mot · GA02sk461 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Sk461 m. fl. Mindre och medelstora företags skatteförhållanden Ett bra företagsklimat liksom ett produktivt samarbete mellan anställda och företagare är avgörande för god ekonomisk tillväxt i vårt land. Ett av de största hindren för tillväxt utgör skattesystemet. Dels verkar det hämmande på arbetsglädje och engagerade arbetsinsatser, dels snedvrider det företagens investeringar. I konjunkturrådets rapport hänvisas sålunda till en undersökning, som visar att den ekonomiska tillväxten blivit i genomsnitt en procentenhet mindre än vad den annars skulle varit till följd av skattehöjningar . Vårt land har ogynnsammare skatteregler för mindre och medelstora företag än vad som är fallet i jämförbara länder. Detta speglar en negativ attityd till denna så viktiga del av företagsamheten. En rad regler som berör dessa företags skatteförhållanden måste därför reformeras med hänsyn till de små och medelstrora företagens speciella situation. Skattereglerna måste förenklas, möjligheten till långsiktig planering t. ex. för generationsväxling - måste underlättas, friheten att disponera vinstmedel måste ökas som den skattemässiga neutraliteten mellan olika verksamhetsformer eftersträvas. Mångå skatteproblem som mindre och medelstora företag ställs inför skulle ha betydligt färre negativa effekter, om skattetrycket och marginalskatterna låg på ungefär samma nivå som i våra mer betydande konkurrentländer. Den övergripande skattepolitiken, behovet och möjligheterna att sänka skattetryck och marginalskatter behandlas i moderata samlingspartiets partimotion Ökad välfärd genom sänkta skatter. Vi föreslår där att skattetrycket sänks med . Marginalskatten skall vara högst för de allra flesta inkomsttagare. Ingen skall ha högre marginalskatt är . Många av yrkandena i partimotionen är centrala för de mindre och medelstora företagen. En rad förslag om hur skattelagstiftningen mera i detalj bör ändras för att skapa ett bättre företagsklimat har däremot plats i denna motion. har den högsta förmögenhetsskatten bland . Skatteuttaget för förmögenhetsskatt börjar redan vid . för att öka till vid förmögenheter . loma bör sänkas till den nivå de hade före skatteskärpningen 1983. Inte endast skatteskalorna bestämmer förmögenhetsskattens tyngd. En rad regler om värderingen av själva förmögenheten påverkar också skattebelastningen. Beskattningen av arbetande kapital i mindre och medelstora företag utgör en allvarlig ekonomisk belastning. Företagets resurser måste i alltför många fall tas i anspråk för att betala ägarens kapitalskatt på en hårt bunden förmögenhet. Dessa företags tillväxt hämmas till nackdel inte bara för företaget och dess anställda utan för hela vårt lands ekonomi. Därför bör beskattningen av arbetande kapital avskaffas. Vid höstriksdagen 1986 beslöts att skall tas av noterade värden. Värdering med utgångspunkt från substansvärdet övergavs. Resultatet innebär en avsevärd skärpning av förmögenhetsskatten. Denna kan dessutom komma att slå mycket ojämnt, exempelvis till följd av snabba kurssvängningar. Reglerna för förmögenhetsvärderingen av OTCaktier bör ändras, så att deklarationsvärdet bestäms till av substansvärdet. Dubbelbeskattningen av aktiebolag har kritiserats. Den bör avskaffas. För utdelningar i icke börsnoterade aktiebolag har vissa lättnadsregler införts. I sådana bolag får man göra avdrag av det utdelade beloppet, dock ej med av aktiekapitalet eller högst . Eftersom flertalet småföretag har lågt aktiekapital ger regeln dem mycket liten lättnad. För att förbättra för dessa företag bör den nu nämnda regeln ändras, så att bolaget får göra avdrag av utdelningen, dock ej med av aktiekapitalet eller högst . Regler med anknytning av överlåtelser etc. Att kunna väl planera generationsskifte eller annat ägarbyte i företaget är av vikt inte endast för företagaren utan också för de anställda. Förutom att arvsoch gåvoskatterna bör sänkas bör ändringar ske i bl. a. följande regler: Planerade generationsskiften hindras genom att successiva överlåtelser inte kan genomföras. Den s. k. 30-procentsregeln får nämligen inte användas. Förändring måste ske så att den s. k. 30-procentsregeln för förmögenhetsvärderingen skall ske vid värdering i gåvobeskattningen även vid successiva överlåtelser. Egendomslivräntan har varit ett praktiskt instrument vid företagsöverlåtelser. Egendomslivräntan innebar att säljaren beskattades i takt med att beloppen blev tillgängliga för lyftning. fick köparen tillgång till en för mindre företag lämplig finansieringskälla. skall