mot · GA02Fi807 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Fi807 och () Förnyelsefondernas användning Vi är principiellt motståndare till lagen om förnyelsefonder. När dessa fonder nu finns är det av väsentlig betydelse att funktonen är så bra som möjligt. Förfrågningar hos större koncerner ger vid handen att man i stort sett har positiva erfarenheter av förnyelsefonderna, men allmänt frågar man sig om det måste vara så många turer för att få loss företagets egentligen egna pengar. Man kan inte riktigt jämföra med investeringsfonderna som dels skall kunna frisläppas med hänsyn tagen till rådande ekonomiska läge, dels oftast bara rör enstaka stora objekt. Från regeringens (och fackets) sida har man utformat ett instrument som tvingar företagen att avsätta medel för utbildning och där fack och arbetsgivare måste vara överens om hur medlen skall användas. Mot den bakgrunden kan man fråga sig om det är nödvändigt med nuvarande ordning som innebär att när företag och fack är överens, skicka in en ansökan till SIND med en behandlingstid på cirka en månad, varefter SIND i sin tur skickar en kopia till . Efter SIND:s beslut måste företaget kontakta med begäran om överföring av medel till företaget. En större koncern, nämligen , kan få vara ett exempel på hur förnyelsefondernas regler fungerar i företagets handläggning. Ett stort praktiskt problem har att göra med det förhållandet att är en stor koncern med ett antal dotterbolag. I praktiken är det ju så att varje juridisk enhet som redovisar vinst har sin egen fond. För del innebär det tolv fonder. Storleken på dessa fonder är beroende av hur koncernen totalt disponerat sina medel. Förlustföretag kan ha fått koncernbidrag och redovisar därmed vinst, vinstrika företag ger koncernbidrag osv. Man har emellertid funnit att det enda rimliga är att hantera förnyelsefonderna som om de vore en fond för att sedan fördela medel till dotterbolagen efter behov och antal anställda. Det har varit en för naturlig lösning eftersom man (i enlighet med utvecklingsavtalets intentioner) har ett koncerngemensamt partssammansatt organ. Den praktiska hanteringen innebär att man får in lokalt förhandlade önskemål som sedan prövas på koncerngemensam nivå. Den lösningen har från myndigheternas sida inte varit självklar, utan SIND krävde inledningsvis fullmakter från dotterbolagens fackliga organisationer för att de centrala fackliga företrädarna skulle kunna företräda dotterbolagen i denna fråga! Det är vidare inte möjligt enligt nuvarande regler att föra över alla medel till moderbolagets fond för att sedan successivt allteftersom besluten fattas föra över medel till dotterbolagen, utan man måste söka medel från de enskilda fonderna och först när de är slut föra över medel från andra fonder, vilket är Mot. nog så besvärligt, eftersom man inte i det enskilda ansökningstillfället vet hur Fi807 totalbilden slutligen kommer att se ut; man söker ju inte alla medel på en gång utan det sker i omgångar. Koncernen har sammanlagt 101 milj. kr. i fondmedel och har två ansökningar lämnats om sammanlagt 45,7 milj. kr. Att man på koncernnivå från myndigheternas sida inte räknas tar sig exempelvis uttryck i att trots att alla ansökningar går från koncernen, skickar SIND besluten till de enskilda dotterbolagen, vilket innebär att man inte vet när beslut fattats hos SIND utan att ringa runt och fråga bland berörda dotterbolag. Konkret skulle man alltså vilja föreslå att koncernens samlade fondmedel antingen fick föras över i moderbolagets fond, eller att fondens storlek baserade sig på koncernens redovisade vinst. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos regeringen begär åtgärder som innebär att företag i koncernform kan få enklare regler vid utnyttjande av förnyelsefonder. () ()