mot · GA02A421 · 1987-01-22 00:00:00 — m. fl. (c) Regionalpolitiken 1986/87 A421 politik för en regional utveckling bygger på att hela den politiska beslutsprocessen ges en medveten inriktning för att nå regional balans. Befolkningskoncentrationen har genom de senaste årens kraftiga flyttningsväg till de stora koncentrationsorterna hårt drabbat stora delar av landet. har en stad motsvarande Faluns storlek flyttat till . Det krävs nu en medveten politisk vilja och en sektorsövergripande, konsekvent och långsiktig politik för att målet regional balans skall kunna uppfyllas. Regionalpolitiken skall vara ett instrument för uppbyggnaden av ett decentraliserat samhälle till gagn för de boende i storstäder, tätorter och glesbygd. förslag till ett program för regional utveckling innefattar 1) åtgärder för att bygga upp en infrastruktur med varaktiga möjligheter till arbete, boende, utbildning, service, kommunikationer, god miljö m. m. över hela landet avseende bl. - förstärkta ekonomiska resurser till de regionala högskolorna för insatser inom utbildning och forskning som gynnar den egna regionen. 50 milj. kr. föreslås anvisade för dessa insatser - satsning på spridning av ny teknik, teknisk utbildning, tekniskt kunnande och kompetens över hela landet - förbättrade kommunikationer skapas för de inre delarna av , att för tåg bibehålls och inlandsbanor för flyg och datakommunikation byggs upp 2) åtgärder för att stimulera nyetablering och företagsamhet i utsatta regioner genom bl. - en kraftig uppräkning av länsanslaget med 262 milj. kr. kr., vilket ger utrymme för en kraftig förstärkning av glesbygdsinsatsema i hela landet. Tillsammans med vårt förslag om den kommunala skatteutjämningen är detta en avsevärd förstärkning av resurserna till hårt drabbade avfolkningskommuner - ett utvecklingsprogram för landsbygden - nedsättning av socialförsäkringsavgiftema som ger kommunerna i inland och då speciellt i ett bättre konkurrensläge gentemot kustkommunerna 3) åtgärder för att stimulera en återflyttning till de kommuner som är hårdast drabbade av befolkningsomflyttningen genom bl. 1 1986/87. - kraftigt förstärkta flyttningsbidrag för återflyttning Mot. - avskrivning av studiemedelsavgifter för dem som väljer att bo och arbeta i A421 dessa kommuner - införande av ett skattefritt sparande för boende eller produktiva investeringar. En politik för regional utveckling med ovan förordad inriktning kan ge alla rätt till arbete, utbildning, miljö och bra service oavsett bostadsort. En sådan politik skapar förutsättningar för envar att själv välja var man vill arbeta och bo till gagn för såväl samhället som helhet som för människor i storstad, tätort och glesbygd. eftersträvar ett decentraliserat samhälle med arbetsplatser, bostäder och service över hela landet. Alla har rätt till arbete, god miljö och en bra service, oavsett bostadsort. Det kräver insatser i storstad, tätort och glesbygd. En decentraliserad samhällsstruktur skapar förutsättningar för en god miljö och hushållning med naturresurser, bättre tillvaratagande av samhällets resurser samt en rättvis ekonomisk fördelning och utveckling. En utveckling mot ett decentraliserat samhälle kräver en medveten politisk vilja och konsekvent politiskt handlande för att detta mål skall kunna uppnås. Ett viktigt instrument för detta är regionalpolitiken. Den måste inriktas så att den långsiktigt kan bidra till en decentraliserad samhällsstruktur med balans såväl inom som mellan olika regioner. Regionalpolitiken skall vara ett medel för decentralisering, medverka till att bryta koncentrationsutvecklingen och vara en integrerad del i arbetet för att stärka landets ekonomi och försvarsförmåga. Regional balans innebär att landets samlade resurser utnyttjas på bästa sätt. Koncentrationsutvecklingen i samhället under framför allt efterkrigstiden har inneburit en allt starkare centralisering av befolkning, bebyggelse och näringsstruktur. Storskalighet och arbetskraftens geografiska rörlighet har av