mot · GA02u509 · 1987-01-22 00:00:00 — Motion till 1986/87 :U509 m. fl. förhållande till EG, m. m. Nationsgränser är konstlade hinder för mänsklig verksamhet. Den fria tanken skall inte spärras av en gränskontroll - den fredliga handeln skall inte strypas av en tulltaxa. är ett litet land - vår kultur, teknik och ekonomi är intimt knutna till utvecklingen och strömningarna i vår omvärld. Vi måste vara ännu mera öppna för impulser utifrån - det är en förutsättning för utvecklingen av både vårt andliga och vårt ekonomiska klimat. har aldrig varit något isolerat land. Redan på bronsåldern förekom handelskontakter mellan det som är och Väst- och . Vikingarnas färder var ofta inte härjningståg utan resor som syftade till fredlig handel. var både och viktiga städer i Hansan, det betydelsefulla nordeuropeiska handelsförbundet. stormaktstid hade varit omöjlig utan den omfattande exporten av bl. a. skogsprodukter. 1800-talets exportintäkter, bl. a. från den norrländska skogen, lade den ekonomiska grunden till dagens . öppnades stora delar av av järnvägen och telegrafen. blev ännu tydligare en del av - kontinenten kunde nås på någon dag med bekväma förbindelser i stället för efter någon veckas strapatsrik färd. Successivt fick allt större delar av befolkningen möjlighet att resa. Kulturellt knöts vi än närmare till kontinenten. ligger oss kommunikationsmässigt mycket nära flera svenskar än någonsin reser utomlands. Ungdomar kan till ett lågt pris tågluffa och möta andra unga människor från olika delar av . Äldre människor kan semestra på solsäkra breddgrader. 10000-tals svenskar åker också för längre eller utomlands i näringslivets tjänst. har förståelsen för världen runt omkring oss varit större likväl finns det på en lång rad områden omotiverade hinder för kontakter med utlandet. Det gäller mänskliga kontakter, vetenskapligt utbyte, handel, kapitalrörelser och samarbete för att lösa gemensamma problem. Många av dessa hinder är medvetet resta av länder, som inte delar våra värderingar. Andra hinder reses av oss själva och av länder som delar våra frihetsvärderingar. I de senare fallen borde det finnas goda möjligheter att förändra situationen. I denna motion lägger vi förslag som syftar till att vi, från svensk sida, skall avveckla så många hinder som möjligt i våra kontakter med omvärlden. Den engelske parlamentarikern och ekonomen visade U509 1817 utgivna verk Principles of political economy and taxation på förekomsten av s. k. komparativa fördelar i handel mellan länder. Internationell handel innebär visserligen att alla produkter inte med lönsamhet kan tillverkas i varje land. Men den innebär också att ett land alltid kan vara internationellt konkurrenskraftigt för vissa varor och tjänster. Genom att produktionen får ske på de platser där den har bäst förutsättningar minimerar man åtgången av insatser i form av råvaror, kapital och mänsklig arbetskraft. Internationell handel kan ge upphov till tillfälliga anpassningsproblem, men den garanterar i längden högre levnadsstandard för världens befolkning. Det kan naturligtvis resas invändningar mot dessa enkla principer. Det finns förhållanden som gör bilden mer komplicerad än den nu har framställts. Likväl visar erfarenheterna att den fria internationella handelns principer är den grund på vilken den fortsatta utvecklingen av välståndet i världen kan skedde en brytning med den tidigare förhärskande merkantilistiska handelsteorin. övergick till frihandelspolitik. Även i förekom intensiva politiska strider mellan frihandelsvänner och tullanhängare. depression återföll de flesta regeringar till ett närmast merkantilistiskt synsätt. De införda skyddstullarna fördjupade och förlängde nedgången. I strävandena efter slut att åter bygga upp världsekonomin spelade frihandeln en viktig roll. Som ett uttryck för detta tillkom det s. k. . Trots åtskilliga ronder av förhandlinar inom detta avtals ram och många andra internationella ansträngningar kvarstår emellertid åtskilliga