ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02T901 · 1987-01-13 00:00:00 — Generösare regler för möjlighet till lantbrevbärarservice 1986/87 T901905 För de hushåll som betjänas av lantbrevbäring är detta en utomordentligt bra servicefunktion. Möjligheten att få alla postärenden utförda i anslutning till hemmet har ökat tryggheten för många människor i vårt land. Genom avtal har kommuner också kunnat få rent sociala funktioner utförda genom lantbrevbäringens försorg. I årets budgetproposition anges att de viktigaste mål som statsmakterna bör ställa upp för postverket rör service, prisutveckling och resultatnivå. Ett sådant servicemål som då kan uppställas gäller anordnandet av lantbrevbäringen. Lantbrevbäring anordnas då antalet hushåll per kilometer enkel färdväg är minst två och vägarna året om är framkomliga för det fordon som används i postutdelningen. Lantbrevbärarlinje kan utsträckas från lantbrevbärarens färdväg om samma regler som för inrättande av linje är uppfyllda. Kortare avstickare än bör dock inte medges. Inte heller bör medges avstickare till enstaka hushåll. Ovanstående gäller grundreglerna för anordnande av lantbrevbäring. Undantagsregler finns när det gäller hushåll där medlemmar på grund av sjukdom eller hög ålder inte kan hämta posten om lantbrevbäringen är ordnad enligt gällande regler. Enligt min mening borde dessa undantagsregler vara mer generösa när det gäller äldre och sjuka. Nuvarande regler anger att undantag får göras, vilket borde ändras till att undantag bör göras. Kravet på sjukdom eller ålder bör sättas lägre, eftersom detta varierar och på olika sätt påverkar möjligheten att hämta post. Exempel finns också där servicen förändrats på grund av exempelvis vägombyggnad, medan situationen för hushållet som sådant inte förändrats på något sätt. Skälen för att utsträcka en linje till ett enskilt hushåll med äldre eller sjuka medlemmar kan vara mer motiverade än att utsträcka en linje om det finns två hushåll med unga yrkesarbetande medlemmar. Utgångspunkten bör vara det enkilda hushållets situation vid tillfället för beslut om utsträckning, vilket då i regel grundas på hushållsmedlemmars ålder eller sjukdom. I reglemente för anordnande av lantbrevbäring bör ovan föreslagna förändringar vidtas, vilket bör ges regeringen till känna. 1 1986/87. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om generösare regler för utsträckning av lantbrevbäringslinje till enskilt hushåll.
mot · GA02T903 · 1987-01-15 00:00:00 — Motion till 1986/87:T903 m. fl. (fp) Handikappanpassningen av kollektivtrafiken Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:Sf213 hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en översyn av handikappanpassningen av kollektivtrafiken. () () () () () () () ()
mot · GA02T905 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87:T905 m. fl. Utvidgning av godstransportstödområdet till hela Området för godstransportstöd omfattar hela med undantag av de två sydligaste kommunerna, dvs. Begäran om en vidgning av stödområdet till att omfatta även dessa har prövats av men avslagits. Skälen till avslag har varit att transportavstånden inom den huvudsakliga marknaden inte uppfyller kraven. De två kommunerna har en ogynnsam arbetsmarknadsutveckling. Genom att de står utanför transportstödsområdet har de sämre situation än jämförbara kommuner. I proposition 1986/87:100 framhålls också transportstödets regionalpolitiska betydelse för företagen inom stödområdet. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att och kommuner skall ingå i transportstödsområdet. () () () ()
