mot · GB02So706 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88:So706 av m. fl. (vpk) om utvärdering av arbetsmiljölagens brister 1987/88 So706 710 Sjukdomar och skador inom arbetslivet fördubblades från 20 000 till 40 000 rapporterade fall . Även antalet olycksfall, som översteg 100 000 , men som minskade , visar en uppgång. Även antalet dödsolyckor är på väg uppåt. 1985 var antalet dödsolyckor 92, ökade de till 101, och fortsatte därefter att öka . En av orsakerna till ökningen av sjukdomar, arbetsskador och olyckor är stegrat arbetstempo och stress. Antalet förtidspensionärer är nu uppe i nära 340 000 människor och en majoritet av dessa är LO-medlemmar som slagits ut ur arbetslivet. Samhällets kostnader för förtidspensioneringen är nu . Till bilden hör även de kostnader som samhället har för sjukskrivningarna på 20 miljarder . Största delen av dessa sjukdomar och skador som förorsakar sjukskrivningar kan hänföras till arbetsmiljön. Hälsan är en klassfråga. LO-grupperna får i större utsträckning arbetssjukdomar än andra, de vårdas längre på sjukhus och de förtidspensioneras mest. Till bilden hör även att LO i sin senaste rapport om LO-medlemmar i välfärden kunnat konstatera att hälsan inte blivit bättre. Sjukdomar och förslitningsskador orsakade av arbetet är lika många som . Arbetsmiljölagens mål och brister I arbetsmiljölagens målsättningsparagrafer slås fast, att arbetsmiljön skall vara tillfredsställande ur såväl fysisk som psykisk synpunkt. Utifrån det ovan redovisade arbetsmiljöläget och alla de nya faror som uppstått i arbetslivet kan inte arbetsmiljön betraktas som tillfredsställande. Arbetsmiljölagen har varit i kraft . Lagen utformades som en ramlag, som utifrån allmänt hållna huvudprinciper överlämnade alltför viktiga beslut till arbetarskyddsstyrelsen. Vid riksdagsbehandlingen (se partimotion 1976/77:149 ) levererade vpk en omfattande kritik mot varje kapitel i lagen. Vpk ansåg att lagen var ett visst framsteg i kampen för en bättre arbetsmiljö, men helt otillräcklig, eftersom den slog fast att arbetsmiljöarbetet skulle bygga på klassamarbete. Kritiken presenterades i 31 satser och sammanfattades i fyra punkter. En avgörande brist var att arbetsmiljölagen inte gav fackföreningarna några konkreta maktbefogenheter. 1 1987/88. som arbetstakt,jäkt och stress, utslagning och utsortering överlämnades till förhandlingar enligt medbestämmandelagen. I arbetsmiljölagen har alla särlagar om kvinnors arbetsmiljö utmönstrats. Meningen var att arbetarskyddsstyrelsen skulle utfärda föreskrifter som skyddar kvinnorna. Men så har det inte blivit. Det enda som finns är två föreskrifter om gravida blyarbetare och dykeriarbetare. När den gamla lagstiftningens särregler för kvinnor togs bort av jämställdhetsskäl blev alltså följden att arbetarskyddet för kvinnor försvagades. Det saknades gränsvärden som gäller speciellt för gravida kvinnor, trots att ett tål betydligt mindre än en vuxen människa. Hemsjukvården, som byggs ut kraftigt, kommer att innebära att ca 90 000 människor, främst kvinnor, får sin arbetsplats i olika hemmiljöer. Där går det inte att tillämpa arbetsmiljölagen. Effekten blir att många minskar sin arbetstid för att orka med ett tungt och belastande arbete. Delvis råder samma situation inom t. ex.detaljhandeln där kassörskorna, i stället för de felaktiga utgångskassorna, byts ut på grund av skador genom alltför ensidiga rörelser m. m. Behovet är alltså stort av en genomgång och översyn av kvinnors arbetsmiljöskydd. Utvärdera