vederlag i livränteform beskattas som realisationsvinst eller i förekommande fall i den förvärvskälla den avyttrade egendomen ingått. Egendomslivräntan kan efter denna lagändring inte användas vid företagsöverlåtelser. Det är väsentligt för successionen inom den mindre företagsamheten att man återgår till tidigare lagregler. I syfte att undvika handel med s. k. förlustbolag finns vissa spärregler i lagen om förlustavdrag. Reglerna gäller för fåmansföretag, dvs. de mindre och medelstora företagen. För de börsnoterade bolagen finns inte dessa begränsningar. Det är riktigt att det tidigare förekom missbruk genom överlåtelse av s. k. skalbolag, men i många fall är det viktigt för att kunna sanera ett bolag att företaget med bibehållna förlustavdrag kan överlåtas till ny ägare. 8 § 1 -2 stycket i lagen om förlustavdrag som rör näringsidkare bör ändras, så att överlåtelse av aktiemajoriteten kan ske, inte minst för att underlätta företagssaneringar. Företags möjligheter att överbrygga förlustår bör vidgas genom att förlustutjämningsreglerna utformas på samma sätt som i ett flertal av våra konkurrentländer. Genom att företaget erhåller möjligheter att kvitta förlust mot tidigare vinster, s. k. carry back erhåller företaget ett tillskott av likvida medel under förluståret. Detta ger större stabilitet hos företagen både i en lågkonjunktur och med strukturomvandlingar. Möjligheterna att utnyttja carry back-metoden bör utredas. Enligt nu gällande regler för beräkning av realisationsvinst vid försäljning av aktier får anskaffningskostnaden för äldre aktier, som är börsnoterade eller föremål för annan notering, tas av nettoförsäljningspriset. SOU 1986:37 Reavinster, aktier och obligationer övervägde bl. a. den här typen av schablonregler. Där anförs bl. a. följande som skäl för schablonregel: Vinster på aktier som innehafts motsvaras till en del endast av kompensation för den inflation som förevarit . Detta gäller särskilt för aktier som innehafts och första . Vi anser att schablonregeln bör ge viss kompensation för inflationsvinster. Vi menar också att regeln kan motiveras av förenklingsskäl. Utredningen föreslår också att en alternativ schablonmässig vinsterberäkningsmetod bör införas för att i första hand något begränsa skatteuttaget vid mycket långa aktieinnehav, där vinsterna i betydande utsträckning kan ha karaktären av inflationsvinster. Utredningen föreslår att schablonregeln även skall få tillämpas för fåmansföretag. Att beskatta inflationsvinster, dvs. enbart skenbara vinster, är olämpligt. Som utredningen påpekar sker detta ofta vid långa innehavstider i icke marknadsnoterade bolag. Därför bör en regel om schablonmässig beräkning av anskaffningskostnaden för aktier i icke marknadsnoterade aktiebolag med innehavstid längre än tillåtas enligt samma villkor som i de börsnoterade företagen. Vid beskattning av egenföretagare tillåts ej att för pensionsförsäkringar direkt dras av i förvärvskällan. Premien för pensionsförsäkringen behandlas nämligen som ett allmänt avdrag. Detta innebär att egenföretagaren har högre kostnader för sin pensionsförsäkring än aktiebolaget. Om avdraget sker i förvärvskällan utgår således inte arbetsgivaravgift på ett belopp motsvarande försäkringspremien. För att skapa neutralitet mellan egenföretagare och aktiebolag bör avdrag för egenföretagarens pensionspremie ske i förvärvskällan. Fr. o. m. 1982 får underskott i rörelse eller jordbruk inte längre kvittas mot överskott i annan rörelse eller annat jordbruk vid beräkning av socialförsäkringsavgifter - egenavgifter - för egenföretagare och delägare i handelsbolag. Det 1982 införda kvittningsförbudet mellan olika förvärvskällor kan också leda till ökade inkomstskatter. För att undanröja dessa effekter bör skattereglerna kompletteras på följande sätt: Underskott i förvärvskälla av karaktären näringsverksamhet" får dras av mot inkomst från andra förvärvskällor. Vidare får underskottet i förvärvskälla inom inkomstslagen Jordbruk och rörelse kvittas mot överskott i annan förvärvskälla inom dessa inkomstslag vid beräkning av egenavgifter. Förlustavdrag har hos en egenföretagare karaktären av allmänt avdrag. Av detta följer att förlustavdraget inte påverkar egenavgifter. Denna snedhet bör undanröjas, vilket sker genom att förlustavdrag beaktas vid beräkning av egenavgifter om den skattskyldige så yrkar. Om make är medhjälpare i den andre makens verksamhet finns vissa regler som innebär faktisk sambeskattning. Medhjälpande make får endast beskattas för inkomst av den egna verksamheten under förutsättning att arbetsinsatsen under beskattningsåret uppgått till minst . Detta motsvarar full tjänstetid, vilket är en inte ovanlig form av deltidstjänstgöring för löntagare. Den nu nämnda regeln får inte endast skatteeffekter utan påverkar också den framtida pensionen. 