ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02So443 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87: So443 Samhällsskydd mot psykiskt sjuka våldsverkare Det har rått en rättstradition med den grundinställningen att psykiskt sjuka inte skall straffas för de gärningar de begått på grund av sin sjukdom. Det har varit klart uttryckt i vår lagstiftning, och regeln är den att en psykiskt sjuk som begått ett lagbrott får annan påföljd och behandling än fängelsestraff. Vederbörande kan då bli hänvisad till vård vid någon av de specialkliniker som finns i landet, exempelvis till den som finns i . då patienten blivit bättre genom vården blir det aktuellt för utskrivningsnämnden att avgöra om permission eller försöksutskrivning kan medges. Enligt lagen om sluten psykiatrisk vård (LSPV), kan dessa förmåner endast medges om det inte kan anses medföra fara för annan persons säkerhet eller för eget liv. Till utskrivningsnämndens hjälp finns viss expertis såsom läkare. Det är en känslig och svår avvägningsfråga för nämnden att avgöra om risk finns för annans säkerhet. En patient fungerar på ett vis i en sjukhusmiljö med bra behandling, nykter och i ett optimalt skick, och på ett annat vis ute i samhället vid möte med alkohol, narkotika och annan påverkan. Om utskrivningsnämnden håller sina sammanträden i sjukhusets vårdmiljö och där får närkontakter med patienter är det lätt att nämnden får en skev bild av patienten. Det finns risk att besluten inte alltid grundas på största objektivitet. För att ytterligare försöka förebygga att allvarliga våldsbrott sker och att oskyldiga människor skadas av psykiskt sjuka personer, som har permission eller försöksutskrivits, föreslås en återgång till regeln att chefsåklagares tillstånd inhämtas av utskrivningsnämnden innan friförmåner ges. Det ingick i den föregående lagstiftningen, och man borde nu undersöka om den tillämpningen kan medföra ökad säkerhet och samhällsskydd. Exempelvis kan 14 § LSPV kompletteras med ett femte stycke förslagsvis lydande: Friförmåner som sagst får vad gäller personer som gjort sig skyldiga till mot annans personliga säkerhet riktad handling beviljas först efter samråd med vederbörande chefsåklagare. Mot bakgrund av det anförda hemställs att begär att regeringen låter utarbeta ett lagförslag om samhällsskydd mot psykiskt sjuka våldsverkare. 1986/87 So443
mot · GA02So446 · 1987-01-25 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So446 och () Ansvaret inom sjukvården 1986/87 So446449 Med hänvisning till vad som anförts i motion 1986/87 :Ub811 hemställs 1. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om ansvarsförhållandena i sjukvården, 2. att begär att regeringen finner former för att systematiskt tillvarata invandrares sjukvårdskompetenser. () () 1 1986/87.3 sami.
mot · GA02So449 · 1987-01-26 00:00:00 — Motion till 1986/87 :So449 Patienters möjlighet att påverka sjukvården Landstingen är enligt hälso- och sjukvårdslagen huvudmän för sjukvården. Landstingen har därmed ansvaret för att sjukvård tillhandahålls på ett tillfredsställande sätt. I ledningen för sjukvården finns folkvalda sjukhusdirektioner, förvaltningsutskott och landstingsmöten. Sjukhusdirektionerna har ett naturligt arbetsgivaransvar gentemot dem som är anställda inom vården. Direktionernas ledamöter deltar även i de MBL- och löneförhandlingar som äger rum. Det finns härigenom av naturliga skäl ett intresse för sjukvårdshuvudmännen att inför den kritik som stundom förs fram från allmänhet, vårdsökande och patienter försvara den organisation, vårdbehandling etc. som beslutat att tillhandahålla. Deras producentintresse kommer i konflikt med de vårdsökandes intressen. Detta leder till att patienter kan komma till korta, när de vill ha gehör för sin kritik. fanns det en vid anställd länsläkare, som hade till uppgift att utöva viss tillsyn över sjukvården i länet. Denna befattning är avskaffad. Patienternas intressen måste således bli tillgodosedda på annat sätt. I har beslutat uppdra åt direktionernas ordföranden att fungera som patientombudsmän. Detta är som ovan nämnts mindre lämpligt. Det kan inte utvecklas ett förtroendefullt samarbete och tankeutbyte mellan den som företräder ett producentintresse och den som är konsument, i synnerhet inte eftersom alternativ till den landstingsdrivna sjukvården på olika sätt motarbetas. Konsumenten har ju i princip ingen annanstans att vända sig för att få den behandling som önskas utan stora ekonomiska insatser från den enskildes sida. Enligt min mening finns det därför anledning från statsmakternas sida att skapa ett system som i större utsträckning än tillgodoser patienternas intressen. En väg kan vara att återgå till någon form av länsläkare. En annan väg kan vara att uppdra åt någon organisation exempelvis Röda korset - att lokalt tillhandahålla denna konsumentservice. Med stöd av det ovan anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till åtgärder för att stärka konsumentenspatientens inflytande över sjukvården ute i länen.