tullbarriärer och handelshinder. Handelshinder består inte bara av tullar, utan också av osynliga, icke tariffära hinder som kan vara medvetet tillskapade eller enbart utslag av byråkrati. har förordat tullsänkningar. Förståelsen för frihandeln inom vårt land har emellertid inte varit oreserverad. och andra västliga industriländer - har t. ex. inte varit beredda att förespråka frihandel för jordbruksprodukter. har fått acceptera att även , trots vår uppgivna tilltro till frihandelsprincipen, infört handelshinder vid import av främst teko-produkter från många . Med hänvisning till beredskapsskäl har svenska konsumenter fått betala för att vissa arbetstillfällen har skyddats av tullar och icke tariffära handelshinder. det internationella avtalet för utveckling av fri världshandel - var ett av resultaten av Bretton Woods-överenskommelsen 1944. Då var västvärldens ekonomier starkt reglerade. Avtalet tillkom för att säkra tillväxt i världsekonomin genom en ökande internationell handel. , som har utvidgats genom sju omfattande förhandlingsrun- 5 dor, har avsevärt kunnat liberalisera världshandeln. Allt fler länder har blivit Mot. medlemmar av , t. o. m. vissa statshandelsländer. ar av tullsatser omfattar GATT-avtalen även regler mot diskrimineringar av olika länder, förbud mot kvoteringar och antidumpningsbestämmelser. Genom en ministerdeklaration förklarade handelsministrarna i GATT-länderna att en ny förhandlingsrunda för utveckling av skulle starta - den s. k. Uruguay-rundan. I förhandlingsrundan skall nya ämnen tas upp till behandling. På förslag från bl. a. skall förhandlingar upptas om att innefatta även tjänstehandel i GATT-avtalen. Även jordbruksprodukter, som huvudsakligen stått utanför , skall bli föremål för förhandlingar. Denna ståndpunkt har länge drivits av jordbruksproducerande länder såsom , , Ett av de viktigaste områdena för de nya förhandlingarna är avveckling av icke tariffära handelshinder och skapandet av en tillsynsorganisation inom i syfte att förhindra att nya handelshinder etableras och att påskynda avveckling av etablerade handelshinder. För del aktualiserar Uruguay-rundan en del motsättningar i den svenska politiken. I finns många tjänstehandelsföretag som är aktiva på utländska marknader. Utländska tjänsteföretag hindras emellertid i vissa fall på den svenska marknaden av särregler av olika slag. En annan fråga som kommer att behandlas under GATT-förhandlingarna är handelsrelaterade investeringar. Även på detta område kan ställas inför svårigheter, eftersom vi tillämpar en kontroll av utländska investeringar som möjliggör att myndigheterna ställer industri- och regionalpolitiska krav vid förhandlingar om investeringstillstånd. Detta strider mot frihandelsprincipen och kan i längden skada det svenska näringslivets verksamhet i utlandet. Inom ramen för de kommande GATT-förhandlingarna kommer motsättningarna mellan de tre stora handelsblocken i världen EG, och - att exponeras. och EG kräver att den japanska marknaden skall öppnas för fri handel och att de många icke tariffära handelshindren där skall avvecklas. EG och kräver också att japanska företag skall visa hänsyn till de hemmaindustrier inom EG och med vilka de konkurrerar. Även mellan och förekommer handelshinder som delvis berör och som måste behandlas under Uruguay-rundan. Ett sådant område är stålindustrin, där man i byggt upp ett system av skyddstullar, prisutjämningsavgifter och kvoteringar som strider redan mot det nuvarande regler. I finns det dock en lång rad stålindustrier som överlever enbart med hjälp av statliga subventioner, vilket enligt amerikanskt synsätt också strider mot GATT-stadgan. Från amerikansk sida har man velat få till stånd s. k. frivilliga exportbegränsningsavtal (VRA Voluntary Restraint Agreements) med enskilda länder eller branschorganisationer i dessa. Inför hotet om antidumpningstullar har man lyckats få sådana avtal med de flesta stålexportörer utom och . Resultatet är dock att i stället