ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Jo510 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo510 och () Ändring i djurskyddslagen I lagen (1944:219) om djurskydd åläggs polismyndigheten flera icke polisiära administrativa funktioner. 17 § innebär skyldigheter för polismyndigheten att omhänderta och vårda djur. 18 § innehåller ålägganden för polismyndigheten avseende förfoganderätt över omhändertagna djur, värdering, försäljning och avlivande av sådana djur samt omhändertagande och vård av djur. 19 § innehåller ekonomiska regleringar som belastar polismyndighetens administration. Det är angeläget att polisens resurser används till rent polisiära uppgifter och sådana funktioner som har en naturlig förankring i polisverksamheten. Lagstiftningen bör därför ses över så att annan myndighet, förslagsvis länsstyrelse/miljö- och hälsoskyddsnämnd, åläggs de funktioner som redovisats ovan. uppgifter bör begränsas till att vid behov lämna handräckning. En förändring enligt ovan skulle stå i bättre överensstämmelse med modern lagstiftning och bidra till ett mer ändamålsenligt och bättre utnyttjande av samhällets resurser. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen anhåller om förslag till sådan ändring i djurskyddslagstiftningen att polismyndighetens skyldigheter att omhänderta och vårda djur åläggs annan myndighet.
mot · GA02Jo511 · 1987-01-26 00:00:00 — () Uppgift om tillsatser i vin 1986/87 Jo511-520 har vid ett antal tillfällen kommit alarmerande rapporter om giftiga tillsatser i vin. har t. o. m. två dödsfall i misstänkts vara orsakade av glykol i italienskt lantvin. Även om giftiga tillsatser i vin är resultat av brottsliga handlingar, finns det anledning att förmoda att svenska vinkonsumenter blivit mer uppmärksamma på tillsatser i vin . Deras möjligheter att få information om vilka tillsatser som finns i olika viner är dock begränsade. Det är endast i inledningen av Systembolagets prislista konsumenten kan få information om vad som tillsatts vinerna, inte på förpackningarna. Det är inte givet att varje konsument studerar prislistan före sitt inköp och därför inte känner till eventuella tillsatser som kan ha betydelse för valet av vin. Vin är således en produkt för human konsumtion som undantas från bestämmelser om märkning, vilka gäller för såväl det ur hälsosynpunkt fördelaktigare, alkoholsvaga ölet som för en rad andra livsmedelsprodukter, vilka veterligen inte lett till misstankar om att ha orsakat dödsfall. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av märkning med tillsatser i vin även på vinförpackningarna. 1 1986/87.3 sami.
mot · GA02Jo512 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo512 m. fl. (s) Etisk prövning av djurförsök finns i varje högskoleregion en djurförsöksetisk nämnd med uppgift att kontrollera och begränsa djurförsöken. Tyvärr har den goda anken med nämnderna inte förverkligats. Endast fyra av 4000 ansökningar om djurförsök har avslagits av nämnderna. Någonting måste vara fel när inte syftet nåtts i högre grad. Är det nämndernas befogenheter eller är det deras sammansättning som inte är adekvat? Regeringen har tydligen ställt sig samma frågor, eftersom en översynsutredning tillsatts och arbetat . Tyvärr är utredningen i stora stycken ett hastverk, som inte gjort den grundläggande analysen av befogenheter, sammansättning och andra förhållanden satta i relation till syftet att kontrollera och begränsa djurförsöken. Enligt vår mening är både befogenheterna för svaga och sammansättningen felaktig. Nämnderna måste få möjlighet att pröva alla djurförsök. De bör vidare få möjlighet att inom sina högskoleregioner följa, bedöma och uttala rekommendationer om den totala försöksdjursförbrukningen och ställa denna i relation till användningen av alternativa metoder. Sammansättningen i nämnderna är orimlig. Man kan inte begära att en etisk/moralisk bedömning av en verksamhet skall göras av dem som står mitt upp i och är beroende av den. Så är det för två tredjedelar av de nuvarande representanterna. Egentligen borde etiska nämnder helt bestå av lekmän med forskare och försöksledare endast som tekniskt/vetenskapligt sakkunniga. Ett minimikrav är att lekmän och alternativforskare tillsammans är i majoritet gentemot djurförsökarna själva. Ett rimligt första steg vore en fifty-fifty-fördelning med en opartisk ordförande. Centrala försöksdjursnämndens ställning bör likaledes stärkas. Den bör bli huvudman för de regionala nämnderna och även utse dessas ledamöter. Dess resurser för stöd till alternativa metoder bör ökas. Mot bakgrund av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om befogenheter för och sammansättning av de djurförsöksetiska nämnderna. () ()
