mot · GA02Ub826 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ub826 m. fl. (fp) Svenska för invandrare, m. m. Invandringen har bidragit till vårt lands välstånd och har förändrat till ett mångkulturellt samhälle. Genom invandringen har befolkningen i fått släktskapsförbindelser med andra länder och kunskap om andra kulturer än den traditionellt svenska. Invandringen har lett till att en stor del av människorna i är tvåspråkiga. Detta är berikande och en stor tillgång. En aktiv samverkan och öppenhet mellan olika minoritetsgrupper och majoritetsbefolkningen ger ett dynamiskt och framåtskridande samhälle. Invandrarnas erfarenheter och kulturtraditioner tillför det svenska samhället nya idéer. Ett ömsesidigt givande och tagande motverkar fördomar och diskriminering. Invandrare och svenskar har ett gemensamt ansvar för och dess utveckling. Enligt liberal uppfattning får staten inte tvinga på någon en viss grupptillhörighet, inte heller motverka språkliga, kulturella eller religiösa minoriteters strävan att behålla och utveckla sin egen kultur. Varje människa måste själv få avgöra i vilken mån hon vill ha en svensk kulturell identitet. En verklig valfrihet kräver ofta speciella insatser för att underlätta minoritetsgruppers bestånd, utveckling och verksamhet. Självfallet finns det även då man åberopar sin kulturs fortlevnad gränser för hur långt denna frihet får sträcka sig. Kulturtraditioner får inte medföra att svensk lag överskrids eller grundläggande väden i det svenska samhället åsidosätts. Det demokratiska statsskicket, kvinnans likvärdiga ställning och barnens rätt till en trygg och utvecklande miljö är exempel på värden som måste respekteras. De äldre invandrarnas situation har inte uppmärksammats tillräckligt. Detta kommer dock att vara nödvändigt då de äldre invandrarnas antal ökar snabbt. Många invandrare drömmer om att åka hem då de blir gamla. Av olika anledningar blir det inte alltid så. Det är därför viktigt att kommuner och landsting undersöker vilka behov och önskemål de äldre invandrarna har. Detta arbete bör utföras i samråd med invandrarorganisationerna. En svårighet är språket. Även om språkkunskaperna varit goda under den yrkesverksamma delen av livet kan de försvinna vid högre ålder. blir ju också vårdbehovet större pensionering och bortavaro från arbetsmarknaden och därmed kanske från en daglig användning av det svenska språket. Det förekommer alltför ofta att en invandrare med bristande svenskkunskaper vid långtidsvård placeras på en avdelning med enbart svensktalande personal. Resultatet blir förödande då samtal i denna situation ofta är en av de få möjligheterna till kommunikation och kontakt med yttervärlden. Alltför fort och alltför ofta blir följden att människor känner sig desorienterade. Personer som talar samma språk bör ha rättigheten att komma till samma avdelning på ålderdomshem eller . På dessa avdelningar bör finnas tvåspråkig personal. Detta ökar valfriheten för många invandrare. Invandrare inom långtidssjukvården bör tillgodoses på samma sätt. Huvudmännen måste dock vara vaksamma så att denna ökning av de äldres valfrihet inte resulterar i att indelning efter språklig tillhörighet blir det självklara kriteriet då institutionsplatser fördelas. Integrering skall även i fortsättningen vara huvudmålet. För att kunna möta den ökande efterfrågan på tvåspråkig personal inom vården krävs förutseende. Vid utbildning och anställning av sjuk- och hemvårdspersonal bör tvåspråkighet prioriteras och uppmuntras. Invandrare med utländsk vårdutbildning bör erbjudas speciell tilläggsutbildning för att snabbt kunna utöva sitt yrke i . För att göra livet lättare för de äldre invandrarna krävs inte alltid ekonomiska resurser. Fantasi, okonventionella lösningar och organisatoriska förändringar kan ofta räcka. Genom arbetet skapas möjligheter till insyn i den nya kulturen för många invandrare. Det ger också svenskar chansen att lära känna sina nya landsmän. För många invandrarkvinnor bjuds dock inte denna möjlighet. Med ingen eller endast låg utbildning, vilket är vanligt i just denna grupp, blir det svårt att skaffa sig ett arbete som kanske familjen kräver sin del av uppmärksamhet och omsorg. I de fall dessa kvinnor förvärvsarbetar återfinns de ofta i yrken som går att kombinera med omhändertagande av egna barn. Det blir således yrken med obekväma arbetstider, såsom exempelvis städerskor. I många av dessa yrken ges inte heller