tillämpar s. k. utjämningstullar mot flera svenska stålprodukter. bör kräva att upprätthålles i alla hänseenden. skall inte tvingas till frivilliga begränsningar av någon del av vår Mot. Från svensk sida måste vi fortsätta att kräva att alla tariffära och icke U509 tariffära handelshinder avvecklas. nåddes enighet om det nya multifiberavtalet - MFA IV. Multifiberavtalen är ett unikt undantag från GATT-principerna och bygger på att textilimporterande industriländer begränsar importen genom att sluta bilaterala uppföljningsavtal med exportländerna - huvudsakligen utvecklingsländer eller svagt utvecklade länder. På så sätt kan man skydda den egna icke-konkurrenskraftiga textilindustrin. Tanken bakom multifiberavtalen har varit att importbegränsningarna skulle vara tidsbestämda och ge utrymme för att underlätta omställningen i industriländerna. Successivt skulle kvoterna öka. I det senast utlöpta avtalet avsågs kvoterna öka med . har emellertid, med hänvisning till låg produktion och hög importandel, kunnat hålla nere ökningstakten till . I den svenska debatten har också främst från socialdemokratiskt håll - framförts beredskapsskäl för att skydda svensk teko-industri. Resultatet har blivit att vi upprätthåller en betydligt högre självförsörjningsgrad på teko-området än vi gör för många andra varuområden. När vi i och andra välmående industriländer tillämpar handelsbegränsningar mot visar vi också att vi inte är beredda att ta konsekvenserna av våra uttalanden om solidaritet med befolkning. som vi stöder industriell utveckling i med skattemedel är vi inte beredda att tillåta att deras industriprodukter får säljas fritt. Det är en i grunden omoralisk inställning. Fattigdomen i kan aldrig bekämpas, om inte individerna kan få arbete - det kräver att dessa länder kan få exportera sina produkter. Enligt vår mening bör frihandelsprincipen gälla även på textilområdet. bör uppfylla GATT-målsättningen att även detta område skall integreras i frihandeln. Det kan ske genom att existerande avtal omförhandlas till fördel. Utökade möjligheter till import från skulle endast marginellt drabba den svenska teko-industrin det är troligen import från andra industriländer som skulle minska mest. Den ekonomiska krisen och föranledde omfattande regleringar av de finansiella marknaderna i världen. Under återuppbyggnaden efter togs flera initiativ för att främja fria kapitalrörelser över gränserna. Mest ambitiöst var det som utvecklats till vad som utgör kapitalliberaliseringsstadga. Enligt denna stadga åtar sig medlemsländerna att sinsemellan successivt 7 avskaffa restriktioner mot kapitalrörelser. Möjlighet finns att på olika Mot. punkter reservera sig mot däri intagna liberaliseringsförpliktelser med U509 åberopande av t. ex. betalningsbalansskäl, men strävan är att sådana undantag steg för steg skall avvecklas. har länge tillhört de som har anfört flest reservationer mot kapitalliberaliseringsstadgan. har visserligen några steg tagits för att avreglera den svenska valutapolitiken, men utvecklingen mot fria kapitalrörelser går betydligt snabbare utomlands. intar fortfarande en föga hedrande köplats i detta sammanhang. Detta är så mycket mera anmärkningsvärt som brukar berömma sig av att vara en öppen ekonomi. På varuutbytets område har vi länge med stolthet arbetat för liberalisering. Logiken kräver att vi intar samma ståndpunkt när det gäller finansiella transaktioner. Den amerikanska finansmarknaden med centrum i har länge varit förhållandevis fri, vilket naturligtvis till stor del sammanhänger med dollarns roll som internationell reservvaluta. En restriktiv banklagstiftning har emellertid medfört att det inhemska kreditväsendet fortfarande uppvisar en otidsenlig struktur. har utvecklats till ett betydelsefullt internationellt finanscentrum, vilket till stor del förklaras av att numera har världens största överskottssparande. regleringar avvecklas i snabb takt, och myndigheterna är angelägna om att öppna de finansiella marknaderna