mot · GA02So451 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So451 och () Meritvärderingen av läkares FN-tjänst Rekrytering av läkare till det svenska FN-sjukhuset i bemannar ett FN-sjukhuskompani i Naqoura i södra (UNIFIL, United Nations Interim Force in ). Sjukhuskompaniet består av ca 110 man och ingår i det svenska FN-regementet i som utökades till att omfatta en underhållsbataljon om ca 630 man. FN-sjukhuskompaniet ingår fr. o. m. denna tidpunkt i bataljonen och består av en sjukhusdel (läkare, sjuksköterskor, sjukgymnast, tandläkare, laboratoriepersonal etc.) samt stödfunktioner i form av stabs-, tross- och vaktpersonal. På kompaniet finns sex läkarbefattningar. För att tjänstgöra i dessa befattningar fordras specialistkompetens. Vid i besätter också en stabsläkarbefattning: Officer (). Kompaniet avlöses varje halvår, vilket innebär att varje befattning skall upprätthållas . har alltså tagit på sig uppgiften att rekrytera tretton läkare till UNIFIL. Denna uppgift har blivit allt svårare att lösa. I motsats till alla andra befattningshavare är läkare svåra att rekrytera. Det är svårt att få dem att stanna hela perioden () och de tjänstgör i två - högst tre - månader. De täta bytena på läkarbefattningarna skapar svåra arbetsförhållanden på sjukhuskompaniet och ryckighet i rekryteringsarbete och planering. kan förmåga att ansvara för sjukhuset komma att äventyras. Läkare som varit primärt intresserade men avstått eller gjort en kortare tjänstgöringsperiod hänvisar ofta till att utlandstjänstgöringen medför bortfall av tjänsteår och således inte utgör en merit vid tjänstetillsättning hemma i . Med nuvarande situation på arbetsmarknaden för läkare kan karriärmöjligheterna därför försämras för den som accepterar utlandstjänst. Reglerna för tjänsteårsrätt m. m. finns intagna i Allmänna Läkarinstruktionen nr 341. Utlandstjänstgöring får enligt instruktionen ske under utan att meritavdrag sker. Om tjänstgöringen överstiger denna gräns skall i varje enskilt fall pröva tjänstgöringens art, innehåll, omfattning och plats i sjukvårdsorganisationen för att kunna avgöra om sådant avdrag skall ske eller ej. Några förhandsbeslut har i allmänhet ej gått att få. Osäkerheten om hur bestämmelserna tillämpas och den upplevda risken att få meritavdrag gör att många läkare tvekar inför utlandstjänstgöring än . För att förbättra läkarrekryteringen till FN-sjukhuskompaniet i , vilket är en nödvändighet, måste oklarheterna i merit- och tjänsteårsvärderingen undanröjas. Med hänsyn till att arbetet vid FN-sjukhuset utöver att omfatta sedvanliga arbetsuppgifter inom kirurgi, allmänläkarvård och medicin, dessutom ger tillfälle till direkt kontakt med andra verksamheter och t. o. m. krigssjukvård borde meritvärderingen av en sådan tjänstgöring av ett halvt till snarare vara högre än tjänstgöring i hemlandets rutinsjukvård. Ett verksamt sätt vore sannolikt att ge alla svenska läkare i UNIFIL generell dispens från 90-dagarsregeln. Med hänsyn till vad som ovan anförts hemställs att hos regeringen begär åtgärder i syfte att undanröja de hinder för läkares FN-tjänstgöring som de otidsenliga meritvärderingsreglema innebär. () () 1986/87 So451
