mot · GA02A259 · 1987-01-27 00:00:00 — m. fl. (m) Arbetsmarknadspolitiken 1986/87 A259 Tillgång till arbete är en av de främsta förutsättningarna för människors välstånd, trygghet och oberoende. Viljan till arbete är avgörande för att samhället skall fungera och för den ekonomiska utvecklingen. Arbete ger människor förutsättningar för ekonomisk självständighet och därmed social trygghet och möjlighet att bestämma i egna angelägenheter. Arbetet är också betydelsefullt för människors umgänge och sociala kontakter. Arbetsmarknaden förändras i allt snabbare takt. En ung människa behöver inte längre räkna med att det första yrkesvalet blir bestämmande för hela det yrkesverksamma livet. Möjligheterna att byta yrke och arbetsplats kommer att vara större än . En framsynt politik måste därför skapa förutsättningar för att såväl ny teknik som människors utvecklingsmöjligheter tillvaratas. som den enskilde individen ges möjligheter att utveckla nya kunskaper och nya arbetsuppgifter kommer emellertid utvecklingen också att medföra påfrestningar och problem för enskilda människor. I framtidens samhälle kommer utbildning att bli allt viktigare. Spridningen av datortekniken kommer inte att innebära att mänskligt tankearbete blir mindre betydelsefullt - tvärtom, datorer och allt övrigt som ligger inom begreppet informationsteknik ger människan tillgång till nya arbetsredskap som rätt utnyttjade kan bli en god hjälp att trygga framtidens arbetstillfällen. Många fruktar dock att ny teknik skall resultera i växande arbetslöshet. Dessa har lika fel som de som har hävdat att tekniska framsteg leder till arbetslöshet. De upplevda hoten har vid olika tillfällen kallats mekanisering, rationalisering, automatisering, datorisering och robotisering. Samtliga har visat sig ge upphov till kraftigt ökad sysselsättning och större välstånd. Den enskilde drabbas ofta hårt av arbetslöshet. Ekonomiskt oberoende och valfrihet kommer i fara. Viktiga sociala kontaktnät riskerar att raseras, vilket vid längre arbetslöshet kan leda till isolering och kontaktlöshet. En lång tids arbetslöshet blir för många inkörsporten till mer djupgående sociala problem. Viljan hos de arbetslösa att söka nya arbeten eller påbörja utbildning är stor den de går utan jobb. Därefter ökar riskerna för passivitet och isolering. Längre perioder av arbetslöshet minskar den enskildes möjligheter att komma tillbaka på arbetsmarknaden. 1 1986/87. Arbetslöshet är normalt ofrivillig. Arbetsförmedling och utbildningsinsat- Mot. ser kan då behöva användas för att den arbetslöse skall komma ut på arbets- A259 Sådana insatser kan emellertid aldrig ersätta - bara komplettera - den enskildes aktiva arbetssökande. Arbete kan aldrig bli en av staten garanterad rättighet. Däremot har staten ansvar för att en väl avvägd ekonomisk politik medverkar till jämvikt på arbetsmarknaden. Även i en ekonomi i jämvikt finns dock personer som inte på egen hand förmår att finna ett arbete. Det är arbetsmarknadspolitikens uppgift att stödja dessa bl. a. genom en väl utvecklad arbetsförmedling och en arbetslöshetsförsäkring som garanterar ekonomisk grundtrygghet. Arbetslöshet beroende på bristande yrkesutbildning eller otillräcklig praktisk erfarenhet skall motverkas av en effektiv utbildning i olika former. Det finns också människor som på grund av olika handikapp inte kan få arbete på gängse villkor. Staten måste på olika sätt medverka till att överbrygga dessa hinder. Arbetsmarknadspolitiska insatser kan aldrig annat än marginellt förbättra sysselsättningsläget. Hög sysselsättning och låg arbetslöshet kan bara uppnås genom en sammanhållen strategi som inriktas på att skapa nya växande arbetsmarknader inom den privata sektorn. Moderata samlingspartiets politik syftar på alla områden till att kraftigt förbättra förutsättningarna för tillväxt och arbete. Obalanserna i ekonomin, som utgör de stora hoten mot jobben, måste minskas. Det höga skattetrycket skadar arbetsmarknadens funktionsduglighet. Skattetrycket måste sänkas genom lägre skatter på arbete, investeringar och produktion. Klimatet för de mindre företagen måste förbättras. Det gör att dessa kan spela en större roll på arbetsmarknaden, som service- och tjänstesektorerna öppnas för konkurrens. Utbildning måste användas som ett av de viktigaste långsiktigt verkande instrumenten för att upprätthålla en väl fungerande arbetsmarknad. Den nya tekniken skall ses som en förutsättning för fler arbetstillfällen, inte ett hot mot sysselsättningen. 