400-timmarsspärren för medhjälpande make bör avskaffas. Särregler finns också vad gäller medhjälpande barn. Är barnen under skall deras inkomst läggas samman med den av makarna som har högst inkomst från företaget. Även om barnet har fyllt kan sammanläggning ske om inkomsten bedöms ligga över marknadsmässig lön. Reglerna gäller oavsett om barnet är hemmavarande eller inte. Dessa regler leder till att barn som arbetar i föräldrarnas företag diskrimineras jämfört med andra ungdomar. Särregeln i 32 § KL p. 13 3 stycket anv bör ändras, så att sammanläggningsregeln endast skall gälla i de fall lönen ligger uppenbart över marknadsmässig lön. Åldersgränsen skall sänkas till 15. För fåmansföretag gäller särskilda regler i skattelagstiftningen beroende på att ägarna i fåmansföretag betraktas som en part om de tillhör samma familj även om företaget ägs av många olika personer. De särskilda reglerna för fåmansföretag är av tre slag: materiella regler, t. ex. 400-timmarsregeln för medhjälpande make regler om ökad information Fåmansreglerna ålägger fåmansföretagen en mycket långtgående informationsskyldighet för att dessa företag inte skall uppnå obehöriga skatteförmåner. Närståendekretsen är mycket omfattande enligt 35 § 9 stycket KL och förutsätter att företagsledaren har överblick över samtliga transaktioner som görs av personer i närståendekretsen. Reglerna som är mogna för omprövning är sämst anpassade för enkelbeskattade subjekt som handelsbolag. Reglerna bör redan nu avskaffas för dessa. Företagare har ofta starkt varierande inkomster, vilket med vår höga progression i skatteskalorna kan leda till ett totalt högre skattetryck vid ojämnt fördelade inkomster. Med lägre marginalskattetryck skulle den här typen av problem i stort sett försvinna. har man i stället sökt andra lösningar. Jordbrukare med oregelbundna skogsinkomster kan genom insättning på skogskonto erhålla en inkomstutjämning. Samma gäller uppfinnare och deras uppfinnarkonto. Det bör därför övervägas om inte motsvarande möjligheter bör ges övriga egenföretagare, så länge det höga marginalskattetrycket består. Genom insättningar på ett särskilt bankkonto benämnt egenföretagarkonto skulle egenföretagaren få beskattningen uppskjuten till den dag pengarna lyfts. För personer som önskar starta företag bör möjlighet finnas att med avdragsrätt från tjänsteinkomst kunna göra avsättningar till nyetableringskonto i bank. När företaget startar får medel lyftas från kontot. Eventuella förluster kan därigenom finansieras med obeskattade medel. Den 1982 införda avdragsbegränsningen skulle på så sätt mildras vid nyföretagande. Ett annat alternativ är personliga investeringskonton som premierar produktiva investeringar med uppskjuten beskattning. I får privatpersoner som investerar direkt eller via fonder i företag mindre än , göra avdrag på inkomstskatten genom ett årligt avdrag på . Att stimulera nyföretagande är viktigt om vårt näringsliv skall följa med i den dynamiska utveckling som skapas av snabba vetenskapliga och tekniska framsteg. Vad som krävs är en stimulans via skattesystemet som inte endast kommer några stora företag till del. Av ökningen av investeringarna, enligt finansplanen, på beräknas falla på av staten understödda investeringar i och . existerande metoder för investeringsstimulans leder till både koncentration och en onödig riskexponering. För att undvika dessa två typer av negativa följder bör förutsättningarna utredas att införa stimulanssystem av typ egenföretagarkonto, personliga investeringskonton och avdragsrätt enligt engelsk modell. Under höstriksdagen infördes nya regler vad gäller fastighetsskatten. Dessa regler innebär att privat ägda fastigheter diskrimineras i förhållande till allmännyttiga fastigheter genom att fastighetsskatten utgår med 2,mot allmännyttans 1,. Detta leder till snedvridning, inte minst för lokalhyror, där kostnaderna för detaljhandeln kan växla avsevärt beroende på fastighetens ägandeförhållande. Höjningen av fastighetsskatten som beslutades bör inte träda i kraft. Dessutom bör fastighetsskatten 1988 sänkas med en tredjedel: Löntagarfonderna har utgjort en belastning på näringslivet dels genom en särskild arbetsgivaravgift dels genom vinstdelningsskatten. Löntagarfonderna har inte infriat några av de mål som skulle uppnås genom riksdagsbeslutet. De har i stället skadat näringslivet