mot · GA02So457 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:So457 m. fl. Vi lever i ett samhälle med hög teknisk och medicinsk standard, och utvecklingen kommer att fortsätta, vilket är positivt. Skickliga vetenskapsmän, forskare och tekniker har gjort och gör viktiga insatser i människans och livets tjänst. Det är angeläget att koppla detta positiva i den mänskliga utvecklingen med grundläggande värderingar, och här kommer också frågan om rättsskyddet in i bilden. Frågan om rättsskydd för fostret har fått en ökad aktualitet när det gäller utvecklingen inom genteknik, fosterdiagnostik, provrörsbefruktning, transplantationskirurgi och forskning på embryon. Det är enligt vår mening angeläget att i samband med en utredning om rättsskydd för fostret i dessa sammanhang även inbegripa frågan om ökat rättsskydd i abortsituationer. Enligt vår mening måste därför frågan om ett ökat rättsskydd för fostret bli föremål för en förutsättningslös utredning utifrån en helhetssyn som omfattar alla de nu aktuella områdena. Frågan bör kunna behandlas av inseminationsutredningen eller på annat lämpligt sätt. Med anledning av ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ett ökat rättsskydd för fostret. () () () () () () () ()
mot · GA02So458 · 1987-01-26 00:00:00 — m. fl. Översyn av stadgan om enskilda vårdhem Stadgan om enskilda vårdhem m. m., som tillkom 1970, innehåller bestämmelser om tillsyn och kontroll över enskilda sjukhem och vissa andra enskilda vårdinrättningar. Då stadgan infördes var det främst långtidssjukvård och åldringsvård som avsågs med regleringen. Stadgan innehåller även bestämmelser om att patienter som inte lämpligen kan vårdas vid vårdhemmet eller som väsentligen försvårar vården av andra skall kunna förflyttas därifrån. har utfärdat anvisningar till stadgan. I nu gällande anvisningar kan bl. a. utläsas att svårt åldersdementa personer inte bör vårdas på enskilt vårdhem. Enligt anvisningarna bör i regel inte heller långvarigt kroppssjuka med stort vårdbehov eller höggradigt rörelsehindrade personer vårdas på sådant hem. Det kan ses både som en rättvisefråga och som en fråga om valfrihet i vården att enskilda vårdhem får ta emot samma patientgrupper som vårdhem inom , om de uppfyller samma krav som man ställer på vårdhem för motsvarande patientkategorier. Motsvarande bör gälla gentemot primärkommunala vårdhem. Enligt vår uppfattning finns det därför skäl att se över stadgan och därmed anvisningarna rörande vilka patienter som får vårdas på enskilt vårdhem. I anledning av tidigare motioner om en översyn av stadgan har utskottet emellertid erfarit att man inom uppfattar stadgan som delvis föråldrad och i behov av översyn i förenklande riktning, vilket bara till en del kunnat avhjälpas genom de moderniserade föreskrifterna. Utskottet har förståelse för dessa synpunkter. Utskottet ser det därför som troligt att en översyn av själva stadgan måste aktualiseras , inte minst för att underlätta en fortsatt utveckling av vårdens omfattning och innehåll. Som utskottet tidigare anfört bör det emellertid ankomma på som central myndighet att hos regeringen aktualisera behovet av ändrade bestämmelser. Detta har inte gjort. Vi motionärer anser emellertid att stadgan är så illa anpassad till nyare lagstiftning på vårdområdet och att ytterligare dröjsmål av ändring av stadgan inte bör ske, varför vi upprepar kravet om översyn av stadgan. 1 1986/87. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts angående översyn av stadgan för enskilda vårdhem. hamre (m) () () () () () 1986/87 So458
