mot · GB02Sf270 · 1987-01-01 00:00:00 — Motion till 1987/88 :Sf270 av (vpk) om ekonomisk grundtrygghet Mångå människor i vårt land behöver samhällets stöd för att klara sitt uppehälle. eller omkring 500000 människor, är beroende av socialhjälp. Arbetslöshet, sjukdom, social utsatthet, drogmissbruk och rollen som ensamförsörjare leder till ett ökat socialhjälpsberoende. Därtill kommer dyrtidens verkningar i form av höga matkostnader och hyror, som gör att människor ibland tvingas begära hjälp, trots att de har ett förvärvsarbete. Men ökningen av antalet socialhjälpstagare ligger bland de arbetslösa. av socialhjälpstagarna är . I i är var femte ung person socialbidragstagare. Antalet bidragstagare ökar markant bland unga människor som inte har arbete. är ändå gruppen ensamstående män utan barn den största enskilda gruppen bidragstagare, och ensamstående mödrar är kraftigt överrepresenterade bland hjälptagarna. I tider av arbetslöshet och dyrtid då många människor har svårt att klara sig ekonomiskt är det nödvändigt att staten tar ett större ansvar för att trygga människors existens. utförsäkrades drygt 7 000 människor från arbetslöshetskassorna - hade den siffran ökat till 22000. Förtidspensioneringen ökar liksom antalet människor som av den anledningen måste söka socialhjälp. Socialtjänstlagen föreskriver att den enskilde skall tillförsäkras en skälig levnadsnivå men överlåter åt kommunerna att avgöra vad som skall rymmas inom det begreppet. Socialhjälpstagarna är också utlämnade till kommunernas bedömningar av vad som är ekonomiskt möjligt i resp. kommun. Det finns fortfarande stora skillnader mellan kommunerna när det gäller kostnaderna för socialhjälp. En viktig orsak till detta är att olika normer för vem som är berättigad till hjälp tillämpas. Det är i andra sammanhang självklart att ersättningsnivåer skall vara lika över hela landet. Så är det t. ex. beträffande socialförsäkringar och pensioner. Det borde råda samma likhet när det gäller normer för socialhjälp. Så är det inte , även om en viss utjämning har skett. har analyserat kommunernas socialbidragsnormer . 105 av landets kommuner, eller , hade detta år en norm som låg under existensminimum. I inte mindre än 192 kommuner låg för ensamstående för lågt i förhållande till de behov som bidraget förutsätts täcka. Bara i 91 kommuner fanns en nivå som kunde sägas vara riktig i betydelsen att den enskilde kunde klara sina utgifter på bidraget. Dessa siffror är gamla men tyvärr har förmodligen inga stora förändringar skett till det bättre. En familj som råkar bo i en kommun som tillämpar en låg procentsats kan förlora i förhållande till en familj som råkar bo i en kommun som har en annan syn på hur stor socialhjälpen skall vara. Det är fråga om skillnader på 1 000 för en ensamstående vuxen och på . för en trebarnsfamilj. Detta förhållande måste anses som djupt orättvist. En och samma norm bör givetvis gälla beträffande socialbidragets storlek. Regeringen bör utfärda bindande normer för socialhjälpen i form av riksminiminorm. Socialbidragens utformning hänger nära samman med frågan om det framtida socialförsäkringssystemet och frågan om ett införande av ett socialförsäkringstillägg - SOFT. Det finns många skäl att införa SOFT, bl. a. behovet av att minska de uppenbara orättvisor som är förenade med det nuvarande systemet. Med SOFT skulle man eliminera åtminstone vissa av dessa orättvisor. Förutom att ge bättre rättvisa åt socialhjälpstagarna skulle det kunna medverka till en ekonomisk utjämning mellan kommunerna. Förmodligen skulle en sådan allmängiltig norm få större effekt i utjämningssyfte än de olika skatteutjämningsförslag som diskuteras, eftersom det också är så, att det är de fattigaste kommunerna som oftast har de största utgifterna för socialhjälpen. Vpk kräver införande av en allmän socialförsäkring. En sådan allmän grundförsäkring skulle kunna ersätta folkpensioner, KBT, studiestöd, bostadsbidrag, socialbidrag, olika former av arbetslöshetsunderstöd och andra liknande transfereringar. Principen, menar , måste vara att alla människor garanteras en grundtrygghet på en