en politisk majoritet, mot uppfattning, setts som nödvändiga förutsättningar för en hög sysselsättning och ökad ekonomisk tillväxt. I verkligheten har en allt större obalans såväl mellan som inom olika regioner uppstått. Skillnader i levnadsförhållanden har skärpts. Den tekniska utvecklingen och marknadens drivkrafter har förstärkt koncentrationen inom näringslivet vad avser både produktionsstruktur och maktfunktioner. Den offentliga sektorns tillväxt har kraftigt bidragit till koncentrationen. Den statliga verksamheten är till stor del lokaliserad till huvudstaden och residensstäderna. De kommunala verksamheterna har i hög grad förlagts till den största orten i länen resp. kommunerna. ökade klyftorna särskilt snabbt mellan olika regioner i landet. Till följd av den omfattande strukturomvandlingen inom bl. a. jordoch skogsbruk utsattes landsbygden och de små orterna för en snabb avfolkning. Nettoutflyttningen från skogslänen var då över 10000 personer/år. stadsregionerna, främst , expanderade ohämmat och A421 kännetecknande för utvecklingen var att ungdomarna tvingades flytta till koncentrationsorterna. hade skogslänen och andra glesbygdslän en inflyttning. Storstäderna hade en in- och utflyttning som i stort sett vägde jämnt. Denna utveckling fortsatte även . ökade befolkningen i skogslänen med 4100 personer. Den gynnsamma befolkningsutvecklingen var ingen tillfällighet. Den var ett resultat av den dåvarande regeringens aktiva närings- och regionalpolitik på en mängd områden bl. a. manifesterat i bildandet av de regionala utvecklignsfonderna, glesbygdsstödets införande, satsningarna på småföretagen och en ny teknik etc. Utökningen av den offentliga sektorn bidrog till en positiv utveckling i glesbygdskommunerna. fördes en jordbrukspolitik som gav näringens utövare framtidstro och rimliga villkor. arbetade för en sammanhållen politik för regional utveckling. Den socialdemokratiska politiken efter regeringsskiftet har efter hand medfört en kraftig regional och inomregional obalans. Orsaken är främst den förda ekonomiska politiken. Den har stimulerat och prioriterat de mest expansiva regionerna. har 13 län fått vidkännas en kraftig utflyttning. Befolkningsminskningen i dessa län uppgår till drygt 36 000 människor . I 23 kommuner i Bergslagen har befolkningstalet totalt minskat med närmare 20000 personer under dessa år. Detta är detsamma som 13 personer per dag. har stödområdena A, B och C på grund av den förda politiken tillsammans minskat sin folkmängd med 16000 personer. De län som uppvisar den största befolkningsökningen är storstadslänen och övriga universitetsorter. har en stad av Faluns storlek flyttat till . Folkmängdens förändring 1983-1986 i storstadsregionerna , o. m. har storstadslänen således ökat med drygt 69000 personer. Av denna ökning faller nära 50000 personer på och stad. Det är främst unga människor som får arbete i storstadsregionerna. utarmas avfolkningskommunerna successivt och möjligheterna att verka och leva i dessa kommuner blir allt svårare. Det behövs nu en återflyttning till de områden som minskat mest om de skall kunna överleva, vilket i sin tur förutsätter fler jobb där. De negativa och bestående befolkningsminskningar som pågår på olika håll i landet måste hejdas. Det krävs inte bara ett stopp för utflyttningen i dessa områden utan även en inflyttning. konstaterar att föredragande statsråds uttalanden i budgetpropositionen om nödvändigheten av att motverka de ökande obalanserna i samhället inte motsvaras av reella insatser. a. föreslås att planeringstalen skall slopas som styrinstrument i regionalpolitiken och möjligheterna att erhålla sysselsättningsstöd i stödområde C upphör. Det s. k. länsanslaget föreslås vara oförändrat . Den kommunala skatteutjämningen försämras med . Den enda reella förstärkningen av det regionalpolitiska stödet som föreslås är 300 milj. kr. för den kommande treårsperioden avsedda för förbättringar i infrastrukturen m. m. Detta är positivt men långt ifrån