mot · GA02Jo514 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87: Jo514 () Stärkt djurskydd för katter Att vara ägare till ett sällskapsdjur är oftast till mycket stor glädje. Det innebär också ett ansvar, vilket inte alla djurägare är medvetna om. har lagar och förordningar tillkommit för att förstärka djurskyddet. Hundhållningen är sedan gammalt reglerad i bl. a. allmänna ordningsstadgar och i lagen om tillsyn av hundar. För katthållningen är situationen annorlunda. Förändringen av samhället med ändrade boendeformer med tätbebyggelse och ökad trafik, har försvårat den fritt löpande kattens möjlighet att Katter som vistas ute utan tillsyn löper stor risk att dödas eller skadas i trafiken. De utsätts också för sjukdomar som t. ex. kattpest, inälvsparasiter, öronskabb m. m., och köldskador är inte ovanliga i vårt hårda klimat. Många förvildade katter har små möjligheter att hitta föda och dör av svält. Enligt uppgift rör det sig i vårt land om 30000-40000 förvildade katter . Djur som utsätts för svårt och onödigt lidande blir också en sanitär olägenhet. Kattproblemet har påtalats av olika djurskyddsorganisationer och även av tillsynsmyndigheter. Ideella föreningar har gjort och gör mycket engagerade och fina insatser för att omhänderta ägarlösa katter. Tyvärr kan detta, beroende på ekonomiska och praktiska problem, endast till liten del minska kattproblemet. För att komma till rätta med problemet måste möjligheterna att komplettera bestämmelserna i ordningsstadgan prövas för att även gälla katter. Lantbruksstyrelsen bör ges i uppdrag att utfärda föreskrifter för dessa bestämmelser. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar som sin mening ge regeringen till känna vad som i motionen anförts om förstärkt djurskydd för katter. När en katt vistas utanför sin tomt eller därmed jämförbar plats skall den hållas under tillsyn, vilket innebär att katten hålles under uppsikt och vid behov i koppel, att katten inte förorenar på lekplats eller badplats, att katten inte skadar park eller plantering, att katten inte genom oljud stör omgivningen, att katten, när den inte hålls kopplad, är försedd med halsband med uppgift om ägarens namn, adress eller telefonnummer; alternativt är öronmärkt. Katt som påträffas i strid mot vad som stadgas i denna paragraf får omhändertas av polismyndigheten. Märkt katt får återlämnas till ägaren eller innehavaren mot fastställd avgift för infångandet. Om ägaren inte kan nås, lämnas katten till förvaring. Har inte ägaren efter omhändertagandet hämtat katten och ersatt kostnaden för omhändertagande och vård ankommer det på polismyndigheten att besluta om vad som skall göras med katten. Katt som infångas upprepade gånger får inte lämnas tillbaka till ägaren utan skall i stället avlivas, såvida inte särskilda skäl föreligger. Katt som bedömes förvildad kan polisen låta avliva utan dröjsmål.
mot · GA02Jo515 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo515 m. fl. (fp) Kostinformationen Med hänvisning till vad sorn anförts i motionen 1986/87:L712 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om bättre samordning angående kostinformation och andra näringsfrågor. () ()
mot · GA02Jo517 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87: Jo517 m. fl. Djurförsökens vetenskapliga värde, m. m. Alla som umgåtts med djur vet att djur kan känna smärta och ångest. Trots detta faktum är det tillåtet att utsätta dem för stort lidande i vetenskapens namn. Detta framgår av vår djurskyddslag . Där finns vissa bestämmelser om användningen av djur för vetenskapligt ändamål: Innan operativt ingrepp av någon betydelse företages å varmblodigt djur, skall djuret såvitt möjligt bedövas så att det icke känner smärtan. Om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med ingreppet, må dock detta göras med ofullständig bedövning eller utan bedövning. I sådant fall skall, om det kan ske, smärtstillande eller lugnande medel användas för att begränsa djurets lidande. (SFS 1966:451) Lagtexten visar hur utlämnade försöksdjuren är till forskarens egen bedömning. Forskning med djur har framstått som den enda metoden för att lösa naturvetenskapliga frågeställningar, och det har hävdats att djurförsöken varit nödvändiga för att nå kunskap. Det finns emellertid även andra uppfattningar om djurförsökens vetenskapliga värde och möjligheten att komma fram till samma resultat på andra sätt. Oberoende av åsikten om djurförsökens vetenskapliga värde, måste vi ta vårt moraliska ansvar när det gäller levande och kännande medvarelser. Vi måste ifrågasätta rätten att tillåta nära nog hur stort lidande som helst i forskningens och vetenskapens namn. I om försöksdjur står följande i del lil. Försökens utförande, artikel 9: Om det föreligger planer på att utsätta ett djur för försök där det kommer att eller löper risken att tillfogas svår smärta som troligen blir varaktig, måste ifrågavarande försök särskilt anmälas och motiveras hos ansvarig myndighet eller ges särskilt tillstånd av sådan myndighet. Lämpliga lagstiftnings- och/eller administrativa åtgärder skall vidtas för att säkerställa att sådant försök inte onödigtvis utförs. Sådana försök skall innefatta antingen särskilt tillstånd av ansvarig myndighet; eller särskild anmälan om sådant försök till ansvarig myndighet samt rättsliga eller administrativa åtgärder från myndighetens sida, om denna inte är övertygad om att försöket är av tillräckligt stor vikt för att tillgodose väsentliga behov hos människor eller djur, däri inbegripet lösande av vetenskapliga problem. Den här överenskommelsen är ett steg i rätt riktning men ger ingen garanti för att djurförsök med stort lidande skall försvinna. Experiment som uppenbart medför gravt lidande för djuren borde i lag förbjudas. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs 1. att hos regeringen begär utredning angående djurförsökens vetenskapliga värde och alternativa metoders möjligheter, 2. att av regeringen begär förslag om förbud mot sådana djurförsök som medför svårt lidande för djuren. () () 1986/87 Jo517
mot · GA02Jo518 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. (m) Förvaringen av försöksdjur, m. m. En stor del av de ca 500000 försöksdjur som förbrukas i utsätts inte för några plågsamma ingrepp eller tester men utsätts ändå för ett - i detta sammanhang - helt onödigt lidande på grund av det sätt på vilket de förvaras. Kaniner, som är flockdjur, sitter oftast en och en i burar, som är så små att de i dessa inte kan ta ett enda kaninsteg. Råttor och hamstrar, som är mycket aktiva och lekfulla djur, tvingas till sysslolöshet i små kala burar. På alla institutioner i som använder apor sitter dessa sociala och högtstående djur i små kala burar utan möjlighet till sysselsättning, motion eller socialt liv. Apor, som är dyra i inköp, används och sitter därför i dessa burar. På Primatlaboratoriet i fanns 1984 en rhesusapa som var . Den av sitt liv hade den tillbringat i en bur med en golvyta och en höjd på 1,20 m. Även hundar förvaras ofta i helt kala burar med en golvyta på ca lm2. Rastningen sker på många ställen i ett rum i stället för utomhus. De hundar som används är beagle och stövare - alltså drivande jakthundar med stort behov av motion och "jakt - men de får inte ens komma ut och få den stimulans som nya spännande dofter ger en hund. Vid miljö- och hälsoskyddsförvaltningarnas årliga inspektioner av institutionernas djurstallar påtalas brister i förvaringen av djuren: kaniner i långtidsförsök i för små burar, överbeläggning i råttburar, dålig ventilation osv. Bestämmelserna måste ändras så att djuren kan få leva under förhållanden som tillgodser deras biologiska behov. Även om djurförsöken är nödvändiga, kan det inte vara nödvändigt att djuren tvingas leva under så dåliga förhållanden. I krävs godkännande av lantbruksstyrelsen för att få föda upp bl. a. hundar och katter till försök, s. k. destinationsuppfödning. Detta system gallrar bort olämpliga uppfödare. Men det brister tydligen i planeringen så att en del försöksdjur importeras från länder som inte alls har den kontroll av uppfödare som har. Om denna import av försöksdjur skall fortsätta, borde samma krav ställas på de utländska uppfödarna som på de svenska, samt även transporterna ordnas på ett tillfredsställande sätt. Åberopande det anförda hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bättre förvaring av försöksdjur, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om uppfödning och transport av importerade försöksdjur. 1986/87 Jo518 (m) ()
mot · GA02Jo519 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo519 Bättre förhållanden för försöksdjur En stor del av de ca 500000 försöksdjur som förbrukas i utsätts inte för några plågsamma ingrepp eller tester, men utsätts ändå för ett i detta sammanhang - helt onödigt lidande på grund av det sätt på vilket de förvaras. Kaniner, som är flockdjur, sitter oftast en och en i burar som är så små att de inte kan ta ett enda kaninsteg. Råttor och hamstrar som är mycket aktiva och lekfulla djur tvingas till sysslolöshet i små kala burar. På alla institutioner i som använder apor sitter dessa sociala och högtstående djur i små kala burar utan möjligheter till sysselsättning, motion eller socialt liv. Apor som är dyra i inköp används och sitter därför i dessa burar. Även hundar förvaras ofta i helt kala burar med en golvyta på ca . Rastningen sker på många ställen i ett rum i stället för utomhus. De hundar som används är beagle och stövare alltså drivande jakthundar med stort behov av motion och jakt men de får inte ens komma ut och få den stimulans som nya spännande dofter ger en hund. Vid miljö- och hälsoskyddsförvaltningarnas årliga inspektioner av institutionernas djurstallar påtalas brister i förvaringen av djuren: kaniner i långtidsförsök i för små burar, överbeläggning i råttburar, dålig ventilation osv. Bestämmelserna måste ändras så att djuren om möjligt kan få leva under förhållanden som tillgodoser deras biologiska behov. Även om djurförsöken är nödvändiga kan det inte vara nödvändigt att djuren tvingas leva under så dåliga förhållanden. De etiska nämnderna måste göra en totalbedömning som också innefattar försöksdjurens behandling och förvaring. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om bättre förhållanden för försöksdjur.
