mot · GB02A14 · 1987-11-24 00:00:00 — Motion till 1987/88:A14 öö av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:25 med förslag om Mot. tilläggsbudget I till statsbudgeten för /88 1987/88 A14-16 Full sysselsättning måste enligt vara det högst prioriterade målet för den ekonomiska politiken i . Det är därför med oro vi noterar att långtidsarbetslösheten är hög och att den har förändrats väldigt litet under den senaste högkonjunkturen. I tilläggsbudgeten föreslår regeringen vissa åtgärder för att öka antalet personer som får utbildning inom företagen. Denna utbildning är tänkt att leda fram till ett stadigvarande arbete. Detta är bra. Däremot föreslår inte regeringen några åtgärder för att råda bot på det krisartade läget för en av de grupper som tvingas till långtidsarbetslöshet eller förtidspensionering, nämligen de handikappade. De handikappade drar knappast nytta av att antalet personer i företagsutbildning ökas, för dem behövs helt andra åtgärder för att bekämpa arbetslösheten. Av denna anledning har föreslagit att resurser skall överföras från socialförsäkringssektorn till arbetsmarknadspolitiska åtgärder, att antalet platser inom utökas, särskilt för personer som är psykiskt utvecklingsstörda, att möjligheten till att inrätta inbyggda verkstäder förenklas samt att flera platser med lönebidragsanställning inom allmännyttiga organisationer inrättas. De svårt handikappade bör ges förbättrade möjligheter till arbetsplacering. har därför krävt att antalet platser med särskilt lönebidrag utökas. Lönebidraget måste också göras mer flexibelt. Det skall anpassas efter individen och varieras efter hand som arbetsförmågan utvecklas. Med tanke på arbetslöshetens utveckling för handikappade hade det varit angeläget om dessa krav från vår sida hade bifallits. Så blev inte fallet, och till vår besvikelse kan vi nu konstatera att inte heller i tilläggsbudgeten uppmärksammas dessa problem. Av stor vikt för de handikappades tillgång till arbetsmarknaden är bilstödet. Regeringen har efter ett långdraget förhalande annonserat en reform till 1988. Genomförandet borde ha skett . Inte heller denna reform föreslås i tilläggsbudgeten varför vi ställer oss frågande inför regeringens vilja att införa reformen . Från sida kräver vi att så måste ske. Även på andra områden har regeringen utlovat åtgärder som kunde ha förväntats i tilläggsbudgeten. Vi tänker då på regionalpolitiken. I budgetpropositionen föreslog regeringen att 300 milj. kr. anslås för särskilda utvecklingsinsatser i regioner med omfattande struktur- Mot. 1987/88 omvandlingsproblem. delade regeringens uppfattning om behovet av att förbättra infrastrukturen och allmänt förstärka näringslivets förutsättningar i vissa krisdrabbade regioner. Utskottet betonade också att det fanns skäl att anta att det skulle komma att behövas även större belopp än de nu diskuterade för just dessa ändamål. Utskottet ansåg dock att dessa insatser borde anvisas över de ordinarie anslagen då utskottet ansåg det betydelsefullt att får ta ställning till viktiga satsningar. biträdde denna syn. gav därför regeringen i uppdrag att återkomma på sedvanligt sätt till med förslag på vad dessa särskilda insatser skulle bestå i. Trots att regeringen i budgetpropositionen ansåg denna fråga vara av största vikt har inga förslag till åtgärder kommit från regeringen och detta trots att en avsevärd tid nu har förflutit. Detta är anmärkningsvärt. Behovet av åtgärder och att snabbt åstadkomma infrastrukturella förändringar blir inte mindre för att regeringen måste inhämta godkännande från innan beslut fattas. Om regeringen har för avsikt att följa önskan hade tilläggsbudgeten varit det naturliga tillfället. Vi kan nu konstatera att så inte blev fallet och förväntar oss därmed proposition i ämnet med det snaraste. Med hänvisning till det ovan anförda hemställer vi 1. att i fråga om anslaget B 3 Arbetsmarknadsutbildning uttalar vad som ovan anförts angående behovet av åtgärder för att minska långtidsarbetslösheten och förbättra arbetsmarknaden för handikappade, 2. att i fråga om anslaget C 2 Lokaliseringsbidrag m. m. som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående förslag till infrastrukturella åtgärder. () ()