tillräckligt. Föredraganden beskriver vidare insatser på andra områden, t. ex. kommunikationsoch utbildningsväsendet, som skall ge positiva regionala effekter. Dessa insatser är dock primärt inte regionalpolitisk! betingade utan främst motiverade av andra skäl. Det tioåriga investeringsprogrammet för att förstärka vägnätet är betingat av nödvändigheten att anpassa bärighetskraven för vägar och broar till EG:s. Insatserna är också små i förhållande till motsvarande budgeteffekter i koncentrationsorterna. Regeringens konservativa syn på en politik för regional utveckling innebär att den pågående förändringen mot ökade regionala obalanser i samhället kommer att bestå. Det traditionella regionalpolitiska stödsystemet är föråldrat och otillräckligt. Det krävs enligt vår mening en ny syn, en ny politik och nya stödformer. Det krävs en ny syn som ger utrymme för kraftfulla okonventionella lösningar om en balanserad regional utveckling skall kunna uppnås. Det är nödvändigt att bortse från formella och byråkratiska invändningar mot okonventionella grepp inom regionalpolitiken. Det krävs en såväl medveten politisk vilja som en sektorsövergripande, konsekvent och långsiktig politik för att målet regional balans skall kunna nås. Slå vakt om storstadens kvaliteter Förnyelse av regionalpolitiken är en av förutsättningarna för att bevara och utveckla miljön i koncentrationsorterna och då framför allt i . De boende i storstäderna har rätt till en bra livsmiljö och en kraftig inflyttning försvårar dessa möjligheter. I den partipolitiska debatten ställs ofta regionalpolitiska stödinsatser i motsats till framför allt intressen. Såväl företrädare för regeringen som representanter för andra politiska partier utgår ifrån att en satsning i exempelvis skogslänen måste ske på bekostnad av och de andra stora koncentrationsorterna. Detta är en felaktig föreställning. Verkligheten visar att storstadsmiljön försämras vid omfattande inflyttning och en ökande befolkningskoncentration. De omfattande rivningarna och utbyggnaden av storskaliga, ensidiga expansionsområden snabba centralisering är för t. ex. ett mycket dystert skede i stadens utveckling. Snabb centralisering låter sig svårligen förenas med småskalighet, mångfald och god miljö. Koncentrationsutvecklingen försvårar i stället arbetet med att skapa en god stadsmiljö. Vetenskapliga undersökningar om trafikmiljön vilka redovisats i den Mot. , både på landsbygden och i tätorter visar bl. a. att luftförore- A421 ningarna ökar kraftigt ju större en ort är. Den främsta orsaken till de ökande luftföroreningarna är utsläppen av bilavgaser. Skillnaderna mellan och ett landsbygdsområde belyses av följande tabell: Luftföroreningar (mikrogram/kubikmeter) i storstads- resp. landsbygdsområden Bly (oorganiskt) * Cancerframkallande ämnen. ** Främst från andra källor än motorfordon. Jämförelsen visar att luften i är mycket nedsmutsad genom främst bilavgasutsläppen. En fortsatt kraftig befolkningsinflyttning med en allt tätare trafik försämrar ytterligare miljön och ökar väsentligt hälsoriskerna. Detta är ingen acceptabel utveckling. Vi anser därför att hos regeringen bör begära en kartläggning av befolkningskoncentrationens negativa effekter för storstadsmiljön och därefter återkomma till med förslag till ett konkret åtgärdsprogram för att förbättra miljön i storstäderna. Därvid bör bl. a. prövas miljöavgifter för att finansiera åtgärdsprogrammet. Ingen i storstaden är betjänt av ökande köer, miljöförstöring, social utslagning, bostadsbrist, risker för fysisk och psykisk ohälsa m. m. som en fortsatt kraftig befolkningskoncentration innebär. Storstadens människor gynnas därför av en framgångsrik regionalpolitik. Vi anser i enlighet härmed att befolkningsmål som underlag i en politik för regional utveckling måste finnas kvar. De skall vara ett riktmärke för samhällets insatser och utgöra en vägledning för vilket befolkningsunderlag som är nödvändigt för en balanserad utveckling. Enligt vår uppfattning bör