mot · GA02A451 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87 :A451 Ny inriktning på regionalpolitiken Kds menar att en effektiv regionalpolitik förutsätter både en satsning på nya generella metoder och ökade satsningar på selektiva åtgärder. Sänkning av socialavgifterna i stödområden, differentiering av bensinskatten, återbäring på elskatten till vattenkraftsproducerande län och ökad satsning på småföretagsamheten förespråkas därför i motionen. En decentralisering av offentlig verksamhet och satsning på de regionala högskolorna är också viktiga delar av en fungerande regionalpolitik. Dessutom yrkas en förstärkning av de s. k. länsanslagen. Vikten av goda telekommunikationer för datatrafik, en jordbrukspolitik som underlättar för små brukningsenheter och goda kommunikationer i allmänhet betonas också för att människor ska kunna få tillgång till arbete och service var de än bor i landet. har sysselsättningssituationen varit bekymmersam i de s. k. glesbygdslänen. Den stora flyttlassvågen som pågick ledde till övergivna gårdar, sned befolkningssammansättning och minskat underlag för kommersiell och offentlig service. Dessutom har vi under 1970- och skördat sociala problem av den koncentrationspoilitik som fördes. Efter att 60-talsvågen ebbat ut har flyttlassen åter börjat rulla i en allt snabbare takt från glesbygdsområden och de s.k. skogslänen mot storstadsområden. Det är främst som har fått ta emot flyttlassen. SCB, , visar att har skogslänen minskat med 21630 personer. I sydöstra , och län, har befolkningen minskat med 5098 personer och i de s.k. Bergslagskommunerna har befolkningsmängden sjunkit med 18230 personer. har ökat med 48 733 personer! kommun har ökat med 8727 personer och har ökat med 11 618 personer. Förutom den katastrof denna utveckling innebär för byar och samhällen i glesbygden skapas stora problem i storstäderna. brist, sociala problem, ökad arbetslöshet drabbar och andra kon- Mot. 1986/87 centrationsorter. De kommuner som drabbas hårt av utflyttning är kommuner som också har en hög arbetslöshet. De tio kommuner som hade högst arbetslöshet 1985 återfinns samtliga i de s. k. skogslänen och sju av dessa är Norrbottenskommuner. Av de tio kommuner som har den lägsta arbetslösheten är sju Stockholmskommuner. Hela den samhällsekonomiska utvecklingen tyder på att den regionala obalansen kommer att tillta. Utbildade och initiativrika ungdomar lämnar glesbygden eftersom framtidsbranscherna koncentreras till universitetsorterna och storstäderna. Statsrådsberedningens framtidsgrupp beskriver framtidsutsikterna för olika regioner på följande sätt: Den samlade bilden av 90-talets ekonomiska geografi är rätt entydig. Stockholm-Uppsala-området, mellan och , , och sannolikt också har mycket goda möjligheter att skapa en positiv utveckling. Jämfört med 60-talet är det nya att traditionella industriområden nu har en negativ utveckling. Industriorter och mellanstora städer - särskilt i Bergslagen och sydöstra - kan få betydande problem, medan glesbygdskommunerna fortfarande har ett mindre inflyttningsöverskott. Det som huvudsakligen var glesbygds- och inre Norrlandsproblem ser nu ut att kunna bli de medelstora städernas och halva problem. En annan viktig skillnad är att de inomregionala problemen nu har fått en ökad betydelse. Trots att den växande datateknologin är mycket lämpad för decentralisering har näringslivet snarare ytterligare koncentrerats. Utvecklingen visar hur viktigt det är med kunskaps- och teknikspridning och med regionalpolitiska styrmedel. En regionalpolitik byggd på en kristdemokratisk samhällssyn kännetecknas av en rättvis fördelning av välfärden i socialt, ekonomiskt och kulturellt avseende. Alla människor oavsett var de bor i landet skall ha tillgång till arbete, service och en god miljö. Regionalpolitiken måste mer än bedömas utifrån dess sociala följder. Samhället måste aktivt verka för ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Därmed minskas riskerna för en ensidig näringslivsstruktur, och följden blir mindre känslighet för konjunktursvängningar. Bosättning i glesbygd måste stimuleras. Målsättningen skall vara att varje kommun blir ett fungerande samhälle där människor kan få sina behov av arbete och service tillgodosedda. Det är viktigt att regionalpolitiska aspekter läggs på alla politiska beslut och på all samhällsplanering. De