mot · GA02A257 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:A257 m. fl. - har en av de mest könsuppdelade arbetsmarknaderna i . Då borde AMS begripa att det inte går att ändra på könsroller och kvinnoförtryck över med lite annonskampanjer. (, hydraulik, ) är en av de kvinnor som aktivt vill vara med om att bryta mansdominansen inom industrin. Tillsammans med andra kvinnor har hon byggt upp kontaktnätet Blåställskvinnor. Deras erfarenheter används så att de stödjer varandra i kampen för att få fler kvinnor till mansdominerade arbetsplatser. Många kvinnor i arbetslivet är beredda att kämpa för bättre arbetsförhållanden. Erfarenhet, yrkesstolthet och kunnighet inom ett kvinnokollektiv ger den självtillit som behövs för att våga. Städerskorna i och är liksom Blåställskvinnor livs levande och aktiva förebilder för andra kvinnor. Rätten till ett arbete och rätten till meningsfulla arbetsuppgifter är deras gemensamma nämnare. Allt fler kvinnor har börjat förvärvsarbeta - och är dubbelarbetande. Men trots att merparten kvinnor förvärvsarbetar kvarstår den traditionella arbetsfördelningen mellan könen. Arbetslivet är inte organiserat utifrån kvinnors verklighet och behov. Detta har medfört att många kvinnor tvingats välja deltid för att klara av både arbetet och ansvar för hem och barn. Möjligheterna att kunna försörja sig själva, att gå på vidareutbildning eller att avancera inom ett yrke blir då också svårare. De flesta kvinnorna finns inom service, vård och omsorg. De områden inom den offentliga sektorn där de flesta kvinnorna arbetar har byggts ut kraftigt de sista decennierna. har alltså många kvinnor börjat förvärvsarbeta. av alla kvinnor på arbetsmarknaden är anställda av staten, landstingen eller kommunerna. Nedskärningar inom den offentliga sektorn slår hårdast mot kvinnorna på flera sätt. Dels minskar den traditionella arbetsmarknaden för kvinnor. Dels försämras den sociala service, som är nödvändig för att kvinnorna skall kunna få eller behålla ett arbete. De slutsatser man måste dra är att som kvinnornas arbetsmarknad måste breddas måste dessutom det arbete som kvinnorna oftast utför uppvärderas av samhället. De kvinnliga erfarenheterna är lika viktiga som de manliga. En ung tjej i industrin, eller den som är arbetslös, lever inte sitt liv på lika villkor som en högutbildad kvinna i karriären. Städerskan som tvingas att gå ut i strejk när arbetsgivare planerar att lämna över städuppgifterna till en privat städfirma lever ett helt annat liv än kapitalistkvinnan som äger en hel koncern. Där existerar inget systerskap - klasserna skiljer dem åt. och kommer aldrig att kämpa tillsammans. och hennes medsystrar tar kamp för sina jobb sitter på styrelsesammanträde och kan delta i beslut som rör en stor arbetsplats och dess framtida öde. Medan väntar på sin dom i arbetsdomstolen demonstrerar tillsammans med överklassen mot löntagarfonderna. Maktstrukturen mellan klasserna och männens dominans över kvinnor existerar parallellt. Det är arbetsklassens kvinnor som är minst jämställda i samhället och i arbetslivet, både i jämförelse med män i LO-kollektivet och med kvinnor från andra samhällsgrupper. Industristrukturen i betyder att den tunga manliga industrin dominerar. av länets förvärvsarbetande kvinnor arbetar inom industrin jämfört i riket i övrigt. av de norrbottniska kvinnorna, som har ett arbete finns inom endast tre näringsgrenar, där den offentliga sektorn är ojämförligt störst . Därefter kommer privata tjänster och varuhandel med 14 resp. . Andelen offentligt anställda är högre i än i riket. Alternativa arbetsområden är färre i länet än i riket. Flickornas val av linjer i gymnasieskolan är könsrollspräglade. Samma förhållande gäller för högskolan. En viss ökning av antalet kvinnliga studerande inom de tekniska utbildningarna har ändå skett. noterade en ökning mellan 1979/80 och 1982/83. Högskolan har gett ut , möjligheterna - 77 kvinnliga civil- och bergsingenjörer från (1986). Boken ger glimtar från kvinnornas syn