regeringens förslag om att avskaffa planeringstalen avslås. bör därvid uttala att målsättningen måste vara att storstädernas andel av befolkningen långsiktigt skall vara oförändrad och en inflyttning ske i de områden som är hårdast drabbade av befolkningsomflyttningen. Detta bör ges regeringen till känna. Åtgärder för en utvecklad infrastruktur Utbildning för regional utveckling Kunskapens betydelse för samhällsutvecklingen kan inte överskattas. Det är de mest kunskapsintensiva verksamheterna som är de mest expansiva och en hög utbildningsnivå är en förutsättning för att skall kunna hävda sig i den internationella konkurrensen och därmed ge underlag för en positiv 1* 1986/87. utveckling i landet. Utbildningsväsendets struktur och lokalisering har därför Mot. 1986/87 stor betydelse för möjligheterna att uppnå en balanserad regional utveckling. För små orter och glesbygd kan skolan vara av avgörande betydelse för ortens överlevnad. En fortsatt avfolkning leder till en omfattande nedläggning av skolor. De ökande kraven på kunskap och kompetens förutsätter vidare närhet till gymnasieutbildning. En decentraliserad gymnasieutbildning underlättar en samverkan med det lokala näringslivet och en utbyggnad av den yrkesinriktade gymnasieutbildningen. Det är även viktigt att satsa på lärlingsutbildning, företagsförlagd utbildning, fort- och vidareutbildning etc. Samverkan mellan skola och arbetsliv kan också öppna möjligheter för orter som saknar egen gymnasieskola att få tillgång till gymnasieutbildning. Hög kompetens har stor betydelse för att tekniska landvinningar skall få genomslag ute i företagen. En väg att förbättra tillgången på mer kvalificerade tekniker, ingenjörer och ekonomer är att öka dessa gruppers möjligheter till vidareutbildning. En sådan utbildning skulle underlätta för företagen att rekrytera kvalificerad personal utanför de stora tätorterna. Vi anser därför att en vidareutbildning på mellannivå bör skapas, baserad på gymnasier och regionala högskolor. Detta bör ges regeringen till känna. Regionala högskolor - en resurs också i regionalpolitiken Det är av stor betydelse för en utvecklad infrastruktur över landet att de små högskolorna bevaras och stärks. De små högskolornas fördelar - en liten obyråkratisk organisation och möjligheter till lokala kontakter - måste tas till vara. Särskilt för fortbildning och vidareutbildning spelar de en stor roll. De har också betydelsefulla uppgifter för kompetens och kunskapsspridning i samarbete med näringslivet i de regioner där de verkar. Detta är ytterligare en väsentlig förutsättning för möjligheterna att nå en regional balans. Många små och medelstora företag har behov av personal med teknisk utbildning. Införandet av den förordade vidareutbildningen på mellannivå bör kunna tillgodose en del av detta behov. Inriktningen av högskolornas verksamhet bör vidare dels anpassas efter de lokala förhållandena, dels stimulera till utveckling av ny teknik och öka den tekniska och ekonomiska kompetensen i en region. De regionala högskolorna bör även omfatta samhällsorienterande och humanistiska ämnen. Ett bra exempel på en form av högskoleutbildning för regional utveckling är den som håller på att byggas upp i Bergslagen. Enligt samma mönster bör högskoleutbildning komma till stånd i andra delar av landet, där man utnyttjar de små högskolornas möjligheter i samarbete med de tekniska högskolorna och universiteten. De regionala högskolorna skall kunna göra tidsbegränsade insatser på andra orter inom resp. upptagningsområde. En högskola skall t. ex. kunna etablera en kurs, med teknisk eller ekonomisk inriktning, på en ort och sedan flytta verksamheten till en annan ort - ambulerande 6 Vi har även i annat sammanhang föreslagit införande av en fritt vald studiegång vid de små högskolorna. Vid mindre högskolor skall forskning kunna bedrivas. De fasta forskningsresurserna, professurerna, de stora vetenskapliga biblioteken och laboratorierna skall vara knutna till universitetens