och mest då de mindre företagen som drabbas förhållandevis hårdare av denna skatt. Vi yrkar på att löntagarfonderna skall avskaffas och därmed också vinstdelningsskatten och den extra arbetsgivaravgiften. Avdragsrätt medges numera inte vid s. k. allmänna skadestånd enligt arbetsrättslagstiftningen. Dessa skadestånd är skattepliktiga för mottagaren. Principen är att belopp som är skattepliktiga hos en skattskyldig skall vara avdragsgill hos den som utger beloppet. Alltså bör denna typ av skadestånd vara avdragsgilla. Till detta kommer att egenföretagare genom progressiviteten i skatteskalan drabbas hårdare än företag som drivs i aktiebolagsform av den bristande avdragsrätten, en konsekvens som strider mot principen om likabehandling. S.k. allmänna skadestånd enligt arbetsrättslagstiftningen skall vara avdragsgilla. Skatteprocesser är kostsamma. har småföretagare alltför ofta tvingats till långa och dyrbara processer med skattemyndigheterna för att få sin rätt. De rättssäkerhetsproblem som vårt skattesystem skapat behandlas i andra sammanhang. Här betonar vi endast att kostnader för skatteprocesser för vinnande parts processkostnader bör betalas av statsverket. Förluster vid konkurs i företagsformerna enskild firma och handelsbolag är att anse som skattemässiga kapitalförluster. För att något lindra effekterna för den enskilde företagaren borde kapitalförlusten vid konkurs skattemässigt ges avdragsrätt i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. Vi föreslår således att möjligheterna att införa särskilda regler om avdragsrätt i förvärvskällan tillfällig förvärvsverksamhet för kapitalförlust vid konkurs utreds. beräknas preliminärskatteuttaget för B-skatt till av den slutliga skatten året före inkomståret. Detta har inneburit en höjning från . Likviditeten för små och medelstora företag har härigenom försämrats särskilt med sänkt inflationstakt. Reglerna gällande preliminär B-skatt bör ändras, så att preliminärskatteuttaget beräknas som tidigare till i stället för . Vissa av de förslag som redovisas i denna motion återfinns också i vår partimotion om skattepolitiken. Där återfinns de konkreta yrkandena. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att hos regeringen begär förslag om avdragsrätt för aktieutdelning i icke marknadsnoterade aktiebolag i enlighet med vad som anförts i motionen, 2. att hos regeringen begär förslag om att regeln om reduktion för företagsförmögenhet skall gälla även för successiva överlåtelser vid gåvobeskattning, 3. att beslutar att skattereglerna för egendomslivränta återställs till vad som gällde , 4. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för förlustutjämning i enlighet med vad som i motionen anförs, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts beträffande förlustutjämning mot föregående års vinst, 6. att beslutar att anskaffningskostnaden för längre innehav av aktier i icke marknadsnoterade aktiebolag får beräknas enligt den schablonregel som gäller för börsnoterade aktier, 7. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för avdrag för pensionsförsäkring för egenföretagare i enlighet med vad som anförts i motionen, 8. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler så att underskott i näringsverksamhet kan kvittas mot överskott i motsvarande förvärvskälla i enlighet med vad som anförs i motionen, [att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för beräkning av egenavgifter så att hänsyn tas till underskott i förvärvskälla enligt vad som anfört i motionen,1] 9. att beslutar att begränsningsregeln om en minsta årsarbetstid för medhjälpande make avskaffas för fåmansföretag, 10. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler vad avser lön till egna barn enligt vad som anförs i motionen, 11. att hos regeringen begär förslag om avskaffande av särreglerna för fåmansföretag vad avser enkelbeskattade skattesubjekt, 12. att hos regeringen begär förslag om förbättrade möjligheter vad avser resultatutjämning och konsolidering för egenföretagare, 13. att hos regeringen begär utredning om åtgärder i syfte att stimulera nyföretagande i enlighet med vad som anförts i motionen, 14. att beslutar att så kallat allmänt skadestånd enligt arbetsrättslig lagstiftning skall vara avdragsgillt vid inkomsttaxeringen, 15. att hos regeringen begär förslag om ändrade regler för avdrag för kapitalförluster i samband med konkurs i enlighet med vad som anförs i motionen, 16. att beslutar att debitering av preliminär B-skatt skall Mot. ske av tidigare års debitering i enlighet med vad som anförs Sk461 () () () () ' 1986/87: Sf339.