mot · GB02K27 · 1987-12-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :K27 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:31 om ny organisation på lokal- och stiftsplanet i , m. m. Ett omfattande utredningsarbete har bedrivits vad gäller ny organisation för lokalt och regionalt. Utredningsarbetet har engagerat församlingar, organisationer och enskilda i en omfattning som varit fallet när det gällt en statlig utredning. De uppfattningar som kommit fram under utrednings- och remissarbetet och som överensstämmer med vad tidigare framfört har i huvudsak beaktats av regeringen i nu framlagt förslag. I de delar där vi har avvikande uppfattning redovisas dessa i det följande. Utgångspunkterna för kommitténs slutliga förslag kan kort sammanfattas i följande tre huvudprinciper: - Teologiskt finns församlingens centrum i gudstjänsten och det församlingsliv i övrigt som präglas av ordets förkunnelse och sakramentens förvaltning. - Den territoriella församlingen är den grundläggande enheten i . - Den dubbla ansvarslinjen av prästerlig ämbetsförvaltning och folkligt förankrad självstyrelse genomförs nu på samtliga nivåer inom . Dessa principer fullföljs inom ramen för inomkyrklig frihet och decentralisering av uppgifter till regional och lokal nivå. De utgör också grunden för den öppna folkkyrka som slår vakt om. Det är också viktigt att den reform som genomförs blir ett stöd för församlingarna i deras arbete och att resurserna i första hand koncentreras på detta. har en lång rad utredningar och diskussioner aktualiserat förhållandet kyrka-stat. Genom nu föreliggande proposition lagregleras även det arbete som bedrivits på frivillig basis genom stifttingen. Vi delar föredragande statsrådets uppfattning om fördelen av att verksamheten i fortsättningen kommer att bedrivas i lagreglerade demokratiska former och därmed tillgodoses ett framfört önskemål från När reformarbetet nu slutförs med ny organisation på Mot. stiftsplanet är det enligt uppfattning viktigt att får K27 arbetsro och att inga nya propåer om förhållandet kyrka-stat aktualiseras. Församlingar och kyrkliga samfälligheter De förändringar av kompetensen mellan församlingar och pastorat som föreslås kan i huvudsak godtas. Vi utgår från att samarbetet mellan församlingar och pastorat utvecklas på ett positivt sätt. De regler som erfordras skall ses som ett minimum för att säkerställa kompetensfördelningen. I detta sammanhang vill vi understryka vikten av att de frivilliga arbetsinsatserna i församlingarna tas till vara och att enskilda medel och gåvor kan disponeras av församlingarna på områden som ligger inom pastoratens kompetens. Till skillnad års kyrkokommitté föreslår regeringen att pastoraten tar det totala ansvaret för begravningsplatserna. Kyrkogården med vilken vi avser begravningsplatser som utgör kyrkotomt är en viktig vårduppgift för församlingen. De fakultativa nämnder som föreslås i propositionen löser inte de konflikter som kan uppstå kring synen på gravrätter, ej heller räcker det att som föredragande statsråd gör, tala om att pastoratet skall visa stor lyhördhet för den enskilda församlingens önskemål. Därför bör församlingen bibehålla myndighetsuppgifterna när det gäller dessa begravningsplatser. Församlingen skall ha rätt att tillsätta en särskild kyrkogårdsnämnd och till denna delegera myndighetsuppgifter samt de övriga uppgifter som har med drift och underhåll att göra. När det gäller frågan om förhållandet mellan och den nya stiftsstyrelsen så finns avgörande skillnader i synsättet mellan regeringen å ena sidan och kyrkomöte å andra sidan. Enligt vår uppfattning är det viktigt att tillmäta kyrkomötet ett avgörande inflytande på denna punkt. Redan inledningsvis har vi understrukit vikten av den dubbla ansvarslinjen inom . Även statsrådet understryker vikten av grundläggande karaktär som episkopal kyrka där biskopar och präster har ett självständigt ansvar för kyrkans lära, förkunnelse och sakramentsförvaltning. Föredragande statsråd har särskilt påpekat vikten av att biskopen som ordförande i domkapitel och stiftsstyrelse inte skall försättas i en jävssituation i något av organen. Motiveringarna för den föreslagna ordningen löser i varje fall inte jävssituationerna. Utgångspunkten bör som kyrkomötet framhållit i stället vara den kompetens som resp. organ besitter i samband med övriga uppgifter. Vi föreslår att beslutar i enlighet med kyrkomötets beslut och yttrande till regeringen och tillstyrker således de i kyrkolagsutskottets betänkande KL 1987:5 framlagda lagförslagen och motiveringarna. Det är mycket tillfredsställande att ingen nedre gräns sätts för en församlings storlek. När det