mot · GA02N313 · 1987-01-20 00:00:00 — Motion till 1986/87:N313 (vpk) Gruvnäringen i är ett av de få länder i som är rikt på och mineraler. Vad som däremot är en stor brist är avsaknaden av ett nationellt handlingsprogram för gruvnäringen och därtill hörande förädlingsindustri. Den hotbild som framträder i vissa regioner där gruvnäringen är en viktig näringsgren föranleder frågor från anställda, kommuner och myndigheter till landets regering och ansvarigt departement vad man avser att göra för att säkra en fortsatt gruvnäring i landet. har dessa frågor lämnats obesvarade, det finns inga riktlinjer, ingen strategi eller framförhållning. Vpk har länge krävt ett handlingsprogram för näringen där regionala åtgärdsprogram bör ingå. Ett sådant regionalt program skulle lämpligen kunna utarbetas för Norr- och gemensamt. I den här motionen aktualiseras en del av de åtgärder och förslag som utarbetats av de fackliga organisationerna och myndigheter i och som bör beaktas i ett åtgärdsprogram för gruvnäringen i . Gruvnäringen är en av mest betydelsefulla näringar. Den svarar för en betydande del av sysselsättningen i ett flertal av länets inlandskommuner. Lägger man därtill vad malmförädlingen i Skellefteåområdet betyder ur sysselsättningssynpunkt, framgår det hur viktig denna näringsgren är för länet. Den entydiga slutsats som kan dras av detta är att det måste vara ett samhällsintresse att garantier skapas för en fortsatt verksamhet för näringen. Först måste omgående insatser av kortsiktig karaktär sättas in för att upprätthålla pågående verksamheter. Dessutom måste satsningar göras som i ett längre perspektiv tryggar näringen i länet. Vad som framstår som en hotbild , och som framstått som delvis akut, är att malmbasen i länet sviktar. Eftersom malmtillgångarna är ett rent ekonomiskt begrepp har de sjunkande priserna medfört att situationen blivit mycket svårare än för bara . Det hela har fått, och får till följd, att antalet sysselsättningstillfällen inom gruvnäringen och förädlingen i länet minskar. försvann 230 jobb i gruvnäringen i länet och prognosen är att ytterligare ca 500 försvinner t. o. m. Till detta får då också läggas att ca 400 jobb försvinner vid . förväntas ytterligare minskning i arbetstillfällen om inte nya Mot. Då det gäller som består av två gruvområden, N313 är, vad man nu vet, läget följande: I Bolidenområdet är de två största gruvorna utbrutna ; det innebär att två tredjedelar av produktionen i området faller bort. I Kristinebergsområdet är Näslidengruvan utbruten . Vidare minskar malmproduktionen i Rävliden . När det sedan gäller Stekenjokkgruvan kommer den, enligt vad som har beslutats, att läggas ner . Sammanfattningsvis innebär nuläget att olika åtgärder omgående måste vidtas för att klara produktionen och sysselsättningen inom gruvnäringen i länet. Inte minst är det nödvändigt att redan nu skapa en realistisk bild av vad som kan göras - detta för att kunna undvika de panikartade åtgärder och misstag som ofta präglat handlandet i regioner och näringar med likartade problem. Vidtas inte åtgärder nu så kommer oundvikligen en neddragning av verksamheten att ske med för regionen förödande konsekvenser. Alternativet är självfallet att klart besked ges om huruvida gruvnäringen skall läggas ner, vilket man då har att planera efter. Om nu meningen är att vi även framöver skall ha en gruvnäring i länet så behövs ett brett upplagt åtgärdsprogram, där samhället tar det yttersta ansvaret. Att samhället bör ta detta ansvar följer av att staten helt eller till hälften äger de gruvor som finns i länet. Det naturliga vore därför att berörda statliga myndigheter i samarbete med företaget och de fackliga organisationerna undersöker vilka framgångsvägar som är möjliga och med detta som grund drar upp riktlinjer. Det har redan från gruvfackens organisationer i länet gjorts en rad olika undersökningar om tänkbara åtgärder för att säkerställa en fortsatt gruvdrift i länet och en utveckling av densamma. När det gäller kortsiktiga insatser har man bl. a. fört fram följande som nödvändiga åtgärder: Här måste åtgärder omgående vidtas så att brytningen kan uppehållas medan nödvändiga undersökningar görs i anslutning till gruvan över eventuellt nya brytvärda mineraliseringar. När det gäller möjligheten att hitta nya brytvärda kvantiteter i anslutning till gruvan är tillgängliga uppgifter därvidlag mycket motstridiga. En nedläggning av gruvan skulle drabba de anställda, bygden och kommunen mycket hårt, och det får därför inte lämnas några möjligheter att så långt det är möjligt undersöka området kring gruvan. I länet finns ett antal fyndigheter som kan börja brytas . En del kan säkert ur företagsekonomisk synpunkt vara svåra att motivera - samhällsekonomiskt däremot kan dessa insatser vara försvarbara eftersom alternativet skulle bli problem i form av arbetslöshet och svårigheter att behålla fungerande samhällen. Ökad prospektering i anslutning till befintliga gruvor Mot. Vad som också kan ses som kortsiktiga insatser är ökad prospektering