ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02Jo531 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo531 () Almsjukan i har drabbats av den holländska almsjukan. Enligt all internationell erfarenhet finns endast ett sätt att bekämpa sjukdomen. Infekterade träd spåras och avverkas, och virket destrueras. Almsplintborren, som sprider sjukdomen, bekämpas genom att insektens boträd avverkas och destrueras. I sydvästra hörn, SSK-området, har kommunerna byggt upp en gemensam bekämpningsmodell. För att angripa sjukdomen på bredare bas har en informell grupp, Skånealmgruppen, bildats. Denna grupp har tillskrivit lantbruksstyrelsen med en serie krav. Lantbruksstyrelsen har av delegerats rätten och skyldigheten att tillämpa den del av växtskyddslagstiftningen som behandlar holländsk almsjuka. Lagstiftningen är tvingande, och konstaterad almsjuka skall bekämpas på markägarens bekostnad. Statsbidrag kan utgå. Enligt uppgifter från lantbruksstyrelsen kan dessa statsbidrag dock endast utbetalas efter regeringens tillstånd i varje enskilt fall. Detta är en uppenbart olämplig konstruktion. Det är rimligt att regeringen delegerar även ekonomiska beslut föranledda av almsjukans bekämpning. Kostnaderna för bekämpningen av almsjukan i SSK-området har bara varit i storleksordningen ett par miljoner. Eftersom sjukdomen är epidemisk och konstaterad över praktiskt taget hela , kommer kostnaderna att öka. Det är därför angeläget att frågan om kostnadsfördelningen inför det fortsatta bekämpningsprogrammet tas upp i överläggningar mellan företrädare för stat och kommuner. Skånealmgruppen anser det möjligt att hålla almsjukans härjningar inom rimliga gränser om dess bekämpningsprogram fullföljs och genomförs också i andra drabbade områden. Gruppen förutsätter att den kommer att få möjligheter att som krävs härför ersätta drabbade träd med nya, varvid kostnaderna för bekämpningen kan slås ut . Den under 1986-1987 pågående vinterbekämpningen av almsjukan beräknas av Skånealmgruppen komma att dra en kostnad av ca . För denna kampanj behövs ett 100-procentigt statsbidrag. För en fortsatt effektiv bekämpning i skulle vidare krävas ett minst 50procentigt statsbidrag. För del räknar gruppen också med en inventeringskostnad om ca . och en bekämpningskostnad om ca . För dessa insatser bör särskilda medel beviljas av regeringen. Slutligen bör också särskilda medel avsättas av regeringen för forskning om almsjukan och hur denna skall bekämpas. På grund av almsjukans epidemiska förlopp brådskar det med åtgärderna Mot. 1986/87 mot denna i . Om dessa inte sätts in tillräckligt snabbt, kan man räkna Jo531 med att almar kommer att vara döda inom . Berörda parter arbetar under tidspress, och det är av yttersta vikt att erforderliga medel för deras arbete ställs till förfogande så snabbt som möjligt. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts angående åtgärder mot almsjukan.