för utlänningar. I har gått i spetsen för avvecklingen av hinder mot fria kapitalrörelser. Valutaregleringen avskaffades i ett enda slag 1979, och landet har inte längre någon reservation mot kapitalliberaliseringsstadga. För att slå vakt om som ett finansiellt centrum har avregleringen av olika marknader drivits vidare, genom den reform som kallas the Big Bang. är det möjligt att tala om en internationell kapitalmarknad, som är öppen dygnet runt i , resp. . Men andra europeiska städer vill göra rangen stridig. , som också är reservationsfritt gentemot OECD-stadgan, öppnar successivt sina marknader, vilket särskilt söker utnyttja. avvecklar i snabb takt olika kredit- och valutapolitiska regleringar, och i är franc-marknaden åter tillgänglig för utländska låntagare. anpassar sitt regelverk, så att t. ex. skall kunna delta i den internationella konkurrensen om finansiella tjänster. Men det räcker inte med avreglering för att en marknad skall framstå som attraktiv. Det är också viktigt att minimera transaktionskostnaderna. Det finns därför en klar tendens att avveckla olika former av pålagor som kupongskatter och omsättningsskatter på värdepapper. Även i våra nordiska grannländer har en påtaglig avreglering och internationalisering ägt rum. Längst har gått, vilket bl. a. sammanhänger med landets medlemsskap i EG. Redan i Rom-traktaten togs det in en stark förpliktelse att frigöra kapitalrörelserna. Det aktuella målet är att ha ett helt öppet och fritt flöde av kapital mellan EG:s tolv medlemsländer med sammanlagt 320 miljoner invånare. steget att förbjuda all valutakontroll och reglering vid köp och försäljning av Mot. aktier och obligationer, vid investeringar i kollektiva sparfonder samt vid U509 väntas förslag om att privatpersoner skall ges rätt att ha bankkonto i valfri valuta och få spara och låna över nationsgränserna. pågår ett arbete för att skapa en fri inre marknad för bank- och försäkringsverksamhet samt aktiehandel. Den snabba internationella utveckling som här tecknats betyder att blir allt ensammare om att som välutvecklat industriland behålla ett omfattande regelverk för kapitalrörelser. De steg som tagits i liberaliserande riktning har präglats av tveksamhet och ängslan. Utländska banker släpptes inte in i förrän svenska banker som ett slags repressalieåtgärd hade vägrats tillträde till den norska marknaden. Det program för successiv avreglering som aviserade och inledde med att släppa svenska företags direktinvesteringar utomlands fria har inte fullföljts med nästa viktiga steg, nämligen att tillåta svenskar att fritt köpa aktier utomlands. har dessutom i princip avvisat tanken att tillåta portföljinvesteringar över gränserna. Bakom denna strävan till självisolering ligger en föreställning om att det är angeläget att bevara den nationella handlingsfriheten. Men detta är varken möjligt eller önskvärt. De rika tillfällena till privata kapitalrörelser i anslutning till utrikeshandeln utesluter en självständig stabiliseringspolitik. Härtill bidrar den stora utlandsupplåning som både staten och privata intressen har ådragit sig. Men dessutom har genom att ställa upp en fast valutakurs förpliktat sig att anpassa sin politik efter omvärlden. Fria kapitalrörelser kan då spela en positiv roll genom att tvinga fram en mer stabil och disciplinerad ekonomisk politik, som bl. a. kan bidra till att företag och löntagarorganisationer visar större återhållsamhet på pris- och lönesidan. Den svenska förhalningstaktiken skapar egentligen bara problem för oss själva. Utländska erfarenheter talar för att en avveckling av valutahinder skall ske snabbt, helst i ett enda slag, bl. a. därför att de anpassningsrörelser som blir den oundvikliga och önskade följden då går i båda riktningarna och tenderar att ta ut varandra. Kravet på reciprocitet är i dessa sammanhang starkt. Utomlands ogillar man att främjar en billig kapitalimport genom att tillåta utlänningar att köpa svenska aktier men inte ger svenskar