ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02sk172 · 1987-05-13 00:00:00 — Motion 1986/87:Skl72 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /88, m. m. (kompletteringsprop.) (1986/87:150) Regeringen föreslår i sin kompletteringsproposition en höjning av bilaccisen med . Höjningen skall träda i kraft . har beslutat om en höjning av bilaccisen med en krona per kg för bilar av modell. Det innebär att regeringens förslag innebär en faktisk höjning av bilaccisen på nya bilar sålda efter nied . Till detta kommer sedan också momsen. Den läggs på bilens värde efter accispåslag. För en på marknaden vanlig bil, , innebär detta en prishöjning med . Det finns, enligt vår mening, flera skäl till att avslå förslaget om en höjning av bilaccisen. Sedan 1987 års modeller introducerades sker en frivillig försäljning av bilar utrustade med katalytisk avgasrening. Denna försäljning sker med en skatterabatt, just på accisen, för att uppmuntra kunder till köp av den i annat fall dyrare men miljövänliga bilen. Katalytisk avgasrening minskar bilens skadliga utsläpp med . Katalytisk avgasrening är ett viktigt steg i uttalade målsättning att minska kväveoxidutsläppen i landet . En höjning av bilaccisen skulle fördröja den effekt frivilligförsäljningen av katalytiskt avgasrenade bilar har på miljön. Ju fortare den äldre vagnparken ersätts med nya miljövänliga bilar, desto fortare kommer vi till rätta med de olägenheter vägtrafiken förorsakar miljömässigt. Frivilligförsäljningen går mycket bra. Enligt är drygt var tredje bil som säljs, försedd med katalytisk avgasrening. För vissa tillverkare är siffran betydligt högre. Av Volvos försäljning var katalytiskt avgasrenade bilar. Man kan också konstatera att den föreslagna accishöjningen inte bara är kostnadshöjande utan också driver på inflationen. Slutligen kan man också konstatera att ytterligare skattepålägg på bilismen innebär att en redan hårt beskattad grupp får dra ett än större strå till stacken. Det kan diskuteras vilket kostnadsansvar vägtrafiken har. Enligt den uppställning som beslutade om 1979 och som används flitigt av motororganisationerna, skulle bilismen vara överbeskattad med detta budgetår. Den föreslagna accishöjningen innebär ytterligare . En för hård beskattning av bilen innebär att svaga grupper utestängs från bilinnehav. Det finns en klar risk att boende utanför de större kollektivtrafikstråken blir en lyx förunnad dem som har råd. Ett för dyrt bilägande 1 1986/87. 1986/87 Sk 172175 Rättelse: Tillkommer s. 8 och 9 motverkar också en riktig regional fördelning, genom att det långsiktigt innebär att ett koncentrerat boende, i närheten av arbetsplatser, serviceinrättningar, affärscentra och kollektivtrafik, blir tvunget för att hushållsekonomin skall gå ihop. Glesbygdsborna är de första som drabbas av en hård bilbeskattning. Med stöd av ovanstående yrkar vi att avslår regeringens förslag om höjd bilaccis. 1986/87 Sk 172
mot · GA02sk174 · 1987-05-13 00:00:00 — 1986/87 :Skl74 m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /88, m. m. (kompletteringsprop.) (1986/87:150) Regeringen föreslår vissa förändringar när det gäller beskattningen av standardiserade optioner. Förändringar i denna beskattning har aktualiserats och länge efterlysts av och . Föreningarnas förslag innebär i korthet att optioner bör beskattas enligt 35 § 3 morn. kommunalskattelagen, dvs. på samma sätt som aktier. Regeringens förslag är emellertid, enligt vår uppfattning, inte tillräckligt långtgående. Vissa olägenheter kvarstår fortfarande. En sådan är att möjligheten att kvitta tidigare förluster vid optionsaffärer mot senare uppkomna vinster inte medges. En annan olägenhet är att om underskott uppkommer