mot · GA02Jo536 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo536 I Centrala försöksdjursnämndens instruktion står att en viktig uppgift är att begränsa djurförsöken och stödja alternativa metoder. Med anledning av den omarbetning av djurskyddslagen som pågår inom har mot plågsamma djurförsök lämnat följande synpunkter och förslag. Det förekommer att djurförsök slentrianmässigt utförs trots att alternativa metoder finns. Ett exempel på detta är statens bakteriologiska laboratorium (SBL), som fortsätter att använda apor vid framställning av poliovaccin. Det görs trots att det funnits möjlighet att övergå till alternativ produktion av poliovaccin utan apor. Vid ett antal tillfällen har det visat sig att det inte varit avsaknad av en alternativ metod, som gjort att man hållit fast vid djurförsök, utan enbart av gammal vana. När väl påtryckningar har satts i gång, ofta från djurskyddshåll, har det gått att få den traditionella metoden utbytt mot en försöksdjursfri variant. Så var fallet med bl. a. TBC-tester på marsvin vid i . I den av ratificerade om skydd av ryggradsdjur som används för försöks- och annat vetenskapligt ändamål står det i del III, Försökens utförande, artikel 6: Ett djurförsök får inte utföras för något av de ändamål som avses i artikel 2, om annan metod som är tillfredsställande från vetenskaplig synpunkt och inte innebär användning av djur finns att tillgå. Varje part skall uppmuntra vetenskaplig forskning för utveckling av metoder som kan ge samma information som erhålls vid djurförsök. Det finns även risk för att myndigheterna försvårar övergången och möjligheterna att använda alternativa testmetoder, när sådana finns, genom att hålla fast vid gamla beprövade djurförsöksmetoder i sina föreskrifter. Ansvariga myndigheter är tröga, när det gäller att ändra sina bestämmelser och acceptera data från alternativa metoder. Metoder som visat sig likvärdiga med djurförsök bör kunna godtas. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om alternativa metoder till djurförsök, 2. att beslutar att artikel 6 bör ingå i svensk lag med lydelsen att då alternativa metoder finns, som kan ersätta djurförsök, får inte försöksdjur användas. 1986/87 Jo536
mot · GA02Jo537 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo537 Sammansättningen av de djurförsöksetiska nämnderna Sammansättningen av de djurförsöksetiska nämnderna har länge varit föremål för kritik. De starka inslagen av representation från djurförsöksetablissemanget eller personer, som för sin anställning är beroende därav, har kritiserats. Likaså har man med skäl anfört, att representationen bl. a. borde omfatta experter på djurs etiologi och på etiska problem i allmänhet. Motionskrav i i denna fråga har avvisats med hänvisning till att frågan legat under utredning. Det har emellertid visat sig, att den utredning vars arbete man hänvisat till, inte kommit med något förslag i frågan. Detta är en föga tillfredsställande behandlingsordning. Dels borde utredningen i ljuset av diskussionen ha tagit upp sammansättningsfrågan seriöst, dels borde man inte hänvisa till en utredning som förbigår saken på det sätt som skett. Med hänvisning till vad som inträffat vill jag - ånyo - föra fram kravet på ändrad sammansättning av nämnderna. I tidigare förslag till har både jag och representanter för andra partier framfört förslag till riktlinjer härför, och jag avstår därför från att i detta sammanhang utveckla motiven för detta. Det är djurens intressen, den allmänna demokratiska insynen samt en seriös behandling av den etiska problematikens principer, som bör ha företräde. Nämnderna skall däremot inte vara ytterligare ett forum för djurförsöksintressenas talan. Mot bakgrund av det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändrad sammansättning av de djurförsöksetiska nämnderna i enlighet med vad som anförs i motionen.
