mot · GA02So131 · 1987-03-25 00:00:00 — m. fl. En särskild ersättning till sjukvårdshuvudmännen MqJ. för att öka operationskapaciteten inom sjukvården /87 Människor med starr-, höftleds-, eller kranskärlsproblem har rätt att snabbt få adekvat behandling och vård när de tekniska och medicinska möjligheterna står till förfogande. Landstingen har i sin utveckling av sjukvården skapat en ökad kapacitet inom dessa områden, men ändå kvarstår köproblemen. När det gäller att prioritera inom vården är det viktigt att framhålla två saker. För det första är landstingens möjligheter att prioritera ett område direkt beroende av de totala resurser som står till förfogande. För det andra är det viktigt att en prioritering inte sker så att andra, lika angelägna, ändamål får stå tillbaka. Det kan gälla reumatikervård, långvård, gynekologi m. fl. Den ekonomiska åtstramningen för landstingen har , enligt deras egna uppgifter, inneburit att ca 10 000 milj. kr. tagits från denna sektor. Att i detta perspektiv hävda att 70 milj. kr. skulle ha en avgörande betydelse är väl magstarkt. Propositionens förslag kan närmast karaktäriseras som ett modernt exempel på kejsarens nya kläder. Särskilt gäller detta eftersom dessa små medel förbinds med betydande byråkratiska ingrepp. Effektivitet, kompetens och tillgänglighet måste enligt vara viktiga utgångspunkter när det gäller att komma till rätta med brister i operationskapaciteten inom sjukvården. Vi måste ha en organisation som kan möta och tillgodose nya behov, vilka uppkommer genom den medicinska utvecklingen. Inte minst när det gäller behandlingen av kranskärl står vi inför en utveckling där det med förebyggande insatser blir möjligt att förebygga operativa ingrepp. En idéfattig och centralistisk syn på köproblem i samhället leder ofta de politiska tankarna till hur man skall organisera kön och inte till hur man skall avhjälpa bristen. Förslaget om en rikskö till de nu aktuella operationerna är ett sådant exempel. Enligt vår mening ligger det i sjukvårdshuvudmännens eget intresse att se till att tillgänglig kapacitet utnyttjas på ett maximalt sätt. Det gäller såväl inomregionalt som i samarbete mellan olika landsting. Ofta är det naturligt att i samarbete med privata alternativ öka effektiviteten och minska patienternas lidande. Särskilt när det gäller ortopedi och ögonkirurgi är kompetensen väl utvecklad i många landsting. Om man vid något sjukhus inte lyckas utnyttja sin kapacitet, trots att patienter finns, är det ofta såväl rationellt som socialt motiverat att flytta läkare i stället för patienter. Kranskärlsoperationerna utförs på ett begränsat antal sjukhus med stora 1986/87:114) Enligt vår mening är det angeläget att öka såväl kapaciteten totalt som tillgängligheten genom att skapa thoraxkirurgiska möjligheter i första hand i och i andra hand i . tillstyrker att 70 milj. kr. ytterligare ställs till förfogande för att öka operationskapaciteten, även om detta tillskott måste anses vara marginellt. Vårt förslag på skatteutjämningens område skulle tillföra sjukvården väsentligt större resurser. Vi ser den särskilda medelstilldelningen som en variant på det i debatten och riksdagsmotioner förekommande kravet att medel för dessa ändamål skall kunna ställas till förfogande från sjukförsäkringen. Den nya resursen bör ställas till sjukvårdshuvudmännens förfogande utan tyngande byråkrati. Vi avvisar således förslaget om en särskild rikskö och de krångligheter beträffande indikationer, patientens valfrihet, särskilda avtal m. m. som propositionen fördjupar sig i och som leder fram till förslaget om en särskild arbetsgrupp. Sjukvården är inte betjänt av ny byråkrati utan det arbete som inletts för ökad effektivitet på kliniknivå måste i stället få fortgå utan centralt pålagd byråkrati. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om inriktningen av åtgärder för att öka operationskapaciteten inom vissa sjukvårdsområden, 2. att beslutar att som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts om thoraxkirurgi i och , 3. att beslutar avslå förslaget om särskilda riksköer för starr-, höftleds- och kranskärlsoperationer i enlighet med det anförda. () 74 () () () () () 1986/87 Sol31