mot · GA02So147 · 1987-03-31 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sol47 m. fl. Nytt statsbidragssystem för barnomsorgen (prop. 1986/87:117) Ett av målen för barnomsorgen är att förmedla och ge en konkret innebörd åt demokratiska värderingar. Verksamheten skall fostra barnen till solidaritet med andra barn och utveckla deras uppfattning om allas lika värde, självbestämmanderätt och integritet. Utformningen av statsbidragen till barnomsorgen har stor betydelse för möjligheten att förverkliga målet - EN FÖRSKOLA FÖR ALLA BARN. Regeringen uttalade så sent som i proposition 1984/85:209 uppfattningen att en god barnomsorg är en viktig förutsättning för att befrämja en bra uppväxtmiljö för barnen. Utgångspunkten måste vara att ge kommunerna möjlighet till en fortsatt utbyggnad av barnomsorgen och en maximal resursanvändning. Ett mål i socialtjänstlagens portalparagraf (1 §) - jämlikhet - skall vägleda och prägla barnomsorgen. Den sociala snedrekryteringen till barnomsorgen är emellertid fortfarande påtaglig. Ett mycket stort antal kommuner kan t. ex. inte erbjuda barnomsorgsplatser . Att regeringen nu föreslår ett extra bidrag för nattöppna daghem hälsas med tillfredsställelse. Dock måste aviserad översyn av den sociala snedrekryteringen i syfte att bl. a. kartlägga behoven av barnomsorg påskyndas. Åtgärder måste komma till stånd för att avhjälpa de uppenbara brister som råder i detta avseende. För olika typer av alternativa barnomsorgsformer utgår samma statsbidrag som till den kommunala barnomsorgen. Detta kan starkt ifrågasättas. Erfarenheterna från alternativa daghem på flera håll i landet visar att dessa i många fall inte uppfyller de krav på en kvalitativt högstående och jämlik barnomsorg. Trots att alternativa daghem som villkor för att erhålla statsbidrag skall ingå i den kommunala barnomsorgsplanen kringgås ofta syftet med detta krav. Barn med särskilda behov tas i många fall inte emot i alternativa daghem. Kommunen påtar sig ofta inga förpliktelser mot barn eller personal inom dessa daghemsformer. Det förekommr inte sällan att socialförvaltningen fråntar sig ansvaret för att förmedla barn till alternativen. Dessa har inte sällan kortare öppethållande, höga enhetstaxor och lägre personaltäthet. Det har dessutom inträffat att kooperativa daghem ursprungligen skapats i rent vinstsyfte, men för att komma i åtnjutande av statsbidraget ombildats till ideell förening. Trots statsbidrag, mindre resursinsatser innebärande sämre kvalitet, och höga taxor måste kommunerna ofta gå in med bidrag för att verksamheten skall kunna bedrivas. Om man inte ställer distinkta krav på alternativa barnomsorgsformer måste man befara att konflikter uppstår med den helhetssyn byggd på solidaritet, jämlikhet och rättvisa som skall prägla barnomsorgen. Det kan ifrågasättas om målsättningarna i vad gäller personaltäthet, personalutbildning, barngruppernas storlek och det pedagoiska programmet kan uppfyllas med den schablonmässiga utformning statsbidragssystemet fått. Utformningen av statsbidragssystemet borde enligt vår uppfattning utgå från heldagsomsorg. Om inte begreppet daghem relateras / vardag kan heltidsbarn utestängas från vissa verksamhetsformer. Därför föreslår vi en ändring från 8 till 10 timmars normalt öppethållande. Mot ovanstående bakgrund anser vi att mera preciserade krav än bör uppställas som villkor för att statsbidrag skall utgå till daghemsverksamhet, vilket lämpligen kan ske i form av föreskrifter. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos regeringen begär att de i motionen anförda synpunkterna på villkoren för erhållande av fullt statsbidrag för daghemsverksamhet beaktas vid utformningen av bidragsföreskrifterna. () () 1986/87 So 147