mot · GA02Jo538 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo538 och (c, m) Dricksvattnet Mellan jul och nyår utbröt i en dricksvattenburen epidemi när orenat avloppsvatten via ett bräddavlopp trängde in i dricksvattenreservoaren. Ca 4 000 personer exponerades och av dessa insjuknade en mycket stor andel i magsjukdomar orsakade först av bakterier, sedan av parasiten Giardia Lamblia och av parasiten Entamöba histolytica som orsakar dysenteri, en allmänfarlig sjukdom som också kan ge leverskador. Epidemin visar på allvarliga brister när det gäller försörjningen med vårt viktigaste livsmedel. har förorenat dricksvatten vid ett flertal tillfällen orsakat lika stora, men med hänsyn till sjukdomens art inte lika allvarliga, epidemier. Om ingenting görs måste vi räkna med att några tusen personer smittas även i fortsättningen. Ett annat allvarligt dricksvattenproblem är att de kommunala vattenledningsnäten befinner sig i ett dåligt skick. krav på att dricksvattnet skall vara tjänligt hos konsumenten och att kvaliteten skall kontrolleras även i ledningsnätet har lett till att man nu upptäcker att ledningarna är den vanligaste orsaken till dåligt dricksvatten. 11, ex. har konsumenterna under nära rekommenderats att koka vattnet därför att koliforma bakterier från avlagringar i ledningarna förorenar vattnet. Även enskilda brunnar är mycket ofta förorenade av bakterier. Undersökningar tyder på att vattnet i varannan grävd brunn åtminstone har vatten som är mindre tillfredsställande från hälsosynpunkt. ger höga järn- och manganhalter i privata och mindre allmänna vattentäkter mycket ofta stora olägenheter från teknisk och estetisk synpunkt, som för den enskilde kan medföra stora kostnader. Andra föroreningar upplevs av många som ett hot mot vår dricksvattenförsörjning men är trots detta så litet studerade att den verkliga risken inte kan bedömas. Dit hör bekämpningsmedel, främst från jordbruket, algtoxiner i sjöar och tungmetaller i surt brunnsvatten. De anslag som staten givit för åtgärder mot surt vatten i privata brunnar syftar främst till att skydda vattenledningarna mot korrosion. De som har bakterier i brunnen får ingen hjälp. För att de problem som berörts ovan skall kunna utredas och åtgärdas är det nödvändigt att livsmedelsverket ges bättre resurser för sin rådgivning och tillsyn. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna behovet av ökade resurser för forskning, rådgivning och tillsyn avseende dricksvatten i enlighet med motionen. () () 1986/87 Jo538
mot · GA02Jo539 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo539 och () Restriktioner vid import av vissa livsmedel Nuvarande importkontroll fungerar i stort sett väl. Den är dock inte tillräcklig för att garantera konsumenterna produkter fria från restsubstanser av ämnen otillåtna i . Kontrollen garanterar inte att konkurrens på lika villkor skapas mellan inhemsk och utländsk produktion av livsmedel. I beslutas t.ex. om förbud mot användning av visst preparat eller viss behandling av livsmedel. Ofta uppstår då en situation, där produktionen försvåras, fördyras, lagringsförmågan i butik förkortas osv. utsätts inte utländska producenter för motsvarande krav och importören kan alltså presentera en produkt som har till synes högre kvalitet och bättre lagringsduglighet. går det ej att påvisa sådan mängd restsubstanser i produkten att den kan stoppas. Då får den föras in för konsumtion i , trots att varan producerats på sätt som ej är tillåtet i . Om utvecklingen får fortsätta opåtalt i denna riktning kommer fler och fler produkter som producerats i att slås ut. lagstiftar bort sina egna möjligheter - slår undan benen för sig själv och öppnar sedan gränsen för produkter som framställts på sätt som man velat skydda den svenske konsumenten från. Vi anser att det nu är dags att se till att de högsta tillåtna halterna av vissa substanser sänks till så låga värden att garantier därigenom skapas för att i otillåtna ämnen icke använts i produktionen utomlands. Med hänsyn till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om import av vissa livsmedel till .
