mot · GA02ju809 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:Ju809 (m) Anslag till rättsväsendet, m. m. Moderata samlingspartiet har i en partimotion, 1985/86:607 angående ökad rättstrygghet angivit sin principiella inställning beträffande den enskildes rättstrygghet i vårt samhälle. I denna motion behandlar vi vissa frågor som aktualiserats genom 1986/budgetproposition. Brottsutveckling och åtgärder mot brott I budgetpropositionen framhåller justitieministern att antalet brott som har kommit till polisens kännedom synes bli ungefär oförändrat i förhållande till föregående år. Detta är inte en korrekt beskrivning. Av de statistiska uppgifter som bifogas propositionen framgår att antalet anmälda brottsbalksbrott ökat påtagligt . begicks drygt 32000 fler brottsbalksbrott. har såväl antalet våldsbrott som tillgreppsbrott ökat klart. Det är därför uppenbart att brottsligheten fortsätter att öka. I propositionen förs ett resonemang om hur brottsligheten skall motverkas. Därvid anförs följande: Kriminalpolitiken får inte uppfattas så snävt att den endast skulle omfatta åtgärder inom ramen för rättsväsendet eller mera direkt brottsförebyggande åtgärder. Det krävs ett vidare perspektiv än så. Genom att fortsätta arbetet på att bygga ett mera rättvist och jämlikt samhälle skapar vi också mindre risker för brottslighet och social utslagning. Om innebörden av detta skall tolkas så att olikheter i utbildning och ekonomiska förhållanden mellan medborgarna i ett land automatiskt leder till ökad brottslighet är uttalandet ägnat att förvåna. Vore så fallet skulle ju brottsligheten i ha minskat kraftig i takt med förbättrade möjligheter till utbildning och en fortgående höjd levnadsstandard. Det saknas stöd i kriminologisk forskning för ett sådant betraktelsesätt. Vi tvingas därför konstatera att propositionens text i detta avseende inte är underbyggd. Givet är att fler poliser och strängare straff måste ge en dämpande effekt vad gäller brottsökningen. Allmänt sett är det glädjande att kunna konstatera den insikt som kan utläsas ur propositionen om hur allvarligt enskilda människor uppfattar brottsligheten. kan vi inte underlåta att framhålla att vi i motioner just framhållit allmänhetens oro över brottsligheten. Detta har dock inte kunnat påverka socialdemokraterna att föra en mera realistisk kriminalpolitik. Det är dock nödvändigt att insikt om brottslighetens problem också resulterar i handfasta åtgärder för att komma till rätta med I denna del uppvisar socialdemokraternas handlande svåra brister. I propositionen betonas det glädjande i att narkotikabrotten minskar i antal. Enligt tillgänglig statistik har antalet narkotikabrott blivit färre. Det är dock nödvändigt att ha klart för sig att denna typ av brott upptäcks genom aktivt polisarbete. Det krävs spaning från polisens sida och antalet upptäckta brott står i regel i proportion till polisens insatser. Polisresurserna avdelade för narkotikaspaning var otillfredsställande. Det finns därför all anledning att anta att det verkliga antalet narkotikabrott varit klart högre än det tal som registrerats. Det finns också tendenser till övergång till starkare preparat bland missbrukarna, vilket regelmässigt brukar åtföljas av en grövre kringbrottslighet. Vi menar därför att det även krävs stor uppmärksamhet och förstärkta polisinsatser, liksom olika former av sociala åtgärder, för att komma till rätta med narkotikamissbruket. I propositionen anmäls vidare att ett förslag skall föreläggas gällande påföljderna för psykiskt störda lagöverträdare. Det har i den allmänna debatten uppmärksammats att personer som gjort sig skyldiga till allvarliga våldsbrott, exempelvis mord, grov misshandel, våldtäkt eller rån inte sällan anses ha begått brotten under inflytande av själslig abnormitet av så djupgående natur att den måste anses jämställd med sinnessjukdom. Dessa personer ådöms då inte fängelsestraff utan överlämnas som regel till sluten psykiatrisk vård. Att vården skulle vara sluten har inte förhindrat att personerna kort efter domen har begått nya våldsbrott under permission eller efter utskrivning, på prov eller slutligt. har uppmärksammat detta förhållande och i en skrivelse till understrukit att samhällsskyddet inte är tillräckligt beaktat. Vi delar denna uppfattning. I alltför hög utsträckning har oskyldiga människor utsatts för risk att drabbas av allvarliga våldshandlingar från de nämnda personerna. Samhällsskyddet måste beaktas i större utsträckning när det gäller denna typ av brottslingar. En möjlighet vore att döma även dessa brottslingar till fängelse i stället för att överlämna dem till sluten psykiatrisk vård. Om vårdbehov uppstår får detta mötas genom att den dömde för längre eller kortare perioder överförs till ett sjukhus. Det är nödvändigt att utforma en ny lagstiftning med större hänsyn till de enskildas behov av skydd mot brott. I propositionen föreslås att 150 aspiranter skall antagas till . har, liksom i sina äskanden avseende innevarande budgetår, föreslagit att antagningen skall uppgå till 460 aspiranter under /88.1 sina petita understryker att personalbristen inom polisen fortsätter att vara ett mycket stort bekymmer. Resurserna är nu utomordentligt hårt ansträngda, och den låga aspirantantagningen