mot · GA02ju120 · 1987-04-03 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jul20 m. fl. Ändring i m. m. (s. k. kontraktsvård m. 1986/87:106) Propositionens förslag innebär att det blir möjligt att använda en form av s. k. kontraktsvård som en ny variant av kriminalvård i frihet och som ett alternativ till fängelsestraff. Det finns flera skäl till att hysa tveksamhet till förslag om att införa kontraktsvård som en påföljd. En invändning är att det öppnar nya möjligheter till att lika fall inte bedöms lika. Påföljden måste få en individuellt växlande utformning, vilket gör det svårt att uppfylla rättvisekravet. Ett annat argument emot kontraktsvård är att den dömde får inflytande över påföljdsvalet genom att han i viss utsträckning själv kan avgöra om påföljden skall bli fängelse eller vård. Ett tredje skäl emot kontraktsvård är att erfarenheterna av denna påföljd inte är goda från den omfattande verksamhet som ägt rum i . Även den försöksverksamhet som bedrevs på drabbades av svårigheter. är det ett faktum att cirka hälften av de personer som är intagna i svenska fängelser är missbrukare av narkotika eller alkohol. Man kan därför utgå ifrån att kan antalet missbrukare minska, kommer även antalet brott att gå ned. Kontraktsvård ställer dock stora krav på den dömde. Vi menar att det finns skäl att frukta att många kommer att misslyckas. Men med anledning av det starka samband som finns mellan missbruk och brottslighet finns det skäl att pröva ett system med kontraktsvård. För att kontraktsvård skall kunna bli ett realistiskt alternativ till fängelse måste påföljden få en stram och konsekvent utformning. Påföljden får inte ådömas personer som gjort sig skyldiga till allvarliga brott, eftersom sådant kan upplevas som stötande av allmänhet och brottsoffer. Vården måste vara effektiv. Den dömde skall ha ett konkret straffhot över sig. Slutligen skall fängelse ersätta vården i de fall den dömde missköter sig. Propositionen uppfyller inte de ovan ställda kraven. Enligt förslaget skall kontraktsvården utgöra en kvalificerad form av föreskrift vid skyddstillsyn. Därmed kommer åtskilliga allvarliga brott att kunna resultera i kontraktsvård. Departementschefen konstaterar att kontraktsvård som regel inte kommer att tillämpas där påföljden annars skulle ha blivit fängelse , men att han inte vill utesluta att det i praktiken kan förekomma fall som motiverar undantag från en sådan princip. Enligt förslaget skall rätten då kontraktsvård utdöms i domslutet ange hur långt fängelsestraff som skulle ha ådömts om fängelse i stället hade valts som påföljd. Det hot som därigenom kan vila över den dömde förminskas dock genom övriga förslag i propositionen. Ett sådant är att anmälan till åklagare om misskötsel från den dömdes sida endast skall ske då han allvarligt åsidosätter sina åligganden. Vidare skall det ådömda fängelsestraffet endast beaktas när på grund av misskötsel kontraktsvården undanröjs och fängelsestraff utdöms. Enligt departementschefen är det inte meningen att det från början fastställda fängelsestraffet utan vidare skall tas som utgångspunkt, utan en bedömning av omständigheterna i det särskilda fallet skall alltid göras. Ju mer av behandlingen som klarats av desto större avräkning av det ursprungligt nämnda straffet skall ske. Vi kan inte godta den modell av kontraktsvård som presenteras i propositionen. Förslaget beaktar inte rimliga krav på att svåra brott skall leda till straff. Den ordning propositionen förordar kommer att resultera i ett system som är ineffektivt, eftersom den dömde inte har tillräckligt hårt tryck på sig att fullfölja behandlingen. Vi skall nedan kortfattat ange hur ett godtagbart system med kontraktsvård bör vara uppbyggt. Vi menar, i likhet med frivårdskommittén, att en ny påföljd, villkorligt fängelse, skall införas och att kontraktsvården kopplas till denna. En sådan modell har förordats av ett flertal remissinstanser. Genom en sådan ordning framförs ett klart budskap från lagstiftare och domstolar, nämligen att kontraktsvården utgör ett förtroende som visas den dömde och att fängelsestraff följer om den dömde inte uppfyller sina förpliktelser. Kontraktsvård skall inte komma i fråga där påföljden annars skulle ha blivit fängelse . Då så långa fängelsestraff är aktuella rör det sig regelmässigt om mycket allvarlig brottslighet. 