bristerna vidta åtgärder Enligt arbetsmiljölagens egna målsättningar bör kraftfulla åtgärder vidtas i arbetsmiljöarbetet. Det behövs en utvärdering som ser efter vilka negativa effekter arbetsmiljöarbetet har åsamkats genom det klassamarbete som arbetarskyddsstyrelsen och hela arbetsmiljöarbetet skall genomsyra. På vilket sätt har arbetsköparna förhindrat ett offensivt arbetsmiljöarbete? Det är frågor som måste besvaras om arbetsmiljöarbetet framöver skall vinna någon trovärdighet från dem som är utsatta för dagens bristfälliga arbetsmiljö. Följande frågor anser vi i första hand skall vara föremål för utvärdering och åtgärder: De kemiska riskerna finns kvar, brister i produktkontroll och föreskrifter måste regleras, liksom att en halvering av gränsvärdena för lösningsmedel inte kan få förindras av företagsekonomiska skäl. Gränsvärdesättningen har fortfarande inga tydliga säkerhetsmarginaler och tar fortfarande alltför stor hänsyn till de ekonomiska faktorerna. Tydligare regler och dokumentation är nödvändig. Arbetslivets förändringar i och med elektronikens genombrott har skapat nya arbetsmiljöproblem. Den fortsatta utvecklingen måste styras t. ex. genom att en datamiljökommission tillsätts. Förslitnings- och belastningsskadorna måste snabbt förhindras. Ett första mål är att ett åtgärdsprogram skapar förutsättningarna att halvera skadornas och kostnadernas omfattning. Åtgärder mot stress och ackordshets, förändrad arbetsorganisation samt att makten över arbetsmiljön förflyttas från kapitalägare till arbetarna och de fackliga organisationerna på arbetsgolvet. Arbetsmiljölagens uttolkare arbetarskyddsstyrelsen har inte kunna, framför allt på grund av arbetsköparnas motstånd, lägga fast ett åtgärdsprogram mot bristerna i den psyko-sociala miljön. I stället har arbetstempo, utsvettning, utslagning, utsortering, jäkt och stress, monotoni m. m. ökat i arbetslivet. Lagändringar behövs som förändrar denna utveckling. Arbetsmiljölagens brister i klarhet innebär att straffsanktioner mot ansvariga arbetsköpare som bryter mot arbetsmiljölagen fortfarande i de flesta fall uteblir. möjligheter att upphäva ett av skyddsombud stoppat arbete bör upphöra. Dessutom bör lagen korrigera AD:s dom om lönefrågan , så att full lön utgår . Skyddsombudens möjligheter att stoppa farligt arbete bör utvidgas till att omfatta arbeten som inte bara är akut farliga, men väl farliga på , som ackordshetsande arbeten, ensidiga och förslitande arbetsuppgifter m. m. Maktförhållandena i samhället kräver att arbetarskyddsstyrelsen genom sin centrala roll har en kvalificerad majoritet för arbetarparten. Lagstiftningen och dess tillämpning skall stå fri och obunden från påtryckningar från t. ex. EG. En harmoniseringsprocess får aldrig gå ut på att arbetsmiljön försämras. Ett hävdande av den nationella självständigheten är nödvändig för att försvara de arbetandes intressen. Inom företagshälsovården finns psykosocial, medicinsk och teknisk personal. som har att övervaka arbetsmiljön domineras av tekniker. S. k. psykosocial kompetens bör finnas hos alla instanser som handhar arbetsmiljöfrågor. En översyn av kvinnors arbetsmiljöskydd är nödvändig. T. ex. åtgärder som skyddar gravida kvinnor inkl. och förbättrar kvinnojobbens arbetsmiljöförhållanden. Med hänsvisning till det som anförts hemställs att hos regeringen begär en utvärdering av arbetsmiljölagens brister samt förslag till åtgärder enligt vad i motionen anförs. BertiIMåbrink (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)