mot · GA02N143 · 1987-03-11 00:00:00 — Dessa vinster måste omfördelas eftersom i annat fall både industriföretag och enskilda skulle drabbas orimligt hårt. Målsättningen måste enligt mening vara att omläggningen av skatter och avgifter på energi och andra produktionsfaktorer skall ske inom ramen för ett oförändrat skattetryck. Sammanfattningsvis kommer prisutvecklingen på el att främst bestämmas av vilket prissättningssystem man väljer och hur mycket ny elproduktion som behövs. Det är också en självklarhet, att vid en lägre energianvändning med mindre behov av ny elproduktionskapacitet i enlighet med linje, kommer kostnaderna för elen att öka mindre än om industrins och kraftbolagens syn blir gällande. Det är då vi får en prisutveckling på el som leder till att eltunga företag och branscher riskerar att slås ut. I propositionen konstateras att avreglerings- och förenklingsfrågorna kvarstår som en permanent uppgift för näringspolitiken. Det torde vara sant, i varje fall så länge den nuvarande regeringen finns kvar, med hänsyn till det bristande intresse man visat för dessa frågor. Normer och regler kan bli betungande för företagen, särskilt för de små företagen. Det är därför viktigt att arbetet med avbyråkratisering och avreglering drivs vidare med kraft. Med tanke på regeringens agerande tidigare anser vi det dock vara angeläget med en parlamentarisk återförsäkring, vilket lämpligen kan ske genom inrättande av en parlamentarisk delegation med uppgift att följa avregleringsarbetet. Vi har även i annat sammanhang betonat vikten av en fungerande nordisk hemmamarknad och borttagande av handelshinder och andra begränsningar i det nordiska samarbetet. Det är också viktigt att den internationella harmonisering som pågår bedrivs på ett sådant sätt att inte berättigade miljö- och säkerhetskrav åsidosätts. Kravet på avlägsnande av icke-tariffära handelshinder får inte ske till priset av mindre säker arbetsmiljö eller ökade miljöskador. Vi noterar även att föredraganden redovisar att det inom övervägs vissa ändringar i arbetsrättslagstiftningen med syftet att skapa mer enhetliga och lättare tillämpbara regler. En sådan reformering av arbetsrättslagstiftningen har vi krävt i annat sammanhang. Näringspolitikens roll vid större industrikriser I propositionen tillskriver sig föredraganden äran av att ha genomfört en omläggning av hanteringen vid krissituationer för företag. Efter regeringsskiftet har strävandena att skära ned krisföretagsstödet haft hög prioritet i näringspolitiken hävdas det i propositionen. Sanningen var den att det finansiella stöd som lämnades till krisdrabbade företag inom varv, stål, gruv, massa och papper, teko etc. var en följd dels av en misslyckad socialdemokratisk politik , dels av vikande internationell konjunktur med stigande oljepriser och ökande arbetslöshet. Sanningen är vidare att socialdemokraterna efter sitt makttillträde kraftigt ökade anslagen för stöd till krisdrabbade företag på tilläggsbudget för / 83. Sanningen är också att socialdemokraterna givit ett kraftigt stöd till företag för att de skall lösa strukturproblem i regioner med jämförelsevis goda utsikter medan man lämnat regionalt utsatta regioner utan stöd. Sanningen är den att socialdemokraterna kunde dra fördel av den förutseende politik för en socialt acceptabel strukturomvandling som de icke-socialistiska regeringarna förde . Det framgår också klart av den utveckling som bevittnats inom gruv- och stålnäringen att socialdemokraterna inte förmår att hantera dessa frågor på ett korrekt sätt, vare sig ur ortens, de anställdas eller företagens synpunkt. I de fall en positiv utveckling kommit till stånd har den skett trots regeringens agerande. Vi vill i detta sammanhang understryka att en nödvändig fortsatt struktur- Mot. omvandling inom basnäringarna, såsom t. ex. gruv- och stålindustrin, måste N143 ske på ett sådant sätt att hänsyn tas till hur skilda regioner tidigare