mot · GB02A20 · 1987-12-17 00:00:00 — Motion till 1987/88:A20 av m. fl. med anledning av prop. 1987/88:64 om särskilda regionalpolitiska insatser i delar av Bergslagen och norra inland Bergslagsregionen, som var den svenska industrins hjärta och bar upp en ekonomisk utveckling som gjorde svensk industri mycket framgångsrik, har utarmats och förlorat sin industriella kraft. Främst är det storfinansen som vänt Bergslagen ryggen när strukturförändringar skett inom branscher som gruv- och stålindustrin. Men även den tekniska revolutionen inom industrin har gått Bergslagen i stort sett spårlöst förbi. Storfinansens brist på ansvar för Bergslagen har inte ersatts av statliga styrningar och initiativ. Avfolkning och sysselsättningsproblem kännetecknar därför Bergslagen och detta trots en mycket långvarig högkonjunktur. Det enda som kan rädda Bergslagen från fortsatt kräftgång är en nyindustrialisering med samhällelig styrning av investeringar, lokalisering av statlig verksamhet och en kraftig satsning på uppbyggnad av en slagkraftig infrastruktur i hela Bergslagen. Det nu lagda Bergslagspaketet har varit efterlängtat. Det framställs som ett miljardpaket av regeringen där det lovas mellan 1 650 till 2 000 jobb på de berörda orterna. Löften som innehåller många osäkra moment. Den största satsningen i paketet, den som ASEA skall göra i , har inte preciserats utan är enbart ett löfte av ASEA, att förverkligas . Infriande av löften om sysselsättning har tidigare inte kännetecknat storföretagens verksamhet. Största delen av Bergslagspropositionen är föranledd av förändringarna inom . Det är förändringar i gruvverksamheten i och stålverksamheten i Domnarvet som ägaren (staten) - huvudägaren till - skall ta sitt ansvar för. Det var regeringen som bytte ut styrelsen för och förhandlade fram ett nytt ägaravtal för där nya minoritetsägare från pensions- och försäkringsbranschen ingår. De nya målsättningarna för är att bedriva verksamhet utifrån uteslutande strikta företagsekonomiska principer och att i förlängningen skall börsintroduceras. Den nya SSAB-styrelsen beslutade om en ny strukturplan där Mot. minst 2 200 jobb inom skulle bort. Tillsammans med målsättningen A20 om en femprocentig rationalisering skulle 1 300 arbetstillfällen bort vid i . Dessutom innebär nedläggningen av gruvverksamheten i en förlust av 750 arbetstillfällen. Det är ägaransvaret för denna sysselsättningsminskning som staten i denna proposition skall ta. Det kan konstateras att när regeringen tvingas till insatser i Bergslagen kommer det att handla om att skapa industrijobb, lokalisering av statlig verksamhet och förstärkning av infrastrukturen. Tyvärr saknar regeringen styr- och maktmedel, men det saknas även en beslutsam politisk handlingslinje för Bergslagens framtid. Allt för mycket av regeringens politik sker på storfinansens villkor och genom att locka företagen med frikostiga morötter. Det saknas en planerad utveckling som gör insatserna hållbara och verkningsfulla för befolkningen i . Bakgrunden till Västerbergslagens utsatta läge är att den industriella utarmningen slagit hårt mot regionen. En nedläggning av gruvan i är ett dråpslag mot bygden. Nedläggningen av gruvverksamheten har drabbat hela Västerbergslagen hårt. I har ASEA rationaliserat sin verksamhet och kraftigt minskat antalet anställda. kommun har även varit utsatta för sysselsättningsminskningar, inte minst inom Centro-Morgårdshamar, vilket försatt i en bekymmersam situation. Regeringspropositionens guldägg är ASEA:s löfte till regeringen att anordna 500 arbeten i . ASEA:s åtagande är kopplat till förutsättningen att regionalpolitisk! och arbetsmarknadspolitiskt stöd utgår. De statliga utflyttningarna till av med 100 jobb, utlokalisering av sin byggnadstekniska kompetens på vattenbyggnadsområdet med 100 arbeten och och satsning på högspänningsforskning som beräknas ge 50 jobb, innebär ett värdefullt tillskott till Västerbergslagens arbetsmarknad. Det är en breddning av kunskap som gör arbetsmarknaden