vid N313 befintliga gruvor för att om möjligt förlänga deras livslängd. Emellertid måste också satsningar göras som i ett längre tidsperspektiv tryggar sysselsättningen inom gruvnäringen i länet. Prospekteringen måste utvidgas till att även omfatta andra geografiska områden och i vissa fall andra metaller än de som bryts. Även när det gäller insatser i ett längre tidsperspektiv har såväl fackliga organisationer som länsmyndigheter lagt fram förslag till sådana, som har hög angelägenhet och som bl. a. utgörs av följande: Samhället måste ta en stor del av ansvaret för prospektering i landet, genom att även fortsättningsvis anslå medel till detta. I budgetpropositionen aviseras en näringspolitisk proposition där förslag om ett treårigt program för prospektering skall framläggas. Jag utgår ifrån att detta kommer att handla om en rejäl satsning på prospektering och att en betydande del av resurserna kommer att styras till norra delen av landet. När det gäller karteringen i länet finns stora brister. Det måste anses som mycket anmärkningsvärt att det under har prospekterats i utan att det finns geologiska kartor i området. Lika anmärkningsvärt är att det endast har tagits fram fyra kartblad i Norr- och , därtill har dessa kartblad tagits fram i områden som icke är aktuella för någon prospektering. Till detta skall också läggas att , då femårsprogrammet för ökade insatser i prospekteringsverksamheten har pågått, har SGAB i minskat med 45 anställda. Helt klart är också att delningen SGU-SGAB har varit till nackdel och att åtgärder nu måste vidtas för att inrätta en samordnad statlig prospekteringsresurs. Det är angeläget med en bättre geo-information från norra . Förslagsvis skulle en databas för denna information kunna förläggas i . I en sådan databas skulle all fundamental geo-information lagras och därför komma att bli en ytterst betydelsefull servicefunktion för gruv- och mineralindustrin i regionen och ge positiva effekter på den framtida utvecklingen av malm- och mineralverksamheten i norra . I ett åtgärdsprogram för gruvnäringen har forskning och utveckling sin givna plats. a. i finns en del stora fyndigheter bestående av komplexa finkorniga svavelkismalmer. har dessa fyndigheter inte kunnat exploateras, bl. a. av vissa processtekniska skäl. Här måste forsknings- och utvecklingsarbetet intensifieras, så att dessa fyndigheter kan tas tillvara - utnyttjandet av dessa kan ju bli en av förutsättningarna för malmfältets överlevnad på . En ökad satsning på biotekniken hör också till ett framåtsyftande program. Bakteriell sulfidmalmslakning har uppmärksammats även i vårt land, men är än så länge begränsad till forsknings- och utvecklingsstadiet. ytterligare resurser satsas med inriktning att starta en kommersiell Mot. 1986/87 utvinning av i första hand koppar och zink. Gruvbrytning i mindre skala har rika malmtillgångar. Över hundratalet fyndigheter är kända och det finns förekomster i stort sett i varje kommun. En hel del av dessa fyndigheter är av mindre format och har inte ansetts vara brytvärda. Här måste ett nytänkande till - gjorda undersökningar visar ju att det bör vara möjligt att tillvarata dessa fyndigheter genom gruvbrytning i mindre skala. Självfallet måste det utvecklas en ny teknik på området, bl. a. då genom transportabla anrikningsverk. En del av dessa fyndigheter utgörs av legeringsmetaller. När det gäller legeringsmetaller är det ur försörjnings- och beredskapssynpunkt anmärkningsvärt att så litet görs på området. Detta förhållande måste betraktas som ett mycket starkt skäl för att redan nu förbereda och påbörja en brytning och förädling av dessa metaller. En smågruveverksamhet måste således av flera skäl övervägas. Regionen besitter ett i många fall unikt gruvkunnande som borde ge möjlighet att kunna exportera kompletta gruvsystem, som förutom anläggningar också innehåller drifts- och underhållstjänster. Det stora gruvprojekt som tydligen avses igångsättas på bör ge möjligheter för svensk gruvindustri i form av export av tjänster och teknik. Dessa möjligheter måste självfallet så långt möjligt tas till vara. Utbildning av bergsingenjörer bör lokaliseras till någon av tätorterna i , för att på så sätt komma närmare gruvor som är i drift. Gruvnäringen är en näringsgren som kräver en lång framförhållning. Det tar ofta från det att en fyndighet upptäcks till det blir en brytning. Därför ser länsmyndigheter, kommuner och anställda med oro på att malmbasen i länet sviktar och att verksamheter upphör. Med den betydelse som näringen har för länet måste alla möjliga vägar prövas för att säkerställa en fortsatt verksamhet. Möjligheter saknas inte, men det krävs vissa åtgärder och en god framförhållning. Ett åtgärdsprogram för gruvnäringen i bör därför omgående utarbetas och genomföras. Ansvaret för detta måste samhället ta. Regeringen bör ta erforderliga initiativ. Med hänvisning till det anförda föreslås N313 att hos regeringen begär utarbetande av ett åtgärdsprogram för gruvnäringen i med beaktande av vad som anförs i motionen.