levnadsnivå som i alla livets skeden kan anses vara skälig. Vpk har tidigare fört fram krav på SOFT och på den allmänna grundförsäkringen. riksdagar har avslagit förslagen mest med hänsyn till att de ekonomiska förutsättningarna saknas. Men ett genomförande av t. ex. SOFT kostar inte mer totalt och samhällsekonomiskt sett, än vad socialhjälpen kostar. Förmodligen skulle också SOFT bli billigare för landet som helhet. Den försöksverksamhet som bedrivits på flera ställen i landet har visat att de rutiner som behövs för att pröva rätten till SOFT bl. a. lett till att ansträngningarna att hjälpa SOFTsökande till ett arbete intensifierats högst betydligt. Fler bidragsberoende kom i arbete än när socialhjälpen betalades ut på vanligt sätt. Det finns visserligen försök i olika kommuner som syftar till att försöka hjälpa långtidsarbetslösa till arbete också inom det nuvarande socialhjälpssystemet. Försök med detta har just startat i kommun. Men om SOFT ersatte socialhjälpen skulle dels större rättvisa kunna uppnås mellan kommunerna, dels skulle resurser kunna användas på det sätt som var tänkt från början, nämligen att mer arbeta med de förebyggande insatserna. Den nya tekniken påverkar socialförsäkringssystemet Det finns också ett annat skäl till att införa SOFT eller i högre grad kanske att införa ett helt nytt socialförsäkringssystem. Och det är frågor som rör den framtida utvecklingen på arbetsmarknaden och vad en eventuell stor arbetslöshet kommer att innebära sett utifrån socialförsäkringssynpunkt. Den tekniska revolution som just tagit sin början kommer att föra med sig en total förändring som kullkastar den nuvarande basen för vårt ekonomiska system. I och med detta kommer också vår vardag och vårt levnadssätt att påverkas och förändras. Ingen tidigare teknologi har varit tillämpbar på så breda samhällsområden. Ingen har haft så direkta och omfattande sociala verkningar eller burit på så stora motsägelser mellan det destruktiva och det rationella. Och ingen teknologi har så snabbt utvecklats och utvecklas. Det som tidigare tagit att utveckla tar . Datateknikens förmåga att spara in på mänskligt arbete saknar alla tidigare motstycken. I detta avseende är den historiska situationen kvalitativt ny. Alla tidigare teknologiska genombrott har sparat in mänskligt arbete - ofta i stor skala, men ändå har mängden mänskligt arbete och efterfrågan på människors insatser ökat, därför att det industriella systemet som helhet hade en stark utvidgning i volym och utbredning. är läget ett annat. Den väldiga arbetsbesparingen inträffar i ett klimat av svag tillväxt. Dessutom gör sig den nya teknologin gällande över hela arbetsfältet. Ingen snabbväxande tjänstesektor kompenserar bortfallet inom industrin. Tvärtom går automatiseringen hårdare fram utanför tillverkningsarbetet. Den nya tekniken leder till ett helt nytt samhälle med en helt annan infrastruktur. har vi haft ett så kraftfullt medel som den nya tekniken att styra och manipulera med. Nya ekonomiska villkor kommer att gälla. Den nya tekniken kommer med all sannolikhet att medföra en mycket stor arbetslöshet. Den kommer inte att gå att klara ens med kraftiga arbetstidsförkortningar. En generell förkortning skulle visserligen kunna innebära ett tillskott av 200000 till 300000 nya arbetstillfällen men det kommer inte att räcka på långt när för att täcka upp överskottet av arbetslösa människor. Den nya teknikens verkningar och den åtstramning som den offentliga sektorn är utsatt för kommer att öka arbetslösheten. Detta gör att något måste göras åt det sociala grundtrygghetssystemet. Med stöd av ovanstående hemställs 1. att hos regeringen begär en utredning om formerna för ett införande av ett totalövergripande ekonomiskt och socialt grundtrygghetssystem, 2. att som sin mening ger regeringen till känna att i avvaktan på detta grundtrygghetssystem frågan om socialförsäkringstililägg åter aktualiseras av regeringen, [att som sin mening ger regeringen till känna att i avvaktan på ett socialförsäkringstillägg en riksnorm bör utarbetas för att få till stånd mer rättvisa socialbidrag1]. 1 1987/1988:So241