mot · GA02Kr252 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :Kr252 och () Lagskyddet för vissa fasta fornlämningar Fasta fornlämningar är skyddade enligt bestämmelserna i fornminneslagen. En viktig del av fornlämningsbeståndet saknar dock ett egentligt skydd i lagstiftningen. En pågående omfattande förstörelse av fornlämningar kan därför fortgå med stöd av hävdvunnen markanvändning och i enlighet med bestämmelserna i fornminneslagen. Det handlar om den stora gruppen fornlämningar som saknar synliga märken ovan mark. De förekommer främst inom de fornlämningsrika fullåkersbygderna där intensiv odling utplånat många fornlämningars synliga märken. Inom sådana områden dominerar de under mark dolda fasta fornlämningarna som främst består av förhistoriska bosättningslämningar och gravar. De bildar ett dolt kulturlandskap som på ytan odlas, planteras, bebyggs eller på annat sätt används. Ur arkeologisk synvinkel innehåller de dolda fornlämningarna den vetenskapligt värdefullaste informationen om vårt lands bebyggelse- och levnadsförhållanden under främst hela det förhistoriska tidsskedet. Det är framför allt det moderna jord- och skogsbrukets maskiner som förstör de under mark dolda fasta fornlämningsområdena. plöjer plogarna allt djupare och river upp boplatslager och anläggningar i marken. I exempelvis är situationen på många håll akut. Boplatslager med härdar och huslämningar ligger sönderplöjda i ploglagret. Gravfält med t. ex. krossade urngravar från bronsåldern och utspritt gravgods är vanligt förekommande. Inom i kommun ligger ett av mest monumentala gravhögsområden. Det ingår i ett område som i den fysiska riksplaneringen angivits som kulturhistorisk miljö av riksintresse. Till gravhögarna är knutet ett omfattande under mark dolt fornlämningskomplex beläget i den omgivande åkermarken. Det består av boplatser och gravfält från olika förhistoriska tidsskeden. Området torde ha varit en förhistorisk centralbygd. Likvärdiga fornlämningsområden kring och är sedan gammalt hårt exploaterade och saknar bevarade sammanhängande bosättningsområden. Arkeologiska undersökningar har i samband med och några täktexploateringar utförts i Karabyområdet. Undersökningarna konstaterade vetenskapligt synnerligen värdefulla bosättningslämningar. Det kunde också konstateras att fyndförande lager låg i direkt anslutning till ovanliggande ploglager. kommer plogen att nå ned till kulturlagren och plöja sönder fornlämningarna. När så sker går länets kanske värdefullaste fornlämningsområde och arkeologiska referensområde förlorat. I samband med pågående nyinventering av fornlämningar har hitintills ca 160 överplöjda gravhögar registrerats. Inom vissa områden finns fler överplöjda gravhögar än friliggande skyddade. kommer de överplöjda gravhögarna vara helt bortplöjda och deras centralgravar och sekundärgravar vara förstörda. Exemplen på hotade fornlämningsområden i jordbruksmark kan mångfaldigas. För att omistliga fornlämningsområden, som kan liknas vid arkiv i jorden som innehåller uppgifterna om vårt lands äldsta historia, inte skall gå förlorade är det absolut nödvändigt att fornminneslagen ändras. Myndigheterna måste ges möjlighet att med stöd av fornminneslagen kunna styra markanvändningen i känsliga fornlämningsområden så att bevarandet för framtiden kan säkerställas. För fornlämningar i jordbruksmark är det i allmänhet fullt tillräckligt att marken hävdas som betesmark. En sådan styrning av markutnyttjandet kräver dock en lagändring. Det är också angeläget att i dessa sammanhang se över ersättningsfrågorna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om en ändring av fornminneslagen så att den kan tillämpas till att skydda under mark dolda fasta fornlämningar som hotas av pågående markanvändning. () () 1986/87 Kr252