mot · GA02A469 · 1987-01-25 00:00:00 — 1986/87 :A469 Nationell tillväxt och balanserad regional utveckling Den traditionella regionalpolitiken, med särskild inriktning på bidrag och subventioner till enskilda företag, spelar och kommer att spela en allt mindre roll. Skall vi lyckas uppnå såväl en god, samlad nationell ekonomisk tillväxt som en positiv, balanserad regional utveckling i är det hög tid för en ny helhetssyn på de regionala tillväxt- och balansproblemen. Debatten om den regionala utvecklingen har tilltagit i omfattning och styrka . Detta är i och för sig glädjande. Tyvärr präglas dock debatten av alltför mycket av förenklingar och slagord. Stoppa utflyttningen, Storstäderna får inte växa mera är två exempel på förenklade uttryck av detta slag. Den svenska regionalpolitiken, eller lokaliseringspolitiken som det tidigare hette, söker sig tillbaka till 1950-talet. Självfallet kan man gå ännu längre tillbaka i tiden och anlägga ett mer storstilat historiskt perspektiv. För att ta ett par sådana exempel: Etableringen av universiteten i samt etableringen av i är ett par sådana exempel på där centralmakten aktivt kunnat påverka den regionala utvecklingen och försvenskningen i det växande Stormaktssverige. Exempel på regionalpolitik med praktisk tillämpning går också att finna i en mängd regleringar kring handel och köpenskap . gick försvars- och säkerhetspolitik samt regionalpolitik med den tidens mått mätt hand i hand. Det var självfallet nödvändigt för stormakten med en god regional utveckling i rikets olika provinser. Utan en sådan utveckling kunde inte provinserna försörja den lokala krigsmakten. Utan en god, ung befolkning kunde ej heller stormakten sätta upp nödvändiga försvars- och anfallsstyrkor - en nog så intressant parallell i frågan om hur man skall kunna försvara och rekrytera och sätta upp erforderliga brigader och bataljoner i denna landsända i dagens . Regionalpolitik och diskussion om balanserad regional utveckling är därför inte någon ny företeelse utan har mer eller mindre kontinuerligt förekommit i vårt land. Regionalpolitik i mer modern bemärkelse söker alltså sina rötter . I samband med den kraftiga ekonomiska tillväxten efter kriget och blev framför allt alltmer överhettad. Främst gällde det då problemen i . Statsmakterna såg med oro bl. a. på hur kostnaderna för lokaler och löner i kraftigt påverkades av den s. k. överhettningen i denna ort. Lokaliseringspolitiken sökte redan då avlänka tillväxt från . om man på detta sätt anlade ett kanske defensivt synsätt så lade man också grunden till en framtida diskussion om en utflyttning av statliga ämbetsverk. Då var motivet delvis annorlunda. Genom en utflyttning av ett antal kvalificerade befattningar skulle de orter som kom i åtnjutande av denna utlokalisering få en värdefull stimulans och arbetsmarknaden där kunna erhålla en ökad bredd och ett ökat djup. Den kraftiga omstruktureringen av det svenska samhället med en kraftig utflyttning framför allt från ned mot kom att aktualisera behovet av industripolitiska satsningar för att bromsa en annars hotande avfolkning från dessa landsändar. Ett omfattande system byggdes upp kring industripolitiskt stöd. Allteftersom tiden gick kom systemet att innehålla allt fler och fler stödformer som blivit allt svårare att överblicka för berörda aktörer. kom också nya faktorer in i bilden som i allt större utsträckning kom att påverka företagens val av lokaliseringsort. Alltför mycket av det hittillsvarande stödet hade inriktats på investeringar i s. k. hårdvaror medan andra mer mjukvaruinriktade investeringar kom att spela en allt viktigare roll för näringslivets utveckling. I den regionalpolitiska utredning som arbetade uppmärksammades alltmer denna utveckling. Trots att huvuddirektiven gick ut på att sanera i stödfloran och se över i vilken utsträckning som det dåvarande stödsystemet var ändamålsenligt blev resultatet av utredningen tämligen magert. Moderata samlingspartiets förslag om kraftfulla förenklingar i stödsystemet vann ej utredningsmajoritetens öra även om förståelse och intresse fanns för att gå vidare på detta område. Nytänkande och helhetsperpektiv krävs Sorn framgått ovan så framstår den traditionella regionalpolitiken med dess olika former av industripolitiskt stöd som alltmer verkningslös och föråldrad. Det är definitivt nödvändigt att tänka i nya banor. Det är angeläget att se regional utveckling ur flera rumsliga perspektiv för att diskussionerna skall vara och bli fruktbärande. Minst fyra sådana nivåer kan då urskiljas: A) Det globala perspektivet som enkelt uttryckt handlar om roll i världen. Här kan och bör naturligtvis diskuteras hur skall kunna stärka och hävda sin ekonomiska och kulturella position visavi omvärlden. Vad betyder exempelvis EG i detta sammanhang? B) Det