2 Framtiden - kunskapens arbetsmarknad Arbetsmarknaden är stadd i mycket snabb förändring. I själva verket pågår en grundläggande långsiktig förändring av arbetets natur och innehåll. Därmed ökar kraven på individers och samhällets anpassningsförmåga. Arbetskraftsintensiva industrier ersätts med industrier baserade på högt kapitalutnyttjande, ny teknik och nya yrkeskunskaper. Gradvis uppstår allt fler kunskapsbaserade företag. De arbetskraftsintensiva industrierna förläggs i ökande grad till länder där arbetskraften är billig. kommersiella framtid ligger - något förenklat - till stor del i skapandet, användningen och spridningen av information. Det betyder i praktiken att det kommer att finnas fler kontor och färre fabriker. Det betyder också att skolor, högskolor och universitet blir ännu mer betydelsefulla . Den svenska industristrukturen kommer att präglas av en högeffektiv modern till tillverkningsindustri, inriktad på kvalificerad verksamhet som t. ex. specialiserad byggnation, specialstål, sofistikerade bilar, rymdprojekt, data och informationsutrustning. Tillverkningsindustrin kom- Mot. mer att kunna hävda sig i en kunskapsintensiv och konkurrensutsatt omvärld i A259 den mån man tillämpar avancerat teknikkunnande. Men kunskapsarbetet är bara en av flera viktiga aspekter på den framtida arbetsmarknadens struktur och möjligheter. En annan är arbetslagets återkomst i nya former - ofta kallat nätverk. Den tekniska utvecklingen gör det både möjligt och nödvändigt att arbeta i nätverksorganisationer. Ny teknik kommer att öppna möjligheter för små grupper av människor att under fria former utföra arbetsuppgifter och produktion som krävde en stor organisation. Det löpande bandets teknologi som skapade uppdelning och detaljstyrning av människors arbetsinnehåll kommer att försvinna. Förutsättningarna för att kunna forma små, löst organiserade arbetsgrupper, på samma sätt som varit vanligt bland små tjänsteföretag och projektgrupper, öppnas också för stora delar av tillverkningsindustrin. Det innebär nya möjligheter till mindre koncentrerad utveckling. Framtidens arbetslag och nätverksorganisationer behöver inte ens befinna sig under samma tak eller ens vara anställda av samma arbetsgivare. Eftersom medlemmarna i framtidens nätverk är teknologiskt självständiga kan de också vara organisatoriskt självständiga. Detta medför delvis att det traditionella industrisamhällets relationer baserade på strikta anställningsförhållanden mellan arbetstagare och arbetsgivare gradvis övergår till flexibla former - t. ex. kontraktsförhållanden mellan fria företagare. En annan viktig aspekt i framtidens kunskapssamhälle är att det kommer att finnas utrymme och växtkraft för en betydligt större privat tjänstesektor. Det kommer både att finnas en kunskaps- och teknologibaserad tjänsteindustri och en betydande privat tjänsteverksamhet riktad mot hushållens serviceefterfrågan. I det framtida samhället kommer små tjänsteföretag att växa upp runt kunskapssamhällets livskraftiga och geografiskt utspridda sektorer och förvandla dagens hushållstjänster, som vi själva utför, till lönsam sysselsättningsskapande verksamhet. Det kommer att skapa tillgång till öppnare och växande arbetsmarknader som på ett helt annat sätt än kommer att erbjuda nya möjligheter för företagande, ingångsjobb för ungdomar och varaktig sysselsättning för många människor med väl anpassade arbetsuppgifter t. ex. för handikappade. De pågående förändringarna på arbetsmarknaden kan med en riktig politik skapa nya möjligheter