mer allsidig. Till regeringens paket skall räknas nedläggningen av Grängesgruvan. Visserligen förlängs driften till 1991, men därefter är framtiden oviss. Likaså är utelämnat i regeringens proposition. Några satsningar på arbetstillfällen eller infrastruktur till finns inte i regeringsförslaget. Vpk:s förslag för Västerbergslagen är att det nya gruvbolaget som skall bildas för Grängesgruvan inte skall bli ett avvecklingsbolag utan skall vara ett utvecklingsbolag som innebär fortsatt gruvbrytning i . För vidkommande måste regeringen utarbeta särskilda insatser, både vad avser konkreta arbetstillfällen och satsningar på infrastrukturen. Regeringen måste återkomma med förslag till åtgärder. ASEA:s löfte om att skapa 500 arbetstillfällen i är det som räddar regeringen från ett totalt fiasko. Men affären ASEA innehåller flera betänkligheter utifrån skattebetalarnas synpunkt. rimligt att ge lokaliseringsbidrag till ASEA på 100 milj. kr. utan att vissa krav Mot. Däremot är det riktigt att 100 milj. kr. Det krav staten skall ställa på ASEA för att ge lokaliseringsbidrag på 100 milj. kr. är att 500 nya arbetstillfällen netto tillförs utan att detta skapar nya sysselsättningsproblem på andra sysselsättningssvaga orter i landet och att ASEA kan styrka att dessa jobb har belastat verksamheten i sådan grad att lokaliseringsbidrag kan anses vara skäligt. Om inte ASEA uppfyller dessa villkor bör pengarna ställas till förfogande för insatser i Regeringens förslag att ge ASEA 100 milj. kr. för arbetsmarknadspolitiska åtgärder är också i högsta grad betänkligt. Det är ett företag med miljardvinster som vill ha samhällsstöd för utbildningsinsatser. Vpk föreslår att ASEA endast beviljas arbetsmarknadspolitiskt stöd för de utbildningsinsatser företaget gör för de personer som blivit arbetslösa på grund av förändringarna inom . Övriga medel bör överföras till användas till arbetsmarknadspolitiska åtgärder i kommun. ASEA bör således självt svara för sin egen vidareutbildning. SSAB-ledningens beslut att 1 300 arbetstillfällen skall bort vid järnverket i (Domnarvet) innebär att det är Borlängebygden drabbas av inskränkningar vid järnverket. Rationaliseringar och strukturomvandlingar inom andra näringar har även satt spår i utveckling. Propositionens förslag för innehåller inga nya industrijobb som ersättning för de som skall försvinna från . Arbetare vid som blir övertaliga får hålla till godo med förtidspension eller utbildning. Vid kan möjligen vissa utvecklingsprojekt ge 100 nya jobb. Dessa skall jämföras med den förlust av 1 300 arbetstillfällen, som beräknas ske vid Domnarvet. I propositionen aviseras att SJ:s nya banverk kan lokaliseras till , vilket ger ca 200 arbeten. Satsningen på teknik och högskolan tillhör framtidssatsningarna som breddar kunnande och arbetsmarknad i , men effekterna är helt avhängiga om näringslivet kommer att styras till Bergslagen. inplacering i stödområde har av regeringens talesmän beräknats kunna ge 300 jobb. En beräkning som får tillskrivas de mer osäkra delarna av paketet. Vpk:s förslag för är att regeringen åläggs att skapa nya industriarbeten eller jämförbara arbeten till . Eftersom det var som hjälpte regeringen i , i och ASEA som ger löften till regeringen om jobb i , bör regeringen utkräva ansvar i första hand av två tidigare stålägare - STORA och - och kräva dessa på etablering av någon form av industriverksamhet till Borlängeregionen. Eftersom båda dessa företag tidigare av staten fått mycket förmånliga villkor när de lämnade stålbranschen är de moraliskt skyldiga att nu ställa upp. För Domnarvet bör staten som huvudägare gå in och förlänga driften för i första hand till . tidsperiod som i första hand bör komma i fråga är att får A20 vara i drift hela sin tekniska livslängd. Eftersom verket är i mycket gott skick, ett av de bästa i , bör livslängden sträcka sig in . Regeringen bör ta nödvändiga initiativ för att förmå SSAB-ledningen till denna utveckling. Detta skulle även möjliggöra att flera