genom kvittningsförfarande vid en optionsaffär kan detta underskott inte kvittas mot reavinster på aktier. Enligt vår uppfattning är det angeläget att det skapas klara och entydiga regler för hur standardiserade optioner skall beskattas. En naturlig utgångspunkt är också att dessa optioner beskattas på samma sätt som vanliga aktier. Därför bör optionsbeskattningen bygga på och förslag. Vi anser därför att regeringen bör återkomma till med ett nytt förslag till optionsbeskattning och att detta bör gälla redan från inkomståret 1987.1 avvaktan på ett sådant förslag tillstyrker vi det nu framlagda förslaget. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär förslag om ny beskattning av standardiserade optioner att börja gälla från och med i enlighet med vad som anförts i motionen. () () () () () ()
mot · GA02Ub97 · 1987-05-13 00:00:00 — m. fl. Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /88, m. m. (kompletteringsproposition) (1986/87:150) 1 kompletteringsproposition 1986/87:150 redovisar regeringen i bilaga 4, , vissa förslag beträffande undervisning i svenska språket för invandrare. Förslagen ger ett visst tillskott i antalet studietimmar för såväl grund-sfi som påbyggnads-sfi. De nuvarande reglerna för statens ersättning till kommunerna för undervisning i svenska och samhällsorientering för vuxna invandrare trädde i kraft så sent som . riktade vi från sida kritik både mot bidragssystemets utformning och mot att det innebar en risk för kostnadsövervältring från staten till kommunerna. Våra farhågor har visat sig vara välgrundade. Redan det första bidragsåret krävdes ett resurstillskott motsvarande för den grundläggande svenskundervisningen. Även inom den del av påbyggnadsutbildningen som studieförbunden svarar för har resurserna visat sig vara helt otillräckliga. Dessutom är fördelningsgrunderna - som baserar sig på de tre föregående årens verksamhet - inte anpassade till dagens invandrings- och flyktingsituation. revisorer har i sin anmälan till om sin granskning av flyktinginvandringen m. m. framhållit att de nu rådande förhållandena komplicerat pågående förhandlingar mellan statens invandrarverk och kommunerna om flyktingmottagandet. Man skriver bl. Ett tänkbart resultat av de tidigare redovisade omständigheterna kan vara att de otillräckliga resurserna leder till att svenskundervisningen framöver i ökad utsträckning skulle komma att få bedrivas vid flyktingförläggningarna i stället. Detta skulle få till följd att förläggningsvistelserna för flyktingar och asylsökande ytterligare förlängs. En direkt konsekvens har emellertid varit att väntetiderna för svenskundervisning ökat och att nyinvandrade som varit berättigade till svenskundervisning riskerat att gå miste om denna därför att de inte kunnat få undervisningen inom föreskriven tid. 1 kompletteringspropositionen väljer regeringen att skjuta problemen framför sig. Den tidigare aviserade avräkningen av förskott på får anstå till ett kommande budgetår, och man gör ett blysamt påslag av resurserna. Vi anser inte detta vara till fyllest. Med hänsyn till de erfarenheter som föreligger borde regeringen återkomma till med ett förslag om förändrade regler för bidragsgivningen till grundläggande svenskundervisning för invandrare (grund-sfi) och till påbyggnadsutbildning. 1 1986/87. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om svenskundervisning för invandrare. 1986/87 Ub97 () () () ()