som underlättar och stimulerar anpassning. Men då måste mångfald, flexibilitet och individuell frihet sättas före kollektivisering och centralstyrning. Det krävs att enskilda människor ges möjligheter till bra utbildning på alla nivåer. Utbildningen kan inte bevaras som en renodlad offentlig angelägenhet. Kunskapsinhämtande måste premieras och stimuleras hos de enskilda människorna - dessa representerar framtidens viktigaste utvecklingskraft. Socialdemokraterna vill framställa sig som garanten för låg arbetslöshet. är riktigt i hänseendet att de alltid varit beredda att anslå ökade skattemedel 3 till olika slags åtgärder på det arbetsmarknadspolitiska området. En ond Mot. 1986/87 cirkel har skapats, eftersom den långsiktiga politiken inte förmått åstad- A259 komma tillräckligt snabbt växande arbetsmarknader och AMS-jobb blivit det enda alternativet för allt fler. Den solidariska lönepolitiken skapades en gång för att öka strukturomvandlingstakten. Genom avtal fick mindre lönsamma branscher ta på sig lika stora löneökningar som de mer lönsamma för att arbetstillfällena skulle styras till de växande högt lönsamma företagen. gynnades de expansiva och lönsamma branscherna av att den solidariska lönepolitiken höll tillbaka kraven på höga löner för den kvalificerade arbetskraften. Den solidariska lönepolitiken bidrog till tillväxtinriktad omstrukturering . utnyttjades den solidariska lönepolitiken i stället till låglönesatsningar. Utslagningen av företag - inte minst i de svaga regionerna - fortsatte, som det uppstod alltför få nya växande branscher som kunde suga upp den friställda arbetskraften. Den offentliga sektoms sysselsättningsexpansion bidrog till att dölja de reella arbetsmarknadsproblemen. Den sammanpressade lönestrukturen - inte minst för de offentliganställda, skapade kostnads- och rekryteringsproblem i stor skala och förhindrade den nödvändiga flexibiliteten. Den socialdemokratiska skattepolitiken har också bidragit till att höja arbetslösheten. Marginalskatterna har minskat arbetsviljan och benägenheten att byta arbete. Produktivitet och rörlighet har missgynnats. Dessutom är skattesystemet direkt småföretagarfientligt. Marginalskatterna i kombination med den svenska lönestrukturen har bidragit till att höja inflationen över nivån i våra viktigaste konkurrentländer, vilket minskat exportindustrins möjligheter att öka sysselsättningen. Näringslivet har skrämts av att socialdemokraterna med jämna mellanrum uppvisat socialistiska ambitioner. Behovet av fasta och långsiktiga spelregler för företagen har förbisetts. Löntagarfonderna, förnyelsefonder, plötsliga likviditetsindragningar och pensionsskatten är några exempel på hur företagens investeringsvilja bekämpats genom plötsligt ändrade spelregler. Tillväxtregleringen i storstadsområdena som regeringen införde visar också att regeringen inte förstår behovet av en växande ekonomi. Bristen på förståelse för småföretagens villkor har varit betecknande för socialdemokratiska regeringar. Socialdemokraternas lösning på arbetsmarknadens problem har varit ökade offentliga utgifter och arbetsmarknadspolitiska åtgärder - beredskapsarbete, arbetsmarknadsutbildning, ungdomslag m. m. Under mer än två decennier har arbetsmarknadspolitiken till stor del inriktats på att undanröja symtom på en dåligt fungerande arbetsmarknad. Vi har inte råd med att enbart bekämpa symtomen. De grundläggande orsakerna till arbetslösheten måste angripas genom att utvecklingskrafterna ges ökat utrymme. 