mot · GA02So459 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So459 m. fl. (vpk) Anonymiteten vid HIV-tester Liksom tidigare vill vpk här framföra yrkande om att HIV-tester skall ske under fullt anonymitetsskydd, dvs. anonymiteten skall gälla även efter ett positivt prov. I praktiken sker redan på flera håll inom sjukvården provtagning under sådan utsträckt anonymitet. Den har med rätta bedömts som en viktig, förtroendeskapande åtgärd. Myndigheterna måste inse att aids-problematiken inte kan ses isolerad från frågan om bl. a. homo- och bisexuellas situation i samhället. Så länge den förhärskande attityden i samhället innehåller fördomar mot homosexualitet, måste man räkna med att många människor ogärna manifesterar sin läggning. De måste få ett starkt skydd för sin integritet. Det har hävdats att fullständig anonymitet skulle komma i konflikt med smittskyddslagen. Förutom att detta är fel utgångspunkt - skyddssyftet i stort gynnas ju av stärkt integritetsskydd - är en eventuell sådan konflikt möjlig att lösa. Smittskyddsläkarnas översikt över smittans utbredning förutsätter inte att en person med positivt prov blir känd till namnet. Ett insiktsfullt handhavande av ett positivt provfall torde kunna skapa helt tillfredsställande grund för fortsatt regelmässig kontakt med patienten under fortsatt anonymitet. En HIV-smittad missbrukare kan ju också erbjudas att anonymt ha kontakt med . Dessutom är de kontroversiella fall, där vederbörande genom sitt destruktiva beteende riskerar att sprida smitta, möjliga att nå utan att man ingriper i förtroendet läkare-patient. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär förslag till utsträckt anonymitet vid HIV-tester. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1* 1986/87.
mot · GA02So460 · 1987-01-23 00:00:00 — Motion till 1986/87:So460 m. fl. Det nuvarande systemet med statliga investeringsbidrag till bestämda objekt genererar en inte obetydlig byråkrati. Det har bl. a. föranlett inrättandet av ett särskilt statligt organ - (). Nämnden har till uppgift att för statens del granska och godkänna förslag till byggnadsarbeten och anskaffande av utrustning vid kommunala undervisningssjukhus i de fall där statlig investeringsersättning kan utgå enligt avtal om läkarutbildning och forskning samt handha de uppgifter i övrigt som regeringen bestämmer. Från olika håll har kritik framförts mot NUU. () i föreslog i motion 1978/79:111 dess snara avveckling. konstaterade i sitt betänkande SoU 1978/79:39 att detta inte kunde ske innan det har klarlagts hur den statliga kontrollen på området skall vara organiserad efter avvecklingen. (SOU 1981:29 kap. 3.5.5) ifrågasatte NUU:s funktion och ställning: Från högskolans sida har klagomål framförts över bristande insyn i förhandlingarna mellan NUU och sjukvårdshuvudmannen. Vi ifrågasätter om ej en betydande förenkling skulle kunna åstadkommas om investeringsbidraget ersattes med ett schablonmässigt beräknat belopp inom ramen för driftbidraget. I forskningsproposition 1981/82:106 har föredragande statsråd förståelse för att kritiken från högskoleenheterna mot NUU förs fram men konstaterar med anledning av den : Gällande läkarutbildningsavtal skall enligt en överenskommelse tillämpas . I skrivelse till regeringen har statens förhandlingsnämnd anmält att parterna är överens om att ta upp frågan om det nuvarande systemet med investeringsersättning kan omvandlas till ett mer generellt utformat system och att utredningsarbetet härom skall drivas med sikte på en ändring . Vi anser att en sådan förändring skulle vara ett bidrag i avbyråkratiseringsprocessen, och eftersom har förflutit utan att något mer generellt system har införts, framför vi åter förslaget om NUU:s avveckling genom att det särskilda investeringsbidraget slopas. Enligt vår uppfattning finns det goda skäl för detta. De investeringsersättningar som utgår enligt bestämmelserna om statlig investeringsersättning i samarbetsavtalen och de lokala avtalen kan ersättas med schablonmässiga belopp som fördelas inom ramen för avtalen. Om investeringsersättningarna slopas behövs inte längre NUU utan kan avvecklas. Detta skulle innebära mindre byråkrati. är fortfarande tillsynsmyndighet för undervisningssjukhusen, varför en avveckling av NUU inte behöver innebära några nackdelar från statens synpunkt. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna att () skall avvecklas och att de medel som fördelas av nämnden i stället fördelas enligt de principer som anges i motionen. 1986/87 So460 () (m) Per Stenmarck (m)
mot · GA02So463 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So463 och (fp, c) Thoraxkirurgi i Thoraxkirurgi som specialitet bör etableras inom regionsjukvården i sydöstra sjukvårdsregionen, dvs. , och vid i . Vi föreslår att regeringen medverkar till att så kan Utvecklingen inom thoraxkirurgin präglas av det starkt ökade behovet av kranskärlsoperationer. Köerna till dessa okar mycket snabbt. Den genomsnittliga väntetiden till den röntgen som måste föregå operationerna är för oprioriterade fall , medan den för förturerna är högst . Därefter är det en till fyra månaders väntetid på operation. Thoraxkirurgiska kliniker finns i , , och . I syns en etablering vara på väg. För att nedbringa väntetiden och skapa en likvärdig regionsjukvård vore en etablering av thoraxkirurgisk specialitet vid i en värdefull tillgång för den sydöstra sjukvårdsregionen (, och ). Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att hos regeringen hemställa om åtgärder som innebär att thoraxkirurgi som specialitet kan etableras inom sydöstra sjukvårdsregionen vid i . (fp) ()
mot · GA02So464 · 1987-01-27 00:00:00 — och () Ändrad besvärsordning vid registrering av läkemedel och dess läkemedelsnämnd har vid olika tillfällen bedömt läkemedel och olika preparat och därvid avslagit ansökning om registrering på grund av bristande dokumentation av dessas medicinska ändamålsenlighet. Tillverkaren har efter detta överklagat hos kammarrätten vilket i många fall resulterat i att kammarrätten upphävt beslut. äger vid sådana tillfällen ej rätt att överklaga kammarrättens beslut i registreringsärenden. Enligt vår mening är inte kammarrätten den myndighet som i sådana ärenden har den bästa kompetensen för att avgöra om t. ex. ett läkemedelspreparat har tillräcklig dokumentation. Ett exempel på hur och dess läkemedelsnämnds beslut blivit upphävda är det s. k. Pendoralfallet. och dess läkemedelsnämnd har (1976, 1981 och 1983) bedömt preparatet Pendoral och avslagit ansökan om registrering på grund av bristande dokumentation av dess medicinska ändamålsenlighet. Efter överklaganden av tillverkaren har emellertid kammarrätten i upphävt beslut. återlämnades ärendet slutgiltigt till för registrering. Enda indikationen som anges för användning av Pendoral är övervikt. De vanligaste biverkningarna är trötthet, slöhet, sömnighet, yrsel, muntorrhet och diarré. Olika psykiska besvär finns också rapporterade t. ex. sömnlöshet och depression. har påtalat att viktminskning vanligen ej blir bestående efter avslutad behandling med Pendoral. Besvär över beslut i ifrågavarande ärenden skulle kunna prövas på samma sätt som besvär över beslut rörande kliniska läkemedelsprövningar resp. licenser. Mot bakgrund av det anförda hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om ändrad besvärsordning vid besvär över registreringsbesluten i fråga om läkemedel.