på sin utbildning och sina jobb. De flesta uppskattade undervisningen i små klasser, vilket praktiserats vid högskolan sedan starten . När det gäller negativa sidor i utbildningen tog några upp tentamenshetsen, andra pojkdominansen (de som varit ensamma flickor i sin klass). Nästan en tredjedel av de 77 kvinnorna uppgav att de mer eller mindre allvarligt hade övervägt att avbryta sina högskolestudier. Första året vid högskolan tycktes vara det mest kritiska i detta avseende. Funderingarna höll i sig också under årskurs två - framför allt hos dem som inte kunde leva upp till de höga krav som de ställde på sig själva. Nästan alla kvinnor hade efter utbildningen fasta jobb. De flesta tyckte att de hade ett arbete som stämde med utbildningen. En tredjedel fick anställning redan före examen eller i omedelbar anslutning till den. De flesta av kvinnorna hade heltidstjänster. Bara sex av dem arbetade deltid. Heltidsarbete verkar därmed vara vanligare bland kvinnliga civil- och bergsingenjörer 1986/87 A257 än bland kvinnor i övrigt. Arbete och Mot. 1986/87 utbildning från visar att av de förvärvsarbetande kvin- A257 norna i arbetade deltid 1980. När det gäller kvinnors framtida arbetsmarknad i kan antalet jobb öka inom de traditionella områdena. Den väntade automatiseringen inom varuhandel antas däremot innebära en minskning, vilket i första hand drabbar kvinnor. Och även om den offentliga sektorn kan komma att öka, blir ökningstakten långsammare . Detta drabbar de nytillkomna kvinnorna på arbetsmarknaden. Den ökande datoriseringen inom kontorssektorn förväntas dessutom medföra rationaliseringar som främst drabbar kvinnor som efterfrågan på arbetskraft med ADB-utbildning/ erfarenhet ökar, vilket ställer högre krav på nytillkommande kvinnlig arbetskraft. Möjligheterna till vidareutbildning inom arbetsplatserna är också av stor betydelse. Utvecklingen av andelen kvinnor på arbetsmarknaden har kommit längst i tätorterna. I med stora glesbygdsområden och många små tätorter är kvinnornas möjligheter till förvärvsarbete mycket sämre i likhet med motsvarande områden i landet i övrigt. När det gäller förvärvsfrekvensen bland kvinnor är skillnaderna stora mellan kommunerna i och skillnaderna är betydligt större för kvinnor än för män. Inlandskommuner med ensidig manlig arbetsmarknad uppvisar en så låg kvinnlig förvärvsfrekvens som . Arbetslösheten bland kvinnor visar en motsvarande regional bild med höga värden i inlandskommunerna och lägre i med omgivningar. Skillnader i näringslivets struktur visar tydliga effekter i kommunerna. I kommuner som och ligger kvinnornas arbetslöshet på (riket ). De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i gynnar i de flesta fall männen, trots att arbetslösheten är lika hög bland kvinnorna. Orsakerna till de svagare satsningarna på kvinnorna i ett län som uppges i länsrapporten vara svårigheterna att få fram lämpliga arbeten för kvinnor. Inom ungdomslagen är i stället flickorna fler, vilket visar deras svårigheter att etablera sig på den reguljära arbetsmarknaden. Det viktigaste s. k. förvärvshindret i dessa regioner är helt enkelt bristen på arbete - särskilt i inlandet. Utflyttningen är mycket större bland unga kvinnor än för män. Den ojämna könsfördelningen bland den kvarvarande befolkningen är ett oroväckande problem för län som och . Hela regioner håller alltså på att utarmas när de arbetslösa unga kvinnorna lämnar sina hemorter för att över huvud taget kunna få ett jobb. Små och ensidiga arbetsmarknader innebär långa resor för att nå jobbet. I de större glesbygdsområdena innebär det att man måste ha tillgång till bil. Skillnader i förvärvsfrekvens mellan tätort och glesbygd är påtagligt mycket större bland kvinnor än bland män. Det är också betydligt fler män och kvinnor som bor i en kommun och har sitt jobb i en annan. För småbarnsföräldrar betyder också den ojämlika situationen mellan tätort och glesbygd att bristen på barnomsorg är ett annat viktigt hinder för att få ett arbete. Det finns ett