mot · GA02Jo270 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: Jo270 Subventionerad odling av sojabönor Den förädling av sojabönor, som startades av framlidne agr. dr. . , har lett fram till att en ny tidigblommande dagslängdsneutral ekotyp har utvecklats. Den saknar motsvarighet i världssortimentet. har tre sorter godkänts av statens växtsortnämnd, nämligen Fiskeby V, Bråvalla och Träff. Den sistnämnda mognar än den äldre mätarsorten Fiskeby V. Sojabönan innehåller protein och fett. Proteinsammansättningen är av utmärkt kvalitet. - Sojabönan är den baljväxt vars proteinsammansättning anses ligga närmare den hos djuräggvitan än någon annan baljväxt. Fettet består till övervägande delen av fleromättade fettsyror, vilket är mest fördelaktigt. Statsbidrag utgår till den förädling av sojabönor, som bedrivs vid i . I den utredning, som den s. k. Spannmålsgruppen presenterat, framhålls bl. a. att importerar drygt 2/3 () av det totala årliga behovet () protein för fodermedelsproduktion. Man ser här bl. a. en möjlighet att öka den inhemska proteinproduktionen och begränsa det starkt förlustbringande spannmålsöverskottet. Således utgår arealbidrag till ärtodling, och för att utnyttja som en inhemsk basresurs för djurproduktionens försörjning av protein och energi får anläggning av ske som ersättning för trädesbruk på aktuellt skifte utgår. I tidigare motioner (bl. 1982/83:251, 1981/82:1442) har föreslagits att statsbidrag skulle utgå till en begränsad odling av sojabönor för att i ett inledningsskede skapa öar av odlingskunnande inom lämpliga områden, t. ex. och . Dessa öar skulle sedan kunna expandera och medverka till en inhemsk produktion av högklassigt vegetabiliskt protein för direkt human konsumtion men självfallet även för det breda behov av proteiner, som finns i livsmedels- och animalieproduktionen. - Beredskapsmotivet har även framhållits. Bidragets uppgift var att fylla det gap, som finns mellan det tämligen låga världsmarknadspriset som råder för sojabönor och det högre avräkningspris, som är en förutsättning för att göra odlingen intressant för den enskilde jordbrukaren. Denne skulle dessutom slippa stå för alla risker, som ett upptagande av en ny art till odling i landet innebär. Avnämare av en svenskodlad sojaböna, som inte angrips av svampsjukdomar och skadedjur, skulle kunna vara hälsokostbutiker, livsmedelsindu stri, barn- och åldringsvården, animalieproduktionen m. fl. Sojabönan säljs redan nu som trädgårdsböna för odling i villaträdgårdar, kolonilotter etc. Sojabönan återkommer regelbundet bland de arter vilka nämns tänkbara för alternativ odling till den på många håll ensidiga spannmålsodlingen. Denna måste nu begränsas, bl. a. genom de införda bestämmelserna för trädesbruk. Här utgår statsbidrag per arealenhet under vissa förutsättningar. a. får slåtter- och betesvall samt vall för frötäkt av vissa arter grönytegräs anläggas. Det är vår uppfattning att nämnda undantag borde utökas till att omfatta även sojabönor till mogen skörd. Det är ett utmärkt tillfälle att skapa de ovan nämnda öarna av tradition och odlingskunnande. Det är också ett tillfälle att konstruktivt pröva sojabönans möjligheter som alternativ gröda i praktisk odling i vårt land. Under åberopande av vad som ovan anförts hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen har anförts om subventionerad odling av sojabönor. 1986/87 Jo270