mot · GA02Ub529 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub529 m. fl. Översyn av samarbetet högskola-näringsliv Kritiskt tänkande, personlighetsutveckling och välfärd är, enligt högskolelagen, centrala mål för den svenska högskolan . De senaste årens samhällsdebatt har berört högskolan på flera sätt. De nyliberala ideologiska attackerna mot offentlig verksamhet har lett till att talet om rationaliseringar, kostnadsmedvetande och näringslivsanpassning omsatts i nedskärningar på högskolan. har efterfrågan från olika parter i samhället av fort- och vidareutbildning ökat kraftigt. Det svenska näringslivet följer en internationell förändring som innebär en ökad tjänsteproduktion och satsningar på högteknologi. Den centrala målsättningen med högskolan har alltmer tunnats ut. Samhällets behov har kommit att likställas med näringslivets behov. har legitimerat denna utveckling bl. a. genom införandet av uppdragsutbildning i stor skala. Uppdragsutbildning innebär att en uppdragsgivare beställer utbildning av högskolan och i kraft av sin betalningsförmåga har inflytande dels över vilka som får gå utbildningen, dels vad kursen skall innehålla. Genom de s. k. förnyelsefonderna som beslutat om, kommer näringslivet att disponera åtskilliga miljarder att köpa utbildning och forskning för. De nuvarande reglerna för hur uppdragsutbildning skall bedrivas leder till problem och orättvisor. I proposition 1984/85:195 s. 14 framgår: Uppdragsutbildning vid högskoleenheterna är formellt inte högskoleutbildning. De studerande i uppdragsutbildning är således inte studerande i högskolan och högskoleförfattningarnas bestämmelser om behörighet, urval, betyg m. m. gäller inte för utbildningen. Trots att det i propositionen föreskrivs ett särskiljande av uppdragsutbildning gentemot den ordinarie utbildningen, kan enligt en annan föreskrift uppdragsutbildade delta i samma undervisning som studenter med ordinarie studiegång. Omvänt kan, om ledig plats finns, studenter inom den ordinarie utbildningen delta i uppdragsutbildning (SFS 1985:1037). De som deltar i uppdragsutbildning får ges betyg och utbildningsbevis likvärdigt med ordinarie utbildning förutsatt att det finns en godkänd kursplan, att lärarna har behörig kompetens och att deltagarna uppfyller behörighetsvillkor som gäller för antagningen till den reguljära utbildningen. Uppdragsutbildningsstudenter kan därmed fortsätta på en högre nivå, eftersom de erhållit utbildningsbevis för genomgången poänggivande kurs. Den grupp av studenter som bedriver studier inom uppdragsutbildningssystemet får sin utbildning betald. Ordinarie högskolestudenter får som regel betala sin utbildning med lån. Uppdragsutbildningsstudenterna kan i viss grad utnyttja den service som studentkårer och nationer ger utan att betala avgift. Lärarna som undervisar inom uppdragsutbildning får som regel bättre betalt än lärare som arbetar inom högskolan. Detta medför spänningar dels mellan olika lärare, dels mellan olika ämnen. Medel tillförs högskoleinstitutionernas budget, vilket kan innebära en olycklig beroendeställning i förhållande till uppdragsgivaren. Medelåldern bland lärare och forskare på högskolan är hög. Om inte ytterligare medel tillskjuts för att nyrekrytera personal, kommer personalbrist att uppstå . Uppdragsutbildningen innebär ytterligare en påfrestning. Framstående ämnesföreträdare med undervisningsvana ersätts av mindre vana lärare på grundutbildningarna därför att det betalas bra för uppdragsutbildning. Syftet med uppdragsverksamheten är bl. a. att ny kunskap skall återföras till högskolan. Effekten kan bli det motsatta, och vi får två olika utbildningssystem med tydliga kvalitetsskillander. Uppdragsutbildningssystemet avslöjar en kunskapssyn där utbildning och kunskap betraktas som en vara, vilken i kvantifierbara mängder blir till salu. Kortare kurser erbjuds utifrån uppdragsköparnas önskemål och krav på arbetsmarknadsanpassning. Helhetssyn och kritiskt tänkande sätts på undantag. Förnyelsefondernas medel byggs upp genom en beskattning av företagens vinstmedel överstigande . Konstruktionen innebär enligt vår uppfattning att storföretagen kommer att använda pengarna till stor del. Användandet av förnyelsefonderna till uppdragsutbildning kommer därför att förstärka den regionala obalansen och koncentrationen till storstadsområdena. Tillsätt en parlamentarisk utredning kommunisterna avvisar inte alla former av samarbete mellan högskolan och näringslivet. Men vi menar att det är uppgift att hitta en form där högskolans grundläggande verksamhet tryggas och där det råder en balans i förhållande till den externa verksamheten. Uppdragsutbildningssystemets regelsystem måste ses över, lämpligen av en parlamentarisk kommitté. En sådan utredning bör överväga vilka åtgärder som är nödvändiga för att trygga högskolans oberoende och integritet gentemot privata vinst- och affärsintressen. Mot bakgrund av vad som anförts i motionen hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om en översyn av högskolans samarbete med det privata näringslivet. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)