mot · GA02ju715 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87: Ju715 Utbildning av nämndemän m. m. De värden som lekmännen tillför domstolen är främst allmän livserfarenhet och kännedom om skilda områden av det praktiska livet. Citatet återfinns i de broschyrer som utges av för information till nämndemän i allmänna domstolar (tingsrätt och hovrätt) och allmänna förvaltningsdomstolar (länsrätt och kammarrätt). Dessa kortfattade broschyrer på ca 20-talet textsidor är den enda information som myndigheten tillhandahåller dessa lekmän. Det förekommer förmodligen att denna information kompletteras på ett bra sätt, men det är ingen regel. Inga föreskrifter eller rekommendationer finns heller om att utbildning bör anordnas för nämndemän. Självklart skall nämndemän inte förväntas besitta juridisk sakkunskap utan just den erfarenhet och kunskap som det talas om i citatet ovan. För att kunna fullfölja den rollen måste dock lekmannen få en mer ingående kunskap om vilka möjligheter, skyldigheter och rättigheter som man som lekman bland jurister har. Det juridiska språket tenderar att vara ganska svårtydbart för den icke insatte och det är av största vikt att nämndemännen känner sådan säkerhet i sin roll att de kan ta vara på de möjligheter till kompletteringar, preciseringar och förklaringar som faktiskt finns. Det måste också vara av stort värde att få en ordentlig genomgång av allmän rättskunskap, rättstraditioner, olika lagtolkningsmetoder m. m., liksom av det rent praktiska arbetet i en domstol. I de ovan nämnda broschyrerna kan man också läsa: Den information som ges under överläggningen är av stor betydelse för att nämndemännen skall få kunskap om rättsregler och domstolens arbetssätt. Jag menar att dessa kunskaper i görligaste mån bör vara inhämtade innan nämndemannen sitter i en domstol för att själv delta i domslut. Nämndemannakårens sammansättning är också en källa till oro. Av 1986:4 framgår att det föreligger stora skillnader i jämförelse med totalbefolkningen. Kvinnorepresentationen har avsevärt förbättrats och uppgår nu till av nämndemannakåren, men är i fråga om länsrätter fortfarande oacceptabelt låg (). Ser man på yrkestillhörigheten hos nämndemän kan man konstatera att personer med samhällsvetenskapligt och administrativt arbete är klart överrepresenterade (). Räknar man ifrån den stora gruppen pensionärer () med dem som pensionerats från sådana yrken, torde det inte vara någon överdrift att påstå att halva nämndemannakåren har sådan bakgrund. Det är dessutom en grupp som växer medan t. ex. andelen sysselsatta i tillverkningsindustrin minskat och uppgår till . En bidragande orsak till detta kan på goda grunder antas vara rädsla för det komplicerade juridiska systemet i allmänhet och det juridiska språket i synnerhet. För att inte riskera att även i fortsättningen få en nämndemannakår dominerad av offentliganställda personer med teoretisk, administrativ bakgrund, ofta i arbetsledande ställning, bör de som kandiderar till sådana uppdrag kunna vara förvissade om att de också får den utbildning för uppdraget som behövs. Därutöver bör en allmän information om nämndemän och deras roll i domstolarna genomföras riktad inte minst till de politiska organisationerna som har att föreslå kandidater till dessa viktiga uppdrag. I informationen bör ingå en redogörelse för hur kåren är sammansatt samt en klar viljemarkering att en utjämning av snedfördelningen åstadkomms. borde i det arbete som påbörjats med rapport 1986:4 få detta uppdrag. Med hänvisning till det ovan anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om utbildning av nämndemän samt om information till allmänheten om nämndemannauppdrag. 1986/87 Ju715