drabbats. De stora företagen måste ta ett eget ansvar så att nödvändiga strukturomvandlingar kan genomföras på ett socialt acceptabelt sätt. har en ökande internationalisering skett inom det svenska näringslivet. Handeln har ökat och i en särskild motion har vi redovisat vår syn och lagt förslag om handelspolitikens inriktning. De utländska investeringarna i har ökat som svenska företag har investerat utomlands i en betydande omfattning. De förändringar som föreslås i lagen om utländska förvärv av svenska företag kan vi acceptera. Vi kan däremot inte underlåta att kommentera att föredraganden här, liksom över huvud taget i propositionen, hänvisar till en mängd olika utredningar som skall genomföras. Detta ser vi som ett tecken på avsaknad av näringspolitik och ett ytterligare tecken på den handlingsförlamning som präglar regeringens politik och utredningsarbetet ett sätt att dölja denna inkompetens. Teknisk forskning och utveckling Forskning och teknisk utveckling är en grundläggande förutsättning för att kunna bedriva en offensiv och framtidsinriktad näringspolitik med målsättningen att bereda möjligheter till företagande i alla delar av landet. Samhällets satsningar på teknisk utbildning, forskning och utveckling måste inriktas mot att tillgodose de små och medelstora företagens behov. Det är bl. a. av detta skäl som styrelsen för teknisk utveckling (STU) och de regionala utvecklingsfonderna måste ha en central roll i näringspolitiken. Vi anser även att industrifonden bör omvandlas till en fond för industriell utveckling av småföretag - benämnd Småföretagsfonden. Vi återkommer nedan till denna fråga. Vi anser även att inomteknikpolitiken skall prioritera områden som syftar till en långsiktig utveckling av branscher som kan ge både en ökande kompetens och en bättre internationell konkurrenskraft, såsom t. ex. rymdprogrammet. Vi ser även positivt på satsningen av det nationella programmet för informationsteknologi. STU:s insatser för teknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete i form av stöd till grundläggande och långsiktig kompetensuppbyggnad och kunskapsutveckling är av stor betydelse för den svenska industrin. I propositionen föreslås nu en viss förändring av STU:s program, vilken förefaller vara ändamålsenlig. Vi vill dock understryka vikten av att STU:s insatser inriktas mot de små och medelstora företagen och inte binds upp för 13 uppbyggnad av fasta resurser vid högskolan. Vi vill även betona vikten av att Mot. de enskilda uppfinnarna inte eftersätts utan ges en generös behandling. även i detta sammanhang understryka vad vi anfört om inriktningen av det europeiska forskningssamarbetet i en särskild motion angående energiforskningen. Industrifonden bör enligt föredraganden förskjuta sin verksamhet mot de mindre och medelstora företagen. Fondens uppgift är att stödja industriellt utvecklingsarbete av teknisk karaktär. Detta är enligt vår mening en riktig utveckling och vi anser därför att fonden även bör benämnas Fonden för industriellt utvecklingsarbete i småföretag (Småföretagsfonden). Forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag I propositionen föreslås att systemet med forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag skall slopas. Bidraget är ett icke projektbundet stöd för att främja forskning och utveckling inom företag med högst 500 anställda. Enligt vår mening bör möjligheten till ett sådant stöd finnas kvar. Enligt den utvärdering STU gjorde föregående år översteg behovet av stöd kraftigt tillgängliga medel. Det är därför förvånande att STU i motsvarande utvärdering menar att stimulanseffekterna är små. Ett anslag på 10 milj. kr. bör därför anvisas för /88. Småföretagens roll i en framgångsrik decentralistisk näringspolitik kan inte överskattas. I en offensiv och framtidsinriktad industri- och sysselsättningspolitik har småföretagsamheten en strategisk betydelse och en avgörande roll för