4 Vägar till en växande arbetsmarknad Mot- 1986/87 I budgetpropositionen beskriver regeringen , i förhållande till andra länder, ljusa situation på arbetsmarknaden. Den visar hur både den öppna arbetslösheten och de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna minskat i omfattning . Visserligen har arbetslösheten minskat jämfört med efter att socialdemokraterna återtog regeringsansvaret. Det var den period då vi uppnådde den högsta arbetslösheten . Men trots förbättringarna av arbetsmarknaden har vi fortfarande en för svenska förhållanden hög arbetslöshet. Det förbättrade läget på arbetsmarknaden är inte regeringens förtjänst utan har huvudsakligen skapats av en rad mycket gynnsamma yttre förutsättningar. Rekorddevalveringen 1982 gav stora konkurrensfördelar för den svenska exportindustrin. Förändringarna på valutamarknaderna har medfört att den svenska kronan smygdevalverats i jämförelse med flera av våra viktigaste konkurrentländer. Den svenska ekonomin har också gynnats av ett sjunkande internationellt ränteläge. har också råoljeprisema sjunkit kraftigt. Exporten från den för oss så viktiga amerikanska marknaden har gynnats av en kraftig högkonjunktur. Det är därför anmärkningsvärt att förbättringen på arbetsmarknaden inte är större. De grundläggande problemen kvarstår, vilket ger anledning till stor oro. Tillväxten är också fortsatt låg i förhållande till genomsnittet inom . Det är nödvändigt att investeringarna ökar om vi skall kunna upprätthålla en hög sysselsättning. SCB beräknar att 270 000 fler kommer att söka sig ut på arbetsmarknaden fram . Fortsatt låg tillväxt till följd av socialdemokratisk politik kommer därför att leda till ökad arbetslöshet. Bilden av växande arbetsmarknadsproblem bekräftas också av slutsatserna i en rapport från ; Arbetsmarknadspolitikens roll, inriktning och omfattning (Ds A 1986:2). Utgångsläget inför den kommande konjunkturnedgången är också sämre än vid liknande tillfällen tidigare eftersom vi redan har hög arbetslöshet. Regeringen måste redan nu vidta åtgärder för att stärka den svenska arbetsmarknadens förmåga att motstå påfrestningarna vid en internationell konjunkturnedgång. Det är inte längre möjligt att försöka undkomma hög arbetslöshet genom devalveringar. I motion 1986/87:Fi215 om den ekonomiska politiken understryker vi att den nuvarande regeringens politik kommer att leda till höjd inflation och minskad konkurrenskraft. Vi för också fram förslag som syftar till att stärka den ekonomiska politiken. I motion 1986/87:Sk413 om skattepolitiken lägger vi förslag som leder till sänkt skattetryck och ökad ekonomisk tillväxt. Det är också nödvändigt att politiken på andra områden läggs om så att svenska företag får bättre utvecklingsförutsättningar. Dessa frågor behandlas i motion 1986/87:N434 om näringspolitik och motion 1986/87:N354 om privatisering av statliga och kommunala företag. I motion 1986/87:N355 om internationalisering lägger vi också förslag som berör förutsättningarna för att ta aktiv del i det växande samarbetet i . Förslag sorn förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt behandlas i motion Mot. 1986/87:A734 om arbetsmarknadslagstiftning. Ungdomarnas situation på arbetsmarknaden behandlas i motion 1986/ Arbetsmarknadspolitiken skall i första hand vara ett hjälpmedel för enskilda individer. Dessa skall i varje situation ges möjligheter att snabbt komma tillbaka i riktiga jobb. Det finns anledning att uppmärksamma de problem som skapas av å ena sidan detaljstyrning av AMS och å den andra sidan den nya målstyrningsstrategi som är under utveckling inom AMS. Med stor sannolikhet kommer dessa problem att öka om inte och regeringens teknik för att styra AMS förändras. Det kan därför finnas skäl att redan kommande budgetår genomföra försök med nya principer för anslagsgivning till AMS inom vissa anslagsområden. Vi återkommer till denna fråga under 5.3 Sysselsättningsskapande åtgärder. Arbetsmarknaden är en marknad där självständiga arbetssökande och arbetsgivare möts. För att en anställning skall uppstå krävs kontakt och en ömsesidig acceptans. Det är viktigt att de regler som statsmakterna uppställer för arbetsmarknaden verkligen bidrar till att underlätta kontakter mellan arbetssökande och arbetsgivare. I är arbetsförmedling ett statligt monopol - det är i praktiken inte tillåtet för andra än AMS att bedriva arbetsförmedling. Moderata samlingspartiet har hävdat att det behövs en effektivering av arbetsmarknadsverkets organisation. Den nya verksledningen har genomfört