1 sådana fall måste allmänpreventiva hänsyn väga tungt liksom medborgarnas intresse av att skyddas mot brott. Brottslingar sorn är missbrukare och som döms till fängelse får erbjudas vård inom ramen för den frihetsberövande påföljden. Detta har vi särskilt framhållit i vår reservation 4 i JuU 1986/ 87:20 s. 23. Vården måste undantagslöst inledas i slutna former på en institution. Detta var en erfarenhet som kunde dras av . En sådan period är nödvändig för att göra dels en medicinsk hälsokontroll av missbrukaren, dels en problemanalys som kan ligga till grund för det behandlingsprogram som skall gälla . Det är uppenbart att ett sådant program inte slutligt kan fastställas innan den dömde intagits på en institution. Om den dömde åsidosätter sina åligganden skall såvida det inte gäller rena bagateller underrättelse ske till åklagare. Det bör sedan ankomma på denne att avgöra när den dömde misskött sig i sådan utsträckning att åklagaren vill föra talan om undanröjande av anståndet med fängelsestraff. Då kontraktsvården skall upphöra på grund av misskötsel bör huvudregeln vara att det ursprungligen utdömda straffet skall avtjänas i sin helhet. Den som har misskött kontraktsvård har svikit ett förtroende och illa tagit vara på den påtagliga förmån kontraktsvård innebär. Därför skall justering av utdömd strafftid endast undantagsvis kunna ske med hänsyn till vad den dömde undergått . Slutligen bör kontraktsvård endast införas på försök. 1 propositionen nämns i olika sammanhang att vården kommer att ha en karaktär av försök inledningsvis, eftersom den utgör en nyhet i påföljdssystemet. Vi menar att det är mest konsekvent att från början fastslå att det är fråga om en försöksverksamhet. Det är nödvändigt med en omfattande utvärdering efter det att påföljden varit i bruk . Det anförda innebär att vi anser att skall avslå propositionen och uppdra åt regeringen att framlägga ett nytt förslag om kontraktsvård i enlighet med de riktlinjer som angivits i denna motion. Propositionen innehåller vidare ett förslag innebärande att domstolen när den dömer till villkorlig dom eller skyddstillsyn för brott som har vållat skada skall kunna ålägga den dömde en skyldighet att biträda med att avhjälpa skadan. Enligt departementschefen är tanken att domstolen skall kunna ålägga den tilltalade att utföra ett arbete som är direkt relaterat till brottet och som i princip skulle syfta till att avhjälpa den skada som har vållats genom detta. Departementschefen understryker att det kan i sig ha positiva effekter om den som har orsakat skada genom ett brott på ett påtagligt sätt får lära känna brottets verkningar. Förslaget i propositionen har ett vällovligt syfte, men det finns mycket som talar för att den nya ordningen inte kommer att fungera i praktiken. Ett åläggande om att avhjälpa skada kan endast vara aktuellt för vissa brottstyper. En annan begränsning är att normalt hinner förflyta från det att ett brott begås till dess domstolen avgör målet. Till detta skall fogas att även i de fall åtgärder återstår att utföra, lär endast enklare uppgifter kunna åläggas den dömde. Sammantaget leder dessa begränsningar till, såsom även departementschefen medger, att tillämpningsområdet för sådana föreskrifter blir mycket begränsat. Det finns fog för att ifrågasätta värdet av en lagstiftning, som med departementschefens ord är i första hand av pedagogisk art. Även lagrådet har framfört liknande kritik i denna fråga. I likhet med lagrådet vill vi dock inte motsätta oss att förslaget genomförs. Det är dock angeläget att tillämpningen av den föreslagna bestämmelsen noggrant följs. I propositionen tar departementschefen avstånd från att införa fritidsfängelse och samhällstjänst som nya påföljder. Vi delar inte denna uppfattning. Beträffande samhällstjänst har m. fl. i motion Ju802 Rättstryggheten i fara redovisat hur samhällstjänst som ny påföljd kan utformas till vilken motion här hänvisas. När det gäller fritidsfängelse menar vi att särskilt veckoslutsfängelse kan fylla ett behov beträffande yngre brottslingar som inte gjort sig skyldiga till alltför allvarlig brottslighet. saknas en lämplig påföljd för denna kategori, som i stället ofta erhåller åtalsunderlåtelse eller överlämnas till vård inom . Den sistnämnda vården är behäftad med allvarliga brister och har föga värde som brottsavhållande faktor. Mot bakgrund av det anförda bör uppdra åt regeringen att framlägga förslag om samhällstjänst och fritidsfängelse på sätt angivits i motionen. 1986/87 Jul20 Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att med avslag på propositionen hos regeringen begär nytt förslag om kontraktsvård i enlighet med vad som i motionen anförts, 2. att hos regeringen begär förslag om nya påföljder benämnda fritidsfängelse och samhällstjänst i enlighet med vad som i motionen anförts. orlof (m) Häkan Stjernlöf (mj !and (m) L. () i fm) () () fm) inger (m)