de möjligheter till sociala kontakter som vore speciellt önskvärda för denna grupp. Effekten blir att många invandrarkvinnor blir isolerade utan att få kontakter utanför hemmet. Kunskaper i svenska språket är ofta undermåliga bland just invandrarkvinnor. Invandrarkvinnornas situation kräver ökad uppmärksamhet. Genom att alla invandrarbarn erbjuds en plats inom deltidsförskolan ges mödrarna en möjlighet att möta andra hemarbetande föräldrar i området. Studieförbunden spelar en betydande roll genom att erbjuda kurser för invandrare. Staten bör uppmuntra studieförbunden att erbjuda kurser speciellt avpassade för invandrarkvinnor. Detta skulle kunna ske i samverkan med sociala Uppsökande verksamhet till just invandrarkvinnor är en annan åtgärd som bör övervägas. Många flyktingar och invandrare har arbetslivserfarenhet och yrkeskunskaper från sitt hemland. En del har också en gedigen utbildning, kanske på universitetsnivå, bakom sig. I har vi misslyckats med att ta till vara denna resurs. Besvikelsen blir stor då den nye invånaren inte får användning för sin kapacitet, inte får visa vad han eller hon kan klara av. För det svenska samhället innebär detta ett slöseri med både mänskliga och ekonomiska resurser. 1 de fall invandrade akademiker får användning för sina yrkeskunskaper blir deras största uppgift att skapa en dräglig tillvaro för andra invandrare. Det anses mycket svårt att få en tjänst inom den offentliga sektorn som inte är invandrartjänst. En kort, komprimerad och effektiv utbildning i svenska möjliggör för den nykomne att snabbt komma in på arbetsmarknaden. Yrkeskunskaperna är då fortfarande något så när färska. Undervisningssystemet måste vara flexibelt. Det måste vara möjligt att läsa svenska mer än , och grupperna bör indelas efter hur stor studievana de studerande har . Arbetslöshet är ett problem som i hög grad drabbar invandrare. Bland de långtidsarbetslösa återfinns en oproportionellt stor del invandrare. Inom AMU:s utbud av kurser bör invandrarnas situation särskilt uppmärksammas genom att de erbjuds påbyggnads- och kompletterande utbildning. Det arbete med att värdera utländska examina som pågår vid UHÄ bör intensifieras. Utan tillfredsställande kunskaper i svenska är det i stort sett omöjligt att smälta in i det svenska samhället. Möjligheterna att inhämta ny kunskap och att påverka blir begränsade. Även om invandraren räknar med att snart återvända underlättas vistelsen i av att han eller hon behärskar det svenska språket. 1986 beslutade om en ny lag om grundläggande svenskundervisning för invandrare. Denna lag ålägger kommunerna att erbjuda grundsfi under det år som den berättigade kom till och under det närmast följande kalenderåret. För invandrare som kommit före lagens ikraftträdande () och som inte genomgått grund-sfi finns övergångsbestämmelser som ger dessa möjlighet att ta del av denna undervisning . 1 5 § lagen om svenskundervisning för invandrare stadgas att regeringen bestämmer hur länge man skall ha väntat på beslut om uppehållstillstånd för att få delta i grund-sfi. Regeringen har i förordningen (SÖ-FS 1985:75) om ändring av vissa bestämmelser om undervisning för invandrare i svenska språket m. m. föreskrivit att för att få delta i sfi skall en utländsk medborgare ha eller sökt uppehållstillstånd och väntat på besked i frågan . Dessutom skall polismyndighetens utredning vara slutförd. I många fall är väntetiden mer än polisutredningen ens påbörjats. Detta kan innebära en mycket för invandraren då han eller hon är förhindrad från såväl arbete som studier. Speciellt för flyktingar är denna påtvingade sysslolöshet ett problem. Regeringen bör därför ompröva sitt tidigare beslut och slopa kravet på slutförd polisutredning för att få påbörja sfi. Man bör också överväga att ge möjlighet för invandrare att behöva vänta än för att få delta i sfi. Invandrarna är en mycket heterogen grupp. Detta ger utslag i undervisningen. Vissa talar redan andra språk än modersmålet och är således vana vid språkinlärning. Andra har endast en mycket kort, om någon, skolgång bakom sig. Antalet undervisningstimmar som krävs för att uppnå en acceptabel kunskapsnivå varierar därför kraftigt. Även elever som kräver en längre utbildningstid måste vara tillförsäkrade tillräcklig undervisning för att klara sig i det svenska samhället. Svenska för tvåspråkiga elever De flesta invandrarelever kommer att stanna i och bli tvåspråkiga. Detta är en stor