klart samband med bristen på lämpliga arbetstillfällen. Det är kvinnan som avstår från förvärvsarbete när barntillsy- Mot. nen inte går att ordna. Att inte kunna förvärvsarbeta när hon har småbarn A257 innebär nackdelar av flera skäl. Förutom de rent ekonomiska bekymren förlorar kvinnan den stimulans som ett förvärvsarbete och kontakter med arbetskamrater innebär. Det är ofta dessutom svårt att över huvud taget få ett arbete efter många års bortavaro från arbetslivet. Och självtilliten minskar i takt med att tiden går. I en kommun där näringslivet domineras av en eller ett par stora branscher, t. ex. järn- och stålindustrin, och där utbudet av arbete inom de traditionella kvinnobranscherna är litet, så som även i , ligger förvärvsfrekvensen för kvinnor alltid på en låg nivå. Den öppna arbetslösheten är hög som det alltid finns en stor dold arbetslöshet. Många kvinnor stannar hemma hos sina barn i stället för att ens våga sig på försöket på en arbetsmarknad som ser kroniskt hopplös ut. Unga kvinnor på dessa orter tenderar också att skaffa sig barn tidigare än sina medsystrar som har chans att få arbete eller utbildning på sin hemort. Undersökningar visar detta bl. a. i . är först i landet med att ha utvärderat effekterna av den som pågått och som kom till för att få ut fler kvinnor i industrin. Efter utvärderingen har länsarbetsnämnden i gett upp försöken att hjälpa kvinnor att bryta in på de mansdominerade arbetsplatserna. och hennes kamrater i kontaktnätet Blåställskvinnor protesterar mot länsarbetsnämndens uppgivna politik. Grunden för blåställskvinnorna utvecklades just när de gick på industrilinjen på AMU. hoppas de att få kontakt med fler kvinnor som de samlar in information och erfarenheter för att kunna påverka arbetsgivare, fack och myndigheter. Kvinnorna ser länsarbetsnämndens agerande som en tillbakagång i arbetet för att bryta mansdominansen i industrin. Rapporten kvinnors arbete och utbildning (högskolan ) visar att AMS satsning till stor del misslyckats. Ett exempel är att mer än en tredjedel av de unga kvinnor som uppmanats att satsa på yrkesutbildning till ett mansdominerat yrke, som t. ex. verkstadsmekanisk AMU-kurs, har hoppat av utbildningen. Detta trots att utbildningen oftast är kortare än . Det är intressant att här göra en jämförelse med de unga kvinnor som kommit längre i sin utbildning. De som redan i dels haft lust att gå vidare, dels valt att gå icke-traditionell utbildning i gymnasiet och senare även i högskolan. Rapporten om 77 kvinnliga civil- och bergsingenjörer i visar samma tendens till att ge upp utbildningen efter endast . I en mansdominerad miljö gör detta sig gällande även inom den högre utbildningen bland kvinnor. Men med en mycket viktig skillnad: de kvinnor det här handlar om har tillräcklig självtillit att trots allt eventuellt motstånd gå vidare. Man kan med fog anta att dessa kvinnor genom en gedignare grundutbild- Mot. ning, social omgivning och bakgrund etc. är mera motiverade att ta ytterli- A257 De fullföljer ju sin utbildning. Brukets döttrar och AMS En av de ansvariga yrkesvägledarna i förklarar misslyckandet med AMU-kurser för unga arbetarkvinnor på följande sätt: - Många av tjejerna är intvingade på utbildningen. Det är de med begränsade livsbetingelser, som har låg skolutbildning och inte vill flytta. De har svårt att sätta emot när arbetsförmedlaren uppmanar dem att börja på en verkstadsmekanisk kurs. Nämnda rapport från högskolan i konstaterar att det inte är rimligt att tro att man med hjälp av AMU skall kunna åstadkomma några grundläggande förändringar i attityder till manligt/kvinnligt på arbetsmarknaden. De grupper som av fördelningspolitiska skäl får arbetsmarknadsutbildning är inte de spjutspetsar som kommer att förändra grundläggande attityder. Undersökarna varnar för en motsatt effekt. Mot detta vill vi invända att har sitt ursprung i en liknande AMU-kurs och att dessa offensiva kvinnor nu kämpar utifrån en mansdominerad arbetsplats som plattform. Det är tillgången