mot · GA02u209 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :U209 m. fl. (c) Biståndspolitiken Biståndsinsatserna måste inriktas på att bemästra de grundläggande miljöproblemen och på landsbygdsutveckling. Därigenom når man de allra fattigaste människorna. måste koncentrera biståndsinsatserna till områden där vi kan göra de bästa insatserna. Situationen i talar för att alltmer av biståndet bör kanaliseras dit. föreslår att nya riktlinjer för det svenska biståndet utarbetas. Hushållning med naturresurser och miljö bör bli ett av de biståndspolitiska målen, säger i partimotion. vill införa ett stöd för demokratisk utveckling, som t. ex. till , och . Stödet bör gå till uppbyggande av de demokratiska institutionerna, fackföreningar, fri press och kooperation och vara en del i återuppbyggandet av landet. Miljö, markvård och energi är prioriterade områden i biståndspolitik. 290 milj. kr. anslås till sådana projekt. Särskilt nämns behovet av insatser i Sahelområdet. Miljöhänsyn måste tas också i beslut som gäller skuldfrågorna, valutapolitiken och handelspolitiken. Kvinnorna i tredje världen är glömda i biståndspolitiken. Alltför få insatser riktar sig till kvinnor trots att de i många fall står för stora arbetsinsatser. Projekt som gäller arbete, hälsa och utbildning bör prioriteras i kvinnobiståndet, anser . Frontstaterna ges ökat stöd för att lindra verkningarna av krigshandlingar i länderna. har i annan motion krävt att regeringen lägger fram förslag om handelsbojkott mot i samverkan med de övriga nordiska länderna. vill också lyfta fram de kooperativa insatserna, enskilda organisationers arbete och utöka anslaget till katastrofbistånd. föreslår en avvecklingsplan för biståndet till . Det svenska biståndet bör upphöra . Ny inriktning av biståndet Behovet av biståndsinsatser i världen är oändligt stort. Det internationella biståndet kan aldrig bli annat än marginellt i förhållande till totala behov och i förhållande till den resurs som den egna befolkningen utgör. Genom att koncentreras på vitala punkter kan biståndet ge impulser till en självgenererande positiv utveckling. Länders utveckling kan ytterst endast vara deras eget ansvar. Bistånd U209 utifrån kan vara ett stöd, då egna resurser och egen kompetens inte räcker. Det kan emellertid också ha negativ effekt, om länder vänjer sig vid att lita till det i så hög grad att man mister känslan av eget ansvar och förlorar viljan att ta vara på och utveckla egna resurser. har kunnat få en överdriven föreställning om biståndets möjligheter, när internationella konferenser och kommissioner olyckligt kommit att betona en massiv överföring av resurser som en lösning av den fattiga världens problem. I en strävan att nå bästa resultat i det bilaterala biståndet bör åtgärderna inriktas på insatser som kan minska de grundläggande miljöproblem som tränger sig på. Vårt bistånd måste i första hand gå till landsbygdsutveckling. Därigenom når man också de allra fattigaste människorna. Vi bör också koncentrera vårt bistånd till områden vilkas förhållanden svenskt biståndsarbete bäst känner och där vi också av denna anledning kan nå goda resultat. Vårt mål måste också vara att verka för utveckling som leder till demokrati och till ökade mänskliga fri- och rättigheter. Mycket talar för att vi bör söka samarbetsländer för bilateralt bistånd främst i söder om . I och finns visserligen inom länderna ofta en större skillnad mellan rik och fattig än i . Det finns emellertid i och en tradition beträffande utbildning, administration och ekonomi, som länderna i söder om i stort sett saknar. Länderna i och bör alltså ha bättre förutsättningar att klara sin egen utveckling. är dessutom särskilt drabbat av akut naturförstöring. torde vi kunna minska vårt bistånd till länder i och . En beredskap för humanitärt bistånd och katastrofhjälp måste alltid finnas för och . Om krig och invasioner fortsätter att drabba dessa världsdelar, kan