möjligheterna att skapa arbete och att utveckla industri och service. Av propositionen framgår att av alla företag har färre än 200 anställda. Dessa företag har, tillsammans med egenföretagarna, en särskild betydelse när det gäller möjligheterna att skapa regional balans. De regionala utvecklingsfonderna inrättades 1978 och har en mycket stor betydelse för att främja utvecklingen av små och medelstora företag. Fonderna är, tillsammans med de resurser det s. k. länsanslaget erbjuder, det bästa instrumentet för att stärka näringslivet utanför storstäder och större industriorter. Syftet med fonderna är bl. a. att komplettera övriga institutioner på kreditmarknaden och att ge olika typer av företagsservice till de små och medelstora företagen. Vi vill i detta sammanhang understryka vikten av att fonderna även ser som sin uppgift att ge stöd till idéer och projekt, där de ordinarie kreditinrättningarna bedömer riskerna för stora och inte enbart satsar på projekt som bedöms ha en säker lönsamhet. Fonderna har därmed 14 en nyckelroll för att förse de mindre företagen med riskkapital. Detta innebär Mot. att man totalt sett alltid får räkna med att fonderna kan behöva tillskott av NI43 kapital även om fonderna så långt möjligt bör vara revolverande, dvs. att amorteringar och räntor täcker behovet av utlåningskapital. Vi vill betona vikten av att det ur servicesynpunkt är angeläget att utvecklingsfonderna kan ge snabba och korrekta besked till företagen i olika stödoch låneärenden. Föredraganden anser vidare att någon ändring i målgruppen för fondernas stödverksamhet ej skall ske. Den nuvarande inriktningen innebär att fondernas stöd skall riktas mot tillverkande företag eller mot företag med anknytning till den tillverkande industrin samt turistföretag. Den nuvarande ger goda möjligheter att även ge stöd till vissa serviceföretag om viljan finns. Det är enligt vår mening speciellt viktigt att det finns en vilja hos fonderna att stödmöjligheterna till företag ges en generös tolkning i regionalt utsatta områden. Vi kan därför dela uppfattningen att någon utvidgning av fondernas målgrupp ej bör ske. SIND föreslår att anslaget till Småföretagsutveckling, där kostnaderna för de regionala fondernas företagsservice och administration m. m. skall täckas, skall räknas upptill 168,5 milj. kr. (inkl. 2,5 milj. kr. som står till regeringens förfogande för stöd till arbetskooperation) så att fonderna får kompensation för kostnadsökningar och därmed kan bevara sin kompetens. ansluter sig till denna bedömning. Vi anser även att utvecklingsfonderna skall tillföras medel för satsningar i energi- och miljöinvesteringar inom småföretagen. Dessa medel bör med hänsyn till projektens angelägenhetsgrad lånas ut till förmånliga villkor med tanke på de långsiktigt positiva effekter de ger. Vi anser även att de medel SIND disponerar för nyetableringsinsatser bör fördelas till fonderna. Vi kan heller inte underlåta att uttala vår förvåning att finansieringsförordningen för de regionala utvecklingsfonderna inte setts över inför denna proposition utan att det endast aviseras att så skall ske. Stiftelsen Småföretagsfonden inrättades 1984 som en del av löntagarfondssystemet. Denna fond tillfördes då 100 milj. kr. Genomförda och beslutade engagemang innebär att totalt 64 milj. kr. I fasta placeringar och likvida medel återstår 51 milj. kr. I propositionen föreslås att Stiftelsen Småföretagsfonden nu tillförs ytterligare 100 milj. kr. Från sida konstaterade vi när Stiftelsen Småföretagsfonden inrättades att det endast var ett försök av regeringen att skaffa sig ett alibi hos småföretagarna för införandet av löntagarfonderna. Fonden skall ses mot bakgrund av att löntagarfonderna systematiskt för över stora ekonomiska resurser från småföretagen till storföretagen - från utsatta regioner till regioner med expansionskraft. Någon analys om denna åtgärd med hänsyn till fondens organisation och inriktning