regionalpolitiska målen nås genom en kombination av olika åtgärder; utbyggnad av samhällsfunktioner, näringslivsin- 5 satser, regionalpolitisk! stöd, väl utbyggda och fungerande kommunikationer och särskilda glesbygdsåtgärder. Regeringens regionalpolitik har varit otillräcklig och alltför koncentrerad till selektiva åtgärder. Befolkningsutvecklingen och arbetslöshetssituationen är konkreta uttryck för detta. I ivem att haka på den internationella konjunkturuppgång som kom 1982-1983 och i strävan att få ned budgetunderskottet har regionalpolitiken misskötts. Denna politik har, förutom utflyttning och arbetslöshet, lett till höga kostnader för samhället i form av flyttningsbidrag, socialbidrag, arbetsmarknadspolitiska insatser och sociala problem. Dessutom har näringslivets koncentration till och andra heta regioner drivit upp löner och hyreskostnader, vilket späder på inflationen. Kds menar att en effektiv regionalpolitik förutsätter en satsning på både nya generella metoder och ökade satsningar på selektiva åtgärder. Ett nytt företagsvänligare klimat där speciellt småföretagsamheten ges gynnsamma villkor är nödvändigt. Regionalpolitiken måste också inriktas på att bygga upp attraktiva konkurrenskraftiga och kunskapsrika stödjepunkter runt om i landet, orter som drar till sig företag och kunnande som i annat fall skulle stanna i storstäderna. Dessa stödjepunkter skall i sin tur bidra till att främja näringslivet i regionen genom kunskaps- och teknikspridning. Ett exempel på en viktig regionalpolitisk satsning i denna anda var etablerandet av i . Men om stödjepunkter som positivt skall kunna bidra till näringslivet i regionen omkring krävs att ett positivt klimat för företagsamhet uppstår. Arbetsmarknadssituationen i inland är ett exempel på att kommuner och företag inte i tillräcklig omfattning lyckats utnyttja de positiva impulserna från universitet. Kds regionalpolitik Satsning på småföretagsamhet Småföretagsamheten måste mer än vad som varit fallet erhålla samhällets stöd och omtanke. Åtgärder som krävs är byråkratiska förenklingar, skatte- och avgiftssänkningar, ökad småföretagarutbildning och en ny anda i företags- och regionalpolitiken. Det är viktigt att tillräckliga resurser anslås för de regionala utvecklingsfondernas företagsservice och administration. I en separat motion utvecklas kds syn på småföretagssamheten. Konkreta anslagsyrkanden återkommer kds med i samband med den av regeringen aviserade näringspolitiska propositionen. För att skapa en ny anda i företagspolitiken och regionalpolitiken krävs att de kollektiva löntagarfonderna avskaffas. Därmed kan grunden läggas för ökat politiskt samförstånd och samarbete i näringspolitiken. Löntagarfonderna medför att resurser tas från småföretag, genom höjningen av arbetsgivaravgifterna, och investeras i börsnoterade storföretag i koncentrationsområdena. Yrkanden angående löntagarfonderna framförs i separat motion. Under den högkonjunktur vi upplevt har, vilket tidigare påpekats, de nya arbetstillfällena skapats i storstadsregionerna. inom datateknikbranschen har koncentrerats i huvudsak till Stockholmsom- Mot. 1986/87 rådet bl. a. beroende på tillgången på utbildade människor och goda kommu- A451 nikationer samt närheten till service och andra företag inom näraliggande branscher. En annan faktor som bidragit till utvecklingen är att utbyggnaden av kapaciteten för datakommunikation via telenätet koncentrerades till storstadsområdena. Eftersom datatekniken går att lokalisera till hela landet och inte påverkas av avstånd på samma sätt som den tyngre industrin måste en politik bedrivas som möjliggör spridning av den datatekniska verksamheten. Därför krävs det satsningar på utbyggnad av telenätet för dataöverföring och andra teletjänster. De investeringar i telenätet som aviserar inför kommande budgetår är därför angelägna. Det är dock beklagligt att investeringarna i de landsdelar som är i så stort behov av goda kommunikationer i alla avseenden dröjt så . Kds menar att de norra delarna av landet och Bergslagsregionens teleområden måste ges en positiv särbehandling så att de delarna av landet inte kommer på efterkälken när det gäller datatekniken, utan kan vara med och konkurrera om nya arbetstillfällen som skapas inom denna bransch. Ett väl utbyggt system för dataöverföring är också nödvändigt för all