mot · GA02So465 · 1987-01-27 00:00:00 — Det har länge varit känt att lugnande mediciner och sömnmedel kan missbrukas. Hitintills har den förhärskande uppfattningen varit att missbruket av läkemedel som Valium, Stesolid, Sobril, Rohypnol m. fl. så kallade bensodiazepiner varit av ringa omfattning och framför allt utgjorts av s. k. blandmissbruk, dvs. missbruk av alkohol och lugnande medel tillsammans. har nya kunskaper gjort att lugnande mediciner och sömnmedel kommit i blickfånget. På enda avgiftnings- och rehabiliteringsenhet, det s. k. på i , uppskattas att 80 000 människor i landet kontinuerligt äter sådana mediciner. Detta gör de inte i första hand av terapeutiska/medicinska skäl utan därför att de har blivit beroende och inte kan sluta med sina mediciner utan att få hjälp med nedtrappning och avgiftning. Dessa människor är inte missbrukare i vanlig bemärkelse. De har blivit beroende trots att de bara följt läkarnas ordinationer. Uppgiften är uppseendeväckande med tanke på att den medicinska expertisen inte kunnat påvisa att bensodiazepinerna ens vid regelbundet intag har någon terapeutisk/medicinsk verkan som sträcker sig . Bland de drabbade är kvinnor och äldre överrepresenterade. Förskrivningen av bensodiazepiner är omfattande. Bensodiazepiner ingår i den läkemedelsgrupp som försäljningsmässigt ligger som nummer tre i . Förskrivningen har också fått konsekvenser för den illegala narkotikahanteringen. Legala narkotikapreparat som Valium, Stesolid, Sobril m. fl. spiller över till den illegala narkotikamarknaden. Enligt polisens statistik är beslagen av bensodiazepiner flera än beslagen av samtliga opiatpreparat (heroin, morfin, kokain och crack). Till de numera kända sociala skadeverkningarna av en för hög förskrivning av bensodiazepiner kan läggas de senaste medicinska rönen om fosterskador hos nyfödda barn till högkonsumenter av bensodiazepiner. Som första läkarlag i världen har ett Göteborgsteam kunnat påvisa allvarliga missbildningar hos barn till högkonsumerande mödrar. Fosterskadorna påminner om de som hög alkoholkonsumtion kan ge upphov till. Senast lugnande mediciner gav upphov till fosterskador i var vid neurosedynkatastrofen . På samma sätt som den totala konsumtionen av alkohol har betydelse för alkoholskadornas omfattning finns det skäl att misstänka att missbruk av lugnande mediciner och sömnmedel är relaterat till totalkonsumtionen av bensodiazepiner. Genom minskad förskrivning av bensodiazepiner torde mycket lidande kunna elimineras. Med hänvisning till vad som ovan sagts hemställs 1. att begär att regeringen utreder mönstret för förskrivning av bensodiazepinerna samt hur dessa läkemedel hamnar på den illegala narkotikamarknaden, 2. att begär att regeringen genom information till läkare får ned förskrivningen av bensodiazepiner till en medicinsk acceptabel nivå, 3. att begär att regeringen tar initiativ i syfte att inom hälso- och sjukvården få till stånd behandlingsmöjligheter för de människor som hemfallit till missbruk av lugnande mediciner och sömnmedel. 1986/87 So465
mot · GA02So469 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87:So469 m. fl. Ökad forskning om luftvägsinfektioner beslut gällande livsmiljön är helt avgörande för de flesta människors livssituation. Vi utsätts för många faror som ofta är okända eller smygande i vårt arbete, i vår bostad eller när vi vistas utomhus. En dålig livsmiljö kan ibland resultera i ett akut insjuknande, men följderna kanske visar sig först genom sjukdom eller olika skador. Luftvägsinfektioner är globalt sett ett större hälsoproblem än både hjärtoch kärlsjukdomar och cancer. Den årliga frånvaron på arbetet till följd av infektioner i hals, näsa och öron kostar det svenska samhället minst 6,4 milj. kr. Dessutom tillkommer 600 milj. kr. i sjukvårdskostnader och 400 milj. kr. Docent vid infektionskliniken vid i har gjort dessa beräkningar. Luftvägsinfektionerna är också främsta orsaken till korttidsfrånvaron vid våra arbetsplatser. Dessa infektioner förorsakade 12 miljoner frånvarodagar och minst 1,7 miljoner läkarbesök . Över hela vår värld utgör luftvägsinfektionerna ett stort hälsoproblem och är anledning till en stor del av för tidiga dödsfall - som särskilt hårt drabbar barn i . Docent finner det anmärkningsvärt att så liten forskningsmöda ägnas åt att förebygga och behandla dessa infektioner. Vi motionärer delar den bedömningen och vill understryka behovet av ökade medel till forskning för att förebygga och behandla luftvägsinfektioner. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om behovet av ökade medel för forskning om förebyggande och behandling av luftvägsinfektioner. () () 1 * 1986187 3 sami.