enskilda länder där också bli i behov av uppbyggnadshjälp. Om de tätbefolkade länderna där, såsom , inte kan bemästra obalansen mellan folkökning och försörjning, kan det också vara ett skäl att åter öka biståndet till dem. De problem som ett land kämpar med har de oftast gemensamt med grannstaterna. Så långt möjligt bör vi därför söka gå genom samarbetsorgan, sådana som SADCC och genom FN-organ. har hävdat att det svenska biståndets inriktning leder till för stor splittring av resurserna både för dem som skall ta emot biståndet och för oss som givare. Vi menar att man måste identifiera de problemområden som är mest angelägna och som är mest meningsfulla för det internationella biståndet. Därefter bör vi bedöma inom vilka av dessa områden just har bäst förutsättningar att nå fram med bistånd. Inom dessa områden bör vi sedan utveckla vår egen resursbas genom forskning och näringsliv i samverkan. anser att åtagande att lämna minst en procent av sin bruttonationalinkomst som u-landsbistånd är en allvarlig förpliktelse inför världens fattiga och nödlidande. Denna förpliktelse utgör en grund för utrikespolitiska trovärdighet. Åtagandet får emellertid inte bli sitt eget ändamål. Det har en mening endast om resurserna får den 8 användning som är mest angelägen. Det är också nödvändigt att inriktningen Mot. av vårt bistånd även svarar mot vårt eget folks uppfattning om meningsfulla U209 anser att nya, klarare riktlinjer för vårt bistånd bör utarbetas. En parlamentarisk utredning om det svenska biståndet bör därför tillsättas. Biståndet genom internationella organisationer är av stort värde, om länder med gemensamma förutsättningar, t. ex. inom en region, söker lösningar genom gemensamma samordnade ansträngningar. De multilaterala organen måste förbli centrala delar av det internationella utvecklingsarbetet. Krisen i t. ex. har sådana dimensioner att de insatser som behövs inte av enskilda länder. FN:s samordning av arbetet i har också väckt stor respekt. Effektivitetsskäl talar också för att en stor volym bistånd kanaliseras till genom multilaterala program. Det är tidigare höga bidrag till de multilaterala organisationerna, som har bidragit till att ge ossen särskild FN-profil. Världsnöden är ett ansvar för det internationella samfundet, som bör bäras av världens nationer gemensamt. De stora problemen har dessutom oftast global eller regional karaktär och kan sällan lösas på bilateral bas. Enligt mening bör ambitionen vara att andelen multilateralt bistånd successivt ökas. Vi föreslår mot denna bakgrund en uppräkning av följande FN-anslag: De nordiska ländernas naturliga gemensamma uppträdande i så många sammanhang väcker intresse runt världen. Vårt exempel är viktigt. Därför är det angeläget att de nordiska länderna så mycket som möjligt uppträder tillsammans, även som biståndsgivare. Det är särskilt glädjande med det samarbete som de nordiska länderna och SADCC-staterna nu utvecklar genom det s. k. De nordiska länderna har samarbetat i olika biståndsprojekt. Någon samlad nordisk handlingsplan finns inte på biståndsområdet, även om frågan har varit uppe till diskussion. anser att regeringen bör ta initiativ till att en sådan plan utarbetas och föreläggs . I det sammanhanget bör även prövas möjligheterna att ge mjuka lån till biståndsländer. Från mottagarsidan har också efterlysts ett gemensamt nordiskt biståndssekreteriat. Denna fråga bör också prövas i samband med utarbetandet av en nordisk handlingsplan. , UNDP, FN:s Utvecklingsprogram WFP, UNHCR, FN:s Flyktingkommissarie 245 milj. kr. + 25 milj. kr. 490 milj. kr. + 50 milj. kr. 115 milj. kr. + 10 milj. kr. 110 milj. kr. +30 milj. kr. Stöd för demokratisk utveckling har begärt en biståndspolitisk utredning. Det svenska utvecklingssamarbetet är alltför statiskt. Möjligheterna att gå in och tillfälligt hjälpa där starka behov uppstår är alltför små. Den hårda låsningen till programländer omöjliggör andra