mot · GA02Jo601 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo601 En professur i turism Turismen i är landets i särklass växande näringsgren, med en årlig tillväxttakt på . Även om vårt lands turistutgifter i utlandet ännu är åtskilligt större än våra turistinkomster, så tillför i turistande utlänningar numera vårt land ca i värdefulla utländska valutor. Detta råkar vara ungefär samma belopp som vår stålindustri tjänar in åt landet i utländsk valuta. Vår järnhantering understöds av en omfattande organisation för utbildning och forskning, inom vilken bl. 54 professurer är verksamma. På turismens område - som alltså tar in lika mycket valuta till landet som stålindustrin - finns inte en enda professur! har dock en icke obetydlig utbildning i turism kommit i gång vid flera av landets universitet och högskolor. Men på forskning och utveckling satsas ännu blott obetydliga belopp, även om turistråd faktiskt givit ut en skrift härom. - här nedan benämnt "" - utgör ett för turism utomordentligt lämpligt område. a. är länet väl lämpat för turistiska besök under såväl sommar som vinter, vilket inte är fallet med många andra län i . Det är vidare förhållandevis lätt att komma till med bil, buss, järnväg eller flyg. Mycket omfattande turistanläggningar med mångåriga traditioner kompletterar bilden av som ett för svenska förhållanden mycket lämpligt turistområde. En satsning på forskning och utveckling av vårt lands turism - som utomlands redan finns - borde inledas även i . Ett logiskt sätt att finansiera en sådan satsning vore att dra ned på forskningen inom näringsgrenar som av helt andra skäl måste minska sin tillverkningsvolym, och vars forskningsorganisation därför är överdimensionerad. En sådan situation råder inom jordbruket! Då nästa gång en professur blir ledig vid i eller vid annan utbildningsanstalt inom jordbruksområdet skulle denna - eller annan professur inom området överföras till för att där utnyttjas till inrättandet av landets första professur i turism. Innehavaren av denna professur borde åläggas undervisningsskyldighet vid turismlinjen på högskolan i / , och skulle därigenom kunna vara bosatt antingen där eller i . Av principiella skäl borde befattningen dock redovisas hos , enär de regionala högskolorna ännu ej tilldelas egna professurer. att hos regeringen begär att en professur i turism inrättas vid i med undervisningsskyldighet även vid högskolan i /så snart en indragning kan göras av en professur inom lantbrukets område. 1986/87 JoöOl
mot · GA02Jo602 · 1987-01-14 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Jo602 Jordbruket med närstående verksamheter är av stor betydelse för och hela . I många bygder i är jord- och skogsbruket av avgörande betydelse för utkomst och sysselsättning. Likaså har jordbruket stor betydelse för att upprätthålla en lokal livsmedelsproduktion. En produktion som inte är tillräcklig för konsumtionen i . Ett livskraftigt norrländskt jordbruk är också en mycket viktig del i totalförsvaret. Jordbruksnäringen får därför inte slås ut, utan i stället måste vi utveckla näringen och möjliggöra för de unga att etablera sig som företagare. Utbildning av jordbrukare såväl på grund- som högskolenivå är ett viktigt led i jordbruksnäringens utveckling. finns ingen utbildning på högskolenivå inom jordbrukssektorn i . I sker utbildning av agronomer, och i i finns landets enda lantmästarutbildning. Vid Röbäcksdalen bedrivs forskning och utveckling kring norrländskt jordbruk och trädgårdsnäring. Klimat och markförhållanden ger mycket olika förutsättningar för jordbruk över vårt avlånga land. Röbäcksdalen gör viktiga insatser för att utveckla näringen för norrländska förhållanden. Utbildning på högskolenivå i tillsammans med förstärkta resurser för skulle innebära ett lyft för norrländskt jordbruk. Utbildningen skulle också till en del kunna inriktas på ett jordbruk som bygger på olika kombinationer, t. ex. av jord, skog, fårskötsel, vattenbruk, grönsaks- och tomatodling m. m. En ytterligare brist i utbildningsmöjligheterna för norrländska ungdomar som genomgått jordbrukslinjens gymnasieutbildning och som vill fortsätta med agronomutbildning är att närmaste propedeutiska kurs (förberedande kurs för agronomutbildning med en längd av 13 månader) finns i . En sådan utbildning kan med fördel drivas vid i samarbete med och Röbäcksdalen. Med anledning av det anförda hemställs 1. att begär att regeringen vidtar sådana åtgärder att kan etablera lantmästarutbildning i , 1 * 1986187.3 sami. 2. att anvisar medel så att propedeutisk kurs kan starta Mot. 1986/87 vid .