mot · GA02Jo520 · 1987-01-27 00:00:00 — 1986/87: Jo520 m. fl. Förbud mot bestrålning av livsmedel Det finns ingen lag som förbjuder konservering av livsmedel med joniserande strålning i . Enligt livsmedelslagen får livsmedel inte behandlas med joniserande strålning utan tillstånd från livsmedelsverket. Något tillstånd har inte givits, men skulle alltså kunna ges utan att lagen sattes ur spel. Import av bestrålade livsmedel är tillåten och förekommer. Särskilt storköks-förpackningar har uppmärksammats. I är det vanligt att bestråla mat. Ett skämt parti räkor, som stoppades i , omdestinerades till en bestrålningsfabrik i . Därefter sändes samma parti tillbaka igen, och släpptes igenom in till . De bakterier som kontrolleras vid införseln hade dödats av bestrålningen men räkorna var lika ruttna för det. I bestrålas potatis. , och tillåter bestrålning av fisk och fiskprodukter. Internationella livsmedelsbolag försöker få tillstånd att behandla wienerkorv och fisk i med joniserande strålning. Bolagen har lyckats påverka WHO, FAO och , så att dessa rekommenderar en viss nivå av strålkonservering. Metoden är emellertid dyr och man räknar med att möta köpmotstånd så framgångarna har varit blygsamma. Det finns många skäl att arbeta för att stoppa denna konserveringsmetod och vad jag kan se inga acceptabla skäl för den: All användning av kärnenergi medför så stora risker i de olika produktionsleden att den bör upphöra. Sammankopplingen med atomvapen är obestridlig. Det ständiga läckaget av radioaktiva ämnen är en belastning på miljön. Det är väsentligt för konsumenten att det går att avgöra om ett livsmedel är färskt och friskt eller ej. Strålkonservering innebär en förfalskning. Nyttiga ämnen kan förstöras och skadliga växa till. Det går inte att bevisa att livsmedeln inte skadats av bestrålningen så att de är olämpliga som föda. Naturvetenskapen står inför en revolution och en ny världsbild börjar komplettera den nu förhärskande. Vetenskapen har inte kunnat förklara vad som skiljer levande materia från död materia. När vi avlägsnar oss alltmer från naturgivna produkter riskerar vi att försvåra förutsättningarna för livet. Det finns ingen anledning att dröja med beslut om förbud mot strålkonservering av livsmedel. Förbud bör också införas för import av strålbehandlade livsmedel. Det har visat sig svårt att få fram tekniska analysmetoder som kan kontrollera om joniserande strålning använts. Men vi kan inte vänta på att man skall forska fram en sådan metod. I är det köparens marknad. Vi kan ställa krav. Importörerna bör skaffa sig en sådan kännedom om sina leverantörer att de kan garantera att inte otillåtna processer använts. Det är effektivare att lita till människors ansvar och försäkring än att forska fram tekniska kontrollmetoder. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till lag om förbud mot behandling av livsmedel med joniserande strålning samt förbud mot import av sådana livsmedel, i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1986/87 Jo520
mot · GA02Jo521 · 1987-01-27 00:00:00 — och () Hönsfabriker 1986/87 Jo521529 Inom hela den industrialiserade världen har den tekniska utvecklingen lett till rationaliseringar och stordrift. Detta har haft till följd att djurhållningen blivit opersonlig och djuren har dessutom hindrats från att utföra grundläggande beteendehandlingar. Djurfabriker och "broiler har blivit negativt laddade ord i människors medvetande. De mest utsatta djuren för denna hantering är troligen värphönsen, som tvingas stå på trådnät i burar för fyra höns med ett utrymme av per höna, vilket ungefär motsvarar ett maskinskrivningspapper modell A4. Burhöns finns i de flesta i-länder men utseendet på burarna varierar. har de strängaste bestämmelserna som beslutats efter en folkomröstning. I varje bur måste rede och sittplats finnas och plats per höna. I är storleken för burar per höna och i per höna. Etologer och veterinärer har bekräftat allmänhetens misstankar att detta är ett naturvidrigt sätt att leva ett hönsliv och djurvänner vill arbeta för andra sätt att producera ägg. har glädjande nog antagit en motion för avveckling av bursystemet. Forskning med alternativa försöksanläggningar pågår i flera länder, bl. a. det intressanta Hans Kiersystemet på . I , och finns idéer att hämta men även i behövs stöd från staten för att satsa mer på alternativa metoder för svenska förhållanden så att det nuvarande bursystemet försvinner. Bursystemet bör därför ersättas med anläggningar i enlighet med etologisk kunskap. Det är också angeläget att staten satsar på forskning på alternativa metoder för svenska förhållanden. Konsumenten bör på kartongen få information om hur äggen är producerade. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om hönsfabriker. () () 1 1986187.3 sami.
