mot · GA02sk721 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk721 Per () Klassificeringen av Skattefria fastigheter - vårdbyggnader Enligt fastighetstaxeringslagen 3 kap. 2§ skall från skatteplikt undantas specialbyggnad. Därmed skall inte specialbyggnad åsättas taxeringsvärde (5 kap., 1 §). Enligt lagens 2 kap. indelas byggnader i byggnadstyperna småhus, hyreshus, ekonomibyggnad, industribyggnad, specialbyggnad och övrig byggnad. Med specialbyggnad avses enligt 2 kap. 2§: Vårdbyggnad; byggnad som används för sjukvård, narkomanvård, åldringsvård ... - Annan byggnad än som har nämnts skall utgöra vårdbyggnad om den används som hem åt personer som behöver institutionell vård. Allmän byggnad; byggnad som tillhör staten, kommun eller annan menighet och som används för allmän styrelse, förvaltning, rättsvård, ordning eller säkerhet samt fritidsgård och byggnad med likartad användning. Byggnadstypen skall bestämmas med hänsyn till ändamålet för dess användning och det sätt som den används på. Kan byggnad klassificeras både som småhus, hyreshus, industribyggnad eller övrig byggnad och som specialbyggnad, skall den klassificeras som specialbyggnad (2kap. Om ett klassificeras som bostadshus innebär detta att en lägenhet kostnadsmässigt belastas med /månad mer än vad som skulle ha varit fallet om samma hus betecknas som specialbyggnad. Det kan också konstateras att klassificeringen av byggnaden vid taxering har fått en större betydelse efter införandet av fastighetsskatten. Skillnaden i kostnader var före fastighetsskattens införande endast cirka hälften så stor mellan de olika grupperna av byggnader. Att lagtexten inte riktigt är anpassad till de förhållanden som blir allt vanligare är uppenbart. Vårdbyggnader av typen i allmännyttiga bostadsföretags ägo behandlas olika av taxeringsnämnderna i riket. Vissa har betecknats som hyreshus, andra som specialbyggnad. Genomgående motiv för de olika instanser som klassificerat som hyreshus är följande. Det konstateras att det huvudsakliga användningssättet av byggnaden är för bostadsändamål. Det medges att servicehuset i viss utsträckning används för institutionell vård och tillsyn. Detta är dock ej tillräckligt för att byggnaden skall anses utgöra specialbyggnad. I praktiken har det också visat sig vara lättare att få gehör för att definiera som vårdbyggnad i de fall byggnaden ägts av kommunen. Den traditionella vårdverksamheten är då lättare att identifiera. I detta sammanhang är det relevant att belysa den förändring som pågår avseende äldreboendet och därmed sammanhängande vårdfunktion. Servicehusen har blivit 1980-talets alternativ till tidigare ålderdomshem. I servicehusen kombineras goda vårdmöjligheter med ett individuellt lägenhetsboende, som tillvaratar de boendes integritet. Detta ger människor möjlighet att upprätthålla sin bostadsstandard även då eventuell tillsyn och/eller vård är nödvändig. Ålderdomshem förknippas med värd av äldre människor. Ålderdomshem klassificeras som vårdbyggnad. Servicehusen saknar tradition och historik. De är i stället ett nytt inslag i den utveckling och förändring som äldreboendet genomgår. Servicehusen bör därför förknippas med boende. Vårdfunktionen i servicehusen anpassas sedan efter de olika krav som de boende har. Förändringarna inom äldreboendet ställer stora krav på bostadskvalitet. Ålderdomshem byggs numera endast i liten utsträckning och på många håll ersätts äldre ålderdomshem av olika former av egen bostad, bl. a. i . Det finns därför starka skäl för att skattemässigt hanteras på samma sätt som ålderdomshem. De lagregler som påverkar förutsättningarna för byggande och förvaltning av måste utformas på ett sådant sätt att den pågående utvecklingen av de äldres boende inte försvåras. Genom lagstiftningen har vissa typer av byggnader undantagits från skatteplikt. Vägledande för urvalet är den verksamhet som bedrivs i byggnaderna. För att främja god bostadsförsörjning, bredare och effektivare serviceutbud, rationell och ekonomisk fastighetsförvaltning är det angeläget att lagreglerna är utformade så och tolkas på ett sådant sätt, att de tillämpas oberoende av vem som äger och/eller förvaltar den fastighet vari verksamheten bedrivs. Särskilt naturligt förefaller detta vara om kommun, av ovan nämnda skäl, överlåter åt sitt allmännyttiga bostadsföretag att äga och driva byggnad som traditionellt tillhört kommunens verksamhet. Mot denna bakgrund och med hänvisning till det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag om ändring av fastighetstaxeringslagen m. m. i enlighet med vad som anges i motionen. P. O. () 1986/87 Sk721