flera positiva förändringar. genomförda förändringar räcker dock inte. Arbetsförmedlingen måste ges förutsättningar för förbättrad service till arbetssökande och arbetsgivare. Arbetsförmedlingsmonopolet bör därför upphävas. Därigenom öppnas vägen för alternativa arbetsförmedlingar även i privat regi. Den offentliga arbetsförmedlingen måste dock spela en viktig roll också . Förmedlingen bör emellertid ges en från AMS fristående ställning. Detta ökar möjligheter för den offentliga förmedlingen att utveckla och anpassa sin service- och konkurrensförmåga. Den obligatoriska platsanmälan bör avskaffas. Regeringen har föreslagit att arbetsförmedlingen skall tillföras 250 nya tjänster under det kommande budgetåret. Regeringen anför att antalet arbetssökande ökat snabbare än antalet arbetsförmedlare. har arbetsförmedlingen fått ökade möjligheter att på ett effektivt sätt ta hand om arbetssökande. Arbetsförmedlingskontoren har bl. a. fått datorutrustning. ändrades även reglerna för besök på arbetsförmedling som villkor för arbetslöshetsersättning. Arbetsförmedlingen borde således ha 6 möjligheter att kunna effektivera sin verksamhet. Vårt förslag att tillåta Mot. 1986/87 fristående arbetsförmedlingar kommer att avlasta den offentliga arbetsför- A259 medlingen. Några medel för fler tjänster bör därför icke anvisas. Länsarbetsnämndernas funktion bör förändras. Dessas viktigaste uppgift blir att som AMS regionala organ svara för upphandling av tjänster från offentliga och enskilda institutioner. Den centrala administrationen inom AMS bör kunna minskas kraftigt. Parterna på arbetsmarknaden dominerar , vilket visat sig medföra problem i flera avseenden. Framför allt öppnas möjligheterna att skyla över arbetslöshetskonsekvenserna av för höga avtal med växande AMSinsatser. Parternas möjligheter att utöva inflytande och bidra med kunskaper och erfarenheter kan tryggas på annat sätt än genom direkt styrelserepresentation. Trots förbättrad arbetsförmedling kommer en del arbetssökande att ha svårigheter att finna arbete. Utbildning kan ofta radikalt förändra deras möjligheter. Det finns trots hög arbetslöshet en betydande brist på utbildad arbetskraft inom vissa områden. Därutöver ökar kraven på vidareutbildning för att redan anställda skall kunna behålla sina arbeten. Utbildning måste därför vara ett av arbetsmarknadspolitikens främsta medel. Tillgången på utbildad arbetskraft kommer att få ännu större betydelse för företagens förmåga att skapa fler arbetstillfällen. AMU:s nya organisation öppnar delvis vägen för förbättrad arbetsmarknadsutbildning. Regeringens sätt att genomföra organisationsförändringarna inom AMU har emellertid allvarligt försvårat den nya myndighetens möjligheter att påbörja sin verksamhet med full kraft. Detta kan komma att visa sig innebära allvarliga men för AMU:s famtida effektivitet. nya frihet att upphandla utbildning måste användas till att ge andra utbildningsanordnare möjligheter att verka inom arbetsmarknadspolitikens utbildningsverksamhet. Det finns utrymme för direkta privatiseringar på detta område i takt med att den återkommande utbildningens betydelse växer. Detta kan öppna nya vägar för finansiering av AMU:s verksamhet. Inför innevarande budgetår föreslog vi en utökning av antalet elever i arbetsmarknadsutbildning samt att finansfullmakten också skulle kunna användas för utbildningsändamål. Regeringen återkommer och följer upp dessa förslag. Därmed är, enligt vår mening, AMU garanterad ekonomiska resurser för att kunna spela en central roll i en förändrad arbetsmarknadspolitik. Vi anser dock att det likväl finns skäl att understryka behovet av att arbetsmarknadsutbildningen också kommer långtidsarbetslösa grupper till del. I vår motion om ungdomars situation på arbetsmarknaden har vi därför påtalat behovet av utbildning för långtidsarbetslösa låg- eller felutbildade 20-24-åringar. För detta krävs intensifierade informationsinsatser från arbetsförmedlingens sida. Beredskapsarbete är inte något kraftfullt