på arbete det ytterst gäller. Det är kvinnliga förebilder som kan förändra bristen på motivation när arbetsförmedlarna sviktar. I , där undersökningen av och olika AMU-satsningar utförts, domineras arbetsmarknaden till stor del av mansdominerad industri. I ett material, populärt presenterat i , har tidigare beskrivits upplevelser och attityder hos kvinnor i olika åldrar från . Vilsenheten och behovet av omfattande stöd hos framför allt de yngsta kvinnorna är uppenbart. vinner de kvinnor som tagit sig in på verkstadsindustrier ofta självrespekt och tillit trots de svårigheter de måste övervinna i för kvinnor otraditionella jobb. Den berörda länsarbetsnämnden i har beslutat att gå tillbaka till en gammal ordning, dvs. att utöka antalet på typiska kvinnolinjer, som kontor, kök och restaurang. Man har alltså tagit fasta på rekommendationen från rapporten kvinnors utbildning och arbete om att satsa på en traditionell utbildning för kvinnodominerade yrken. Unga kvinnors vilsenhet och yrkesvalet är inget enkelt problem att lösa. Så länge ingen kan garanteras rätten till ett arbete kommer kvinnorna att vara i underläge. Men om AMS resurser och kampanjer kombineras med ett intensifierat arbete för jämlikhet så att detta genomsyrar hela skolvärlden från förskola till högskola kan situationen förbättras och självrespekten öka. Vidare borde de kvinnor som trotsat motståndet i samhället och lyckats stanna kvar och trivs på mansdominerade arbetsplatser kunna medverka som aktiva förebilder i den typ av AMU-kurser som nämns i rapporten. De allt större problemen för kommuner och krisdrabbade regioner har lett till att barnomsorg och sjukvård inte byggs ut trots stora behov, vilket hårt drabbar kvinnornas traditionella arbetsmarknad. visar allt fler Mot. rapporter att kvinnorna på orter med mansdominerad industri får problem A257 när de lotsas in i otraditionell utbildning för sådana jobb. går en allt stridare ström av unga kvinnor till storstadscentras arbetsmarknad med personliga och regionalpolitiska följder som blir allt svårare att överbrygga. I vissa län sker en utarmning som är ödesdiger för hela landet. De unga kvinnor i , , m. fl. orter som tvingas flytta till m. fl. expansiva områden för att få ett arbete måste stödjas. är alternativet oftast att stanna kvar i arbetslöshet eller att pressas till kursverksamhet som man inte känner sig motiverad för. De unga arbetartjejerna är en hårt utsatt grupp som behöver inspiration och stöd av genomarbetade kurser som tar hänsyn till bakgrund och motstånd. I en sådan verksamhet kommer ett kvinnornas nätverk som bygger på t. ex. Brukets döttrars egna erfarenheter från mansdominerade industriarbetsplatser att kunna spela stor roll. Kvinnliga kämpande förebilder är lika viktiga som ekonomiska satsningar. För att främja jämställdheten i arbetslivet disponeras under rubriken av resurser för jämställdhetsarbetet, budgetpropositionen, bil. 12, litt. A7, ett anslag på . Pengarna, som används av bl. a. länsskolnämnderna, siktar på att bryta skillnader i val av utbildning. Från anslaget betalas kostnader för åtgärder som syftar till att främja jämställdhet mellan män och kvinnor på arbetsmarknaden etc. Olika projekt som syftar i samma riktning finns under denna rubrik. Anslaget är i förhållande till det viktiga ändamålet alltför blygsamt. Uppdelat på varje län blir det ytterst små belopp som kan utnyttjas. Den låga ekonomiska nivån riskerar att försvaga också det kvalitativa innehållet och effektiviteten i verksamheten. Det finns många starka skäl till en förstärkning. Verksamheten är av särskild betydelse i sådana områden, där den regionala situationen och arbetsmarknadens struktur är ogynnsam för kvinnor. I sådana regioner och orter är alla begränsningar och eftersatthet i kvinnornas samhälleliga situation speciellt starka. Där råder också tyvärr ofta en konservativ social struktur som påverkar både kvinnornas egna krav och synen på deras krav. Vi vill påminna om att många regionalpolitiska insatser