utvecklingsprojekt, som har som grund, kunde förverkligas. När det gäller satsningar på och kommuner finns inga förslag om varaktig sysselsättning. De båda kommunerna minskar i befolkning och sysselsättningsmässigt. Det är av oerhört stor vikt att man bryter den trenden genom satsningar på varaktiga arbeten, vilket saknas i propositionen. Nedläggningen av Bångbroverken 1986 har varit negativ för . Den aviserade neddragningen av arbetskraft på järnverk har också medfört problem för kommun. Kraven från regeringens sida att företagen skulle ta det sociala ansvaret i de berörda kommunerna har inte visat sig ha någon nämnvärd effekt. Från vpk:s sida har vi krävt att regeringen engagerar sig på ett mer aktivt sätt för dessa kommuner. I propositionen tas upp satsningen på Loka-Kedjeåsen, där man beräknar kostnaden till 45 milj. kr. Men man anslår endast 25 milj. kr. för en första etapp. Från vpk:s sida anser vi att färdigställande av i en enda etapp måste vara både ekonomiskt och sysselsättningsmässigt det enda riktiga. Alla berörda kommuner i propositionen, utom , är tidigare placerade i stödområde. anmäler regeringen att också temporärt skall komma att placeras i stödområde . En av utgångspunkterna för propositionen är att mildra verkningarna av personalinskränkningar. Två kommuner som i vid mening tillhör är och . De har också ett stort antal inpendlare till . För Säters del skulle situationen bli än värre om kommer in i stödområde och står utanför. Då blir kommunen klämd mellan kommuner som på ett eller annat sätt har regionalpolitisk! Lägg därtill att Säters arbetsmarknad brottas med enorma problem på grund av utslussningen av patienter från . 600 arbetstillfällen förlorar genom omstruktureringen av psykiatrin. bör därför besluta att liksom bör inplaceras i stödområde. Förhållandena för kommun är likartade. Även denna kommun kommer att känna av förändringar som brottas med stora problem inom sin arbetsmarknad. Eftersom det kan bli orimliga tröskeleffekter om inte även skulle tillhöra stödområde bör riksda- Mot. 1987/88 gen besluta att liksom placeras i stödområde. Regeringens misslyckade i att skaffa fram industrijobb till som ersättningsjobb för förlorade SSAB-arbeten visar den brist på styrmedel som regeringen har. Regeringens flathet visas när storföretag med miljardvinster etablerar sig på orter som har regionalpolitiska problem och då smörjs med allehanda förmåner, frisläppande av investeringsfonder, lokaliseringsoch arbetsmarknadspolitiskt stöd etc. Dessutom kräver dessa företag en total uppställning från kommunen. Det gäller flygplatser, vägar och all den service som storföretaget anser sig behöva. Risken med en sådan utveckling är att storföretagen gör kommunerna helt beroende av sin verksamhet och i praktiken styr kommunens handlande. För att komma ur en sådan utveckling måste det nu tandlösa lokaliseringssamrådet ersättas med en direkt styrning av investeringar och nyetableringar. Varje investering av betydelse utanför de regionalpolitisk! prioriterade områdena måste prövas av regeringen. Fonder och statsföretag i ny roll för Bergslagen Skall Bergslagens utveckling vändas krävs nya och kraftfulla åtgärder. Samhällsplanering och regionalpolitiska målsättningar kan inte göras beroende av storföretagen och marknadens kortsiktiga villkor. Det gäller för samhället att planera på . Instrument som underordnas marknadens villkor kan lösgöras för nya roller, främst gäller det löntagarfondsystemet och statsföretagsverksamheten. Löntagarfondsystemet, bl. a. Mellanfonden, spelar ingen regionalpolitisk roll. tar de medel ur avfolkningsregioner och placerar dessa i aktier i storföretag på annat håll. Därför måste löntagarfonderna få en ny roll i regionalpolitiken. Mellanfonden bör t. ex. för Bergslagskommunerna ges i uppdrag att skapa ca 1 000 nya jobb genom att satsa sitt kapital på ett helt nytt sätt. Löntagarfonderna måste självklart ändras från att vara kapitalplacerare på aktiemarknaden till offensiva utvecklingsfonder. Statsföretag