angelägna insatser. Att utvidga antalet programländer låter sig inte heller göra. När diktaturen bryts i ett u-land och ett demokratiskt uppbyggnadsarbete vidtar behövs inte minst ekonomiskt stöd från omvärlden. Det ligger helt i linje med målsättningen för vårt svenska bistånd att stödja ett sådant land, men de praktiska möjligheterna till detta är små genom den bristande flexibiliteten i vårt bistånd. I har exempelvis och blivit fria av diktatur. I har en långvarig diktatur brutits ned, en diktatur som lett landet in i ekonomisk bankrutt och stora sociala svårigheter. Mot denna bakgrund vill vi initiera ett nytt anslag i svensk biståndsverksamhet som skall gå till som är i behov av ekonomiskt stöd för att få till stånd en demokratisk utveckling. Stödet till demokratisk utveckling bör bl. a. gå till uppbyggande av demokratiska institutioner, fackföreningar, kooperation, fri press och återuppbyggande av landet för att nämna några områden. har en lång demokratisk tradition där våra kunskaper kan utnyttjas till att ge nya demokratier stabilitet. har i annat sammanhang lagt fram förslag om inrättande av ett nordiskt FN-universitet för mänskliga fri- och rättigheter. Syftet med skulle vara att sprida kunskap om hur de demokratiska organen kan byggas upp, hur fria val kan genomföras och hur skyddet för mänskliga rättigheter kan stärkas. Sammantaget kan dessa insatser ge möjligheter att stödja en demokratisk utveckling, något som vi har små möjligheter att göra annat än genom ord och genom handelskontakter. Vi föreslår att 120 milj. kr. anslås till anslaget Stöd till demokratisk utveckling. I hela världen, i rika såväl som fattiga länder, börjar miljön allt starkare reagera på människans exploatering och misshushållning. I i-världen handlar det om industriutsläpp i luft, i vatten samt på mark, om kemikalieproblem, kärnkraftshot och försurning. Det är rikedomens miljöförstöring, men den finns även i . I u-världen dominerar olika former av jordförstöring: ökenutbredning, bergssluttningar som sköljs rena från jord, kalhuggna regnskogsområden. Även vatten som förorenas på grund av bristande avloppssystem och luftföroreningar från träkolseldar som slukar de sista skogsresurserna. Det är fattigsamhällets miljöproblem. Den drastiska miljöförstöringen i tredje världen är ett hot mot befolkningen i så måtto att hela basen för ekonomi och försörjning bryts ned. Social oro skapas bland de stora befolkningsgrupper, vilkas försörjning kan drabbas både akut och på av det faktum att själva resursbasen försvinner. De som först tvingats bruka marginella jordar och sedan, när dessa jordar utarmats och eroderas, inte har någon möjlighet kvar att Mot. försörja sig på landsbygden tvingas vidare in till de stora u-landsmetropoler- U209 Där drabbas dessa människor av ytterligare en miljöförstöringseffekt, i spåren av industrialisering. bör göra sitt för att motverka en sådan destruktiv utveckling. Vi bör lägga kraftigt ökad vikt vid miljö- och resursfrågorna i såväl det multilaterala som det bilaterala utvecklingssamarbetet. Det gäller att fördela svenska biståndspengar på rena miljöprojekt eller miljökomponenter i utvecklingsprojekt. I ett längre perspektiv krävs också att miljö- och naturresurshänsyn byggs in i de samlade utvecklingssträvandena. måste parallellt med de egna satsningarna också föra ut detta integrerade synsätt i den internationella normbildningen. I första hand gäller detta inom FN-systemet. Flärvidlag är det angeläget att se till att miljö- och naturresursfrågorna inte behandlas som tilläggsinvesteringar för att reparera gamla misstag. Inte heller får de bli marginella frågor när utvecklingsprogrammen skall vägas samman. Det måste bli ett erkänt faktum att rationellt, långsiktigt utnyttjande och skydd av naturresursbasen är ett helt centralt utvecklingsmål. Det framstår som särskilt angeläget att föra in miljöperspektivet också i de "högpolitiska utvecklingsfrågorna - skuldfrågorna, valutapolitiken, den internationella ränte- och handelspolitiken. I-ländernas krav på snabba amorteringar på lån, liksom den höga internationella räntenivån kopplad till låga priser på råvaruexport och handelshinder gentemot deras industrivaruexport till i-länderna, tvingar in tredje världens länder i ett resursutnyttjande som hotar bryta ned resursbasen för deras egen långsiktiga försörjning. Årets budgetproposition redovisar också det hot mot världens framtid som miljö-, mark- och resursförstöring innebär. De åtgärder man redovisar är emellertid perifera. Den totala bilden av vårt bistånd visar alltjämt en stark splittring på olika mottagare och skilda insatser. Det tar tid att avveckla denna föråldrade typ av bistånd. Projekt måste fullbordas och följas upp. Länder kan ha blivit så beroende av vårt bistånd att det är svårt att lämna dem, även om det vore aldrig så motiverat. finner det därför nödvändigt att påskyndar en förändring av biståndet genom att göra ett klart uttalande om dess inriktning. Det måste i alltmer ökande grad inriktas på att möta den pågående förstöringen av jordens miljö och naturtillgångar. Behovet av bistånd för att möta förstöringen av människans miljö kommer att bli oändligt stort. Det är då nödvändigt att vi identifierar de problemområden och de geografiska regioner där just har störst förutsättningar att nå fram med bistånd. Vi föreslår mot denna bakgrund att ett särskilt anslag om miljö, markvård och energi återinförs. Ett område som är särskilt drabbat av erosionsproblem är Sahelområdet. Världsnaturunionen, IUCN, bedriver ett värdefullt miljöoch markvårdsprojekt i området. Vi föreslår att anslår 30 milj. kr. till IUCN:s verksamhet där. föreslår att 290 milj. kr. avsätts till anslaget Miljö, markvård och energi. 1986/87 U209 De flesta kvinnor i tredje världen arbetar inom självförsörjningsjordbruket och har ofta hela ansvaret för familjens livsmedelsförsörjning. Deras andel av den officiella statistiken är i verkligheten betydligt större än vad som går att utläsa. Resultatet blir att utvecklingsprojekt i praktiken, med några få undantag, riktas till männen. Kvinnornas intressen motverkas, och landet får ett haltande utvecklingsprogram som befordrar utveckling för männen på kvinnornas bekostnad eller ingen utveckling alls. Kvinnobiståndet är en otillräcklig del också av det svenska biståndet. Analfabetism är fortfarande en av de allvarligaste hindren för en genomgripande förbättring av kvinnornas ställning. Utbildning av flickor är en av de klokaste investeringar ett land kan göra för att främja en positiv utveckling också när det gäller hälsa. Ju bättre utbildning en kvinna har desto mindre är risken att hennes barn dör i späd ålder. En radikal förbättring av kvinnornas situation kräver åtgärder på många områden. Hushållsvatten måste tillhandahållas på gångavstånd, tillgången på bränsle måste förbättras och vägar byggas ut. Redskap i hushåll och jordbruk måste utvecklas. Arbete, hälsa och utbildning har FN lyft fram som de mest centrala områdena för kvinnor. Många regeringar har antagit handlingsprogram för att förverkliga dem. måste stödja dessa åtgärder så att de kan blir verklighet och skapa en förbättrad situation för kvinnorna. Vi ser med tillfredsställelse på att en regional kvinnoenhet inom SIDA har inrättats i . Under /87 har endast 8,5 milj. kr. anslagits till kvinnor och utveckling. Vi föreslåratt 20 milj. kr. ges till kvinnobistånd under anslaget Särskilda program. Därutöver måste dessa frågor ges en framträdande roll i det övriga biståndet. har kooperationen en egen biståndsverksamhet. Syftet med det kooperativa biståndet är att främja utvecklingen av demokratiskt förankrade kooperativa organisationer i . I första hand stöder man utbildning såväl i som i . Lantbrukskooperativa föreningar är den vanligaste formen av kooperation i , eftersom jordbruk är huvudnäringen. Föreningarna fyller flera olika