motsvarande rätt utomlands. Inom banksektorn har vi åter skapat obalans genom att tillåta svenska banker att inrätta filialer i andra länder, medan vi fortsätter att kräva av utländska banker att de skall starta dotterbolag i . Vi talar om risken för att bli diskriminerade av EG, men i själva verket är det ju som är den diskriminerande parten genom att i väsentliga avseenden förbehålla sig rätten till särvillkor. Den kanske allvarligaste följden av vår självvalda isolering är dock att vi avstår från att utveckla en del av den expansiva tjänstesektorn, där vi har mycket goda förutsättningar att hävda oss. Den snabba utvecklingen av de 1 * 1986/87.3 sami. inhemska finansiella marknaderna efter den kreditpolitiska avregleringen Mot. har visat att vi förfogar över den kompetens och organisationsförmåga som U509 Här finns det goda möjligheter att få fram nya jobb och att förbättra tjänstebalans. Men ändå undviker vi att ta del i framväxten av den internationella kapitalmarknaden. Den förda politiken uppmuntrar t. o. m. till att sådana affärer med svenskt intresse förläggs utomlands till , bör självfallet delta i den internationalisering av de finansiella marknaderna som pågår i snabb takt. Det är naturligt för oss att i första hand söka anknytning till utvecklingen i . Via EFTA är vi i en direkt förhandlingsposition med EG. Men strävan bör vara att så långt möjligt delta direkt i det reformarbete som pågår inom EG. En förutsättning för detta är en snabb, fullständig och definitiv avveckling av den svenska valutaregleringen, vilken alltså även måste omfatta portföljinvesteringar. På det monetära samarbetets område är det angeläget med en svensk anslutning till (). Detta skulle bidra till att ge oss mera stabila valutarelationer med våra viktigaste handelspartners. kan EMS komma att utvecklas till en verklig valutaunion. Som redan andra länder konstaterat räcker det emellertid inte att avreglera. Affärerna söker sig dit där de kan utföras billigast. Därför bör skattebelastningen vara låg - såväl generellt som specifikt för finansiella tjänster. Men medan andra länder avvecklar sådana pålagor som stämpeloch omsättningsskatter på värdepapper, går i motsatt riktning. Transaktionskostnaden för ett aktieköp är i att jämföra med i t. ex. eller . Införandet och sedan fördubblingen av skatten på aktiehandel måste ses som en stor del av förklaringen till att värdepappershandeln med utlandet (t.o.m. november) resulterade i ett importöverskott på , vilket bör ställas mot ett exportöverskott på . Även på det institutionella området måste hinder avvecklas. Den höga förändringstakten på de finansiella marknaderna medför nya villkor för bankernas verksamhet, vilket naturligtvis får strukturella återverkningar. Således har den traditionella utlåningen till storföretag minskat som en följd av att dessa finansierar sig själva direkt på marknaden. Begrepp som globalisering och sekuritisering håller på att tränga in även i . Men under sådana förhållanden kan inte den finansiella företagsstrukturen betraktas som given en gång för alla. Lika väl som vi förutsätter att svenska banker skall kunna etablera sig och till och med köpa in sig i existerande företag utomlands, måste vi ge samma möjligheter till utländska intressen i . Med öppna gränser och fri konkurrens behöver vi aldrig riskera att bli utan företag som tillhandahåller finansiella tjänster i vårt land. Sammanfattningsvis bör det fortsatta reformarbetet inom den finansiella sektorn i präglas av insikten att liberalisering av kapitalrörelser mest gynnar den som genomför liberaliseringen och att kostnaderna för kvardröjande restriktioner får bäras av det land som behåller dem. Nordiskt samarbete Mot. En bärande tanke i det nordiska samarbetet är erkännandet av de nordiska U509 ländernas gemensamma historiska och kulturella bakgrund. Av tradition finns det en långtgående samverkan såväl mellan de nordiska länderna som mellan industri och företag i . Samarbetet har sedan tillkomsten