mot · GA02Fi216 · 1987-01-27 00:00:00 — bör även vissa alternativa stödformer, såsom arbetsmarknadsutbildning, flytthjälp och liknande finansieras över försäkringen. bör av regeringen begära en översyn av arbetslöshetsförsäkringen med den inriktning som här angivits. En sådan reform skulle understryka arbetsmarknadspolitikens roll som integrerad del av den ekonomiska politiken. Regeringen för i finansplanen ett utförligt resonemang om de särskilda problem som gäller för lönebildningen inom den offentliga sektorn. Vi delar i mycket den uppfattning regeringen ger uttryck för, t. ex. att löneökningarna inom offentlig sektor i ökad grad måste grundas på produktivitetsökningar. Vi anser emellertid att det för att stimulera sådana produktivitetsförbättringar inte räcker med nya former för ekonomistyrning och liknande inom de offentliga verksamheterna, utan att det också är nödvändigt med ökade inslag av konkurrens mellan offentlig och privat verksamhet. Ett större inslag av enskilda alternativ motiveras naturligtvis också av en önskan att öka människors valfrihet. Därigenom kan ökad konkurrens leda inte bara till större kostnadseffektivitet utan också till en bättre anpassning av tjänster till människors önskemål och till förnyelse av välfärden. Vi har i andra motioner närmare utvecklat våra synpunkter på hur de offentliga monopolen eller monopoltendenserna kan brytas och vilket ansvar statsmakterna har härför. När det gäller statens roll som arbetsgivare har vi ofta framhållit nödvändigheten av ett mer stabilt uppträdande. Viktigast är att regeringen lägger fast ramarna för avtalsförhandlingarna, men sedan avstår från att lägga sig i. Det är också viktigt att lägga fast en uppfattning om löneutrymme och annat och sedan stå för den. 1 detta avseende har den socialdemokratiska regeringen inte uppträtt som man har anledning begära. Olika signaler har sänts ut vid olika tillfällen och skapat förvirring. slog regeringen fast att löneökningsutrymmet var mycket begränsat, . I valrörelsen ville man dock från socialdemokratiskt håll sprida uppfattningen att det fanns utrymme för större löneökningar. efter valet var man tillbaka i en mer kärv attityd. Under avtalsrörelsens slutskede kom skilda besked från arbetsgivarverket och regeringen . Sedan avtalet väl slutits förklarade sig statsministern nöjd med utfallet och såg det som ett resultat av regeringens ekonomiska politik. kan konstateras att lönekostnadsök ningarna ännu inte pressats ned till den takt som gäller i våra konkurrentlän- Mot. Löneökningarna var uppenbarligen för höga om man får tro Fi216 finansplanen (och på den punkten gör vi det). har i treårskalkylerna beräknat löneutrymmet för . Om det också är regeringens mening är det angeläget att det slås fast tydligt och att regeringen sedan inte viker från den ståndpunkten. Denna uppfattning bör också genomsyra regeringens eget handlande, t. ex. när det gäller skattepolitiken. har många företag i , både stora och små, infört vinstdelningssystem på företagsnivå, andel-i-vinst-system. Vi ser utomordentligt positivt på denna utveckling. har förespråkat andel-i-vinst-system, men utan gehör från vare sig andra politiska partier, arbetstagare eller arbetsgivare. Åtminstone ute i företagen har en attitydförändring nu skett. Andel-i-vinst-system kan bidra till att öka motivationen hos de anställda. Förståelsen för vinster i företagen blir av naturliga skäl också större när man som anställd får del i vinsten. Många anställda har valt att förvalta sina vinstandelar i personalstiftelser som sedan blivit delägare i företaget. Också detta medägande är utomordentligt positivt. Vi har i en annan motion utvecklat våra synpunkter på andel-i-vinstsystem, och därvid också bestämt avvisat regeringens aviserade förslag om arbetsgivaravgifter på vinstandelar. Syftet med detta förslag är inget annat än att stoppa tillväxten av vinstdelningssystem och kanske även en del av dem som redan är i gång. Det vore att vända en mycket positiv utveckling. Regeringen har framhållit sambandet mellan å ena sidan löne- och prisbildningen och å andra sidan kapitalbildningen. Vi delar den synen. För att öka kapitalbildningen, dvs. investeringarna och nettoexporten, krävs förbättrad konkurrenskraft, och för konkurrenskraften är pris- och kostnadsutvecklingen av största vikt. Vi har i det föregående föreslagit en genomgripande skattereform. En sådan är betydelsefull också när det gäller kapitalbildningen och styrningen av kapitalplaceringarna. Som närmare redovisas i vår skattepolitiska motion är det i hög grad skattesystemet, snarare än förväntad samhällsekonomisk