mot · GA02K119 · 1987-04-09 00:00:00 — 1986/87: m. fl. Ny riksbankslag och ändrat huvudmannaskap för (prop. 1986/87:143) nuvarande ställning har sin grund i den maktkamp mellan kung och riksdag som ägde rum . Den slutade med att fortsättningsvis skulle ha kontrollen över statens affärer. Propositionen drar slutsatsen att motiven för att skall vara en myndighet under inte längre äger giltighet. Vi måste för det första konstatera att man inte redovisat de statsrättsliga motiv som skiljer sig från den bedömning som gjordes då huvudmannaskapet prövades av 1969 och 1973. Endast finanspolitiska skäl har övervägts. Enligt vår uppfattning skulle kontrollmakt över försvagas vid ett förändrat huvudmannaskap. bereder finansutskottet ärenden angående och granskar kontorets förvaltning. Riksgäldens verksamhet ställs under debatt i . Dessutom innebär den parlamentariskt sammansatta fullmäktigeförsamlingen, som sammanträder , att har en direkt insyn och fortlöpande kan följa riksgäldens verksamhet. Denna styrelses kontrollmöjligheter torde vida överstiga granskningsmöjligheter, vilket skulle utöva kontrollen vid ett förändrat huvudmannaskap. Propositionen anger som ett motiv för ändrat huvudmannaskap att statsskuldräntorna har en stor finanspolitisk betydelse då de representerar av de totala kostnaderna. Därav följer emellertid, enligt vår uppfattning, inte att statsskuldspolitiken i någon betydande omfattning påverkar finanspolitiken. Den kan visserligen påverka räntekostnaderna i viss mån, men de variationer som uppstår har knappast avgörande finanspolitisk betydelse. Det måste också fastslås att den samordning som redan förekommer mellan och riksgälden är mer än tillfredsställande vad gäller ränteposten i statsbudgeten och upplåningsplaneringen, dvs. de poster som har betydelse för finanspolitiken. Ett ändrat huvudmannaskap skulle på intet sätt ge några ytterligare samordningsfördelar. Garantigivningen under är ett annat skäl som framförts i propositionen. Hanteringen av kreditgarantierna till bl. a. varven har näringspolitisk effekt och borde därför enligt propositionen skötas av regeringen. överlåter dock regelmässigt de näringspolitiska bedömningarna på regeringen och fattar endast det formella beslutet. relation till garantifrågor regleras i förväg av . bestämmer karaktär och former för regeringens direktivrätt för kontoret. Direktiven lämnas skriftligt och kan därmed underställas granskning, liksom fullmäktiges beslut. en avvägning mellan näringspolitiska och statsfinansiella bedömningar. Det är dock inte tillfredsställande att den myndighet som tar de reella besluten inte har det formella ansvaret. Vi anser därför att ansvaret för kreditgarantigivningen bör flyttas till regeringen eller annan av regeringen underställd myndighet, förslagsvis industriverket. Det skall vidare påpekas att garantiväsendet har - och kommer att förlora i betydelse för riksgäldens verksamhet i takt med varvsindustrins omstrukturering. En förändring av en organisation som fungerat bra under bör kunna motiveras genom att stora praktiska vinster skulle uppnås genom förändringen. Detta har inte regeringen kunnat uppvisa på ett övertygande sätt. Med stöd av ovanstående hemställer vi 1. att beslutar att avslå regeringens förslag vad gäller förändrat huvudmannaskap för , 2. att av regeringen begär förslag angående ansvaret för statens kreditgarantigivning i enlighet med vad motionen anfört. . () . ()