mot · GA02Jo522 · 1987-01-26 00:00:00 — 1986/87 :Jo522 m. fl. (m) Alternativ till djurförsök Det finns en paragraf i djurförsökskonvention sorn kräver att alternativa metoder skall användas, om sådana står till buds. Med hänvisning till den kan man kräva att de djurförsöksetiska nämnderna alltid skall förses med upplysningar om alternativa metoder i de ansökningar som lämnas in respektive att forskarna skall ha plikt att leta efter sådana och rapportera om dem. , kemikalieinspektionen m.fl. bör inskränka sina krav på tester genom djurförsök till det minsta tänkbara och inte genom lösa formuleringar lämna dörren öppen för en mängd sådana försök, trots att de inte i sträng mening krävs enligt lag. Om intentionerna försöksdjurslagstiftning skall följas i praktiken, är det nödvändigt att registreringsmyndigheterna ändrar sina riktlinjer och accepterar data från alternativa metoder, som anses likvärdiga. Det krävs en aktiv verksamhet från myndigheternas sida för att införliva de alternativ som finns utvärderade i deras anvisningar. pågår ett utvärderingsprojekt i , där ett stort antal laboratorier som utvecklat alternativa testsystem är inblandade. i testar, tvingade av myndighetskrav, rutinmässigt plastprodukter på djur, men de har själva utvecklat en cellkulturmetod, som skulle kunna användas i stället. Produktion av monoklonala antikroppar kan också ske med alternativa metoder i stället för genom plågsamma djurförsök. En kartläggning av befintliga djurförsök och alternativa metoder i bruk och under utveckling är nödvändig, om det skall vara möjligt att utarbeta en strategi baserad på fakta i avsikt att starkt begränsa djurförsöken. Slutligen kan man lämpligen kräva en omfördelning av anslagen från annan medicinsk forskning till forskning för att ta fram metoder som kan ersätta djurförsök. De statliga forskningsråden har inte vidtagit några åtgärder för att styra forskningsanslagen i enlighet med beslut att begränsa djurförsöken. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om alternativ till djurförsök. () () (m) () 1986/87 Jo522 1* 1986187.3 sami.
mot · GA02Jo524 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo524 och () Förbud mot import av bestrålade trädgårdsprodukter, m. m. Odlingsförutsättningarna inom trädgårdsnäringen utomlands och här hemma är olika. Utländska odlare använder fortfarande kemikalier i odlingar vilka förbjudits i . Detta innebär att deras produkter ibland uppfattas som friskare och fräschare. Konsumenten lockas därvid ofta att hellre köpa dessa produkter, och de svenska odlarna drabbas hårt. All logik borde kräva samma behandling av livsmedel oavsett om de producerats utomlands eller här hemma. Det är därför orimligt att först förbjuda ett kemiskt preparat i syfte att skydda konsumenten och därigenom försvåra odlingen här hemma, och sedan tillåta import av samma produkt som utsatts för dessa preparat utifrån. Samma förhållande gäller beträffande bestrålade livsmedel. Detta sker utomlands men är förbjudet i . Bestrålning höjer kraftigt produkternas hållbarhet, och därigenom får de utlandsodlade produkterna ett oförtjänt företräde i konkurrensen. Detta gäller bl. a. gul lök. Ingenting tyder på att det är farligt att bestråla livsmedel. Men då det nu är förbjudet i , borde ej heller import tillåtas av bestrålade produkter. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om lika behandling av trädgårdsprodukter odlade i och utomlands. () ()