mot · GA02N182 · 1987-06-01 00:00:00 — Motion till 1986/87:N182 m. fl. Vissa utgångspunkter för energisystemets omställning (prop. 1986/87:159) Marknadskonkurrens är viktig för ekonomisk effektivitet. På elmarknaden finns klara monopoltendenser genom förekomsten av ett enda nationellt eldistributionsnät och där dessutom ett företag har en helt dominerande ställning. För att undvika ensidiga satsningar på en eller ett fåtal tekniker när kärnkraften skall ersättas, är konkurrens viktig. I propositionen under avsnitt 5, Ny elproduktion, nämns och övriga kraftproducenters ansvar för erforderlig utbyggnad av ny baskraft. Energiministern utgår ifrån att kraftföretagen och kommunerna gemensamt kommer att utnyttja möjligheterna att bygga kraftvärme. I samband med 1960-talets kärnkraftssatsning som den teknik som skulle tillgodose ett ökat elbehov, utnyttjade sin dominerande ställning till att aktivt förhindra etablering av kraftvärme. Är det mera troligt att kraftföretagen kommer att samarbeta med kommunerna? Inom energisektorn finns flera exempel på dåliga erfarenheter av monopol men att konkurrens lett till lägre kostnader för konsumenterna (se t. ex. A. Kaijser: Stadens ljus, Liber 1986). Det är därför viktigt att inför kämkraftsavvecklingen ha flera konkurrerade aktörer som kan utveckla och utnyttja olika tekniker för elproduktion. Det finns ett stort antal sådana, vilka kan komma att utnyttjas under de närmaste decennierna, förutsatt att de ges möjligheter att utvecklas och introduceras. För att motverka konkurrensbegränsande åtgärder kan de ekonomiska villkoren för små elproducenter regleras, t. ex. med en lagstiftning i linje med den amerikanska PURPAlagen. Ersättningen kan baseras på de produktionskostnader som de stora kraftföretagen undviker genom att slippa bygga ny kapacitet. De få men stora kraftföretagen bör inte ensamma svara för valet och utvecklingen av den teknik som skall ersätta kärnkraften. Med hänvisning till vad som i motionen anförs hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna att staten aktivt skall medverka till en energimarknad som inte ger utrymme för vare sig monopol eller konkurrensbegränsning, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att staten skall ge konkurrerande aktörer rimliga villkor och möjliggöra leve rans till elnätet t. ex. genom att reglera ersättningen till ny småskalig kraft. () () () () 1986/87 NI 82 () ()
mot · GA02sk176 · 1987-06-03 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl76 Tulltaxelag m.m. (prop. 1986/87:102) reserverade sig mot den av regeringen föreslagna och av sedermera godtagna höjningen av minimivikttullen för tomater . Vårt ställningstagande grundades framför allt på insikten att konsumenterna redan utan tullhöjning drabbas av onödiga fördyringar genom den protektionism som omgärdar den svenska frukt- och grönsaksodlingen. I tomatfallet valde regeringen dessutom en produkt som våra inhemska odlare haft stora framgångar med . Det är faktiskt så att den svenska växthusproduktionen tagit marknadsandelar från traditionella exportländer som t. ex. . Efter segslitna förhandlingar inom ramen för återvänder nu regeringen till med ett förslag till förhandlingslösning. Överenskommelsen med EG innebär att Gemenskapens exportsubventioner i praktiken slopas för tomater . Såvitt jag kunnat bedöma innebär detta att importpriserna för tomater ökar med /kg även i de fall då priserna är så höga att minimivikttull inte aktualiseras. Således drabbas konsumenterna ännu hårdare av förhandlingsuppgörelsen än av det ursprungliga tullhöjningsförslaget. Ändå bör överenskommelsen kunna godtas från principiella handelspolitiska utgångspunkter. Alla motståndare till ett konstlat gränsskydd har anledning att ta avstånd från subventioner och subsidier - i såväl som utomlands - som snedvrider konkurrensförhållandena och som leder till ojämlika marknadsvillkor. Den träffade överenskommelsen går åt rätt håll och pekar på en väg ut ur den fälla jordbruket