avkastning, som styr kapitalplaceringarna. Det är angeläget att skatten på kapital reformeras i syfte att uppnå skattemässig neutralitet. Även företagsbeskattningen har snedvridna effekter. Genom olika reserveringsmöjligheter och dubbelbeskattning på utbildningar blir vinstmedlen inlåsta i de företag som gjort vinsterna. Det är viktigt att öka rörligheten hos det riskvilliga kapitalet genom att mer av företagsvinsterna öppet tas fram i redovisningen, som dubbelbeskattningen slopas. För att företag skall våga investera är det viktigt att de har tillgång till riskkapital. En stor del av detta genereras inom företagen i form av vinster. Med den ökade risk som är förenad med snart all investeringsverksamhet är det av största vikt att företag får möjlighet att göra goda vinster utan ingrepp från statsmakternas sida. Vi delar inte den uppfattning som ibland kommit Mot. till uttryck i uttalanden från regeringen att det är staten som vet bäst hur Fi216 vinstmedlen skall användas. De kunskaperna finns ute hos enskilda människor i och utanför företagen. För att öka acceptansen hos de anställda för höga vinster är det angeläget att företagsanknutna vinstdelningssystem får möjlighet att utvecklas vidare och växa. Investeringsfondssystemet bör avvecklas. finns ca i företagens investeringsfonder. Dessa bör frisläppas i syfte att stimulera investeringsverksamheten. De fondmedel som icke utnyttjats inom treårsperioden bör därefter, när en ny skattereform trätt i kraft och systemet avvecklats, återgå till beskattning. Den höga räntenivån verkar med största sannolikhet avhållande på investeringsbenägenheten. har dessutom räntenivån åter höjts efter en längre tids nedgång. Det finns skäl att genomföra två åtgärder bl. a. i syfte att pressa ned räntenivån. Den ena är ytterligare liberalisering av valutaregleringen innebärande att utländska medborgare får köpa svenska statspapper. Om regleringen lättas på den punkten stiger efterfrågan på statsobligationer och räntenivån sjunker. Den andra är att sälja ut statliga tillgångar, t. ex. företag. Det kan antas att många föredrar att placera sitt sparande i sådana värden framför statsobligationer. Om staten kan minska sin skuld minskas också det utrymme staten behöver ta i anspråk på kapitalmarknaden. För investeringsverksamheten inte minst i småföretag är det oerhört betydelsefullt med stabila spelregler. Färre vågar ta risker om det finns en utbredd osäkerhet om vad statsmakterna skall hitta på härnäst. Pensionsskatten är ett sådant beslut som bidrar till osäkerheten. Gamla principer skjuts åt sidan för politisk nyckfullhet. Sådant bidrar till att skapa osäkerhet även bland dem som inte är direkt berörda som pensionssparare. Om statsmakterna vill uppmuntra risktagande och investeringar i mindre företag är det med andra ord viktigt att avstå från sådant som pensionsskatten. Regeringens budgetpolitik har till synes varit framgångsrik. Sålunda har budgetunderskottet successivt minskats till av BNP. Vi visade i förra årets partimotion att de politiska beslut som dittills verksamt hade bidragit till minskningen av budgetunderskottet främst är av två slag: skattehöjningar samt utflyttning av utgifter ur statsbudgeten (utan att utgifterna i sig har minskat). Därefter har vissa utgiftsminskningar genomförts men enligt vår uppfattning i alltför blygsam skala. Skattehöjningarna har medfört att det totala skattetrycket stigit under den socialdemokratiska regeringstiden. Skatter och avgifter utgjorde av BNP och väntas stiga till . Av denna andel är den s.k. engångsskatten på pensionsförsäkringar 1,5 procentandel varför skattekvoten sägs återgå till ca 51,5 . emellertid arbetsgivaravgifterna höjas med vilket innebär att 13 skattekvoten stiger med till av BNP. vår uppfattning innebär dessa successiva höjningar av det totala skattetrycket Fi216 att utvecklingen går åt fel håll. har under en följd av år förespråkat en budgetpolitik som genom minskade utgifter skapar utrymme för både minskat budgetunderskott och skattesänkningar. I dagens ekonomiska läge bedömer vi att det viktigaste är att möjliggöra sådana sänkningar av marginalskatter och arbetsgivaravgifter som underlättar nästa avtalsrörelse. Våra förslag leder därför bara till en blygsam budgetförstärkning för nästa budgetår. föreslår i denna motion ett antal begränsningar av de offentliga utgifterna på totalt ca . Därtill kommer ränteeffekter av vissa engångsåtgärder på ca 800 milj. kr. Vi föreslår att dessa utnyttjas för att sänka sådana skatter som är av omedelbar betydelse i samband med nästa avtalsrörelse. Detta innebär att vi avvisar den föreslagna höjningen