mot · GA02K604 · 1987-01-12 00:00:00 — Motion till 1986/87: K604 m. fl. (fp) Kyrka-stat-frågan Enligt mening bör varje trossamfund stå fritt från staten. har därför under alla år varit pådrivande i religionsfrihetsfrågor. Partiet medverkade aktivt vid tillkomsten av religionsfrihetslagen 1951 och utredningarna och 1968 angående stat-kyrka-frågan, likaså vid beslutet om de fortsatta samtalen mellan staten och kyrkan . Dessa samtal resulterade i ett förslag till nya relationer mellan staten och . Förslaget presenterades allmänna kyrkomöte av den dåvarande folkpartiregeringen. Kyrkomötet avvisade emellertid detta för generösa förslag till uppgörelse. Därmed stod det klart att det inte skulle vara möjligt att få till stånd det principbeslut om kyrkans frigörande från staten som alla partier till dess hade sett som en förutsättning för att skulle besluta om de inomkyrkliga reformer så länge strävat efter. Det fanns en allvarlig risk för att hela frågan om ändrade relationer mellan staten och skulle föras åt sidan. Detta hade varit djupt beklagligt med hänsyn både till frågans stora principiella vikt och till arbetsmöjligheter. I det läget valde att arbeta för en frigörelse för från den statliga beslutsapparaten genom successiva reformer. Utredningarna om samvetsklausulens avskaffande, om huvudmannaskapet för begravningsväsendet, om folkbokföringens organisation och om grunderna för den kyrkliga lagstiftningen tillsattes. Dessa utredningar har slutförts. Syftet med de beslut fattat om förhållande till staten har, som man kan utläsa av propositioner och utskottsbetänkanden, varit att öka frihet och allmänt förbättra dess möjligheter att fungera i samhället. Den uttalade avsikten har också varit att inte genom de fattade besluten föregripa ett ställningstagande i principfrågan. Denna målsättning har emellertid också ifrågasatts. Det finns de som anser att lagändringarna i realiteten innebär att kraftigare har bundits vid staten, framför allt genom att nu har ensam bestämmanderätt också i vissa frågor där kyrkomötet tidigare hade vetomöjlighet. Men det finns också de som har inställningen att reformen stärker ställning som ett trossamfund bland andra och som, genom de kraftigt minskade möjligheter som kyrkomötet får att motsätta sig ett upplösande av banden mellan stat och kyrka, ser reformen som ett stort steg mot ett förverkligande av en från staten fri kyrka. Utifrån den principsyn som företräder är det angeläget att både Mot. staten och gör klart vilken avsikt man har med Svenska K604 kyrkans relationer till staten för framtiden. Det är inte troligt att ett fortsatt reformarbete för att frigöra kyrkan från den statliga beslutsapparaten kan ske på samma sätt som dvs. utan att föregripa ett definitivt ställningstagande. Från sida är det därför angeläget att precisera vilka reformer som återstår innan vårt mål är nått och i vilken utsträckning etappmålen kan uppnås inom ramen för den hittillsvarande breda uppslutningen kring reformerna. I de delar denna breda enighet ännu inte föreligger blir det angeläget att föra en öppen debatt och ge en omfattande information kring hur den eftersträvade friheten för kyrkan från den statliga beslutsapparaten skall kunna nås, utan att karaktär som öppen folkkyrka ändras. Den religiösa situationen i vårt land har på ett markant sätt förändrats. tillhör en betydande del av vårt lands invånare något av de frikyrkliga samfunden. Genom de senaste årtiondenas invandring har därutöver kyrkor med fast kyrkostruktur och folkkyrkotradition, som ställer bestämda krav på respekt från det nya värdlandets sida, kommit att bli representerade i i en tidigare oanad omfattning. lagfästa ställning innebär i denna situation i ännu högre grad än vad som varit fallet en orimlighet. Skall vi som nation leva upp till våra ideal i fråga om praktiskt fungerande religionsfrihet för samtliga invånare i landet, ställer också den livsåskådningsmässiga mångfalden krav på att ställning förändras. har en dom i kammarrätten understrukit det omöjliga i nuvarande situation. Bakgrunden är att en inom prästvigd man låtit vuxendöpa sig och börjat tjänstgöra som pastor i en . har velat skilja mannen från prästämbetet, men kammarrätten har avvisat denna dom. Kammarrättens dom kan inte överklagas av som underordnad instans. Denna fråga, som ytterst gäller trossamfundets lära, visar ytterligare på behovet av att ge en gentemot statliga myndigheter fri ställning. har manifesterats i former som växlat efter varierande historiska situationer. I dagens pluralistiska samhälle menar många inom att samfundet bäst uttrycker vad är genom att stå fri gentemot statsmakten. Det bör enligt vår mening bli tydligare för alla att är något annat än en samhällsfunktion eller en offentlig