mot · GA02So711 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So711 och () Arbetsskadestatistiken inom jord- och skogsbruk Lantbruket sysselsätter ca 200 000 personer. De lantbruksverksamma drabbas av olycksfall i hög grad. Tillsammans med skogs-, gruv- och byggnadsnäringen ligger lantbruket förmodligen i topp då det gäller olycksfallsfrekvens. I den officiella statistiken redovisar informationssystemet om arbetsskador () att 5 000 - 6 000 olycksfall inträffar i lantbruket (jordbruk och det självverksamma skogsbruket), varav 10-20 dödsfall. Olycksfallen redovisas i statistiken på huvudsaklig och föregående händelse samt yttre faktor. Någon redovisning på arbetsmoment är inte utvecklad. För olycksfall bland anställda i större skogsföretag har i samarbete med bl. a. () utarbetat en kvalitativt och kvantitativt tillförlitlig skogsstatistik, som presenteras av och . Däremot är ISA:s officiella statistik över olycksfall i lantbruket (jordbruket och det självverksamma skogsbruket) mycket ofullständig. SCB.s rapport 85:86 Den svenska bonden, som baserar sig på en intervjuundersökning av 2 000 slumpmässigt utvalda lantbrukare, visar att drabbas av olycksfall . Detta är betydligt fler olycksfall än vad redovisar. Studien redovisar inte någon fördelning av olycksfallen på huvudsaklig - föregående händelse, yttre faktor eller arbetsmoment. En undersökning utförd av bland lantbrukare i visar på ungefärligt samma olycksfallsfrekvens som . Anledning till skillnaden mellan den officiella statistiken och det faktiska förhållandet är förmodligen att egenföretagare har karensdagar i sin försäkring och dessutom har svårt att vara borta från arbetet. Statsmakternas intresse för det förebyggande arbetet inom arbetsmiljöområdet framgår av proposition 1984/85:89, SOU 1984/85:13 och SFS 1985:326. Företagshälsovården inom lantbruket är under uppbyggnad. Effekten av dess verksamhet skall bli att antalet arbetsskador i lantbruket sänks. En förutsättning för detta arbete är att det kan riktas och prioriteras till de mest riskfyllda arbetsområdena inom näringen. För att kunna göra detta måste stora kunskaper finnas om sambandet mellan arbete och skada. Vidare måste resultaten från de förebyggande insatserna kunna följas upp. För att kunna arbeta på nämnda sätt behövs det stödmaterial i form av statistik. Den bör vara så utformad att den rätt återger skadornas antal och omfattning. En sådan statistik saknas för dagen. Det är angeläget att även sådana skador som inte föranleder sjukskrivning fångas upp av skäl som ovan anförts. Nuvarande statistik underskattar det verkliga antalet olycksfall samt saknar den för det förebyggande arbetet nödvändiga arbetsmomentindelningen. Den nuvarande oiycksfallsstatistiken bör kompletteras med en återkommande statistik, som kan - ligga till grund för inriktningen av åtgärdsinriktad verksamhet i syfte att sänka antalet olycksfall - ange viktiga och intressanta framtida uppgifter för forskning, utvecklingsarbete och utbildning vid berörda institutioner - bli vägledande för uppläggning av framtida återkommande statistiska undersökningar med avseende på olycksfall inom lantbruket. Följande intressenter inom jord- och skogsbruket, nämligen , () i och , , () och arbetarskyddsstyrelsen (skogs- och jordbrukssektion samt ), har arbetat fram en kravspecifikation för en bra lantbruksstatistik. och har tagit del av kravspecifikationen och tillstyrkt behovet av en förbättrad arbetsskadestatistik. SCB har informerats om den statistiska undersökningen och förklarat sig beredda att genomföra den. Den återkommande statistiken bör tas fram med början 1987 avseende arbetsolycksfall. Kostnaderna för statistikundersökningen avseende arbetsolycksfall bör enligt uppgift från SCB uppgå till . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att anslår medel till en arbetsskadestatistik enligt ovan angivna kravspecifikation inom jord- och skogsbruket. () () 1986/87 So711