av arbetsgivaravgifterna och att vi föreslår sänkta marginalskatter i de inkomstskikt där nästan alla heltidsarbetande befinner sig. Därutöver föreslår vi ett antal omprioriteringar av utgifter inom olika verksamhetsområden samt vissa åtgärder för att sanera statens skuldsituation. Ökade utgifter föreslås i fråga om följande verksamheter: ungdomsskolan, regionalpolitiken, vård av handikappade barn, miljön samt arbetsmarknadsutbildningen. Större besparingsposter återfinns inom vuxenutbildningen, presstödet, höjt avkastningskrav på , statsbidragen till arbetslöshetskassorna, bostadssubventionerna samt statsbidragen till kommuner och landsting. Till detta kommer att vi föreslår att finansieringen av en timsjukpenningreform bör ske genom omdisponeringar inom sjukförsäkringens ram, dvs. främst genom en sänkt sjukpenningnivå . Våra prioriteringar beskrivs kortfattat nedan: Vi vill satsa på hellre än - ungdomsskolan - vuxenutbildningen - kulturen och högskolan - presstödet - rättvis sjukpenningreform för del- - oförändrad sjukpenning för alla tids- och delårsarbetande samt korttidssjuka och ersättning för höjd ersättning för vård av handi- insjuknandedagen - stimulansbidrag till ombyggnader - föreslagen höjning av ersättnings för rätt till eget rum nivån i delpensionen - slopad äkta make-prövning vid - flera återbetalningsfria år inom återbetalning av studielån studiestödet - regionalpolitiken - selektivt industripolitiskt stöd - bevarad starthjälp och fler platser - högt statsbidrag till beredskapsar inom AMU beten och fler tjänster på AMS - miljövård, fiske och rennäringen - jordbruksregleringens administra - höjt generellt familjepolitiskt stöd - mjölksubventioner och oförändrat a. vårdnadsbidrag) grundavdrag - sänkta marginalskatter - avdrag för fackavgifter Utgiftsförändringar milj. kr. bå 1987/88 Ränteeffekt av engångsåtg. Utgiftsförändringarna beskrivs närmare i andra motioner från . Här skall endast några korta kommentarer göras. Inom beräknar vi ökade resurser för rättshjälp och fler poliser. Inom område föreslår vi ökade utgifter för vårdbidrag till handikappade barn och en omdisponering så att resurser satsas på ombyggnader inom långvården för att möjliggöra rätt till eget rum i stället för den av regeringen föreslagna höjningen av ersättningsnivån inom delpensioneringen. Vi avvisar förslaget om sjukpenning redan från insjuknandedagen. Vi avsätter medel för en reform som ger de deltids- och delårsarbetande bättre sjukpenningförmåner (samma summa som regeringen med undantag för minskade administrationskostnader) men vi föreslår att denna finansieras inom ramen för sjukförsäkringen genom den av oss föreslagna sänkta ersättningsnivån för korttidssjuka. Vi föreslår också att rätt till bilstöd införs än enligt propositionen, dvs. från , samt att ikraftträdandet av avgiftsbeläggning på sjukhus för pensionärer senareläggs till när också det kommunala bostadstillägget för pensionärer höjs. Vi beräknar inga nettokostnader för vårt familjepolitiska program som presenteras i en annan partimotion med total finansiering. Inom föreslås sänkt statsbidrag till arbetslöshetskassorna. Därutöver gör vi vissa omprioriteringar som innebär 5 000 fler platser inom arbetsmarknadsutbildningen och nej till regeringens förslag om slopad starthjälp inom flyttningsstödet. Dessa finansieras genom neddragning av statsbidraget för beredskapsarbeten och nej till fler tjänster inom AMS. Vidare beräknar vi ökade utgifter på grund av våra förslag om höjd flyktingkvot och mera resurser till invandrarverket. Inom område föreslås besparingar inom lantbruksnämnderna. beredskapslagringen och utgifterna för skogsbilvägar samt vissa mindre utgiftsökningar för fisket och rennäringen. Eftersom vi anser att 1986/87 Fi216 en minskning av mjölksubventionerna måste kombineras med ökade insatser Mot. för barnfamiljerna avvisar vi regeringens förslag att minska dessa som en ren Fi216 besparingsåtgärd och räknar därför med ökade utgifter i detta sammanhang. Engångsåtgärderna består av utförsäljning av mark från jordfonden och skog från domänverket. För föreslår vi minskad verksamhet inom statens prisoch kartellnämnd, nedläggning av spardelegationen samt en senareläggning av vissa ombyggnader för tullen och fastighetsförvärv. Vi avvisar också förslagen om fler tjänster till . Under huvudtitel föreslås ett höjt avkastningskrav för i samband med våra övriga förslag angående uppdelning av detta verk. Ersättningen till posten för myndigheternas tjänstebrevsrätt föreslås minskad, i första hand för uppdragsmyndigheterna. Därtill föreslås viss smärre minskning av det