mot · GA02So712 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: So712 m. fl. (vpk) Översyn av arbetsmiljölagen Arbetsmiljölagen har varit i kraft . Lagen utformades som en ramlag, som utifrån allmänt hållna huvudprinciper överlämnade alltför viktiga beslut till arbetarskyddsstyrelsen. Vid riksdagsbehandlingen (se partimotion 1976/77:149) levererade vpk en omfattande kritik mot varje kapitel i lagen. Vpk ansåg att lagen var ett visst framsteg i kampen för en bättre arbetsmiljö, men helt otillräcklig, eftersom den slog fast att arbetsmiljöarbetet skulle bygga på klassamarbete. Kritiken presenterades i 31 satser och sammanfattades i fyra punkter. En avgörande brist var att arbetsmiljölagen inte gav fackföreningarna några konkreta maktbefogenheter. De övergripande arbetsmiljöproblemen som arbetstakt, jäkt och stress, utslagning och utsortering överlämnades till förhandlingar enligt medbestämmandelagen. Enligt arbetsmiljölagen skall arbetsmiljön vara tillfredsställande ur såväl fysisk som psykisk synpunkt. dödades 92, 107 000 skadades genom olycksfall, 29 700 blev sjuka av sitt arbete, (en ökning ), och därtill kan alla förtidspensionärer läggas. Under sådana förhållanden kan inte arbetsmiljön betraktas som tillfredsställande. Snarare är det så att arbetsmiljön försämras, och det krävs en snabb översyn av den och förslag till avgörande förbättringar av lagen. - De kemiska riskerna finns kvar, brister i produktkontroll och föreskrifter måste regleras. - Gränsvärdesättningen har inga säkerhetsmarginaler och tar allt för stor hänsyn till arbetsköparnas krav. Ordentliga säkerhetsmarginaler och en dokumentation för dessa är nödvändig. - Arbetslivets tekniska utveckling med bl. a. datatekniken har skapat nya arbetsmiljöskador och problem. Nya regler och ett helhetsgrepp på utvecklingen måste tas. - Förslitnings- och belastningsskador måste förhindras genom att arbetsplatserna och deras organisation förändras. Skärpta regler och makt till den fackliga organisationen är en framkomlig väg. - Arbetsmiljölagens uttolkare - arbetarskyddsstyrelsen - har inte kunnat lägga fast ett åtgärdsprogram för den psykosociala miljön. I stället har arbetstempo, utsvettning, jäkt och stress, monotoni m. m. ökat i arbetslivet. - Arbetsmiljölagens brist på ordentliga straffsanktioner mot ansvariga arbetsköpare som bryter mot arbetsmiljölagen är fortfarande olöst . - Skyddsombudens stoppningsrätt begränsas av yrkesinspektionens möjlighet att upphäva stoppet. Dessutom är AD:s handläggning av lönefrågan en klar begränsning av skyddsombudens position. - Arbetarparten har i lagen inga möjligheter att förhindra hälsofarliga arbeten som ej anses akuta, t. ex. löneformer, arbetsorganisation etc. - Arbetarskyddsstyrelsens centrala roll kräver skärpt lagstiftning och att arbetarparterna har en kvalificerad majoritet i styrelsen. - Lagstiftningen och dess tillämpning skall stå fri och obunden från t. ex. påtryckningar från EG. Harmoniseringsprocessen får aldrig gå ut över arbetsmiljön. Alla propåer från SAF om att försämra arbetsmiljön till EG-nivå skall avvisas. - Inom företagshälsovården finns psykosocial, medicinsk och teknisk personal. som har att övervaka arbetsmiljön domineras av tekniker. De psykosociala frågorna är arbetsmiljöns stora problem. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos regeringen begär en snabbutredning om arbetsmiljölagens brister och förslag till åtgärder. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1986/87 So712