gäller stora församlingar delar vi uppfattningen att dessa bör delas. Motiveringen härför är behovet av att stärka församlingsarbetet och att öka inflytandet från lekmännen. Detta arbete borde dock inte stanna vid delning av församlingar utan fullföljas med att det också bildas nya pastorat där detta för församlingsvårdens skull och utifrån lokala förhållanden i övrigt är angeläget. Detta bör ges regeringen till känna. Regeringen har fäst stor vikt vid att pastorats- och kommungräns bör samordnas och är mycket avvisande till undantag från regeln. Detta trots att både 1985 och kyrkomöten uttalat sig för en positivare syn på denna fråga. Vi delar kyrkomötets uppfattning att om särskilda skäl föreligger skall avvikelse ske från huvudprincipen att pastoratsgräns inte får bryta kommungräns. De principer som statsrådet andragit för att inte bilda nya pastorat när stora församlingar delas kan med samma bärighet anföras för att bibehålla pastorat som skär kommungräns. Vårt krav föranleder ändring i 3 kap. 1 § kyrkliga indelningslagen. Efter omfattande kritik mot kyrkokommitténs modeller för pastoratsindelningen har regeringen nu med instämmande av kyrkomötet stannat inför att regler för pastoratsindelning skall gälla. Vi vill då särskilt understryka att gränsen 2 000 kyrkomedlemmar är en skärpning i förhållande till regler. Denna gräns får inte bli någon absolut gräns utan att de lokala förhållandena i varje enskilt fall beaktas inför stiftsstyrelsernas beslut. Särskilt gäller detta de förhållanden som skulle motivera att minimisiffran underskrids: pastorat med stor utbredning, av glesbygdskaraktär eller med dåliga kommunikationer, växande pastorat där man kan förutse att gränsen snart överskrids, pastorat med många små församlingar. Med hänsyn till den skärpning som sker bör det endast erfordras särskilda skäl för att avvika från huvudregeln. Den nya organisation som föreslås för prästtjänsternas fördelning ställer stora krav på solidaritet mellan församlingar inom stiften och mellan stiften. Nuvarande antal prästtjänster i stiften skall vara utgångspunkten för den nya tjänsteorganisationen. Det är viktigt att denna utgångspunkt vidmakthålls och att inte frångår de grundläggande målsättningar som legat bakom kyrkomötets godtagande av principen och de principer som gällt för den s. k. ortsindelningen. De ytterligare tjänster som behövs bör fyllas genom satsning på ett intensivt rekryteringsarbete i första hand till de utbildningsplatser som finns. Prästvalen avskaffas och tillsättningen av prästtjänster skall i fortsättningen ske av kyrkoråd eller tillsättningsnämnd. Församlingens medverkan i tillsättningen av präst bör emellertid i fortsättningen kanaliseras på bästa sätt. Enligt vår uppfattning bör prästanställningslagen kompletteras med en jq bestämmelse om att kyrkorådet får besluta att som ett led i beredningen av ett tillsättningsärende inhämta synpunkter från de röstberättigade i församlingen. Kyrkomötet beslutade för sin del att komministrar bör tillsättas enligt samma grunder som gäller för kyrkoherdar. Vi delar denna uppfattning och föreslår ändring i prästvalslagens 9 §. Den ekonomiska utjämning som sker via kyrkofonden är en viktig ekonomisk garanti för kyrkans verksamhet även i ekonomiskt svaga kyrkokommuner. slår vakt om en öppen folkkyrka verksam i hela landet och kan därför inte acceptera den försämring som propositionen innebär i flera avseenden. Socialdemokraterna har efter 1982 urholkat det ekonomiska stödet till , ett förhållande som kyrkomötet vid ett flertal tillfällen påpekat. Inledningsvis utgick statsbidrag till kyrkofonden för skatteutjämning vilket successivt dragits ner och helt upphört. Genom borttagandet av skatteunderlaget från juridiska personer förlorade intäkter på ca 170 milj. kr. Slopandet av garantibeskattningen drabbar också kyrkan negativt. Sammantaget har förlorat ca 600 milj. kr. i form av bortfallande statsbidrag och motsvarande. Enligt uppfattning bör därför redan nu uttala sig för att ett statsbidrag till kyrkofonden bör återinföras från och med nästa kalenderår. Den försämring av skatteutjämningen som regeringen föreslår genom den generella neddragningen av skattekraftsgarantin kan vi i inte acceptera. Kyrkomötet har inte tagit ställning till skattekraftsgarantin utan uppdragit till att bevaka frågan genom initiativ inför regeringen. De uppfattningar som centralstyrelsen framförde vid sin senaste uppvaktning av regeringen visar det allvarliga läge som uppstått. Nivån på skattekraftsgarantin bör därför bibehållas och garantinivån vara densamma som för kommunerna. Vidare instämmer vi i att skatteutjämning skall utgå till samtliga