oavsiktligt fått en slagsida. Det handlar t. ex. ofta om att antingen rädda och rekonstruera hotade industrier eller att stimulera till nya industrietableringar. Det blir alltför lätt en övervägande inriktning på mäns arbeten. Den mer långsiktiga och djupgående frågan om bättre balans mellan kvinnors och mäns möjligheter på den regionala arbetsmarknaden och i den regionala samhällsmiljön kommer i bakgrunden. Vpk anser att det behövs betydligt mer resurser för att åstadkomma en förändring på alla områden som vi här tagit upp. I krisdrabbade regioner är det inte framför allt speciella satsningar på egenföretagarverksamhet som kan ändra kvinnornas vardag och arbetsliv. Arbete och egen försörjning är grunden för kvinnors frigörelse. kvinnornas arbeten och löner mer hotade . inom den offentliga sektorn. Detta innebär också ett angrepp på försöken till jämställdhetspolitik och alla de krav som kvinnorna i hela har rätt att ställa. Medan LO, bl. a. i - kalla fakta, nämner krav som arbete åt alla, jämlika inkomster samt en klasslös välfärd, så angriper ledande män även inom fackföreningsrörelsen de områden i samhället som till största delen innebär arbete för kvinnor. Det handlar om sjukvård och barnomsorg och andra arbetsuppgifter som innebär en förutsättning för att andra kvinnor skall kunna arbeta. är det arbetarklassens kvinnor som är minst jämställda i samhället och i arbetslivet, både i jämförelse med LO-kollektivet och med kvinnor i andra grupper. med teko-orter kallas för tekoindustrins hjärta. I all information om poängteras att länet är ett industrilän. Men inom länet finns betydande olikheter i strukturen - glesbygd och tätort, lätt industri och tung industri. Andelen förvärvsarbetande kvinnor har inom alltid tillhört den högsta i landet. till hela har andelen kvinnor ökat inom samtliga näringsgrenar utom industrin och privata tjänster. Att andelen inom industrin minskar beror på minskningen av antalet arbetstillfällen inom teko, som relativt sett har drabbat kvinnorna hårdare än männen. minskade antalet arbetstillfällen inom industrin i med ca 9 100 (-12,). Antalet kvinnliga arbetstillfällen inom industrin minskade med . Den i jämförelse med riksgenomsnittet mycket negativa utvecklingen beror framför allt på den kraftiga minskningen av antalet arbetstillfällen inom teko. Teko är den enda industribransch där det finns fler kvinnor anställda än män. Nästan hälften av alla kvinnor i länet som var anställda inom industrin fanns i teko. Näst största kvinnobransch är transportmedelsindustrin, trots att av de anställda där är kvinnor. I fanns 1980 förhållandevis stora grupper bland både män och kvinnor som saknade utbildning utöver folkskola/grundskola. Kvinnor som är har dessutom generellt sett betydligt sämre utbildning än jämnåriga män. Den låga utbildningsnivån var särskilt påtaglig i och /tekobygden. Gymnasieskolans utbyggnad har påverkat läget till en viss utjämning. De frågor som ställer i sin rapport om kvinnor och utbildning är avgörande för jämlikheten såväl när det gäller kvinnor och män inom länet som regionalt i jämförelse med andra län. Hur snabbt och genomgripande kommer de tekniska förändringarna att påverka länet? Omständigheter utanför länet kommer att avgöra överlevnadsvillkoren för länets industri, som är extremt exportberoende och konkurrensutsatt. När det gäller 20 teko är det ett faktum att lågprisimporten när den kommer att få fritt spelrum Mot. 1986/87 kommer att gynna de stora textilimportörerna utanför . A257 importandel av kläder och textilier är redan den högsta i världen. I konkurrens med utsugande teko-fabrikanter i tredje världen, där barnslavar används i flera länder, kommer allt fler jobb att försvinna från . Det är mest kvinnornas arbetsmarknad som då rubbas. Ingen har styrmedel, eller strävar tillräckligt starkt åt detta håll, för att möta den tekniska utvecklingens följder i form av bortrationaliserade eller utslagna teko-fabriker. och , med den lägsta resp. högsta kvinnliga förvärvsfrekvensen