mot · GA02T906 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:T906 m. fl. Gotlandstrafiken 1986/87 Färjetrafiken till fastlandet är en av de allra mest vitala frågorna för gotlänningarna. Den är av central betydelse för näringslivet i ett som är hårt drabbat av arbetslöshet. Det gäller inte minst turismen som är en av viktigaste näringar. Färjan är gotlänningarnas väg, bro och järnväg. Taxor, turtäthet och bekvämlighet borde anpassas därefter. I stället har en rad försämringar genomförts. Det gäller särskilt de södra linjerna. Passagerartrafiken till ombesörjs t. ex. av ett godsfartyg som är helt olämpligt för passagerare och utestänger rörelsehindrade. Flur skulle fastlandssvenskarna reagera om SJ transporterade dem i godsfinkor, har gotlänningarna förbittrat frågat. kommunisterna har skarpt kritiserat Gotlandsbolaget och krävt att färjetrafiken skall förstatligas och helt frikopplas från privata vinstintressen. Samhället har det fulla ansvaret för att garanteras en tillfredsställande trafikförsörjning, och det skall ske genom att färjetrafiken bedrivs i samhällets regi. SJ är det statliga företag som har kompetens att driva denna trafik. På så sätt kan man smidigt genomföra samma taxor på Gotlandstrafiken som man har på SJ. meddelades mycket överraskande från transportrådet att Gotlandsbolaget skall berövas sin koncession på färjetrafiken. Men det handlar ingalunda om ett av oss länge efterlyst förstatligande av färjetrafiken. I stället överlåts koncessionen åt ett annat privatkapitalistiskt bolag, , med som störste aktieägare. Formerna för överlåtelsen är minst sagt häpnadsväckande. Gotlandsbolaget är näst största privata arbetsplats. De anställda och gotlänningarna visste emellertid ingenting om vad som var på gång. Kommunen var helt ovetande. Innehållet i uppgörelsen är okänt. Däremot vet vi att aldrig haft någon passagerartrafik och inte äger några passagerarfartyg. Bolaget har dessutom fartyg som seglat under bekvämlighetsflagg. Verkställande direktören för har uttalat att bolaget bedriver trafik i konjunkturkänsliga branscher och att Gotlandstrafiken därför kan bli ett bra komplement. Så lättsinnigt kan man uttala sig om vad som betecknats som livsnerv, dess "landsväg" till det svenska fastlandet. Är det nya avtalet en följd av att , VD i Gotlandsbolaget, och , transportrådets ordförande, inte drar jämt. 1 1986/87.3 sami. Efter det inträffade måste riksdag och regering gripa in. Färjetrafiken till Mot. Samhället måste också garantera en minimistan- T906 dard för Gotlandstrafiken innefattande: - Dagliga turer året om med passagerare och gods i både nordlig och sydlig linje. - Möjlighet på färjorna till sittplats under tak utan krav på konsumtion, sovplats på natturer, erforderliga bilplatser med kort bokningstid. - Taxor för passagerare motsvarande andra klass på SJ. - Taxor för gods motsvarande samma vägsträcka på fastlandet. - Korta restider med ankomst passande till anslutningstrafik. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att beslutar om ett förstatligande av färjetrafiken till och från , 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som anförts i motionen om minimistandard för Gotlandstrafiken. (vpk) (vpk)
mot · GA02T907 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87:T907 m. fl. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87:N330 hemställs att hos regeringen begär förslag som innebär liberalisering av yrkestrafiklagstiftningen i enlighet med vad som anförts i motionen. () ()
mot · GA02T909 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87 :T909 och andre vice talman () Under en följd av år har vi motionerat om återinförande av trycksaksportot. Tyvärr har regering och riksdagsmajoritet ännu inte velat medverka till detta. 1 budgetpropositionen meddelar kulturministern att regeringen uppdrog åt att i samarbete med posten och med deltagande av företrädare för berörda branscher söka finna lösningar på de problem som portoavgifterna medför för bokförlag, bokhandlare och utgivare av kulturtidskrifter. Enligt vad kulturministern säger sig ha inhämtat pågår överläggningar, och en överenskommelse väntas träffas . Men efter det att regeringen gett sitt uppdrag åt har nya posttariffer fastställts av regeringen utan skymten av kulturellt ansvarstagande. Medan förhandlingarna pågår läggs kulturtidskrifter ned, och många boklådor finner portokostnaderna så dryga att man undviker leveranser av enstaka titlar. Förhandlingarna kan snabbt föras till ett lyckosamt slut, om uttalar att trycksaksportot bör återinföras. Med hänvisning till detta hemställer vi att som sin mening ger regeringen till känna att trycksaksportot bör återinföras.