skulle i Bergslagen kunna få en ny och helt annorlunda roll än . En nationell industriutveckling med utgångspunkt i de nya näringarna i kombination med Bergslagens traditionella näringar förutsätter en stark och målmedveten ägargrupp. Ett statsföretag med mer av samhällsekonomisk inriktning än dagens mycket strikta företagsekonomiska inriktning skulle kunna vara en av de injektioner Bergslagen behöver. Kombinationen Mellanfonden och Statsföretag i en ny roll, som samhället satsar kraftfullt på teknik och högskola i , gör att utvecklingen kan utformas mindre beroende av storfinansen, som projekt av denna regionalpolitiska typ skapar en kraftfull regional och nationell förankring. Trots Bergslagspaketets miljardomfattning saknas de grundläggande riktlinjerna och de medvetna satsningarna på infrastrukturen. Kommunikationerna med Bergslagspendeln finns inte med, telekommunikationerna saknas, satsningar på vägar är begränsade etc. behövs långsiktiga insatser för att utveckla infrastrukturen i Bergslagen. Kommunikationerna måste kraftigt förbättras. Vägar, broar och järnvägar kräver stora insatser. Telekommunikationerna behöver snabba och omfattande åtgärder. Bergslagen måste med det snaraste få en högskola som utbildar högt kvalificerade arbetare, forskare etc., inte bara inom teknikområdet utan även inom ekonomi, samhällsvetenskap och medicin m. m. Över huvud taget måste regionens ungdom kunna erhålla utbildning som även kan avslutas med en attraktiv högskoleutbildning. Naturligtvis skall sedan denna kunskap kunna användas inom Bergslagsregionen. Det behövs nu ett samlat infrastrukturpaket för Bergslagen. måste besluta att regeringen skall lägga fram ett samlat förslag, som kan ge Bergslagen den utvecklingsmöjlighet som så väl behövs. Av propositionens förslag faller en mycket liten del på . Det gäller upprustning av järnvägen RamnäsKolbäck som har en viss industriell betydelse. Enligt vår mening bör denna upprustning fullföljas snabbt så att den emotsedda Bergslagspendeln kan bli verklighet. En sådan satsning rimmar väl med de i propositionen föreslagna åtgärderna för Ludvikaområdet som genom en effektivare järnväg skulle få en viktig kommunikationsled mot både mälarhamnarna och . Ett snabbt fullföljande av investeringarna i Bergslagspendeln skulle förutom den infrastrukturella betydelsen det har för området , även vara viktig för sysselsättning på kortare sikt eftersom just nu har den högsta arbetslösheten i länet och står inför stora förändringar vid SSAB-ägda . ASEA har en mycket stor betydelse för länets sysselsättning, och har genom sitt samgående med hävdat att företaget stärks på lång sikt. Så mycket större anledning för de västmanländska bruksorterna att kräva ett större ansvar för sysselsättningen i länet. har man från bolaget sprungit ifrån ansvaret för ersättningsarbeten i efter nedläggningen av Spännarhyttan. En försäljning av produktionen och därmed en ytterligare minskning av de redan otillräckliga ersättningsarbetena är därmed ett faktum. Turerna kring nedläggningen av stålverket i är väl känt, och Mot. statens försäljning av boardfabriken i har inneburit att A20 ansvaret för dessa orters fortlevnad överlämnas i privata händer utan krav på motprestationer eller ansvarstagande utöver aktieavkastningen. Samhället bör inte acceptera eller medverka i vare sig strukturrationaliseringar eller försäljning av företag utan att ställa krav på ett ansvarstagande för bygdens utveckling. Sådana krav/avtal bör inte bestå av löst tal utan av konkreta åtgärder från båda håll. Som nämnts har propositionen sin bakgrund i förändringar som sker inom . Det är därför anmärkningsvärt att lämnas utanför förslagen i propositionen. Det bör med anledning av ovan nämnda förslag om krav på privatkapitalets ansvar självfallet inte ställas mindre krav på statliga eller samhällsägda företag. Därför ser vi det som en självklarhet att regeringen medverkar till att inga avskedanden sker vid förrän ersättningsarbeten skapats. I detta sammanhang är det