av intensifierats och har de ekonomiska frågorna fått en alltmer framträdande ställning. En gemensam handlingsplan för ekonomisk utveckling och full sysselsättning har utarbetats och ligger nu till grund för ett mer organiserat samarbete. De nordiska ekonomierna står inför betydande krav på anpassning och förnyelse vilket kommer att medföra krav på omstrukturering av produktion, kapacitetshöjande investeringar och satsningar på forskning och utveckling. Grunden för de nordiska ländernas internationella inriktning är en avancerad exportindustri med hög produktivitet. Det är nödvändigt att de nordiska ländernas kostnadsutveckling inte överstiger våra viktigaste konkurrentländers. Den högskattepolitik som förs i de nordiska länderna skiljer sig från vad som gäller i många konkurrentländer och de nordiska länderna bör gemensamt sträva efter åtgärder på skatte- och avgiftspolitikens område som jämställer oss med övriga . Som ett positivt drag i utvecklingen kan nämnas det ökade intresse för nordiskt samarbete som kommer till uttryck på olika håll inom näringslivet. Arbetsgruppen för utvidgat ekonomiskt samarbete i , den s. k. Gyllenhammar-gruppen, har framlagt en rapport med långtgående förslag att utvidga det nordiska samarbetet också utanför den officiella ramen. Sådana initiativ bör mötas positivt och utgöra en stimulans till vidareutveckling av det nordiska samarbetet. har ett vidgat nordiskt samarbete ägt rum när det gäller att presentera de nordiska länderna runt om i världen. Förnämliga kultursatsningar har gjorts i och och det är viktigt att denna form av kultursamarbete ges möjligheter till vidareutveckling. Till kultursamarbetet kan också räknas det intensifierade forskningssamarbete som kommit till stånd. För små länder som de nordiska innebär ett samarbete på forskningsoch utvecklingsområdet förstärkta möjligheter till avancerade uppgifter inom bl. a. datateknologi-, bioteknik- och energiforskningen. bör inom ramen för det nordiska samarbetet aktivt verka för en ytterligare intensifiering av det ovan beskrivna arbetet. 5.1 Utvecklingen inom EG Den Europeiska Gemenskapen EG har utvidgats med , och och utgör nu en gemensam marknad för 320 miljoner människor i tolv länder. EG är trots många och uppenbara brister det mest framgångsrika försöket att bygga en gemensam marknad med flera ingående nationalstater. Grunden för EG-samarbetet är en gemensam extern tullmur, en tullunion. Redan då Rom-traktaten undertecknades 1960 avsåg man emellertid att den Europeiska Gemenskapen skulle utvecklas till en verklig gemensam inre Mot. marknad där inte bara gods fritt kunde flöda över gränserna, utan även U509 människor, företag och idéer. Inom EG försöker man nu snabbt genomföra en verklig inre marknad. stats- och regeringschefer beslutade vid ett toppmöte i att man skall skapa en fri inre marknad . Syftet är att skapa en gemensam marknad utan hindrande gränser där varor, tjänster, människor och kapital fritt kan röra sig. För att uppnå detta har förbundit sig att avveckla nationella särregler och anpassa lagar och normer så att företag ställs inför likartade krav i alla länder. Det kommer att innebära att man får en marknad där företag kan konkurrera på lika villkor över statsgränserna inom EG. Erfarenheterna inte minst från visar fördelen med stora marknader där det inte finns några tullhinder, migrationshinder eller hinder för kapitalrörelser. Likartade lagar och en gemensam valuta har givit en väldig tillväxtkraft. Ännu har inte kunnat förverkliga mer än en del av dessa ambitioner. har utvecklingen av EG-samarbetet åter skjutit fart. Vid det senaste årsskiftet trädde den nya reviderade Romtraktaten - act i kraft. I denna inför man bl. a. en ändrad beslutsordning - numera kan besluten i ministerrådet fattas med majoritetsbeslut, tidigare krävdes enighet. Vidare har man slagit fast nya uppgifter för EG - bl. a. skall organisationen samordna de olika medlemsstaternas regler på miljö- och arbetsmiljöområdet.