övrig industri då alltmer av kommunikationrna sker via datatekniken. måste med anledning av detta underställas övergripande regionalpolitiska målsättningar. Kds anser att taxorna för teletrafiken måste utjämnas så att de i mindre utsträckning påverkas av avstånden än vad fallet är . Det är därför positivt med den minskning av kostnaderna för rikssamtal som genomfört. Det är dock intressant att notera att denna regionalpolitisk! positiva förändring kommit till stånd först då konkurrenssituationen förändrats på teleområdet. Denna har tvingat att upphöra med de tidigare överpriserna. Kds menar att en enhetstaxa för datakommunikationstjänster bör tillämpas i hela landet. Kommunikationspolitiken måste bättre än vad som skett samordnas med regionalpolitiken. Det är inte tänkbart att industrier och företag skall lokalisera sig långt från flygfält och i bygder som saknar såväl goda järnvägssom landsvägsförbindelser. Företagslokalisering och tillgång till arbete och service kräver moderna kommunikationer. Det har varit och är en oansvarig regionalpolitik att lägga ner järnvägslinjer, om man menar något med talet om levande landsbygd och möjlighet att bo kvar i glesbygd. Eftersom en betydande del av basinvesteringarna redan är genomförda för järnvägstrafiken borde SJ nyttjas aktivt och progressivt i regionalpolitiken. Det är dessutom nödvändigt att olika transportmedel samordnas. Detta har inte skett. För att klara framtidens gods- och persontransporter, och de krav som snabbtågen ställer på järnvägsbanorna, krävs att järnvägssystemet förbättras och byggs ut. och norra stambanan måste rustas upp. En förlängning av ostkustbanan från till bör ske . Det är också angeläget att inrikesflyget byggs ut. Matarflyget bör utvecklas för att underlätta industrilokalisering i glesbygd, och helikopterflyget bör be redas ökade möjligheter att ge service. Förhoppningsvis kommer trafikpolitikens regionalpolitiska betydelse att bättre beaktas än i den trafikpolitiska proposition som regeringen ämnar förelägga 1988. En ny jordförvärvslag krävs som verkar för mindre brukningsenheter och biologisk-ekologisk odling. Jordförvärvslagen bör ha en sådan inriktning att familjeföretagen fortsätter att vara basen i det svenska jordbruket. Möjligheten att förvärva jord för deltidsjordbruk måste underlättas. Därmed skulle en levande landsbygd och bosättning i hela landet underlättas. Det nuvarande prisstödet för animalieproduktion i norra , det s. k. Norrlandsstödet, måste bibehållas. Man bör också överväga att göra även andra sysselsättningssvaga områden i med sämre jordar till stödområde. Det statliga prisstödets storlek bör i princip motsvara den för området i fråga större produktionskostnaden. finns knappast några alternativ till mjölkproduktion för de flesta gårdar i norra och i andra områden av vårt land där bara ett fåtal grödor kan odlas. Ett avskaffande av mjölksubventionerna skulle säkerligen innebära en minskning av mjölkkonsumtionen vilket skulle drabba jordbruk i hårdast. a. den anledningen säger kds nej till regeringens förslag på sänkta mjölksubventioner. I en särskild motion föreslås att bensinskatten sänks med förslagsvis /l i stödområde A, /l i stödområde B och /l i stödområde C. Därmed skulle glesbygdsbefolkningen bättre kompenseras för de längre avstånd som råder än vad nuvarande bilskattedifferentiering innebär. Eftersom bilskattesänkningen enbart inriktar sig på privatpersoner medför en bensinskattesänkning också en kompensation till näringslivet i glesbygden för det ökade transportkostnader de har jämfört med de större tätorterna. Om inte bensinskatten differentieras kommer regeringens aviserade bensinskattehöjningar än mer att öka skillnaderna i kostnader mellan glesbygdsbor och tätortsbor. Kds föreslår, vilket också framförs i en särskild motion, att beloppet för skattefria inkomster av bär- och svampplockning skall höjas från nuvarande . Detta för att ge befolkningen i skogslänen bättre möjligheter till extra inkomster som naturresurser därmed i större utsträckning tas till vara. Bär- och svamplockning kan för människor i glesbygden innebära ett nödvändigt ekonomiskt tillskott för att över huvud taget kunna bo kvar. Trots att det finns stora tillgångar på naturresurser i län som Norrboten, , och är arbetslösheten hög i dessa län. Staten satsar därför stora belopp i regionalpolitisk! Det