gynnade småföretagens kreditförsörj- 15 ning fanns inte. Med dessa utgångspunkter och med hänvisning till att vi tidigare denna dag föreslagit inrättande av ny småföretagsfond för industriellt utvecklingsarbete anser vi att Stiftelsen Småföretagsfonden skall avskaffas och tillgängliga medel återföras till AP-fondssystemet. Det ankommer på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig lagtext. SIFU inrättades 1980 och skall bedriva fortbildning för främst små och medelstora företag i bl. a. tekniska ämnen. SIFU är lokaliserat till . I propositionen föreslås att SIFU ej längre skall få något eget anslag utan att SIND skall besluta om de årliga basresurserna för SIFU. Detta torde enligt vår mening vara första steget i en strategi för att lägga ned SIFU. Vi anser att även fortsättningsvis skall utgå ett reservationsanslag Bidrag till för företagsutveckling över statsbudgeten. Anvisade medel till SIND:s disposition får minskas i motsvarande grad. Vi återkommer nedan till anslagsfrågorna för insatser i syfte att stödja småföretagens utveckling. I propositionen lämnas en redovisning över de statliga företagen. Totalt omsatte de statliga företagen och de affärsdrivande verken ca 168 miljarder och sysselsatte ca 310000 personer. Av propositionen framgår vidare att den omfattande omstrukturering som ägde rum medfört att de statliga företagen nu har en betydligt bättre grund att stå på. Det var den offensiva näringspolitik som fördes och som gav förutsättningarna för den positiva utvecklingen inom betydande delar av basnäringarna. De stora problemen kvarstod främst inom varvs- och gruvindustrierna, vilka förvärrades genom den koncentrationsinriktade syn som fick styra insatserna inom dessa näringar. Obeslutsamheten går också igen i den debatt som förs om gruvhanteringens framtid. Propositionen innehåller främst en redovisning av regeringens syn på hur den framtida ägarpolitiken bör bedrivas. Föredraganden redovisar här en ideologiskt betingad syn som innebär att statlig företagsamhet är principiellt att föredra framför andra ägarformer. Det är endast i undantagsfall som regeringen kan tänka sig en utförsäljning av statliga företag. Från sida har vi i annat sammanhang redovisat vår syn i dessa hänseenden. Enligt vår mening är det samhällets uppgift att ge de allmänna förutsättningarna för att bedriva industriell verksamhet. Staten kan självfallet även genom eget ägande i skilda former driva olika typer av verksamhet för att tillgodose övergripande målsättningar. Statligt ägande får således inte bli ett självändamål. Likaväl som det uppenbarligen är naturligt att förvärva företag, lika väl bör det vara naturligt för staten att sälja ut företag som strukturerats om och fått nödvändig stabili- 16 tet och lönsamhet. En försäljning av statliga företag behöver heller inte Mot. innebära att statens tillgångar minskar eftersom intäkterna kan användas till NI43 amortering av skulder med betydligt minskade ränteutgifter. Det kan även ifrågasättas om statliga företag eller koncerner, som trots upprepat ekonomiskt stöd från samhällets sida inte är lönsamma och där alternativet är nedläggning av enheter eller ytterligare kapitaltillskott, skall bibehållas i nuvarande form. Varje koncern rymmer inom sig normalt både vinstgivande och förlustbringande enheter. Det kan därför vara fördelaktigare att genomföra en omstrukturering för att därigenom skapa större handlingsutrymme när det gäller hanteringen av nedläggningshotade enheter. Många av de statliga företagen är emellertid vinstgivande och representerar en möjlighet att generera betydande kapital genom börsintroduktion och försäljning. Det finns enligt vår mening kapital tillgängligt på börsen för placering i nya objekt. Det är därför lämpligt att försälja hela eller delar av vissa statliga företag. Exempel på sådana skulle kunna vara företagsenheter inom , , , , ytterligare försäljning av andelar i PKbanken etc. Man