mot · GA02Ub317 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub317 Gymnasieskolans dimensionering i , m. m. Gymnasieskolans utbyggnad i och speciellt då i de södra länsdelarna skedde i stor utsträckning . riktades stor uppmärksamhet mot de ökade ungdomskullarna, födda åren 19641967. En betydande oro kunde under dessa år förmärkas från de centrala utbildningsplanerande myndigheternas sida angående möjligheterna att bereda dessa ungdomsgrupper samma relativa möjligheter att få tillträde till högskoleutbildning som de tidigare generationerna. signaler utgick från såväl SÖ och UHÄ som att kommuner och länsskolnämnder skulle verka för utbyggnad av de yrkesinriktade utbildningsvägarna i gymnasieskolan liksom påbyggnadsutbildningar i gymnasieskolan, i akt och mening att därigenom avlänka ungdomens intresse för och sökbenägenhet till högskolans utbildningar. Bedömningen av utvecklingen på arbetsmarknaden styrkte även dessa rekommendationer. Till priset av betydande investeringar skedde i , och då främst i de södra länsdelarna, en omfattande utbyggnad av de utbildningar som de centrala utbildningsplanerande myndigheterna rekommenderade. I efterhand har kunnat konstateras att denna utbyggnad stått i diametral motsats till den kvalifikationsutveckling som skett inom arbetsmarknad. 1 länet i sin helhet påbörjar var fjärde Stockholmsungdom exempelvis en tvåårig teknisk-industriell utbildning, och i länets södra kommuner uppemot var tredje ungdom. På länets arbetsmarknad är det emellertid ned mot endast vart tionde arbetstillfälle som är av den art som dessa ungdomar utbildar sig för. Därutöver tillkommer att länet, och i stor utsträckning länets södra kommuner, påtagit sig en stor del av mottagandet av utländska medborgare som söker sig till landet. De förändrade inflyttarmönstren gör att dessa inflyttande i ökande utsträckning konkurrerar om ovan nämnda arbetstillfällen. Kvalifikationsutvecklingen på arbetsmarknad har medfört att länets gymnasieskola i minskad utsträckning kunnat försörja länets arbetsmarknad med utbildade från gymnasieskolans längre och studieförberedande utbildningar, genom att dessa utbildningar inte medgetts expandera i den takt som efterfrågan har ökat. Detta torde vara en viktig förklaring till den ökande inflyttningen till länet från andra landsdelar. Utöver detta har länet dessutom en avsevärt lägre andel av intagningsplatserna till gymnasieskolan, per 16-åring, än vad förhållandet är i landet i övrigt, detta trots att kvalifikationskraven på arbetsmarknad ökat, som nämnts, i reala termer avsevärt mer än i andra landsdelar. 1* 1986/87. Det är därför ytterst angeläget att andelen intagningsplatser till gymnasieskolan i höjs till minst den andel per 16-åring som motsvarar förhållandet i landet som helhet. Denna höjning av antalet intagningsplatser måste ske på de utbildningar som främst efterfrågas på arbetsmarknad, dvs. i första hand längre och högskoleförberedande linjer. Rekrytering av arbetskraft med denna kompetens från andra delar av landet till minskas därigenom. Dessutom bör generellt större hänsyn tas till de regionala behoven av kompetens på arbetsmarknaden när fördelning av platser till gymnasieskolan sker. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen angetts om behovet av intagningsplatser till gymnasieskolan i . 1986/87 Ub317