funktioner. De ger kredit till bönderna och förser dem med utsäde, konstgödsel m. m. kan de också ha maskiner som bönderna kan utnyttja. Föreningen säljer i regel också en del konsumentvaror. Den fungerar ofta också som en kanal mellan myndigheterna och landsbygdsbefolkningen. Andra exempel på kooperation i är konsumentkooperation, hantverkskooperation och kooperativa spar- och kreditföreningar. Det kooperativa biståndet är en relativt okänd del av de svenska insatserna men har visat sig vara framgångsrikt. föreslår därför att de kooperativa insatser ges ökade resurser inom ramen för anslaget Folkrörelser och enskilda organisationer. Enskilda organisationer Mot. Enskilda organisationer har särskilda möjligheter att nå de mest utsatta människorna i deras dagliga miljö. Genom att biståndet förmedlas av folkrörelser kan det också ge impulser till motsvarande rörelser inom mottagarlandet. Därigenom och genom sin närhet till människornas upplevda behov kan detta bistånd bättre än något annat bidra till en demokratisk samhällsutveckling. Ett värde ligger också i att medlemmar av svenska folkrörelser på detta sätt får ökad förståelse för andra folk. Regeringen föreslår i budgeten att Folkrörelser och enskilda organisationer ges 425 milj. kr. Vi föreslår att ytterligare 100 milj. kr. anslås till Folkrörelser och enskilda organisationer, eftersom dessa organisationer har speciella möjligheter att nå ut med biståndet. Katastrofbiståndet bör helt användas för att möta akuta katastrofer, som inte varit möjliga att förutse eller bedöma vidden av. Behovet av sådana insatser är enormt och ökande. Medlen behöver alltså ständigt vara tillgängliga för angelägna ändamål. Vi föreslår en ökning av anslaget med 130 milj. kr. till 655 milj. kr. Att effektivt möta katastrofer är emellertid inte endast en fråga om pengar. Det är också fråga om snabbhet och effektivitet. Enligt mening bör för den skull utveckla en alltid tillgänglig katastrofberedskap. Denna bör om möjligt byggas upp tillsammans med de andra nordiska länderna. Organisationer som Röda korset och Rädda barnen skall kunna spela en viktig roll. Stöd till länder med akuta betalningsbalansproblem Mångå av de fattigaste befinner sig i en akut betalningskris till följd av en svår skuldsituation. medverkade därför förra riksdagsåret till att införa ett särskilt anslag för stöd till dessa länder. Stödet förutsätter ett internationellt samarbete och att ekonomiska anpassningsprogram upprättas för resp. land. Av de 400 milj. kr. som anslogs har därför endast 50 milj. kr. I avvaktan på att internationella överläggningar ger resultat anser vi att anslaget bör begränsas till 100 milj. kr. Regeringen skriver i propositionen: "I andra hand bör stöd kunna lämnas till bilaterala insatser i programländer för svenskt bistånd eller länder med vilka bedriver ett reguljärt ekonomiskt samarbete. är inte berett att medverka till att gamla skulder till skrivs av genom detta anslag. Vi har tidigare medverkat till att avslå ett sådant förslag från regeringen. Vi anser att stödet bör utgå till de fattigaste länderna oavsett om de är programländer eller ej. Utbetalningarna för u-krediter har enligt regeringens redovisning varit 1981/82 14,9 milj. kr., 1982/83 59,0 milj. kr., 1983/84 78,4 milj. kr. och 1984/85 267,1 milj. kr. För /87 anslog regeringen 500 milj. kr. föreslås 650 milj. kr. för /88. Enligt mening borde en så snabb ökning av ett anslag vid sidan av det svenska biståndets huvudinriktning - att nå de mest behövande - inte ske. Vi föreslår 400 milj. kr., en sänkning i förhållande till regeringens förslag med 250 milj. kr. Mångå människor dödas eller skadas i krigshandlingar i grannländer. I hotas ca 4 miljoner redan hårt prövade människor av svält och död på grund av krigföring. I är miljontals människor flyktingar i sitt eget land som en följd av Sydafrikansk ockupation och krigföring. Frontstaterna åsamkas dessutom ekonomiska skador som