får heller inte enligt vår mening vara främmande för att dela upp verksamheter inom de affärsdrivande verken - t. ex. , och domänverkets skogsinnehav, vilket vi föreslagit i annat sammanhang. Utvecklingsinsatser i vissa branscher I propositionen föreslås fortsatt stöd till utökad prospektering. I realiteten är det dock en neddragning jämfört med det program som tidigare gällt. Vi anser att stödet bör förstärkas till den träbearbetande industrin. Totalt för treårsperioden uppgår SIND:s äskanden för branschfrämjande åtgärder till 66 milj. kr. För /88 föreslås att 17 milj. kr. Enligt vår mening bör detta anslag höjas med 5 milj. kr. i syfte att förstärka stödet till den träbearbetande industrin. Vi har tidigare redovisat våra krav på förstärkning av stödet till de branschfrämjande åtgärderna och förordar för budgetåret att 22 milj. kr. anvisas för detta ändamål. Från anslaget bestrids bl. a. kostnaderna för de regionala utvecklingsfondernas verksamhet. Totalt innebär SIND:s äskanden att ett behov för /88 uppgår till 168,5 milj. kr., inkl. medel som står till regeringens förfogande. Dessa medel bör totalt fördelas på fonderna. Vi har även i det föregående föreslagit att särskilda medel för stöd till företagen för projekt som avser energi- och miljöinsatser skall tillföras fonden. Vidare bör även i forsättningen medel anvisas direkt till SIFU och ej över SIND i enlighet med vad 17 som tidigare anförts om totalt 12 milj. kr. Totalt för småföretagsutveckling i enlighet med vad som anförts i det N143 föregående för budgetåret bör därför anvisas ett anslag om . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om mål och inriktning av näringspolitiken inför 1990-talet, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om en reformerad småföretagsbeskattning, 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om att vinstdelningsskatten bör avskaffas, 4. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om sambanden mellan energipolitikens inriktning och elprisets utveckling, 5. att beslutar att hos regeringen begära att en parlamentarisk delegation tillkallas med uppgift att påskynda avregleringsarbetet inom näringslivet i enlighet med vad som anförs i motionen, 6. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om strukturinsatser vid större industrikriser, 7. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om inriktningen av stödet till den tekniska forskningen och utvecklingen, 8. att beslutar godkänna, dels de riktlinjer som förordas i motionen för Stiftelsen för industriellt utvecklingsarbete, dels att fondens benämning ändras till Stiftelsen för industriellt utvecklingsarbete i småföretag (Småföretagsfonden) i enlighet med vad som förordas i motionen, 9. att beslutar att - med avslag på proposition 1986/ 87:74 i denna del - anvisa . för Forskningsbidrag till teknikbaserade småföretag i enlighet med vad som anförs i motionen, 10. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om inriktningen av de regionala utvecklingsfondernas verksamhet, 11. att beslutar anvisa ett med i förhållande till regeringen om . förhöjt anslag till Småföretagsutveckling om totalt , 12. att beslutar att - med avslag på proposition 1986/ 87:74 i denna del - anta en lag om upphävande av lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden i enlighet med vad som anförs i motionen, 13. att beslutar att - med avslag på proposition 1986/ 87:74 i denna del - anvisa ett reservationsanslag för Bidrag till . och anvisade medel till 18 statens industriverk minskas i motsvarande grad i enlighet med vad som anförs i motionen, 14. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförs om statens ägarroll inom näringslivet, 15. att beslutar att till Branschfrämjande åtgärder anvisa ett i förhållande till regeringens förslag med . den träbearbetande industrin förhöjt reservationsanslag om totalt . för /88 i enlighet med vad som anförs i motionen. () () P.-O. () () () i