arbetsmarknadspolitiskt instrument. Traditionella offentliga beredskapsarbeten leder mycket sällan till fasta anställningar. Likväl är beredskapsarbeten viktiga för en del arbetslösa. De får möjlighet att hålla kvar en social och yrkesmässig kontakt med arbetslivet som alternativ till långvarig öppen arbetslöshet. Beredskapsarbeten kan vara ett sätt att bevara människors förmåga att fungera på arbetsmarknaden. Satsningen på beredskapsarbeten måste emellertid begränsas till förmån för andra metoder som underlättar för de arbetslösa att få arbete i det privata näringslivet. Huvuddelen av de resurser som avsätts för sysselsättningsskapande åtgärder bör därför inriktas mot denna sektor på arbetsmarknaden. Som tidigare nämnts föreligger det risker för effektivitetshämmande konflikter om inte grundprinciperna för anslagsgivning till arbetsmarknadsverket och policy för att styra verksamheten harmonierar med varandra. För att ge större förutsättningar för AMS ledning att effektivera arbetsmarknadsverket bör därför en ny anslagsteknik tillämpas för sysselsättningsskapande åtgärder fr. o. m. kommande budgetår. För att tillåta större flexibilitet i sammansättningen av de faktiska insatserna bör därför AMS ledning, inom ramen för av formulerade mål och generella regler, få möjlighet att disponera ett sammanhållet anslag. AMS-ledningen skall disponera anslagna medel så att den av angivna sysselsättningsvolymen uppnås. Åtgärderna skall i första hand inriktas mot näringslivet och ge resultat i form av faktiska anställningar som överskrider av totala antalet anvisningar. Ingen enskild åtgärd får ha längre varaktighet än och den maximala bidragsnivån får inte överstiga halva lönekostnaden. Preliminära resultat i form av kostnader och placeringar i varaktiga anställningar skall redovisas för i samband med arbetsmarknadsverkets anslagsframställning för /90 för att ge möjlighet att utvärdera försöksverksamheten. Regeringens förslag att avskaffa starthjälpen är förvånande eftersom detta stöd medverkar till att människor snabbt flyttar från arbetslöshet till arbete. Att avskaffa bidraget medför att arbetslösheten ökar och att kostnaderna för arbetslöshetsersättning och sysselsättningsskapande åtgärder växer. Det innebär att arbetslösheten på en del orter stiger. Fler enskilda människor drabbas då av arbetslöshet än vad som annars vore nödvändigt. Möjligheterna att flytta till regionalt utsatta områden kan också påverkas i negativ riktning. Partitaktiska hänsyn tycks ha gått före kravet på en effektiv arbetsmarknadspolitik. Moderata samlingspartiet har accepterat flyttningsstödet. De nödvändiga förändringarna inom andra områden för att stimulera och öka rörligheten på arbetsmarknaden har inte vidtagits. Vi avvisar mot den bakgrunden förslaget att starthjälpen avskaffas. I detta sammanhang vill vi peka på behovet att tillämpningen av nuvarande Mot. regler för flyttningsstöd och starthjälp ses över. Syftet skall vara att tillse att A259 flyttningsstödet inte överutnyttjas. Finansfullmaktens användning har begränsats till kortsiktiga sysselsättningsinsatser. Från moderat sida har vi upprepade gånger påtalat att detta inte motsvarar vare sig de krav som de förändrade problemen på arbetsmarknaden ställer eller behoven som följer av en förändrad inriktning av arbetsmarknadspolitiken. har socialdemokraterna till slut insett att reglerna för utnyttjande av finansfullmakten bör förändras så att även utökad arbetsmarknadsutbildning kan finansieras. Denna förändring är otillräcklig mätt mot dagens djupgående problem. bör därför ge regeringen till känna att finansfullmakten i högre grad skall inriktas på insatser som långsiktigt förbättrar infrastrukturen och tillväxtförutsättningarna i regioner som drabbats av hög arbetslöshet. Målet med detta skall vara att ge förutsättningar för fler människor att komma in på den reguljära arbetsmarknaden. Det är nödvändigt med en väl fungerande arbetslöshetsförsäkring som ger den enskilde en ekonomisk grundtrygghet av temporär arbetslöshet.