mot · GA02sf314 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sf314 och () Åtgärder för att minska vårdköerna Samhällets kostnader för sjukdom och ohälsa är betydande. satsar vi drygt 80 miljarder på hälso- och sjukvård. Det motsvarar av bruttonationalprodukten. Därutöver tillkommer kostnader för arbetsskador, sjukpenning, förtidspensioneringar på grund av medicinska skäl. För att erhålla en fullständig bild av kostnaderna bör även det produktionsbortfall som uppstår på grund av sjukdom räknas med. Ett övergripande mål i samhällsplaneringen måste därför vara att förebygga ohälsa och sjukdom. Åtgärder för en bättre arbetsmiljö samt insatser för en samhällsplanering som utgår från människans behov är nödvändiga åtgärder. Vi har naturligtvis också som individer ett stort ansvar för vår egen hälsa. Tre fjärdedelar av sjukvårdens kostnader finansieras genom landstingsskatt. Resterande fjärdedel består av statsbidrag och ersättningar från sjukförsäkringen. Sjukpenningen finansieras till av avgiftsmedel och till av staten. Arbetsskadeförsäkringen samt förtidspensionerna finansieras genom arbetsgivaravgifter. Sjukvården har genomgått en kraftig expansion. Kostnaderna har ökat betydligt och därmed har även landstingens utdebitering ökat. är utrymmet för ytterligare skattehöjningar mycket begränsade. En samlad bedömning är nog att det nu saknas utrymme för ytterligare sådana. kvarstår angelägna behov inom sjukvården. Utvecklingen går snabbt inom det medicinska området. Nya operationsmetoder och ny sjukvårdsteknik gör det möjligt att bota sjukdomar som tidigare ansågs icke botbara. Möjligheter har därför öppnats för åtskilliga människor att kunna återgå till ett normalt liv eller till ett liv med förbättrad hälsa. Dessa snabba landvinningar har ställt stora krav på landstingens resurser. Brist på resurser och brist på utbildad och kvalificerad personal har bidragit till att skapa köer till vården. De områden som nämns i debatten är höftledsoch starroperationer. Lokalt kan det finnas ytterligare vårdområden som skapat köer. I de flesta landsting är det dock dessa två områden som orsakat de största problemen. Utvecklingen kommer med all säkerhet att uppvisa nya områden med köer i takt med att sjukvården kan erbjuda allt flera hjälp och behandling. Bristen på resurser i vården leder till onödigt mänskligt lidande, men även till kostnader i angränsande system exempelvis sjukförsäkringen. Kostnaderna för sjukpenningen beräknas till . Det är de långa sjukfallen som står för de stora kostnaderna i försäkringen. kan också spåra en ny trend i utnyttjandet av sjukförsäkringen. Under en rad Sf314 år minskade sjuktalen i vårt land. 1984 vände trenden och en fortsatt ökning har kunnat noteras . Kostnaderna för sjukförsäkringen stiger därmed mycket snabbt. Det är självfallet ett samhällsekonomiskt intresse att hålla nere kostnaderna i såväl sjukförsäkringen som inom hälso- och sjukvården. Det bör även vara ett arbetsgivarintresse eftersom sjukförsäkringsavgiften belastar lönekostnaderna. Tankegångar har väckts om att tillföra resurser från angränsande system. Det gäller då system som också drabbas av ökade kostnader när det uppstår köproblem i det andra systemet. har ansökt om att få utnyttja medel från sjukförsäkringen för att bygga bort brister i vården. Regeringen har avslagit denna begäran. Vi anser dock att det skulle vara av stort värde att nu öppna möjligheter till ett försöksprojekt med denna inriktning i detta landsting. På vilket sätt uppnår man då ett sådant effektivare vård- och rehabiliteringssystem? En modell kan vara att de sjukförsäkringsavgifter som arbetsgivarna betalar lokalt, samlas i en fond inom varje landstingsområde. Fonden förvaltas av och tillsammans. Den finansieras genom de avgifter som inbetalas för sjukpenning och vissa vårdkostnadsersättningar. Genom sin lokala konstruktion blir det möjligt för och att gemensamt göra satsningar på förebyggande vård, speciella vårdinsatser och rehabilitering som innebär besparingar. För den vårdsökande innebär det kortare sjukskrivningstid, mindre lidande och snabbare återgång till arbetslivet. Läkarna kan genom ett ökat kostnadsmedvetande på ett betydande sätt bidra till att sänka kostnader. Försök i den riktningen pågår bl. a. i i . Detta bör också kunna innebära att aktiv rehabilitering undanröjer behovet av förtidspensionering av sjukdomsskäl. Det materiella innehållet i sjukpenningen bör liksom nu fastställas av . Statens bidrag till den obligatoriska sjukpenningförsäkringen motsvarar i stort sett kostnaderna för föräldrapenningens del. Det borde då vara möjligt att staten vid en övergång till lokala fonder tar över hela finansieringen av föräldrapenningen. I gengäld upphör statens bidrag till övriga i försäkringen ingående delar. I den föreslagna modellen finns behov av regional utjämning beroende på skillnader i inbetalda avgifter i förhållande till befolkningens ålderssammansättning och försörjningsgrad. Sammanfattningsvis blir vinsterna med den föreslagna modellen: ökat lokalt ansvar och bättre utnyttjande av befintliga resurser långsiktiga besparingar inom försäkring och vård kortare behandlingstider och ökade resurser för rehabilitering flera vårdsökande kan återgå till ett normalt liv minskade administrationskostnader inom , landstingen Mot. 1986/87 och Sf314 Med stöd av det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående en parlamentarisk utredning för att föreslå en framtida modell av lokala sjukförsäkringsfonder, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts angående försöksprojekt i för att komma till rätta med sjukvårdsköerna. () ()