internationellt hamnat i med subventioner till hemmaproduktion som möts av importrestriktioner på exportmarknaderna. Detta borde kunna bli ett exempel att följa för GATTförhandlingarna på jordbruksområdet i den nu pågående rundan. En ytterligare nedtrappning av det svenska gränsskyddet för bl. a. tomater borde dock ha skatt, i synnerhet som EG:s subventioner nu inte finns kvar som skyddsmotiv. När det gäller äpple- och päronsaft delar jag regeringens bedömning att det vore handelspolitiskt olämpligt att nu inom ramen för försöka förhandla upp den 5-procentiga tullen till . Förslaget att slopa tullen för konserverade hallon ligger väl i linje med vad anförde i sin handelspolitiska motion . I dessa delar har jag således inga erinringar. Med anledning av ovanstående hemställer jag att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om riktlinjerna för de fortsatta GATT-förhandlingarna. 1986/87 Skl76
mot · GA02sk177 · 1987-06-03 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl77 m. fl. Tulltaxelag m.m. (prop. 1986/87:102) har ett svagt gränsskydd för vissa inhemska produkter, t. ex. grönsaker och fisk. Både trädgårdsnäring och fiske är verksamheter som kan utvecklas ytterligare. Vissa villkor måste då uppfyllas. Ett sådant villkor är ett förbättrat tullskydd för att förbättra konkurrensförhållandet gentemot lågprisimporten. För trädgårdsnäringen finns det dessutom regionalpolitiska hänsyn att ta. Trädgårdsnäringen är ju en av de möjliga kombinationssysselsättningarna i glesbygden. Den regionalpolitiska betydelsen är stor. I propositionen anförs bl. a. beträffande tomater att - om subventionerna för exporten från EG sänks - den svenska tomatodlingen värnas. Om inte detta sker är regeringen beredd att höja tullarna. Detta är positivt. Liknande resonemang kan föras beträffande andra köksväxter. Konsumenternas krav på livsmedel av hög kvalitet, kontroll över användning av bekämpningsmedel m.m. gynnas av en större andel inhemsk produktion. Det finns alltså flera olika skäl till att slå vakt om näringar som är utvecklingsbara och som för vissa regioner har stor betydelse. Det förslag till ny tulltaxelag som föreläggs består av olika delar. Dels en förhandlingsdel som inte torde kunna ändras och dels förändringar mellan vikt- och värdetull, vilket försvårar exakta jämförelser. Det medför vissa svårigheter med att kunna yrka på förändringar i förslaget, men vpk vill betona nödvändigheten med ett så bra tullskydd som möjligt för inhemska trädgårds- och fiskprodukter. Med hänvisning till det i motionen anförda föreslås att som sin mening ger regeringen till känna nödvändigheten av ett förbättrat tullskydd för inhemskt producerade fisk- och trädgårdsprodukter. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · GB02A2 · 1987-10-20 00:00:00 — Motion till 1987/88:A2 [*|f* av m. fl. med anledning av proposition 1987/88:2 om 1987/88 ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti A2-A4 I propositionen föreslås ändringar i lönegarantilagen med anledning av den nya konkurslagen. Främst gäller frågan om lönegarantiprövningen och närmast om kronofogde eller konkursförvaltare skall ha prövningsansvaret för lönegarantianspråken. Enligt gällande rätt fördelas ärendena mellan kronofogden och konkursförvaltaren. Men enligt propositionen och som en konsekvens av nya konkurslagen kommer kronofogden att besluta i nästan alla ärenden på grundval av utredningsunderlag som framställs av konkursförvaltaren. Följden blir alltså en omfattande ärendeförskjutning från konkursförvaltare till kronofogde. Mot denna bakgrund föreslås härmed som en permanent lösning att samtliga lönegarantiärenden skall avgöras av konkursförvaltare och det av flera skäl. En