mot · GA02N337 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87:N337 m. fl. (s) Gruvnäringen Den svenska gruvnäringen har stor betydelse för vårt lands samhällsekonomi. Värdet av en årlig produktion är . En stor del av produktionen går på export. Näringen sysselsätter ca 10 000 personer. I ett antal kommuner. , , och , svarar gruvindustrin för en avgörande del av industrisysselsättningen. Mot denna bakgrund är det av stor vikt att produktionen kan upprätthållas och om möjligt utökas. Staten har också visat att man, med direkta insatser i syfte att främja näringens utveckling, är beredd att ta sitt ansvar. På samma sätt bör gruvföretagen visa att man är beredd att verka för en utveckling i denna bransch. väcktes stora förhoppningar om kraftfulla insatser för svensk gruvnärings utveckling genom de förslag som arbetades fram av den statliga mineralpolitiska utredningen (MPU). Men av utredningens förslag blev det inte mycket i den tappning som dåvarande borgerliga regeringen presenterade: Proposition 1981/82:99 Mineralpolitik. En ny förhoppning om en framtidssatsning för näringen tändes när den socialdemokratiska regeringen i en av sina första propositioner, Vissa ekonomisk-politiska åtgärder m. m. (1982/83:50), föreslog en satsning med 300 milj. kr. a. prospektering. Åtgärden motiverades med att regeringen ansåg ett bättre utnyttjande av egna råvaruresurser som mycket angeläget från industri-, handels- och arbetsmarknadspolitiska synpunkter. Regeringen föreslog och majoritet beslöt om ett femårsprogram för investeringsinsatser (1983-1987) för en utökad prospektering i syfte att öka livslängden hos befintliga gruvor och mineralföretag samt att lägga grunden för nya sådana. Av detta program återstår nu den femte och sista etappen, en fördelning av återstående ca 30 milj. kr. I den nu framlagda budgetpropositionen aviserar regeringen att förslag kommer att läggas om ett treårsprogram för ökad prospektering, vilket kommer att möjliggöra att prospekteringen kan hållas på en hög nivå. Krav bör riktas på gruvföretagen att göra motsvarande insatser, för att därigenom ytterligare skapa förutsättningar för gruvnäringen. Mineralpolitiska utredningen föreslog en samordning av vårt lands prospekteringsresurser. Den rekommendationen följdes dock inte av den dåvarande regeringen. I stället delades SGU, geologiska undersökning, i ett bolag () geologiska AB och myndighetsdelen SGU. Statliga gruvbolaget byggde upp en egen betydande prospekterings- Mot. Av förslagen på samlade resurser blev ökad splittring. måste snabba åtgärder till för att åtminstone samordna de statliga prospekteringsföretagen i ett företag. Andra resurser måste också samordnas. Flygverksamheten är ett exempel, där vissa åtgärder vidtagits. Laboratorieverksamheten är ett annat. Den splittring som vidlåder de små svenska enheterna innebär att svenska laboratorier inte kan vara konkurrenskraftiga mot utländksa, trots att många av dem går med betydande förluster. Mineraljakten, som bedrivs i och Bergslagen, borde samordnas i SIND. I den socialdemokratiska regeringspropositionen /83:50, med förslag om 300-miljonerprogrammet, utlovades ett investerings- och utvecklingsprogram för den svenska gruv- och mineralindustrin. Det statliga stödet på 300 milj. kr. var ett första led i detta program. är behovet av ett sådant program lika stort som det var 1982. har en oroande pessimism spritt sig i många gruvföretag, som inneburit planer på nedskärningar i prospekterings- och utvecklingsarbetet, rädsla för investeringar m. m. Det är därför mycket angeläget att ett utvecklingsprogram för den svenska gruv- och mineralindustrin arbetas fram och presenteras som ett bevis på samhällets vilja att vända dagens negativism till en framtidstro för näringen. Ett sådant program bör kunna få riktlinjer som överensstämmer med satsningar som skissas i denna motion. Det bör kunna arbetas skyndsamt - i samverkan med såväl konsument- som producentföretag i näringen, fackliga organisationer m.fl. är ett av de stora gruvländerna i . Vi har världsdelens största järnmalmsgruva (), - största blymalmsgruva () och en av största koppargruvor (Aitik) och - zinkmalmsgruvor (). Vi har goda förutsättningar att utveckla betydande fyndigheter. som tagits fram , bl. a. fynden av kyanit i Hålsjöberg, wollastonit i , guld i Enåsen, kaolin i samt zink, bly och silver i (Lovisagruvan). Men många av de fynd som () och andra tagit fram har varit av mindre storlek, s. k. smågruvefynd. Det är viktigt att också dessa tas till vara, och för detta krävs en samordnande investeringsinsats bl. a. i transportabla anriktningsverk, som lämpligen bör ske i samarbete mellan NSG och intressenter i näringen. I detta arbete är det också av stor vikt att ett samarbete byggs upp mellan dessa och de konsumerande svenska företagen - ett ökat företagsansvar för att trygga råvarutillgången i vårt land. Om det skall vara möjligt att vända dagens situation i näringen till utveckling måste samhället få en stärkt samordnande roll. Mineralpolitiska utredningen, , föreslog att () skulle ges denna uppgift. För att markera den utökade rollen skulle NSG byta namn till . Man skulle med denna nya myndighet göra det möjligt för staten att omsätta mål som regeringen och föreslog och beslöt om - i nära samarbete med näringens företag. Man skulle också vara 12 initiativtagare till produktions- och strukturutveckling och verka för en god Mot. svensk försörjning av mineralråvaror. MPU ville också ge denna nya N337 myndighet en styrande och planerande roll när det gällde karteringsarbete för gruvnäringens behov. Det är viktigt att tankegångarna i MPU övervägs som en viktig del i de utvecklingsinsatser som i övrigt föreslagits i denna motion. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att begär åtgärder för att trygga gruvnäringens utveckling, 2. att begär ett utvecklingsprogram, enligt riktlinjer i motionen, för mera långsiktiga insatser för gruv- och mineralnäringen. () ()