med tanke på den ökade satsningen på vård i hemmet och social hemtjänst. Dessa arbetsområden går ju hand i hand. Vår förhoppning är att utbildningen på så sätt kan bli mer attraktiv. En förutsättning är att inträdeskraven om möjligt höjs och att en noggrann uppföljning och utvärdering sker kontinuerligt. Vi avvaktar med intresse det försök med en sådan utbildning som skall ske bl. a. i . Inom vårdyrkena över huvud taget, men särskilt till sociala servicelinjen, råder stora rekryteringsproblem . Detta har tyvärr gjort att antagningskraven sänkts betydligt, vilket inger oro. Det är ytterst angeläget att uppmärksamma såväl rekryteringsbehoven som antagningskraven. Kvaliteten i utbildningen är mycket viktig inom ett område, där yrkesutövarna kommer att svara för vård, omvårdnad och service till äldre, sjuka, barn och handikappade i hemmen. Såväl vad gäller vårdlinjen som sociala servicelinjen vill vi åter framföra tanken på någon form av lämplighetsbedömning. Kanske bör man återgå till någon form av provelevtid, som förekom i tidigare vårdutbildning? Ett annat alternativ vore att införa en yrkesinriktad arbetspraktik som förkunskapskrav. Likaså bör genomgångna specialkurser på gymnasiet tillgodoräknas. Att ställa ökade krav är måhända ett sätt att göra vårdyrkena mer attraktiva och höja deras status. En ytterligare neddragning av kvalitetskraven vore nära nog katastrofalt från vårdsynpunkt. Alla ansträngningar bör göras för att upprätthålla kvaliteten i utbildningen och öka rekryteringen till ett yrkesområde, som vidgas i takt med att antalet äldre ökar, som kommuner och landsting satsar alltmer på vård och service i hemmen. Vi har tidigare framfört behovet av ökade inträdeskrav till vårdhögskolorna och har fått medhåll av tillträdesutredningen. Det räcker inte med betygspoängen 3 i vårdämnena för att få behörighet till inträde vid vårdhögskola! Den föreslagna förlängningen av gymnasieskolans värdlinje med är en viktig åtgärd, under förutsättning att utbildningen ger ökade kunskaper i matematik, naturkunskap, svenska och engelska. Vi vill särskilt betona vikten av en god utbildning i läkemedelsräkning i all vårdutbildning. Vi vill därvid hänvisa till det riksdagsuttalande som gjordes 1983 om ökad säkerhet inom läkemedelshanteringen. Vi noterar med glädje att UHÄ därefter i olika sammanhang verkat för ökade kunskaper i läkemedelsräkning samt uppmärksammat behovet av bättre kunskaper i matematik och naturvetenskapliga ämnen över huvud taget. Ännu återstår emellertid mycket att göra då undervisningen i läkemedelsräkning varierar starkt mellan olika skolor och då såväl sjuksköterskor som elever förklarat att uppenbara kunskapsbrister föreligger. Möjligheten till komplettering med alternativkurser är en annan viktig åtgärd. Helst borde komplettering med s. k. högre alternativkurser vara ett genomgående krav, men detta skulle naturligtvis krympa rekryteringsbasen hårt till högskolans vårdlinjer, vilket inte stämmer med UHÄ:s krav på en ökad rekryteringsbas. En högre alternativkurs bör emellertid vara ett krav för vissa linjer, t. ex. för dem som tänker välja laboratorieassistentlinjen, rehabiliteringslinjens inriktning mot sjukgymnastik eller hälso- och sjukvårdslinjens inriktning mot diagnostik, radiologi och onkologi. Vi hälsar med tillfredsställelse att viss försöksverksamhet inletts med kompletteringsutbildning i bl. a. onkologi. Ytterligare kompletterings- och försöksutbildningar i enlighet med UHÄ:s förslag bör komma till stånd. Det är djupt oroväckande att endast av antalet platser inom den utnyttjas liksom att alltför många avhopp" görs från påbörjad utbildning. Man kan naturligtvis - som utbildningsministern glädja sig åt att UHÄ och utbildningens huvudmän