har starkt förvärrat problemen. Vi anser att övertygande skäl talar för att fler aspiranter måste antagas. Antalet aspiranter bör bestämmas till 460. Den förstärkning av poliskåren detta kommer att innebära gör det möjligt att öka bl. a. antalet kvarterspoliser. Självfallet förstärks även polismaktens möjligheter att förhindra brott liksom att klara upp begångna brott. Vi uppskattar kostnaden för den ytterligare antagning av aspiranter som vi föreslår till 50 milj. kr., varför anslaget till skall ökas med detta belopp. I propositionen föreslås vidare att 50 nya tjänster som polisassistent skall inrättas för bekämpning av bl. a. våldsbrottslighet. Vi hälsar med tillfredsställelse att regeringen till slut är beredd att vidta påtagliga åtgärder för att skydda de enskilda mot brott. Detta är något vi efterlyst i våra motioner under en följd av år. Mot bakgrund av den allvarliga brottsutvecklingen menar vi att ytterligare resurser bör tillföras polisen. Det finns därför skäl för att bifalla yrkande om 75 tjänster. Anslaget till skall således ökas med ytterligare 5milj. Bekämpningen av våldsbrottslighet har hög prioritet, men det är angeläget att de tillkommande polistjänsterna till någon del används för bekämpning även av tillgreppsbrott. Dessa har ökat mycket kraftigt. I propositionen föreslås vidare att 20 nya tjänster skall tillföras polisväsendet för bekämpning av den ekonomiska brottsligheten. Polisens ekorotlar har under en följd av år erhållit personalförstärkningar. Vi menar att ytterligare insatser inom detta område nu måste stå tillbaka för en kraftsamling på bekämpning av våldsbrott. De 20 nya tjänsterna bör således främst sättas in i sådan verksamhet. Fr. o. m. är antalet nämndemän som skall ingå i tingsrätt sänkt från fem till tre (bortsett från visst undantagsfall). Nämndeman har från samma tidpunkt fullständig individuell rösträtt. Vi menar att den införda ordningen är mindre lämplig. Av en utvärdering utförd av framgår att en klar majoritet av nämndemännen önskar en återgång till tidigare gällande system. En viktig orsak till missnöjet är att nämndemän numera får tjänstgöra alltför sällan. Ännu en nackdel med systemet med tre nämndemän är att det allmänna rättsmedvetandet inte kan speglas på ett allsidigt och representativt sätt. Nämnden måste för att väl fylla sin uppgift vara så sammansatt att den kan representera olika värderingar och åsikter i samhället och tillhandahålla kunskaper om och insikter i olika slags samhällsangelägenheter. Vi menar därför att det finns starka skäl för att systemet med fem nämndemän, liksom den ordning som tidigare gällde för omröstning inom domstolen, bör återinföras. Med fem nämndemän kommer ökade kostnader att följa. Vi beräknar dessa kostnader till 15 milj. kr. gäller nya regler beträffande rätten att få en offentlig försvarare förordnad. Detta har lett till att andelen tilltalade med offentlig försvarare har minskat. En följd är bl. a. att personer har blivit dömda till fängelse utan att ha haft biträde av offentlig försvarare. Att detta har uppfattats negativt av allmänheten framgår bl. a. av att andelen tilltalade som anlitat privat försvarare har ökat från till . Av en enkät genomförd av framgår att tillfrågade advokater genomgående ansett att rättssäkerheten försämrats. Denna uppfattning delas av en tredjedel av tillfrågade domstolar. Vi menar att nu gällande reglering angående offentlig försvarare inte är acceptabel. Utvecklingen visar att berättigade krav på rättssäkerhet har satts åsido. Det är därför nödvändigt att vidga möjligheterna för misstänkt att biträdas av en offentlig försvarare. Målsättningen bör vara att var och en som riskerar att ådömas en frihetsberövande påföljd skall kunna få en offentlig försvarare förordnad för sig. En lagändring bör genomföras för att uppnå det angivna syftet. Vi beräknar de merkostnader som följer av att offentliga försvarare kan förordnas i ökad utsträckning till 5 milj. kr., med vilket belopp rättshjälpskostnader därför skall uppräknas. Vi har under en följd av år krävt särskilda åtgärder för att skapa narkotikafria kriminalvårdsanstalter. Sker inte detta är övrig kamp mot narkotikan inte trovärdig. Vi menar att det är en skyldighet för det allmänna att garantera de intagna en narkotikafri miljö. Interner får aldrig fortsätta eller påbörja narkotikamissbruk . Att som ha narkotikafria avdelningar endast på vissa anstalter är inte tillräckligt. Det behövs en klar differentiering av de olika kategorierna interner på olika avdelningar och olika anstalter i kombination med inrättande av mindre avdelningar. Dessa åtgärder bör påbörjas under /88. Vi uppskattar kostnaderna i ett inledande stadium till 10 milj. kr. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om brottsutvecklingen, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om brottsbekämpning, 3. att till för budgetårt 1987/88 anvisar ett förslagsanslag av , 4. att till lokala polisorganisationen för budgetårt 1987/88 anvisar ett förslagsanslag av , 5. att till allmänna domstolarna för /88 anvisar ett förslagsanslag av , 6. att till kriminalvårdsanstalterna /88 anvisar ett förslagsanslag av , 7. att till rättshjälpskostnader för budgetår 1987/88 anvisar ett förslagsanslag av . () () () () () () ()