naturliga borde vara att resursrika län själva fick möjlighet att klara sina arbetsmarknadsproblem genom den avkastning utnyttjande av respektive läns naturtillgångar ger. Kds föreslår därför att en återbäring av elskatten med /kWh införs. Denna återbäring skulle vara en värdefull stimulans för de vattenkraftsproducerande länen. har för övrigt i en utredning uttalat sitt stöd för samma idé som under flera ai omfattats av kds. Skatteåterbäringen på elkraft bör användas för att investera i alternativa inhemska energikällor och kunna bidra till att sysselsättningsakapande och näringslivsbefrämjande åtgärder i allmänhet vidtas. För del skulle återbäringen ge 110 milj. kr./år och för del runt 160 milj. kr./år. Utvecklingsfonderna bör administrera denna skatteåterbäring. Yrkande om detta framförs i en särskild motion. Regionalpolitiska utredningen (SOU 1984:74) förordade i sitt betänkande en sänkning av socialavgifterna för att öka företagens konkurrenskraft i stödområde A. Detta förkastades dock av regeringen i proposition 1984/85:115. Kds delar den principiella syn regionalpolitiska utredningen hade om behovet av sänkta kostnader för näringslivet i stödområdena. har sänkta socialavgifter . Utöver den allmänna nedsättningen utgår ett särskilt bidrag till att täcka kostnader för socialavgifter med /år för varje helårsarbetande som ett företag ökar sin personalstyrka med netto. som samtliga kommuner i erhållit sänkta arbetsgivaravgifter är de oförändrade i övriga stödområdeskommuner. kommun i exempelvis, som tillhör stödområde A, får därmed en sämre konkurrenssituation mot kommun i . Dessutom innebär nuvarande system att den inomregionala obalansen i förstärks eftersom kustkommunerna får samma fördelar som inlandskommunerna. Kds anser att arbetsgivaravgiften skall sänkas i samtliga kommuner i stödområde A och därefter successivt höjas i stödområde B och C för att nå upp till den ursprungliga nivån utanför stödområdena. Lämpligen borde även det särskilda bidraget för socialavgifter för varje helårsarbetande som ett företag netto ökar sin personalstyrka med, differentieras på ett liknande sätt som differentieringen av socialavgifterna. Ovanstående förändring innebär dels en omfördelning av socialavgiftsreduceringen från de större kustkommunerna i till de mindre inlandskommunerna i och , dels en utökning av det område som skall erhålla sänkta socialavgifter. Nedsättningen bör avse all verksamhet utom den offentliga. Ersättning för nedsättning av socialavgifter, ca 250 milj. kr., anslås utöver regeringens ram för att finansiera ovanstående differentiering av de sociala avgifterna. fördes en intensiv debatt om utlokalisering av statliga verk och myndigheter från . En del utlokaliseringar gjordes också. Erfarenheterna av dessa åtgärder visade på en del negativa effekter vilket talar mot att någon medveten utlokaliseringspolitik bör föras. Däremot är det mycket viktigt att nya statliga verk och myndigheter förläggs ut i landet och inte koncentreras till . Lokaliseringen av , kemikalieinspektionen, centrala kansli m. fl. sar att regeringen inte lägger tillräckligt stor vikt vid behovet av decentralisering. Det är också viktigt att utvidgning av befintliga verk och myndigheter i möjligaste mån utlokaliseras. Det är dessutom mycket angeläget att funktioner på statlig och regional nivå decentraliseras ut på länsnivå och lokal nivå. beslut om lokalisering och decentralisering av verksamhet utanför måste fullföljas. De små högskolornas roll i sina respektive regioner är mycket viktig. Därför är det angeläget att dessa ges en rimlig situation att verka i. Ett sätt att främja utbildningsmöjligheterna vid de små högskolorna är att öka möjligheterna till distansundervisning. De små högskolornas roll för kunskapsspridning och stöd för det lokala näringslivet bl. a. i form av uppdragsutbildning måste uppmärksammas i större utsträckning. Vid inrättande av nya utbildningar och vid omflyttningar av befintliga linjer bör de regionala högskolornas situation speciellt beaktas. I årets budgetproposition föreslås också en del förstärkningar av de regionala högskolorna genom nya och utökade utbildningslinjer. I glesbygdsområden är människor i större utsträckning beroende av den kommunala servicen än vad som är fallet i större tätorter. Därför är det kommunala skatteutjämningssystemet och utformningen