fakulteter. Forskningen vid de mindre högskolorna skall ske i samverkan med universitetsfakulteterna. Det skall finnas tillräckliga ekonomiska resurser så att lärarna vid mindre högskolor skall kunna bedriva forskning som en del av sin tjänst. Den forskning som bedrivs vid mindre högskolor skulle därmed kunna bli ett viktigt komplement till universitetsforskningen. De små högskolorna kan med en sådan inriktning bli en av motorerna i en mer balanserad regional utveckling med bl. a. nyetablering och förnyelse av befintliga verksamheter som följd i regionen. anser att de små högskolorna skall utvecklas till regionala utvecklingscentra och föreslår att 50 milj. kr. anslås till högskolorna i skogslänen och andra regionalt utsatta delar av landet såsom t. ex. . Dessa medel bör utnyttjas för dels att ta fram ett utvecklingsprogram för regionen, dels insatser för utbildning och forskning inriktade efter de behov som finns i regionen. En grundläggande förutsättning för ett decentraliserat samhälle är bra och fungerande kommunikationer i alla delar av landet. Det är nödvändigt att glesbygden får en rimlig del av statens insatser på kommunikationsområdet. Länsvägnätet och de enskilda vägarna måste få en större andel av de totala resurserna. Järnvägsnätet måste utvecklas och anpassas till de förändrade förutsättningar och krav som samhällsutvecklingen leder till. Vi behöver kommunikationer, där olika typer av transportmedel stödjer och kompletterar varandra, om en positiv regional utveckling skall kunna uppnås. Det förutsätter i sin tur att de framtida investeringarna i vägnät, flygplatser, järnvägar, hamnar m. m. får en inriktning som utgår från de krav målet regional balans ställer. Detta bör ges regeringen till känna. En utveckling av frakt-, affärs- och turistflyg bör ske som stärker inlandet från och norrut. Förutsättningarna för en inlandsbana för flyget bör därför utredas. Förslagsvis skulle lämpligen två-tre nya flygplatser etableras i de inre delarna av , och . En inlandsbana skulle ge möjligheter att inrätta direkta flyglinjer över mot kontinenten och därmed minska belastningen på . Staten bör av regionalpolitiska skäl ta ekonomiskt ansvar för nytillkommande inlandsflygplatser i de inre delarna av stödområdet. Enligt vår mening måste efter de senaste årens utarmning väsentligt mer resurser satsas på länsvägnätet. En sådan inriktning av väginvesteringarna 7 ger positiva regionala effekter. Regeringens förslag är i dessa hänseenden helt otillräckliga. har i annan motion redovisat de förstärkningar som föreslås för att förbättra länsvägnätet och enskilda vägar m. m. Vi föreslår att sammantaget för dessa ändamål anvisas 200 milj. kr. utöver regeringens förslag. Betydelsefullt för att forma en infrastruktur är en utbyggnad och effektivisering av järnvägen. har goda förutsättningar för att vara ett konkurrenskraftigt transportmedel för såväl persontransporter på medellånga avstånd som tunga och långväga godstransporter. Enligt vår mening bör därför en utveckling av det befintliga sambanenätet och en prövning av möjligheterna att bygga ut ostkustbanan ske. Vidare måste bibehållas och stambanenätet i övrigt utformas så att snabba tågförbindelser finns mellan de stora tätorterna i och kontinenten. Vi har i en särskild motion tagit upp dessa frågor. Åtgärder för att utveckla och stimulera sjöfartsnäringen har bl. a. en stor regionalpolitisk betydelse. Närsjöfarten sysselsätter ett stort antal personer i skärgården och bidrar till att skapa underlag för privat och offentlig service i många utsatta skärgårdskommuner. På samma sätt som jordbruket är en förutsättning för en levande landsbygd är närsjöfarten tillsammans med fisket en förutsättning för att många skärgårdssamhällen skall kunna leva vidare. Vi kommer i en särskild motion att mera utförligt ta upp sjöfartsnäringens problem. Avancerad teknik för hela landet Den tekniska utvecklingen och den nya tekniken inom t. ex. data- och elektroteknik rymmer inom sig utomordentliga