mot · GA02K302 · 1987-01-13 00:00:00 — Motion till 1986/87 :K302 Vägledning till det svenska riksdagstrycket För den av dagens samhällsfrågor intresserade medborgaren utgör riksdagstrycket en given huvudkälla. Endast genom att studera protokollet och dess bihang kan man tränga bakom massmedias ofta ytliga rapportering och få en rättvisande bild av de förtroendevaldas agerande. Trycket kan visserligen förefalla svårt att orientera sig i men ett sådant studium är ändå fullt möjligt; mycket tack vare den intresserades levande kunskap om politikens arbetsformer och handlande personer. Denna kunskap utgör ett stöd som till icke ringa del faller bort när studiet utsträcks till att omfatta . Riksdagstrycket blir i ett sådant historiskt perspektiv en enorm men tyvärr nästan ogripbar kunskapsmassa. Det torde inte vara någon överdrift att hävda att det svenska riksdagstrycket utgör den viktigaste källan till historia. Det gigantiska material som det samlade trycket utgör dokumenterar inte bara egen verksamhet, det ger också både sakuppgifter och värdeutsagor vad gäller otaliga aspekter av mänskligt liv i sedan århundraden tillbaka. Riksdagstrycket kan med sina hundratals hyllmeter av protokoll och bilagor liknas vid ett bord dukat till fest. Men tyvärr är det också ett bord som i överraskande stor utsträckning lämnats orört. Förklaringen till detta har redan nämnts: svårtillgängligheten. Både förden erfarne vetenskaparen och för amatörforskaren framstår riksdagstrycket som en snårskog som vid första anblicken ter sig ogenomtränglig. Svårtydbara parlamentariska termer, bristande kunskap om skilda perioders beslutsgång och beslutsstruktur liksom om registersystemen och över huvud materialets beskaffenhet har lett fram till ett uppenbart underutnyttjande. Att framställa en pedagogisk väl genomtänkt och allmänt spridd handbok skulle vara ett sätt att överbrygga klyftan. Den starkt vitaliserade släkt- och hembygdsforskningen skulle, liksom den högre utbildningens lärare och studenter, utgöra målgrupp för en sådan produkt. Tidsmässigt borde boken omfatta perioden från frihetstidens ingång fram till våra dagar. Innehållet kunde tänkas sönderfalla i tre skilda delar: - En relativt utförlig historik över riksdagstryckets framväxt och, såsom stöd och förklaring, över statsskickets utveckling. - En lättfattlig och populärt hållen vägledning till materialet; särskilt med avseende på den orts- och personintresserade forskarens behov. - En uppslagsdel i lexikalisk anordning, med utredning av för förståelsen av trycket oumbärliga, statsrättsligt och praktiskt-politiskt förankrade institutioner, begrepp och termer. försök i denna genre, bland dem den starkt komprimerade Mot. beskrivning som ges i i Nordiskt parlamentstryck (1984), är K302 långtifrån att uppfylla här anförda syften och krav. Detta hindrar självfallet inte att befintlig vetenskaplig och annan litteratur bör bilda basen för arbetet med handbokens olika delar. I vissa fall, särskilt vad avser den avslutande mini-encyklopedin, kan dock mycket begränsade originalstudier av parlamentarisk praxis visa sig bli nödvändiga. Projektet förutsätts över huvud att i ekonomiskt avseende bära anspråkslöshetens prägel. Det bör härvidlag också sättas i relation till själva protokollsutgivningen. Mot bakgrund av hur mycket som satsas, och satsats, på det senare förefaller det märkligt att så litet gjorts för att göra det svenska riksdagstrycket känt och tillgängligt. Mot bakgrund av det anförda föreslås att beslutar att låta förvaltningskontoret föranstalta om utgivande av en populärt hållen vägledning till det svenska riksdagstrycket. 1 * 1986/87.3 sami.