s. k. bussbidraget och bidrag till rederier. Engångssumman härrör från utförsäljning av SJ:s stationer. Inom industridepartementet föreslås minskningar för det selektiva industripolitiska stödet, statens industriverk samt borttagande av allt teko-stöd (utom kvarvarande äldrestöd) utom utbildningen i . En plan för utförsäljning och börsintroduktion av de statliga företagen bör presenteras och vi räknar med engångsintäkter i storleksordningen under en följd av år. I fråga om regionalpolitiken föreslås ökade utgifter främst i form av kraftigt ökade s. k. länsanslag och ersättning för nedsatta socialavgifter. Lokaliseringslånen föreslås utflyttas från budgeten till kreditmarknaden. Besparingen inom består främst av en senareläggning av ett statligt kontorsbygge i . Inom föreslår vi stora omprioriteringar. Vi kan inte acceptera regeringens förslag om försämringar inom ungdomsskolan utan lägger tillbaka dessa resurser och en ytterligare ökning. Besparingar föreslås i stället inom vuxenutbildningen och i fråga om presstödet. Högskolan och kulturen föreslås få ökade resurser. Inom studiemedelssystemet föreslås nu på kort sikt att äkta make-prövningen vid återbetalningen avskaffas, vilket delvis finansieras genom att ett av de två återbetalningsfria åren avskaffas. Vi föreslår också att studielånen flyttas ur budgeten till den normala kreditmarknaden. Till detta kommer att vi föreslår att redan nu beslutar om 8 000 fler gymnasieplatser. Sådana beslut har traditionellt kommit och vi förutsätter därför att medel finns avsatta inom posten tillkommande utgifter. På verksamhetsområde föreslås ett antal besparingar genom minskade bostadssubventioner m. m. samt en ytterligare upptrappning av den garanterade räntan med 300 milj. kr. slutligen föreslås få vissa höjda anslag. Våra förslag angående statsbidragen till kommuner och landsting presenteras närmare i en särskild motion. På grund av regeringens knapphändiga redovisning är det svårt att få en överblick av vilka totala förändringar som ligger i budgetförslaget. Det förefaller vara i indragning. Detta är enligt vår uppfattning för litet. Regeringen räknar med att den kommunala volymexpansionen blir och dessa prognoser är normalt en underskattning av det faktiska utfallet. är det samhällsekonomiska utrymmet för kommuner och landsting begränsat Mot. till obetydligt mer än vad som följer av demografiska och åldersmässiga Fi216 förändringar i befolkningens sammansättning. Det innebär för primärkommunernas räkning i stort sett nolltillväxt och för landstingskommunerna en volymexpansion på . Vi föreslår därför en ytterligare minskning av statsbidragen till kommunsektorn med . Sammantaget innebär dessa förslag på budgetens utgiftssida för /88 minskade utgifter med 3 946 milj. kr. och ökade utgifter med 206 milj. kr., dvs. en nettominskning med 3 740 milj. kr. Räknat på helår blir utgiftsminskningarna 6 546 milj. kr. och ökningarna 598 milj. kr., dvs. en nettominskning av utgifterna med 5 948 milj. kr. Till detta kommer engångsförstärkningar av budgeten med 8 660 milj. kr. Vi räknar med minskade ränteutgifter därav på ca 800 milj. kr. helår (ca 400 milj. kr. för budgetåret). Totalt minskar således statens utgifter med våra förslag med ca 6 750 milj. kr. Dessa minskade utgifter används till att sänka skatterna i enlighet med analysen i ett tidigare avsnitt i denna motion. Vi avvisar således regeringens förslag om höjda arbetsgivaravgifter från , vi föreslår också att skattereduktionen för fackföreningsavgifter avskaffas, att förmögenhetsskatten för arbetande kapital avskaffas, att den senaste höjningen av den statliga fastighetsskatten återtas, samt att resterande utrymme används för marginalskattesänkningar redan från . Vi föreslår också att skatteskalan inflationsskyddas, men beräknar ingen budgeteffekt eftersom basenheten enligt redan fattat beslut kommer att höjas. Skattesänkningar milj. kr. bå 1987/88 till regeringens förslag blir då i oförändrat på helår räknat (e n förbättring med ett par hundra milj budgetåret leder våra förslag till en minskning av budgetunderskottet i förhållande till regeringens förslag med ca . Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som förordats i motionen, 2. att godkänner de allmänna riktlinjer för budgetpolitiken som förordats i motionen. 3. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om frisläppande av företagens investeringsfonder, 4. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av stabila spelregler, 5. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen förordats om sanering av statens skuldbörda. () () () () () () () () 1986/87 Fi216