mot · GB02Ub664 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Ub664 av och (vpk) om högskoleutbildning inom området fritid, idrott och turism I bilaga 10 (, s.251) till årets budgetproposition tar utbildningsministern upp turismlinjen vid högskolorna i /, och . Med hänvisning till den rapport som Turistråd lämnade , Fritid, Rekreation, Turism. Behov av utbildning och forskning, föreslår nu utbildningsministern att sammanlagt 80 nybörjarplatser skall tillföras de tre linjerna. Därmed skulle de tre komma upp till ett sammanlagt antal årsstudieplatser av 180, vilket också var den dimensionering som turistrådet rekommenderade 1985. Utbildningsministern har emellertid glömt bort en viktig del av turistrådets förslag, nämligen att dessa tre linjer också skulle utvidgas från rena turismlinjer till att omfatta även fritidssektorns behov av kvalificerad utbildning på högskolenivå. Det var utifrån denna breddning, som turistrådet gjorde sin bedömning av dimensioneringen. vill utbildningsministern genomföra dimensioneringen utan att linjerna innehållsmässigt breddas till fritidsfrågorna. Vilka kriterier som utbildningsministern har använt för att bedöma turistsektorns - i snäv mening - behov av högskoleutbildat folk känner vi inte till. Vi kan bara beklaga att utbildningsministern återigenom har glömt bort fritidssektorns, nu under upprepade krav på en högskoleutbildning. Vi vill påminna om att Kommunala fritidstjänstemännens riksförbund (KFR) uppvaktade dåvarande utbildningsministern med ett förslag till en treårig högskoleutbildning och möttes då av positiva reaktioner. Regimskiftet 1976 kom emellertid emellan och förslaget kunde aldrig genomföras. har man inom fritidssektorn diskuterat sin mycket bekymmersamma utbildningssituation. Den nuvarande tvååriga fritidsledarutbildningen vid folkhögskolor kräver, liksom universitet och högskolor, gymnasiekompetens av sina elever. Av SÖ:s utvärderingar av utbildningarna framgår att dessa i första hand är inriktade på pedagogiska och rena fritidsledarproblem. Utbildning i förvaltning och administrativa tekniker ligger långt efter vad som erbjuds vid högskolornas förvaltnings- och ekonomlinjer. Även det fritidsteoretiska studiet ligger långt efter motsvarande utbildningar utomlands. Här saknas över huvud taget svenska jämförelser. Fritidssektorn saknar således fortfarande en kvalificerad universitetsutbildning inriktad på sektorns specifika problem. Detta har lett till att KFR:s förbundskongress gett sin styrelse i uppdrag "att och med högsta prioritet verka för att en kvalificerad högskoleutbildning etableras inom fritidssektorn. Ett liknande uttalande antog Föreningen () vid sitt årsmöte . Ser vi på den kommunala fritidssektorn så räknar med att sektorn kommer att omsätta ca 7 miljarder. De kommunala fritidsförvaltningarna, vilka oftast svarar för både fritids-, idrotts-, rekreations- och turistfrågorna, är den tredje största bland kommunala förvaltningar (efter skola och socialvård) räknat i ekonomisk omslutning. Det är närmast en politisk skandal att denna sektors utbildningsfråga ännu inte har lösts! I utredningen forskning och högre utbildning (SOU 1987:70) har utredningsmannen berört (s. 33 ff) frågan om idrottens högre utbildning, bl. a. med hänvisning till pågående diskussioner inom RF om en utbildning i ämnet Idrott (120 p.). Därvid berör även det ovan påtalade arbetet inom fritidssektorn samt även turistrådets förslag 1985 och finner det angeläget att ett samråd sker över organisationsgränserna för att komma fram till ett gemensamt kursutbud. Idrottsministern har dock i årets budgetproposition (bil. 11, s. 121) ansett frågan om grundutbildning på akademisk nivå bör. . . anstå tills dess det finns ett dokumenterat behov på arbetsmarknaden av sådan utbildning. Enligt vår uppfattning är detta en alltför enkel ståndpunkt. Ser vi till hela fritids-, idrotts-, rekreations- och turismområdet finns inom den offentliga sektorn och föreningslivet tusentals konsulenter, intendenter, fritids- och turistchefer m. fl., vilka alla sitter på ansvarsfulla positioner utan att ha fått möjlighet till en utbildning med tillräcklig kvalitet och med inriktning på de specifika och från övriga sektorer artskilda arbetsuppgifterna. Med hänvisning till vad vi ovan anfört, menar vi, att det vore möjligt att konstruera en generalistutbildning för hela den icke-kommersiella delen av fritidssektorn. En sådan skulle kunna ha vissa utbildningsmoment gemensamma, medan andra kan profileras mot delområdena folkrörelser, fritid, idrott och turism. Därmed skulle en utbildning skapas för en bred arbetsmarknad, i den händelse att tjänstemän vill flytta på sig från en delsektor till en annan utan att förlora så mycket i kompetens. Även om vi således skulle vilja se litet mer handlingskraft från idrottsministern även på det här området, menar vi att påpekande att idrottsrörelsen ännu inte själv har formulerat sitt utbildningsbehov är ett tungt vägande skäl till att vi inte bör gå in på några detaljdiskussioner. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om högskoleutbildning inom området fritid, idrott och turism.