har uppskattats till . har i en motion framfört kravet på att regeringen skyndsamt bör lägga fram förslag om en handelsbojkott mot i samverkan med de övriga nordiska länderna. anser det angeläget att öka stödet till frontstaterna med anledning av den allvarliga situationen i området. Vi föreslår att de regionala insatserna genom SADCC bör ökas med 30 milj. kr. utöver regeringens förslag och det humanitära biståndet i bör ökas med 10 milj. kr. i förhållande till förslaget. anser att ett långsiktigt svenskt bistånd till inte är förenligt med landets ockupation av . De pågående insatserna och gjorda åtagandena gör det inte möjligt att lämna . Det skulle innebära skador på biståndsinsatserna. Vi anser att en avvecklingsplan bör upprättas för biståndet till . Biståndet bör successivt minskas och helt upphöra 1990 om inte förhållandena radikalt förändrats. Allvarlig kritik har också riktats mot arbetsförhållandena vid Bai Bang. Regeringen måste vidta nödvändiga åtgärder så att tvångsarbetet upphör. anser att biståndet till bör utgå med 200 milj. kr. för nästa budgetår, en minskning med 100 milj. kr. i förhållande till regeringens förslag. Fördelning av det bilaterala biståndet Mot. (c) Utöver reg. Bistånd genom folkrörelser och Miljö, markvård och energi Stöd till demokratisk utveckling För övrigt delar vi regeringens bedömning av fördelningen av det bilaterala biståndet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att beslutar att hos regeringen begära en parlamentarisk översyn av inriktningen av det svenska biståndet, 2. att beslutar att hushållning med naturresurser och miljö skall vara ett av de biståndspolitiska målen, 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om det multilaterala biståndet, 4. att beslutar att anslaget till ökar med 25 milj. kr. 5. att beslutar att anslaget till UNDP ökar med 50 milj. kr. 6. att beslutar att anslaget till WFP ökar med 10 milj. kr. 7. att beslutar att anslaget till UNHCR ökar med 30 milj. kr. 8. att beslutar att hos regeringen begära initiativ till en nordisk handlingsplan för biståndsarbete, 9. att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om stöd till demokratisk utveckling, 10. att beslutar att till ett nytt anslag för demokratisk utveckling anslå 120 milj. 11. att beslutar att anslå 280 milj. kr. till ett särskilt anslag för Miljö, markvård och energi, 12. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om bistånd och miljö. 13. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om kooperativt bistånd. 14. att beslutar att som sin mening ge regeringen till Mot. känna vad som i motionen anförts om kvinnobistånd, U209 15. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om användningen av katastrofanslaget, 16. att beslutar att anslaget till katastrofinsatser ökar med 130 milj. kr. 17. att beslutar att anslaget till Folkrörelser och enskilda organisationer ökas med 100 milj. kr. till 525 milj. kr,. 18. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om stöd till länder med akuta betalningsbalansproblem, 19. att beslutar att anslaget till stöd till länder med akuta betalningsproblem minskas med 360 milj. kr. 20. att beslutar att anslaget till u-krediter minskas med 250 milj. kr. 21. att beslutar att anslaget till Regionala insatser ökas med 30 milj. kr. 22. att beslutar att anslaget till Humanitärt bistånd i södra ökas med 10 milj. kr. 23. att beslutar att anslaget till Humanitärt bistånd i skall vara 210 milj. 24. att beslutar att hos regeringen begära en avvecklingsplan av biståndet i i enlighet med vad som anförts i motionen, 25. att beslutar att landramen för skall vara 130 milj. 26. att beslutar att landramen för skall vara 125 milj. 27. att beslutar att landramen för skall vara 475 milj. 28. att beslutar att landramen för skall vara 200 milj. 29. att beslutar att anslaget till Särskilda program skall vara 150,31 milj. kr. () (c) . Åsling (c) () . () () () () P.-O. () () () ()