säkrare bedömning uppnås eftersom konkursförvaltaren har en närmare kontakt med företaget och dess anställda. Förfarandet blir bättre om en och samma person gör utredningen och fattar beslutet; undviks dubbelarbete och onödig byråkrati. Ansvaret för ärendet markeras också tydligare och man eliminerar en orimlig ordning som kan leda till att kronofogden känner formellt men inte reellt ansvar för beslutet. Handläggningen av lönegarantiärendena blir stabilare om en enhetlig ordning används oavsett konkursens handläggningsform. Dessutom torde detta förslag vara resurssnålt och inte alls så resurskrävande som propositionen. Slutligen bör betonas att konkursförvaltarens myndighetsutövning i lönegarantiärendena knappast kan utgöra något principiellt problem enär sådan ordning tillämpas under tillsynsmyndighetens kontroll. För den händelse att den här föreslagna permanenta modellen ej skulle införas föreslås en provisorisk ordning som innebär att konkursförvaltaren skall ansvara för de lönegarantiärenden som förvaltaren kräver att få handlägga för att säkerställa fortsatt drift vid företaget. En sådan lösning torde vara fördelaktig särskilt ur arbetstagarsynpunkt. uppnås en arbetsfördelning mellan konkursförvaltare och kronofogde som i stort motsvarar nu gällande ordning. Härigenom undgår man upprepade, tillfälliga och onödiga förändringar i handläggningsförfarandet. Detta provisorium kan sedan med fördel gälla - i väntan på aviserad slutlig proposition - till dess en permanent ordning kan träda i kraft. 1987/88 A2 Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om konkursförvaltares prövningsansvar för samtliga lönegarantianspråk, 2. att - om inte yrkande 1 bifalls - hos regeringen begär förslag till sådan ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs att konkursförvaltare får prövningsansvar för lönegarantianspråk för att säkerställa fortsatt drift vid företaget. () ()
mot · GB02A3 · 1987-10-21 00:00:00 — Motion till 1987/88 :A3 med anledning av proposition 1987/88:2 om ändring i lagen (1970:741) om statlig lönegaranti vid konkurs I proposition 1987/88:2 om ändringar i lagen om statlig lönegaranti föreslås vissa ändringar som föranleds av den nya konkurslagen. Den s. k. lönegarantiutredningen har avlämnat två delbetänkanden. Utredningen lägger bl. a. förslag om en ny lönegarantilag, vilket i första hand tar upp frågor som rör förfarandet kring lönegarantin. Föredraganden anser emellertid att en större reform bör anstå med hänvisning till bl. a. att en reformering av kronofogdemyndigheterna pågår. Prövningen av anspråk på betalning enligt lönegarantin sker hos kronofogdemyndigheten i ett från konkursen skilt förfarande. föreslog att denna prövning skulle flyttas över till konkursförvaltarna, i regel advokater. Till stöd för sitt förslag åberopade bl. a. utredningen att förvaltaren har tillgång till konkursgäldenärens bokföring och annat material som är av värde vid bedömningen av en arbetstagares anspråk. Förvaltaren har i regel närmare och bättre kontakter med såväl gäldenären som de anställda än kronofogdemyndigheten. Utredningen anser även att en överflyttning skulle innebära en effektivisering av förfarandet. Föredraganden avvisar utredningens förslag av principiella skäl. Vi anser dock att hänsynen till de anställda om ett snabbt och effektivt förfarande vid besluten om utbetalningar enligt lönegarantilagen borde motivera att konkursförvaltarna får ansvaret för prövningen av betalningen av garantin. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om förslag till ändring i lagen om statlig lönegaranti vad avser prövningen av betalning av lönegaranti vid konkurser i enlighet med vad som anförs i motionen. 1* 1987/88.