nödvändigt att påpeka att inpendling till inte är någon lösning på , lika litet som det är någon lösning att långpendla till . Därför måste åtgärder av inomregional karaktär främst komma de berörda orterna till del. Samma ansvarstagande skall naturligtvis gälla om det blir negativa förändringar vid ASSI:s såg i . När bergslagsproblematiken diskuterats så har ofta hamnat vid sidan av. har inte ansetts behöva stöd medan fått ändrad stödområdesinplacering, om än tillfälligt. akuta kris genomlevdes i samband med nedläggningen av de största delarna av . En ständig nedskärning av antalet anställda vid ortens övriga stora företag har dock pågått , varför en stor arbetslöshet i förhållande till omgivningen permanentats. står inför problem vid bandverket och elektroplåttillverkningen som tillsammans berör ca 300 personer. Regeringen bör skyndsamt lägga fram förslag om åtgärder som kan trygga och förbättra sysselsättningen på dessa orter. Exempelvis bör frågan om etablering av Mälarply i prioriteras. - Mor gongå va är inte bara Bergslagen. Det finns flera orter som på grund av sin diversifierade industri klarat sig bättre genom strukturkriserna än bruksorterna med ensidig sysselsättning eller ett ensidigt beroende av ett enda företag. kan utan vidare jämföras med en sådan bruksort i dessa avseenden. har kastats ur askan och in i ständigt nya eldar genom en serie ägarbyten och personalförändringar vid fabriken för skördetröskor, nu Mot. senast ägt av ett finskt företag som inte avser att fortsätta produktionen. detta lilla samhälle, med i huvudsak en enda större industri, hotas nu 200 personer av avsked om inte annan produktion/ägare kan tillföras orten. krävs ett ansvarstagande av både ägare och samhälle, varför denna nu så aktuella och drastiska förändring bör föranleda åtgärder från regeringens I första hand krav om ägaransvar med konkret innehåll och i andra hand ett regeringsinitiativ för att trygga jobben på orten. Propositionen innehåller i stort sett inga regionalpolitiska insatser för del. Frågan är om regeringen tar situation på allvar? Räcker inte den faktiska situationen att saknar 5 000 jobb för att komma upp i den riksgenomsnittliga arbetslösheten? Räcker inte den faktiska situationen att har en ungdomsutflyttning? Räcker inte detta för att regeringen skall inse länets allvarliga läge? Vpk kommer väcka förslag om insatser som syftar till långtgående insatser för länet. Vi stannar därför i nuvarande läge vid att föreslå tre åtgärder för länet: * För det första måste länet få del av en större andel administrativa arbeten. Regeringen bör därför utarbeta förslag om utlokalisering av statligt verk eller myndighet till . I sammanhanget bör det noga prövas om lokaliseringen kan ske till annan ort i länet än . * För det andra måste lokala studiecentra för decentraliserad högskoleutbildning i länet byggas upp. Regeringen måste därför till högskolan i och berörda kommuner anvisa medel för en sådan åtgärd. * För det tredje måste de mineral- och malmfyndigheter som finns i länet allvarligt analyseras. Därför måste länet få ett särskilt anslag för prospektering av intressanta fyndigheter. Inte minst bör i sammanhanget beaktas de guldfyndigheter som finns bl. a. i länets västra delar. Utbildning som ett verktyg för fördelnings- och regionalpolitik Utbildningspolitik kan rätt använd verka som en utjämnande faktor mellan olika sociala nivåer i samhället. Den sociala snedrekrytering som kan ses gällande teoretisk utbildning i gymnasieskolan och speciellt inom högstatusutbildningar i högskolan, visar klart att utbildningspolitik kan verka i segregerande riktning. Därför är det också enligt vår mening fullt möjligt att använda denna del av politiken i rakt motsatt riktning. Det är vpk:s ambition att så långt möjligt driva utbildningspolitiken i den riktningen att den samverkar med en rättvis fördelningspolitik och förstärker partiets regionalpolitik. I propositionen föreslår regeringen vissa insatser inom utbildningspoliti- 16 ken för att