mot · GA02Jo603 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo603 Axel m. fl. (s) Skogsteknikerutbildningen i norra Inledningsvis vill vi erinra om att en likalydande motion lades till fjolårets . Motionen rönte en välvillig behandling i utskottet. Trots detta är frågan om en rimligare fördelning över landet av platserna för skogsteknikerutbildningen fortfarande olöst. Den höga medelåldern i kåren har blivit ännu högre och den dag då massavgångar sker på grund av pensionering närmar sig raskt. Därför måste fördelningsfrågan bringas till lösning , det går inte att vänta . Skogsteknikern är arbetsledaren som direkt påverkar skogsbrukets åtgärder på alla områden. Yrkesmässigt är benämningarna mångå, beroende på vem som är arbetsgivare och vilka de huvudsakliga arbetsuppgifterna är: kronojägare, skogsvårdskonsulent, faktor och skogsinspektor är de vanligaste. I skogsföretagens decentraliserade organisation har skogsteknikern en ledande roll, med ansvar för den lokala förvaltningen av skogskapitalet och genomförande av en ambitiös skogsvård. Därutöver har skogsteknikern det direkta lokala ansvaret för arbetskraften i skogen. En annan och växande arbetsuppgift är rådgivning till och aktivering av enskilda skogsägare. Indirekt har alltså skogsteknikern ett stort ansvar för virkesförsörjningen till den svenska skogsindustrin och därmed också för dess utveckling och fortbestånd. Bristen på skogstekniker är mycket stor i norra ; det är mycket svårt att nyrekrytera vid pensionsavgångar. Denna brist kommer att bestå och har flera orsaker: För det första visar åldersfördelningen inom skogsteknikerkåren på en koncentration till åldersgrupperna och uppåt, beroende på att utbildningen av tekniker nådde en kraftig topp . För det andra har den fortgående rationaliseringen och omläggningen till maskindrift medfört att gruppen skogsförmän blivit alltför smal för att någon nämnvärd teknikerrekrytering skall kunna ske därifrån. För det tredje ställer den aktuella industristrukturen i norra och den höjda skogsvårdsambitionen krav på en hög och jämn aktivitet i det norrländska skogsbruket. Dessutom har nya arbetsuppgifter tillkommit , främst inom naturvårds- och fritidssektorn. Sammantaget innebär detta att nyanställningsbehovet enbart hos de fyra största skogsföretagen i norra (domänverket, SCA, MoDo och Norrskog) ligger på 2530 skogstekniker . Granskas hela det norrländska skogsbrukets årsbehov av nyrekrytering mer än fördubblas antalet. Ca 7080 utbildningsplatser behövs för att någorlunda svara mot det norrländska skogsbrukets behov. Erforderliga 7080 utbildade skogstekniker skall ställas mot de 30 årliga utbildningsplatser som finns i , , det enda kvarvarande skogsinstitutet norr om . I finns totalt 102 utbildningsplatser (förlagda till , och Gammelkroppa). Av främst redovisade åldersmässiga skäl är nyrekryteringsbehovet mest akut inom det norrländska skogsbruket. Därför anser vi denna snedfördelning av utbildningsplatserna felaktig, hämmande och direkt menlig för en något så när godtagbar nyrekrytering av skogstekniker till , nu och . Enligt vår mening bör en omfördelning av 40-50 utbildningsplatser ske från skogsinstituten i till skogsinstitutet i så snart det är praktiskt möjligt med hänsyn till kursavslutning etc. Mot bakgrund av det framförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om behovet och omfattningen av en omfördelning av antalet platser inom skogsteknikerutbildningen i från skogsinstituten i till skogsinstitutet i , . () () 1986/87 Jo603