i länet, är de länsdelar där kvinnornas arbetsmöjligheter är mest osäkra. Nya och ökade krav på kunskap, kompetens, utbildning kommer att ställas också på kvinnorna på olika nivåer inom arbetslivet. Den nya teknikens påverkan på kvinnors liv Arbetslivet Den tekniska utvecklingen har gjort datorerna snabbare, billigare och mindre till formatet. I arbetslivet kommer detta inte bara att betyda en ökad möjlighet att automatisera. Dessutom finns riskerna för att jobb helt enkelt försvinner samt att innehållet i arbetet förändras. Det kommer t. ex. att behövas mer av programmeringsarbete och övervakning och mindre av utskrivning och administration. Alla bedömare är överens om att den nya tekniken kommer att medföra arbetslöshet. Frågan är bara hur mycket och vilka arbeten som kommer att avskaffas. Sett utifrån en kvinnosynpunkt betyder den nya tekniken att många av de jobb som sköts av kvinnor kommer att försvinna. Det betyder också att alla de kvinnor, som önskar arbete men som står utanför arbetsmarknaden, kommer att få allt svårare att skaffa sig ett arbete. Alla kvinnoarbeten kommer inte att försvinna. Vissa blir kvar, men på vilket sätt? Det resterande pappersarbetet kommer i stor utsträckning att kunna skötas i hemmet med hjälp av textbehandlingsmaskin. Detta gäller all utskrivning, enklare beställningar, översättningar etc. En mängd arbetsresor kan sparas in. Nya arbetsplatser behöver inte byggas eller uppvärmas. Investeringar i daghem behövs inte heller - kvinnorna är ju ändå hemma. Den nya tekniken kommer inte bara att förändra arbetslivet som vi ser, utan också göra sitt intåg i hemmen. Små datorer kommer att finnas i spisar, i symaskiner, kanske är även städrobotar på gång. Men den för systemutvecklarna mest intressanta tillämpningen kommer den nya tekniken att få genom en sammankoppling av bostadens medier - telefon och TV med datorer, antingen i hemmet eller utanför. Det här beskrivna är en teknik som utvecklas oerhört snabbt. som om det inte finns några gränser för vad som är tekniskt möjligt. 1986/87 kommer att få tillgång till en nästan obegränsad mängd information, som A257 t. ex. biblioteks- och myndighetsinformation, konsumentupplysning osv. Självfallet också reklam och spel, som kommer att översvämma marknaden. Genom att trycka på knappar kommer vi att kunna sända meddelanden till vänner och bekanta, beställa teaterbiljetter eller varor i närmaste köpcentrum, kanske också säga JA eller NEJ till en planerad trafikförändring eller liknande i vårt bostadsområde. Tekniken är färdigutvecklad och kommersiella tillämpningar är - eller blir - också ekonomiskt intressanta. Vilka behov som den nya tekniken kommer att uppfylla har däremot inte diskuterats mer än i begränsad omfattning. Hur tekniken kommer att påverka kvinnors liv har inte alls diskuterats. Inte heller har man fört ut till debatt hur tekniken skulle kunna användas för att skapa ett mänskligare samhälle. Den utveckling som skisserats och de konsekvenser som den nya tekniken kommer att få har i stort sett definierats av enbart män. Det är män som planerar, administrerar och utvärderar både den nya teknikens användning och konsekvenserna av den. Har kvinnor då inget att säga om detta? Finns det några möjligheter för kvinnor att påverka utvecklingen? Det finns visioner om hur ett samhälle skulle se ut som skulle vara bra för kvinnor. a. har Nordiska Kvinnors Bygg- och Planforum sagt följande: - Ett samhälle som är bra för kvinnor karaktäriseras av närhet mellan olika funktioner i vardagslivet, av möjlighet för både män och kvinnor att delta i både avlönat arbete i produktionen och i det oavlönade arbetet inom den sociala förnyelsen, dvs. hushållsarbetet och omsorgsarbetet. Detta arbete som i stor utsträckning är obetalt kvinnoarbete. Beslutsprocesserna skall vara överskådliga, och de som är mest berörda skall ha det största inflytandet. I den närmaste omgivningen bör finnas möjligheter för gemensamma aktiviteter, lika väl som plats för stillhet och ensamhet.