främja utvecklingen i vissa delar av Bergslagen och norra inlandet. Tyvärr är åtgärderna som föreslås av alltför liten kaliber för att de skall få en A20 Vi vill därför föreslå vissa förstärkningar. Dessa förslag utgår dels från regeringens förslag, dels för vi in nya egna komponenter. Allt detta i syfte att försöka starta en positiv utveckling av berörda regioner och ge människor möjlighet att arbeta och utveckla sina hembygder. Regeringens förslag utgår från beslut om att också norra delar bör bygga upp kompetens inom det informationsteknologiska området. Detta görs via vissa satsningar vid . Vi välkomnar detta förslag. Uppbyggnaden och framför allt utvärderingen bör dock enligt vår mening löpa än ett budgetår. En längre projekteringstid är enligt vår mening nödvändig om informationsteknologisk kompetens skall kunna bli verkningsfull också inom decentraliserad högskoleutbildning. Vi föreslår därför att anvisas 4 milj. kr. för informationsteknologisk forskning. Medlen bör disponeras intill utgången av /90. Genom att ange får forskningen i följa den av tidigare beslutade treåriga forskningspolitiska perioden. För att förbättra och utvinna erfarenheter kring informationsteknologi inom decentraliserad högskoleutbildning är det nödvändigt att ytterligare medel anslås för detta ändamål. Vi ser det som naturligt utifrån den kompetens har inom bl. a. regionalvetenskapliga områden, att blir en riksresurs i detta avseende. 1 milj. kr. under vart och ett av budgetåren 1988/89-1989/90 bör anslås för detta ändamål. Verksamhet kring informationsteknologi och högre decentraliserad utbildning bör i detta senare avseende riktas mot de mindre högskolorna tillhörande län i Bergslagen och norra inlandet. Detta betyder att också högskolorna i och kommer att få ta del av denna nya resurs. Det talas ofta om att vi lever i ett informationssamhälle. Somliga vill hellre kalla vår tids samhälle ett kunskapssamhälle. Den senare benämningen är nog den riktiga i kombination med insikten om att kunskapssamhället också är ett klassamhälle. I kunskapssamhället skall information spridas, och denna effekt påverkar naturligt nog klassamhällets struktur. Vad som i sammanhanget saknas är en insikt om att hur än effekterna av kunskapsspridning kommer att se ut är det nödvändigt med mottagare. Det är som bekant lönlöst att sända om man inte har mottagare. föreslår regeringen uppbyggnad av vad som kallas studiecentra. Vi ställer oss dock frågande till varför inte folkhögskolan används som en del i de regionalpolitiska insatserna. Folkhögskolor har exempelvis i ett projekt kallat i . Projektet är ett gott exempel på folkhögskolans möjligheter till anpassning för de särskilda krav viss vuxenutbildning kräver. Den förmåga till samverkan inom decentraliserad undervisning som folkhögskolan ger exempel på måste utnyttjas. Vpk menar att folkhögskolan måste få spela en aktivare roll i regional- och fördelningspolitiken. Deras betydelse minskar inte av att proklamerat som landsbygdens kampanjår. I följs kampanjen upp via projektet Hela skall leva i syfte att sprida kunskap om landsbygdens Mot. Myndigheternas del i kampanjen benämns Lands- A20 Vi menar att folkhögskolorna på ett aktivt sätt skall tillåtas främja utvecklingen på landsbygden. För detta ändamål föreslår vi att ges ytterligare resurser , motsvarande en kostnad på 6 milj. kr. De folkhögskolor som via sin verksamhet vill bidra till en aktiv regionalpolitik bör ur det nämnda anslaget kunna ansöka om medel. De studerandes ekonomiska villkor är avgörande för deltagande i denna utbildning. Den utbildningsinriktning vi ovan nämnt bör enligt vår mening kunna jämställas med arbetsmarknadsutbildning-utbildningsbidrag bör därför utgå. Gällande regler för rätt till utbildningsbidrag måste ändras så att de som studerar vid folkhögskolor på en för landsbygden anpassad yrkesutbildning skall kunna erhålla utbildningsbidrag. Dessa utbildningsbidrag bör jämställas med de som deltagare i reguljär arbetsmarknadsutbildning erhåller.