nationell tillgång som måste tas till vara. har invandrarungdomarna problem då deras språkutveckling ofta är otillräcklig både i svenskan och i hemspråket. Språkkunskaperna räcker inte till för fackämnena, och betygen i svenska är dåliga. Framför allt märks detta på gymnasienivå. Många invandrarelever avbryter sina studier och går oftare arbetslösa än sina svenska kamrater. Dessa ungdomar måste få en chans att konkurrera i skolan och arbetslivet. Den undervisning i svenska som ges är anpassad efter svenskspråkiga elevers förutsättningar. Invandrareleverna får på detta sätt inte den grundläggande förståelsen för svenska språket som är en förutsättning för vidare studier. Invandrarelever bör därför ges möjlighet att studera svenska på ett sätt som är avpassat efter dessa elevers speciella behov. 1970 föreslog SÖ och UHÄ att det nuvarande svenskämnet skulle delas i två ämnen i hela utbildningsväsendet. Dessa skulle vara svenska som förstaspråk och svenska som andraspråk. Båda skulle ge behörighet till högre studier. Detta kan vara en väg. Ett annat alternativ vore att endast i vissa stadier, eller då behov uppkommer, erbjuda tvåspråkiga elever specialanpassad undervisning i svenska. Lärarna som skall undervisa i svenska för tvåspråkiga elever bör vara utbildade för detta. Det är viktigt att hemspråksundervisningen börjar vid så tidig ålder som möjligt. Därfär bör statsbidragen till hemspråksträning och hemspråksundervisning slås samman så att kommunerna kan använda pengarna på det mest ändamålsenliga sättet. Minoritetsgrupper måste ha stöd för att kunna bevara och utveckla sin kultur. De egna organisationerna och trossamfunden spelar en viktig roll och skall stödjas. Antalet medlemmar inom de s. k. invandrarsamfunden har ökat kraftigt. Dessa samfund har ca 250 000 medlemmar och verkar ofta under mycket knappa omständigheter. tillsattes en grupp för att se över reglerna för statligt stöd till invandrarnas trossamfund. Arbetsgruppens resultat har redovisats. Vi förutsätter nu en skyndsam behandling från regeringen. Respekten för andra kulturer och religioner är ett centralt inslag i ett liberalt samhälle. En sådan inställning är inte minst viktig när det gäller invandrares ställning i samhället och värnandet av invandrarnas rätt att utöva sin egen religion. För detta krävs tolerans och information, men det är inte bara en fråga om attityder. En av de positiva fri- och rättigheterna i regeringsformen är religionsfrihet. Regeringsformen stadgar också att religiösa minoriteter har rätt att behålla ett eget kultur- och samfundsliv. Skyddet för minoriteters religionsutövning är emellertid inte tillräckligt starkt i . Ett exempel på detta är sikhers rätt att bära turban, även på tjänster med uniformsbestämmelser. Ett annat exempel är judiska och muslimska trosbekännares rätt att följa sina traditionella regler för djurslakt. I motion om frihet och enskilda alternativ kräver vi ett förtydligande av regeringsformen så att religiöst betingade sedvänjor, som ingen annan lider skada av, får skydd. [att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om utbildning och anställning av tvåspråkig personal inom äldreomsorgen och sjukvården,1] 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om studieförbundens betydelse vad gäller att erbjuda kurser till invandrarkvinnor, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs beträffande ett flexibelt system för undervisning i svenska för invandrare, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om påbyggnads- och kompletterande utbildning för invandrare, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om värdering av utländska examina, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs beträffande slopande av slutförd utredning från polismyndighet som krav för att få påbörja undervisning i svenska, 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om kortare väntetider för att ha tillåtelse att påbörja undervisningen i svenska, 7. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs beträffande undervisningstidens längd inom svenskundervisningen för invandrare, 8. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om undervisning i svenska för tvåspråkiga elever, 9. att beslutar att slå samman statsbidragen till hemspråksträning och hemspråksundervisning, [att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om statsbidragen till invandrares trossamfund.2]. () () 1I986/87:So276. 2 1986/87:Ku508.