mot · GA02Jo604 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87: Jo604 Ökad utbildning i av skogstekniker har utbildningen av skogstekniker förändrats avsevärt. fanns det t. ex. utbildning på sju orter i landet s. k. skogsskolor - därav tre i - i , i och i . Vid vardera skolan utbildades 20 elever - totalt 60 elever. Försörjningen av utbildade skogstekniker för skogsvårdens behov var relativt god. Efter förändring i utbildning, både volym- och ortsmässigt, är situationen klart försämrad. För del finns utbildning endast i , och där utbildas endast 30 elever . Den övriga utbildningen finns lokaliserad till Syd- och , bl. a. till och . Sammantaget utbildas i ca 130 skogstekniker. Denna ojämna fördelning av utbildningsplatser i landet har missgynnat rekryteringen av skogstekniker till framför allt men även . Flera skogsarbetsgivare såsom och skogsvårdsföreningarna har stora svårigheter att rekrytera och även behålla sina skogstekniker. Flera av dem som utbildats vid skogsinstituten i södra och återvänder ofta söderut tjänstgöring. Det vore därför en stor fördel med en utbildning i norra ur rekryteringssynpunkt. En eventuell överflyttning av utbildningsplatser till för i första hand 30 elever från utbildningsenheterna i Syd- och är därför väl motiverad. Enligt uppgift från i är av skogsteknikertjänsterna i länet obesatta. Därtill skall beaktas att 40 skogstekniker har nyanställts . I grannlänen är situationen likartad. Det finns däremot skogsvårdsstyrelser i södra delarna av landet som ej har samma behov av rekrytering. En inventering bland skogsarbetsgivare i visade att är rekryteringsbehovet ca 16 . Liknande rekryteringsbehov finns i övriga Norlandslän. Skogsbrukets företrädare i kräver att ytterligare utbildning av skogstekniker nu startas inom regionen. Goda förutsättningar för sådan utbildning föreligger i . Redan etablerad är skogshögskolan med utbildning av jägmästare samt med en institution i skoglig produktionslära. I finns också . Ytterligare kan framhållas att länets skogsvårdsstyrelse driver en av landets största plantskolor. En utbildning av skogstekniker skulle bli ett bra komplement till den utbildning som redan finns i och skulle dessutom från utbildnings- och forskningssynpunkt förstärka dess roll av ett skogligt centrum i landet. För en etablering i talar också närheten till de försöksytor som redan finns inom det gamla skolreviret i samt att lokalerna vid f. d. kan användas under vissa perioder av utbildningen. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att överföra ca 30 utbildningsplatser för skogstekniker till och att denna utbildning lokaliseras tilli . 1986/87 Jo604
mot · GA02Jo605 · 1987-01-16 00:00:00 — Motion till 1986/87:605 och () Ökad utbildning i av skogstekniker Skogsbruket är ur både ekonomisk och regionalpolitisk synpunkt en av landets viktigaste näringar. Inte minst för har skogsbruket haft utomordentligt stor betydelse. Allt talar för att det också kommer att bli så. Genom ytterligare insatser i bl. a. skogsbrukets primärproduktion bör näringens möjligheter att skapa produktion, sysselsättning och ekonomi i öka. I råder en uppenbar brist på personal med kvalificerad skoglig utbildning. Samtliga skogsägarkategorier har svårt att få den personal de behöver. Inte minst inom skogsvårdsstyrelserna är bristen uppenbar. Att bristen på skogstekniker är speciellt stor i de nordligaste länen beror bl. a. på att någon utbildning av denna yrkesgrupp inte är lokaliserad i dessa län. väcktes i motioner med förslag om omfördelning av utbildningsplatser för skogstekniker från söder till norr. Dessa förslag bifölls inte. har behovet ytterligare förstärkts och gett utslag i form av påvisbara skadeverkningar inom t. ex. , där pekar på uteblivna eller starkt försenade insatser för skogsplanläggning och skyddsdikning. Vi anser därför att en helt ny utbildningslinje för skogstekniker bör etableras i . Utbildningen bör omfatta 30 nya utbildningsplatser och förläggas till . Att vi föreslår en lokalisering till motiveras av de kvalitetskrav som bör ställas på utbildningen. I finns skogshögskolan och dess lärarresurser och även skulle vara en självklar tillgång i kvalitetshöjande riktning. skulle denna lokalisering kunna utformas som en speciell variant av skogsteknikerutbildning, där ett ökat undervisningsutrymme ges åt skogsbrukets biologiska och ekologiska förutsättningar, t. ex. fjällnära skogar, våtmarker och hagmarker. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att 30 nya utbildningsplatser för skogstekniker bör inrättas i och att dessa lokaliseras till .