av de statliga bidragen i övrigt utomordentligt viktiga för glesbygdskommunerna. Kommunalskatteutjämningssystemet måste därför utformas så att skillnaderna i befolkningsstruktur, arbetsmarknadssituation och skattekraft så långt som möjligt utjämnas. I den ekonomisk-politiska motionen 1986/87:Fi 217 redovisas kds syn på kommunalskatteutjämningssystemet och statsbidragen till kommunerna närmare. En väl fungerande barnomsorg är viktig i glesbygden. För att skapa valfrihet mellan olika barnomsorgsformer bör vårdlön införas. En vårdlön är också en garanti för att människor oavsett bostadsort kan ta del av samhällets barnomsorg, eftersom det är praktiskt och ekonomiskt omöjligt att bygga daghem på alla platser där barnfamiljer bor. Införandet av vårdlön skulle också ge många barnfamiljer ekonomiska möjligheter att bo kvar i en glesbygd trots brist på sysselsättning. I glesbygden är den öppna förskolan speciellt viktig och ökade resurser måste därför satsas på sådan verksamhet, både i regi och i organisationsregi. Regeringen bedriver en för många byar förödande politik på skolans område. när elevantalet minskar drar staten in sina bidrag. Konsekvenserna blir att många glesbygdsskolor tvingas läggas ned då elevantalet sjunker. Enligt prognoser kommer över 700 grundskolor av genomsnittsstorlek att försvinna med regeringens politik. Många av dessa återfinns i byar och mindre samhällen. Kds anser att resurser skall behållas inom skolsektorn så att glesbygdsskolor kan bevaras och elevantalet per klass kan minskas. Ett stort problem vid rekrytering av personer till tjänster i glesbygdsområden är möjligheterna att ordna arbete åt make/maka. Eftersom nuvarande skattesystem gör det mycket svårt att i en familj leva på en inkomst kan den begränsade arbetsmarknaden i glesbygdsområden försvåra möjliogheterna att få kvalificerade personer på ledande tjänster. Många tvingas också flytta Mot. 1986/87 från sysselsättningssvaga områden därför att enbart ena parten i en familj har A451 arbete. En tudelning av inkomsten vid beskattningen, innebärande att föräldrarna äger rätt att överföra upp till 4 basbelopp på maken/makan, innebär en påtaglig skattelättnad och ekonomisk hjälp för barnfamiljer med en förvärvsarbetande. kan denna skattereform underlätta rekryteringen till och dämpa utflyttningen från glesbygdsområden. Regeringens förslag att ersätta halva lönekostnaden upp till i skogslänen och i områden utanför skogslänen i stödområde C är förslag som också positivt kan bidra till att rekrytera nyckelpersoner till glesbygdslänen. Länsstyrelsernas anslag för lokaliseringsbidrag, investeringsbidrag och glesbygdsstöd möjliggör stöd som visat sig vara effektiva. Länsstyrelserna är också organ med god kännedom om sitt läns problem och förutsättningar som de har en välbehövlig överblick över länets totala situation vilket gör dem lämpliga att kanalisera en stor del av det regionalpolitiska stödet. De samlade äskandena från länsstyrelserna visar ett behov på sammanlagt 614 milj. kr. äskar dessutom en höjning av medel till centrala konsult- och utredningsinsatser från 12 till 20 milj. kr. Industriministern föreslår i sitt budgetförslag oförändrade anslag jämfört med /87, nämligen 488 milj. kr. för /88. Kds menar att ökade resurser måste tillföras länsstyrelserna. Bergslagsområdet måste beaktas särskilt vid fördelningen av länsanslagen. Ytterligare 146 milj. kr. mer än regeringen till Regionala utvecklingsinsatser, C 4, är ett minimum för att stimulera investeringar och lokaliseringar i sysselsättningssvaga områden. Med anledning av ovanstående hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om regionalpolitikens mål, 2. att beslutar att hos regeringen begära förslag till sänkning av socialavgifterna i stödområdena i enlighet med vad som i motionen anförs och till Ersättning för nedsättning av sociala avgifter, C 6, anvisa ett förslagsanslag på 645 milj. kr., således en höjning med 250 milj. 3. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om att måste underordna sig de regionalpolitiska målen när det gäller utbyggnaden av telenätet för dataöverföring och andra teletjänster, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om regionala utvecklingsinsatser och till Regionala utvecklingsinsatser, C 4, anvisa ett förslagsanslag på 634 milj. kr., således en höjning med 146 milj. kr.