mot · GA02T910 · 1987-01-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: T910 m. fl. (m) Föreningspostabonnemang införde postverket nya bestämmelser för föreningspost. De nya bestämmelserna, som innebar att många ideella föreningar, bl. a. samtliga ordenssällskap, fråntogs rätten till att begagna sig av föreningspost, infördes retroaktivt . Förfarandet åstadkom en myckenhet av besvär för de berörda organisationerna och betydande kostnadsökningar. har i sin bedömning av vilka som bör få förmånen av att använda föreningspost en mycket restriktiv tillämpning. En mängd ideella föreningar, som utövar en omfattande allmännyttig verksamhet, kan enligt denna inte komma i fråga därför att de ej har öppen medlemsintagning. En förening som t. ex. enbart omfattar manliga medlemmar kan sålunda inte erhålla rätt till föreningspost. tolkning av i vilken mån en ideell förening skall anses vara allmännyttig kan enligt min mening inte accepteras. Det bör vara föreningens eller organisationens verksamhet, som avgör, inte vilka som tillhör föreningen. bestämmelser för föreningspost bör ändras i enlighet härmed. Detta bör ges regeringen till känna. Med åberopande av vad i motionen anförts hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen framförts angående tillämpningsbestämmelser för föreningspost. () () 1986/87.
mot · GA02T911 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: T911 () Förbättrad postservice är ett s. k. affärsdrivande verk. Det skall drivas så att det ger vinst. Men är det ett monopolföretag, som saknar konkurrens. Risken med ett sådant företag är att ledningen i det försöker göra det vinstbärande på bekostnad av kunderna. I är kunderna också den brevskrivande delen av befolkningen, som borde stimuleras mer att skriva. Men det sker inte genom att servicen försämras för dem. I verkligheten är den försämrade servicen ett slags indirekt beskattning av en grupp av folket, som minst av allt borde beskattas. Jag anser att en utredning bör tillsättas, huruvida inte postservicen kan förbättras genom att möjlighet bereds för konkurrerande företag att etablera sig på lokal eller/och regional nivå inom landet. Jag har själv vid ett flertal tillfällen drabbats av att brev kommit fram senare än mina kollegors handlingar t. ex. från , i något fall har de inte kommit fram alls. Ett annat exempel: Ett brev som postades i () efter nådde en annan adressat i () först . (utdelades ingen post på grund av snöhinder.) Exempel 3: Normalt når ett brev som postas i efter inte förrän . Någon normal brevutbärning sker ju inte , något som förvånar postverkets kunder i . Det är förvånande anser även undertecknad, och vi borde kräva en återgång till normal brevutbärning även . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en utredning huruvida inte postservicen kan förbättras genom att låta konkurrerande företag etablera sig.
mot · GA02T912 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: T912 m. fl. Lokaliseringen av nya vattenföringsstationer Det är med tillfredsställelse vi ser att medel föreslås i budgetpropositionen för utbyggnad av vattenföringsstationsnätet. Anslaget ger utrymme för att bygga tre stationer . En utbyggnad av mätstationerna kommer att ge bättre möjligheter att ge information om vattenföringen i åar och älvar. Det skulle eliminera svåra översvämningar och dammgenombrott. Sådana inträffade i och . Stora områden längs och och deras biflöden blev översvämmade. Vi anser därför att de tre mätstationerna bör placeras i för att där förbättra den översiktliga vatteninformationen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sägs om placeringen av de nya mätstationerna. () Axel () () () lt 1986187 3 sami.