mot · GA02Jo607 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:Jo607 och () Alternativ odling har beslutat att anslå medel från avgifterna på konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel till alternativt jordbruk. Bara en mycket liten del av de ca 100 miljonerna har gått till det ändamål som många av oss i hoppades skulle få del av anslaget. När det gäller forskning kring jordbruksformer som arbetar med biologisk inriktning, utan att använda konstgödsel eller kemiska bekämpningsmedel och där jordens bördighet är grunden för produktionen, är tiden nu mogen att inrätta en särskild professur vid i . Professuren bör knytas till växtodlingsinstitutionen. Det alternativa jordbruk som utövas bygger på andra principer än det kemi-inriktade jordbruket. Man litar i hög utsträckning till företagsformer där gården själv producerar sina insatsråvaror. Stallgödseln är inte ett problem, därför att man inte koncentrerar fler djur till ett område än detta kan ge av foder. Växelbruk med vall är regel. Forskning som passar denna sorts jordbruk är mycket sparsamt förekommande. En särskild professur med denna inriktning behövs för att forskningen skall intensifieras och få ökad genomslagskraft. De jordbrukare som använder sig av de miljövänliga biologiskt baserade metoderna har mycket liten hjälp av samhällets alla institutioner för att främja jordbruket. Man får i stället hjälpa till att bekosta den felaktiga inriktningen av produktionen. Avtalssystemen främjar fortfarande kvantitet. Alternativjordbrukaren måste betala förmalningsavgifter, trots att de inte producerar något överskott som dumpas på världsmarknaden. Tvärtom är det svårt att få fram tillräckligt mycket alternativt odlad säd för att möta efterfrågan inom landet. Det är rimligt att alternativodlare slipper betala förmalningsavgiften. En ansökan om detta ligger på regeringens bord. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar inrätta en professur i alternativ odling, knuten till i , 1 * 1986/87.3 samt. 2. att som sin mening ger regeringen till känna att alternativodlare skall slippa förmalningsavgift, i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1986/87 Jo607
mot · GA02Jo608 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87: J06O8 Ökad skogsteknikerutbildning i norra har det varit brist på skogstekniker i . Detta och de problem som därvid uppstår har i olika sammanhang påtalats. a. i remissyttranden över utredningen (Högre skoglig utbildning. Ds Jo 1983:6) påpekades från TCO och SALF att det var nödvändigt att särskilda åtgärder vidtogs för att förse övre och dess inland med utbildade skogstekniker. Under förra behandlades motionen om en ökad utbildning av skogstekniker i norra . delade i viss mån de synpunkter som framfördes i motionerna och utgick ifrån att regeringen noga följer frågan. Enligt vad jag kan se så har inget skett för att förändra situationen på området. Vår skogsnäring är ytterst viktig för landet. Det är därför ohållbart att icke högre utbildad personal finns att tillgå inom skogsbruket. Enligt vissa uppgifter kan problem uppstå att tillmötesgå de åligganden som skogsbruket har att rätta sig efter, på grund av bristen på utbildad personal. Det finns därför all anledning att nu begär skyndsamma åtgärder för att häva bristen på skogstekniker. Förslagsvis skulle en sådan utbildning kunna förläggas i anslutning till skogshögskolan i . Med hänvisning till ovanstående föreslås att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförs om utbildning av skogstekniker i .