myndighet. måste själv få finna den form i vilken samfundet bäst anser sig kunna fullgöra sin uppgift. Allt fler aktiva inom menar att kyrkan måste bli fri från statligt inflytande för att bättre kunna hjälpa människor att tolka de stora livsfrågorna, uttrycka sin tro och gestalta sina liv som kristna. Av omtanke om möjlighet att fylla denna funktion vill vi uttala som vår mening att oavsett hur det fortsatta reformarbetet genomförs skall garanteras goda möjligheter att också fortsättningsvis fungera som en öppen folkkyrka och kunna bedriva sin verksamhet över hela landet. Genomförandet av reformen bör därför ske i den takt och på sådant sätt att egen åsikt om övergången respekteras. Utöver de förändringar av relationen mellan stat och kyrka som redan Mot. beslutats krävs ytterligare ett antal delreformer för att slutmålet skall nås: K604 bör själv få bestämma över sin organisation. Det betyder att kyrkan själv får avgöra huruvida de författningar som styr kyrkans yttre och inre former skall bli bestående i form av inomkyrkliga beslut eller ersättas av andra bestämmelser. När det gäller på lokal- och stiftsplan har kyrkokommitté lagt förslag som accepterades av kyrkomöte. Dessa förslag har vårt principiella stöd. När reformen om som en fristående kyrka i sin helhet genomförs måste givetvis kvarstående statligt inflytande på dessa nivåer avskaffas. bör som trossamfund få fri och självständig befogenhet att tillsätta biskopar, domprostar och övriga prästtjänster som tillsätts av staten. I en skrivelse till regeringen har ett antal trossamfund krävt att skall befrias från folkbokföringsuppgiften. Bakom kravet står den romersk-katolska kyrkan, de ortodoxa kyrkorna, de frikyrkliga samfunden, de mosaiska församlingarna och muslimerna. Denna fråga bör prövas av regeringen. När det gäller begravningsväsendet bör den allmänna principen vara att om så önskar - staten kan överlåta på att i sin lokala organisation ombesörja denna uppgift mot statlig ersättning. Den kyrkliga egendomen bör förbli egendom. Målet bör vara att åstadkomma en lösning som tryggar egendomens bestånd för avsett ändamål, slår vakt om kulturhistoriska värden och medger att den kyrkliga finansförmögenheten utnyttjas rationellt. Kyrkofondens statliga styrelse bör avskaffas och dess medel disponeras efter beslut inom . Det avgörande steget blir beslutet att ersätta de kyrkokommunala organens beskattningsrätt med ett system för uppbörd av kyrkoavgift som kan förenas med kyrkans ställning som ett från staten fristående trossamfund. Det bör ligga i eget intresse att ta ställning till på vilket sätt och i vilken takt som kyrkan skall ta ett eget ansvar för sin ekonomiska situation. Nya samtal måste föras mellan staten och om hur denna ekonomiska frihet skall nås. Utgångspunkten måste vara att garanteras en säker ekonomi. Staten bör kunna ge ett särskilt ekonomiskt stöd till . I stället för de borttagna bidragen till kyrkofonden bör trossamfundet kunna få bidrag av staten till underhåll av kulturellt värdefulla kyrkobyggnader. Speciellt bör studeras olika former för kyrkans avgiftsuppbörd under medverkan av det statliga skattesystemet och hur ett sådant statligt stöd tillämpas i andra länder. En sådan uppbördshjälp bör också erbjudas andra trossamfund i som önskar sådan hjälp från statens sida. Staten bör inbjuda till en gemensam utredning av frågan hur skall få en gentemot staten fri ställning. I denna utredning bör speciellt förhållandena i och granskas. I har man en evangelisk-luthersk kyrka som är fristående från staten på ett helt annat sätt än . Detta samfund har i lag garanterad rätt att få statens hjälp med uppbörden av sina avgifter. Motsvarande gäller också den ortodoxa kyrkan i . Den finländska modellen borde vara både möjlig och acceptabel också i . Kyrkomötet har beslutat om en utredning om medlemskapskriterierna för . Vi ser med stort intresse fram emot ställningstaganden inom till denna utredning. Det finns ett stigande intresse inom för att nu gå vidare med fortsatta delreformer med sikte på att nå en från den statliga beslutsapparaten fri kyrka. Även personer som deltog i det avvisande beslutet har numera offentligt sagt sig stödja linjen om successiva reformer för att nå målet en fri kyrka. Enligt mening måste nu ta sin del av ansvaret för att den utveckling mot en från statliga beslut fri kyrka som pågått inte avstannar utan fortsätter. Vi menar att detta bäst kan ske genom att regeringen tar initiativ till överläggningar mellan staten och i syfte att ge en gentemot staten fri ställning. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts beträffande initiativ till överläggningar mellan staten och i syfte att ge en gentemot staten fri ställning. () () () () () () () 1986/87 K604