kommit fram till förslag till åtgärder för att komma till rätta med det ökande antalet tomma platser inom den kommunala högskoleutbildningen. Några förslag till åtgärder i enlighet härmed framläggs dock inte, vilket vi efterlyser. Vi har tidigare påtalat att samordningen mellan landstingens verksamhetsplanering och utbildningsplanering är mycket dålig, något som tidigare påvisat. Vi efterlyser en förbättring. Utbildningen på vårdyrkesområdet måste dimensioneras någorlunda i förhållandet mellan tillgång och efterfrågan. Behovet av legitimerade sjuksköterskor jämte flera grupper måste ses mot bakgrunden av de många dispenser på sjukskötersketjänster till icke legitimerade yrkesutövare, som getts . Inom det geriatriska och psykiatriska vårdområdet har sådana dispenser givits upp till fem av årets . Detta förhållande kan inte accepteras. Vi återkommer till vårt utredningskrav i denna fråga. Vi anser fortfarande att de skäl för ett statligt huvudmannaskap för all högskoleutbildning som angavs av huvudmannaskapskommittén 1981 äger giltighet: En starkare anknytning till forskning Bättre överblick och samordning. , när beslutet om en ny högskoleorganisation antogs av , framfördes kravet på ett statligt huvudmannaskap i en moderat motion. Detta var i enlighet med huvudmannaskapskommitténs betänkande 1981. Inte minst när det gäller forskningsanknytningen vore ett enhetligt statligt huvudmannaskap att föredra. De nya högskoleutbildningarna har inte kunnat bygga upp en adekvat forskningsanknytning och forskningsorganisation. Eftersom de kommunala högskoleutbildningarna saknar fasta forskningsresurser saknar de flesta av de medellånga vårdutbildningarna en naturlig och kontinuerlig kontakt med aktiva forskare och pågående forskning. Det har visat sig att de kommunala högskolor som legat på tidigare universitetsorter snabbare har kunnat bygga upp ett forskningssamarbete med den . Regeringen tycks vara medveten om problemen och har uppdragit åt UHÄ att inkomma med kompletterande underlag för regeringens och fortsatta ställningstagande till hur sambandet utbildning, forskning och forskarutbildning skall främjas, särskilt vad gäller den . Med ett enhetligt statligt huvudmannaskap för all högskoleutbildning skulle effektiva lösningar kunna nås på ett helt annat sätt än . De resurser som står till förfogande för forskningen skulle inte splittras utan kunna utnyttjas på ett rationellt och samlat sätt. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna att gymnasieskolans vårdlinje bör förlängas till , 2. att som sin mening ger regeringen till känna att matematik, naturvetenskap, svenska och engelska bör vara obligatoriska ämnen på gymnasieskolans vårdlinje, 3. att som sin mening ger regeringen till känna att någon form av lämplighetsprövning bör utredas vad gäller gymnasieskolans vårdlinje och sociala servicelinje, t. ex. yrkesinriktad arbetspraktik, 4. att som sin mening ger regeringen till känna att inträdeskraven till sjuksköterskeutbildningen bör höjas, 5. att som sin mening ger regeringen till känna att behoven av ökade kunskaper i naturvetenskapliga ämnen och matematik bör beaktas inom all vårdutbildning, 6. att som sin mening ger regeringen till känna att möjligheten till komplettering med alternativkurser i vårdutbildningen bör utökas, 7. att som sin mening ger regeringen till känna att åtgärder för ökad rekrytering till vårdutbildningarna bör eftersträvas, 8. att som sin mening ger regeringen till känna att sjukvårdshuvudmännen bör åstadkomma en bättre samordning mellan verksamhetsplanering och utbildningsplanering, 9. att som sin mening ger regeringen till känna att ett enhetligt, statligt huvudmannaskap för ali högskoleutbildning bör utredas. Hans Nyhage (m)