mot · GA02T913 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: T913 Obligatorisk anslutning till beställningscentraler för taxi beslut om att taxi skall tillhöra kommunvisa beställningscentraler har inneburit stora problem för taxi i många glesbygdskommuner. Eftersom nästan varje kommun består av en centralort och omgivande mindre orter och glesbygd, kan problemen komma upp i nästan varje kommun. Om problemet kommer upp, beror det på hur länsmyndigheten i det aktuella fallet tolkar riksdagsbeslutet. Taxi är en servicenäring och har till uppgift att tillhandahålla taxiresor så snabbt som möjligt och till rimlig kostnad. Med den spridning som finns av taxistationer runt om i kommunerna, kan man troligen i de flesta fall klara det. Genomförs beslutet om beställningscentraler på det sätt som vissa länsstyrelser vill göra, kommer den service som finns att bli mycket sämre för de små orterna och för kommunernas glesbygder. Taxiföretagen fungerar ofta som familjeföretag där man hjälps åt med att passa telefon, ta emot beställningar och att köra taxin. Genom att tvingas med i en beställningscentral, förlorar man en del av sitt arbete och tvingas betala en ganska hög månatlig kostnad för det arbete som den centralt placerade beställningscentralen gör. För många taxiföretag innebär detta slutet. Man tvingas lägga ned, och verksamheten tas över av en centralt placerad taxi eller försvinner helt. För människor som bor inom områden där taxi på det här sättet försvinner. kommer det att bli mycket dyrare att åka taxi - om man ens får tag på någon. Man får betala en mycket dyrare framkörningsavgift - på sina håll har det redan blivit så. Enligt min uppfattning är det både orättvist och felaktigt om denna utveckling tillåts fortsätta. har gjort uttalanden i frågan, och även i det ursprungliga beslutet fanns möjligheter att låta taxiföretag som fanns i kommunens mer glesbebyggda delar slippa gå med i beställningscentralen. Det har dock inte hjälpt. När myndigheter som har att handlägga dessa frågor tolkar beslut, kommer man oftast fram till att någon dispens inte kan beviljas. Taxiföretaget skall tvingas in i centralen. Det nuvarande obligatoriska systemet måste ersättas med ett frivilligt system, där de som vill kan vara med. Meningen med beslutet om beställningscentralen och de dispensmöjligheter som var knutna till det var att ge människor en bättre taxiservice och att ge taxi bättre arbetsförhållanden. Vi kan inte se att någon av dessa målsättningar har infriats. Det enda riktiga måste då vara att upphäva beslutet och hitta andra samarbetsformer som på ett bättre sätt tillgodoser Mot. 1986/87 en taxiåkande allmänhet i hela landet och som också ger de små taxista- T913 tionerna ett existensberättigande. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att upphäver beslutet om obligatorisk anslutning till beställningscentraler för taxi. () ()
mot · GA02T914 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87: T914 beslutade att ett transportstöd skulle införas för vissa tjänsteresor fr. o. m. . Stödet har tillkommit för att underlätta för det norrländska näringslivets affärskontakter. Persontransportstöd kan erhållas av företag som finns i , och samt i av , och kommuner. Persontransportstödet är ett statligt stöd som utgår i form av bidrag för vissa tjänsteresor. Detta bidrag kan lämnas till industriföretag och till företag som har sin huvudsakliga inriktning på uppdragsverksamhet av datateknisk natur. För att bidrag skall utgå krävs att den som reser är anställd och att resan företas för att fullgöra nödvändiga arbetsuppgifter. Bidraget beräknas med en procentsats på summan av de bidragsgrundande resekostnaderna för det sökande arbetsstället. Bidragsprocenten för persontransportstödet beror på vilken stödzon arbetsstället tillhör. Tillkomsten av persontransportstödet är betydelsefullt för att minska de norrländska företagens kostnader för nödvändiga personkontakter med andra delar av och med utlandet. Reglerna innebär dock att resenären skall vara anställd i företaget. Härigenom utesluts egna företagare från detta stöd. Eftersom egenföretagarna ofta är de som sköter personkontakten med andra delar av borde också de ha möjlighet att erhålla persontransportstöd. Persontransportstöd beviljas för industriföretag och uppdragsverksamhet av datateknisk natur. Däremot kan persontransportstöd ej erhållas för turistisk verksamhet. Eftersom turismen växer och är av stor betydelse för , som turismens utveckling har nära samband med personkontakter utanför regionen, vore det önskvärt med persontransportstöd också för denna verksamhet. Med stöd av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till ändring i förordningen (1955:855) om statligt stöd till vissa tjänsteresor så att persontransportstöd kan utgå även till egna företagare och även omfatta turism.