mot · GB02Bo5 · 1987-10-07 00:00:00 — Motion till 1987/88:Bo5 av och () med anledning av proposition 1986/87:168 om slopande av räntebidrag vid överlåtelse av allmännyttiga bostadsföretag eller sådana företags bostadsbestånd m. m. I proposition 1986/87:168 föreslås bl. a. att räntebidrag inte skall lämnas för lån som tas över av den nye ägaren när ett allmännyttigt bostadsföretag överlåts. Vi delar regeringens uppfattning att de allmännyttiga bostadsföretagen har en central roll i den sociala bostadspolitiken och att dessa företags innehav av bostäder är av stor betydelse för att realisera denna politik. har också vid åtskilliga tillfällen tagit beslut i avsikt att vidmakthålla och stärka innehållet i en sådan politik. Det finns goda skäl att fortsätta detta arbete. Emellertid bör enligt propositionen i vissa fall nuvarande regler för villkorsändring för övertagna lån gälla oförändrade. Enligt vår mening bör nuvarande regler kunna gälla om syftet med överlåtelsen är att få till stånd en bättre balans mellan olika upplåtelseformer. I sådana fall bör det alltså vara möjligt att medge dispens från den av regeringen föreslagna huvudregeln. Det kan t. ex. gälla överlåtelser till folkrörelsekooperativa riksorganisationer eller till dem tillhöriga bostadsrättsföreningar. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande oförändrade lånevillkor i vissa fall. () ()
mot · GB02Fi1 · 1987-10-29 00:00:00 — Motion till 1987/88:Fil av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:28 om förlängd tillämpning av allmänna prisregleringslagen (1956:236) Prissystemet är marknadsekonomins signalsystem. Det styr produktionens och konsumtionens inriktning. Det lämnar information om ändringar i efterfrågan eller utbud. Produktionskostnadsförändringar eller förändringar i smak reflekteras i priset. Marknadsekonomins dynamik och effektivitet förutsätter bra fungerande marknader med rörliga priser. Förändrade priser är således nödvändigt i ett dynamiskt system. Regeringen måste dock med penning-, finans- samt den övriga ekonomiska politiken söka begränsa den generella prisökningstakten till en rimlig nivå. Den allmänna prisregleringslagen är en beredskapslag avsedd för extraordinära tillfällen. Prisreglering mot inflation (SOU 1981:40) konstaterar att för att en prisregleringspolitik skall ha en möjlighet till framgång, måste det röra sig om ingrepp av extraordinär karaktär i kombination med omfattande stabiliseringspolitiska åtgärder av annat slag. Man konstaterar också att den hittillsvarande ekonomiska politiken med regelbundna prisstopp ej har haft den karaktären, utan har varit verkningslös. Så gott som all forskning på området har visat att centrala prisregleringar inte haft prisdämpande effekter. Enligt de utredningar som är gjorda har prisregleringarna i stället medverkat till att ge effektivitetsförluster i ekonomin. Vår slutsats är att prisregleringar, som ett medel i den vardagliga ekonomiska politiken, måste avskaffas då de är effektlösa. Det är även sannolikt att ett frekvent användande av kortare eller med prisstopp medför att företagen höjer priserna mer än nödvändigt för att kompensera sig för nästa prisstoppsperiod. En politik med prisstopp riskerar i stället att späda på inflationen. gäller ett partiellt prisstopp för av varu- och tjänstemarknaden. Enligt vår uppfattning är ett prisstopp verkningslöst och bör avskaffas. Trots att allmänna prisregleringslagen är till för extraordinära tillfällen och trots den kännedom man har om prisregleringarnas effekter har den socialdemokratiska regeringen vid upprepade tillfällen använt sig av prisstoppet som medel i inflationsbekämpningen. Regeringen föreslår nu i proposition att lagen skall förlängas . Lagen har, för regeringen, i sak ingen praktisk betydelse. Regeringen kan även utan denna lag utfärda ett allmänt prisstopp om beslutet underställs inom en månad. Vad regeringen vinner med en förlängning av lagen är att man på så sätt slipper underställa förslaget en allmän debatt och godkännande i 1987/88 Fil-3 1 1987/88. Regeringen förlorar alltså inte någon konjunkturell handlingsbe- Mot. Enligt vår uppfattning finns ingen anledning till att dessa centrala Fil beslut om den ekonomiska politiken inte skall fattas av . Därför yrkar vi avslag på propositionen. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att beslutar avslå proposition 1987/88:28, 2. att begär att regeringen upphäver det rådande prisstoppet. () () () ()