kyrkokommuner. Den förändrade kompetensen mellan församlingar och pastorat skall visserligen leda till att pastoraten tar över den övervägande delen av kostnaderna. Det har emellertid inte utretts vilka konsekvenserna blir för de fattiga församlingarna om dessa mister utjämningsbidraget men skall ha kvar den för kyrkan absolut viktigaste uppgiften - främjande av kyrkans gudstjänstliv och undervisning samt diakoni och evangelisation. Den allmänna kyrkoavgiften bör i enlighet med kyrkofondens förslag höjas till per skattekrona. Den av regeringen föreslagna beräkningsgrunden för den särskilda kyrkoavgiften utgör ett dråpslag mot kyrkans egendomsförvaltning. I synnerhet gäller detta landsbygdspastoraten som brandskattas. Regeringen bör därför ge kyrkofondens styrelse i uppdrag att inkomma med ny beräkning för den särskilda kyrkoavgiftens storlek där effekterna av höjd allmän kyrkoavgift beaktas. Reduktion av den särskilda kyrkoavgiften måste i första hand ske för pastoratens fastigheter. Övergångsbestämmelserna punkterna 5 och 6 kan strikt tolkat innebära att reformen skulle träda i kraft . Utredningsarbetet har varit inriktat på att reformen i sina huvuddelar skall genomföras . Utskottet bör överväga övergångsbestämmelsernas formuleringar för att säkerställa ett ikraftträdande . Av förslaget till ny församlingslag 6 kap. 7 § framgår att elektorer för val av det nya stiftsfullmäktige skall väljas av församlingens nyvalda kyrkofullmäktige eller om kyrkofullmäktige inte finns av det nyvalda kyrkorådet. Av 9 § framgår att elektorerna skall utses före utgången av november månad det år val i hela riket av kyrkofullmäktige ägt rum. Beträffande tidpunkten för val av kyrkoråd i de församlingar som saknar kyrkofullmäktige finns bestämmelser i 3 kap. 5 §. Dessa innebär att kyrkoråd skall väljas före utgången av december månad. För att det skall vara möjligt för det nyvalda kyrkorådet att utse elektorer måste val av kyrkoråd ske före november månads utgång i stället för som i förslaget före december månads utgång. 3 kap. 5 § bör därför kompletteras med en bestämmelse om att val skall ske före november månads utgång det år då val i hela riket av kyrkofullmäktige ägt rum. Med hänvisning till vad som ovan anförts föreslår vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts om frivilliga insatser inom församlingarna, 2. att ger 1 kap. 3 § punkt 2 församlingslagen följande som motionärernas förslag betecknade lydelse 2. anskaffande och underhåll av lös egendom som, utan att vara byggnadstillbehör, är avsedd för kyrkobyggnad, församlingshus och andra församlingslokaler eller annars för kyrkliga ändamål samt beslut om begravningsväsendet i församlingen. 3. att beslutar om ansvarsfördelningen mellan domkapitel och stiftsstyrelsen i enlighet med kyrkomötets kyrkolagsutskotts betänkande KL 1987:5, 4. att beslutar att pastorat skall kunna bildas när församlingsvården och lokala förhållanden i övrigt kräver det, 5. att beslutar att kyrklig indelningslag 3 kap. 1 § skall ha 12 följande som motionärernas förslag betecknade lydelse Motionärernas förslag Mot. eller annars skall ankomma Ett pastorat får inte utan särskilda skäl ha färre än 2 000 kyrkomedlemmar eller vara beläget i mer än en kommun. 6. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sagts om prästtjänsternas fördelning, 7. att beslutar att i prästanställningslagen 5 § införa ett nytt andra stycke som skall ha följande som motionärernas förslag betecknade lydelse eller tillsättningsnämnd får besluta att som ett led i tillsättningen av tjänst som kyrkoherde skall inhämtas synpunkter från de röstberättigade i församlingen/församlingarna. 8. att beslutar att prästanställningslagen 9 § skall ha följande som motionärernas förslag betecknade lydelse Tjänster som komminister tillsättes på det sätt som enligt 5,6 och 8 § § gäller vid tillsättning av tjänster som kyrkoherde 9. att beslutar att samtliga kyrkokommuner skall erhålla skatteutjämning, 10. att beslutar höja allmänna kyrkoavgiften till per skattekrona, 11. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om fastställande av nivån för den särskilda kyrkoavgiften, 12. att beslutar att 3 kap. 5 § punkt 3 församlingslagen skall ha följande som motionärernas förslag betecknade lydelse Kyrkostämma skall hållas när kyrkorådet begär det eller när ordföranden anser att det behövs. Motionärernas förslag Mot. Kyrkostämma skall hållas när ^27 kyrkorådet begär det eller när ordföranden anser att det behövs. Vid sammanträde före utgången av november månad det år då val i hela riket av kyrkofullmäktige ägt rum, skall förrättas val av kyrkoråd för den kommande mandatperioden. () () () ()