förutsättningar för att vara ett verksamt medel för decentralisering och regional balans. Hela landet måste också få tillgång till avancerad teknik och avancerat tekniskt kunnande. Ett led i detta är satsningen på de regionala högskolorna. Den hittillsvarande utvecklingen innebär emellertid en koncentration till norra delar, , /, och . Detta är oroande ur regionalpolitisk synpunkt. I en utvecklingssatsning för att nå en fungerande infrastruktur över hela landet har utbyggnaden av data- och teletekniken inkl. fiberoptiken en central roll. En inlandsbana med centraler för datakommunikation bör därför komma till stånd. Med hjälp av dessa centraler skulle en uppbyggnad av tekniska utvecklingscentra kunna ske i bred samverkan mellan näringslivet och samhälleliga organ. Dessa tekniska utvecklingscentra skulle kunna bli stödpunkter för teknikutveckling och teknikspridning i inlandet, tillsam- 8 mans med de regionala högskolorna. Detta bör ges regeringen till känna. Data- och teletrafiken bör vidare underlättas för företag utanför de större A421 Möjligheterna att införa en nolltaxa för datatrafik inom stödområdet bör därför prövas. Detta bör ges regeringen till känna. Grundläggande för möjligheterna att skapa regional balans är att det finns god tillgång på kapital. Koncentrationen och etableringen av företag i några få orter dränerar utsatta regioner på ekonomiska resurser. Erfarenheterna visar att kapitalströmmarna går från utsatta regioner till expansionsområden. Löntagarfonderna är ett sådant exempel. Införandet av fonderna innebär bl. a. att ekonomiska resurser tas från småföretag och utsatta regioner och kanaliseras till storföretag och koncentrationsorter. Införandet av löntagarfonderna går stick i stäv med strävandena att skapa ett decentraliserat och differentierat näringsliv. Fonderna bör därför avskaffas. Enligt vår mening måste bankväsendet och andra finansieringsinstitut ta ett regionalt ansvar för att minska koncentrationen av kapital till expansionsorterna. Vi anser att en opartisk analys bör komma till stånd för att belysa omfattningen av kapitalströmmarna från avfolkningsbygderna till koncentrationsorterna. En sådan analys bör även ta upp formerna för hur banker och andra finansieringsinstitut skall kunna medverka i en uppbyggnad av en kapitalmarknad som gynnar en utveckling mot regional balans. Detta bör ges regeringen till känna. De mindre företagens utveckling och nyföretagandet har en avgörande betydelse för möjligheterna att skapa en mer balanserad närings- och bebyggelsestruktur över landet. En offensiv näringspolitik ger förutsättningar för varaktiga arbetstillfällen inom industrin. Vi har i annat sammanhang bl. a. föreslagit avsevärda lättnader i beskattningen av småföretag och sänkningar av arbetsgivaravgifterna. Vi kommer i övrigt att behandla insatserna för småföretagsamheten när den aviserade propositionen om näringspolitiken föreligger. Effektivisering, hushållning, sparande och utnyttjande av inhemsk förnybar miljövänlig energi gynnar en regional utveckling. Satsningar på framtidsinriktade energiinvesteringar enligt förslag, i stället för på avvecklingsalternativ som olja, kol och kärnkraft, kan få en avsevärd betydelse för sysselsättningsutvecklingen i större delen av landet. En sådan politik kan ge betydande stimulanser till en ekonomisk utveckling som arbeten skapas där de bäst behövs. En ökad användning av inhemska bränslen, odling av energigrödor och energiskog, etc. skulle bl. a. avsevärt förbättra möjligheterna till arbete i många av de orter/regioner som har drabbats av den nu pågående befolk- 9 En omställning och förnyelse av energisystemet enligt Mot. vår modell kommer också att medföra ett mycket mindre sårbart samhälle. Vattenkraften - en regional resurs Vinsterna från vattenkraften skulle kunna få stor betydelse för utvecklingen av närings- och samhällsliv, framför allt i Norrlandslänen. Öppnande av möjligheterna att använda vinsterna från vattenkraften i produktiva regionalpolitisk!