mot · GA02T915 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87: T915 m. fl. (fp) Persontransportstödet Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87: A420 hemställs att beslutar att inte bara resa för anställd person utan även egenföretagare skall vara berättigad till persontransportstöd. () () () () () () ()
mot · GA02T916 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87: T916 och () Taxinäringen Vid upprepade tillfällen har krävt att taxinäringen skall avregleras, främst genom att behovsprövningen avskaffas och att kravet på att tillhöra gemensam beställningscentral upphör. Av proposition 1986/87:5 om vissa yrkestrafikfrågor framgår att regeringen har uppmärksammat att taxibranschen har problem och att servicen till allmänheten försämrats. En översyn av lagen om yrkestrafik (1979) är under arbete, och förslag till ändringar kommer att läggas fram för att kunna antas som lag 1988, (snabbprotokoll 1986/87:46). I proposition 1986/87: 5 motiveras översynen med att en utveckling mot bättre kundservice inom taxinäringen skulle stimuleras genom en ökad konkurrens och minskad reglering inom taxibranschen. Dessa tankar överensstämmer med tidigare förslag. hävdar i alla sammanhang fördelarna med en fri etableringsrätt och en fri konkurrens och vill att konsumenternas önskemål skall styra. Den aviserade avregleringen på detta område emotses därför med stor förväntan. Landsbygdens taxiägare har i många fall känt det mycket besvärande att tvingas in i en för kommunen gemensam beställningscentral. Människor i glesbygd och på mindre orter har ofta en personlig relation till sin chaufför, vilket sällan är fallet i större samhällen. Särskilt för äldre personer har landsbygdens taxichaufförer kommit att utgöra en väsentlig del av den sociala tryggheten, där lokalkännedom och inte minst kunskap om kundernas personliga behov är av stor betydelse. Droskägare på landsbygden har telefonjour dygnet runt, vilket är en garanti för både trygghet och personlig service. Av dessa skäl har en del droskägare vägrat att ingå i de gemensamma beställningscentralerna. Andra har lojalt accepterat den nya ordningen, men funnit den ohållbar både för egen del och för kunderna. Dessa droskägare har ansökt om dispens för att kunna fortsätta verksamheten på egen hand. Det är mycket osäkert hur dispensansökningar kommer att behandlas som återstår till dess att den aviserade lagändringen träder i kraft. Länsstyrelserna anser sig, enligt uppgift, tvungna att behandla dispensärenden enligt nuvarande lagstiftning. Därför ville vi föreslå att något slag av övergångsbestämmelser utfärdas, som innebär en generös inställning till ansökningar om dispenser från tvånget att ingå i en gemensam beställningscentral. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen sagts om behovet av övergångsbestämmelser för taxinäringen.
mot · GA02T917 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87: T917 och () Gotlänningarnas inflytande på kommunikationerna Den senaste tidens händelser inom Gotlandstrafiken visar att gotlänningarnas inflytande över kommunikationerna till och från ön behöver förstärkas. Därför föreslås att ett kommunikationsråd för inrättas med representanter för länsstyrelser, kommunen, näringslivet och turismen. Rådet skall inte bara vara remissorgan för centrala förslag utan också få möjlighet att på ett tidigt stadium påverka förslag, förändringar och utredningar. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om inrättande av ett kommunikationsråd för . (fp) ()
mot · GA02T918 · 1987-01-26 00:00:00 — och () Förbättrad postservice är ett s. k. affärsdrivande verk. Det skall drivas så att det ger vinst. Men är det ett monopolföretag, som saknar konkurrens. Risken med ett sådant företag är att ledningen i det försöker göra det vinstbärande på bekostnad av kunderna. I är kunderna också den brevskrivande delen av befolkningen, som borde stimuleras mer att skriva. Men det sker inte genom att servicen försämras för dem. I verkligheten är den försämrade servicen ett slags indirekt beskattning av en grupp inom folket, som minst av allt borde beskattas. Vi föreslår alltså att riksdag beslutar om en utredning, huruvida inte postservicen kan förbättras genom att möjlighet bereds för konkurrerande företag att etablera sig på lokal och/eller regional nivå inom landet. Exempel på försämrad postservice går lätt att finna. Här är några exempel från : Ett brev som postades i () efter nådde en annan adressat i () först . (utdelades ingen post på grund av snöhinder.) Normalt når ett brev som postas i efter inte förrän . Någon normal brevutbärning sker inte , något som bl. a. förvånar postverkets kunder i . Om privatpersoner önskar sorterad post i förhyrda boxar vid postkontoren, så visar det sig att boxarna bara räcker till för firmor, som kan hyra sådana för 100 till . Det innebär att exempelvis ett brev som postades så att det normalt skulle vara adressaten till handa inte kunde nå honom förrän . Avsändaren hade per telefon informerats om att brevet sänts, men mottagaren hade ingen postlåda och kunde alltså inte få det . Med hänvisning till vad som sagts ovan hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen sägs om krav på utredning för att klarlägga hur postservice kan förbättras i en konkurrenssituation. () () 1 1986/87.