europeiska perspektivet, vilket behandlar roll i denna ekonomiska och kulturella gemenskap. Hur skall vårt land kunna hävda sina intressen och med bevarad nationell identitet samverka och konkurrera med andra länder i inom ramen för handelspolitiskt samarbete och annat samarbete? I detta perspektiv intar ländernas storstäder en central roll. Tveklöst är en dynamisk huvudstad i vårt fall - en stor tillgång i dessa sammanhang. plats för ekonomiska, kulturella, vetenskapliga och varför inte säker- Mot. hetspolitiska diskussioner spelar en huvudstad av tillväxt och aktivitet A469 en viktig roll i nordligaste . I debatten om framtida tillväxt och utveckling måste detta perspektiv ständigt hållas levande. Det nationella perspektivet berör då mer handgripligt vad vi i dagligt tal brukar kalla regionalpolitik och regional utveckling. Hur skall vi genom politiska beslut erbjuda fasta och långsiktiga spelregler och förutsättningar för ett stort antal regioner att utvecklas på ett balanserat och positivt sätt utifrån deras förutsättningar? Det är just för att uppnå detta som vi enligt min mening måste anlägga mer av ett helhetsperspektiv på de regionala utvecklingsfrågorna. Vad vi upplever i är ju att vid sidan om de tre storstadsregionerna utvecklas ytterligare ett par stycken regioner positivt. Exempel på sådana är och . Båda har universitet och är centra för regionsjukvårdens många avancerade specialiteter. Därunder ser vi ytterligare en nivå med orter som också har en relativt gynnsam utveckling: , , , , , , /, , . Det regionala lokala perspektivet är den fjärde nivån i denna perspektivpyramid. handlar det om s. k. inomregionala balanser-obalanser. Ett par konkreta exempel: Utvecklingen i gentemot den i inland, utveckling i förhållande till utvecklingen i eller Växjös tillväxt i relation till i övrigt. Kring just dessa balans-obalansproblem pågår ofta livlig diskussion på länsplanet. På denna nivå upplevs de inomregionala obalanserna som mycket påtagliga. Här gäller det att finna en riktig avvägning mellan satsningen i eller ett antal andra orter spridda till flera kommuner. Gradvis har nog insikten ökat om att det är nödvändigt för en regions utveckling att det finns minst ett livskraftigt centrum som förmår att hävda sig gentemot andra mer expansiva regioner. Det kommer hela länet till del. Faktorer centrala för den regionala utvecklingen Det rumsliga mönster vi ser av näringslivets lokalisering, boendet, industrins etableringar, transportsystemens utformning etc. är en funktion av ett flertal olika samverkande faktorer. Detta rumsliga mönster förändras över tiden. Det är viktigt att ha klart för sig att flera av de grundläggande faktorerna är av infrastrukturen art och därför kommer att förändras endast långsamt över tiden. Några faktorer kan speciellt nämnas: Grundläggande demografiska data. Dessa ger en utgångspunkt för födelsetal, dödstal och kompletteras med in- och utflyttningar. Talen förändras endast mycket långsamt. Kommuner och församlingar med en åldrande befolkning präglas självfallet av födelseunderskott. Motsatsen gäller för församlingar och kommuner med en ung befolkningspyramid. In- och utflyttningstalen till dessa kommuner och församlingar påverkar Mot. självfallet eventuellt födelseunderskott. Det är dock viktigt i sådana analyser A469 att man analyserar såväl inflyttning som utflyttningsströmmar brutto och inte bara ser på nettoresultatet. I detta sammanhang kan det finnas särskilt intresse att ta upp några missuppfattningar som ofta förekommer i den regionalpolitiska debatten om flyttningarna. Som vi sade tidigare är det angeläget att man noterar såväl insom utflyttningar och inte bara ser på nettoresultatet. De gångna årens flyttningsmönster visar ganska entydigt att det är återflyttningen till glesbygdsförsamlingar och glesbygdskommuner som har minskat. Utflyttningen har inte nämnvärt ökat bortsett från vissa smärre undantag. Men just det förhållandet att återinflyttningen så kraftigt har minskat har inneburit att nettoresultatet på många håll blivit alltmer skrämmande. Det kan enligt min uppfattning vara ganska naturligt att unga människor efter avslutad skolgång eller vidare studier lämnar sin hemkommun för att efter ett tiotal år därefter återvända med kunskaper och erfarenheter och intryck från andra delar av landet eller utanför landets gränser. Vad som däremot är oroande är om denna återinflyttning efter tio eller systematiskt upphör i brist på arbetstillfällen och kvalificerade arbetsuppgifter. Längre fram avser jag att återkomma med ett resonemang om just rekryteringsproblemen av kvalificerad arbetskraft. Man bör också i det här sammanhanget understryka invandringens stora roll då det gäller den positiva befolkningsutvecklingen i vissa kommuner och då inte minst i storstadsregionerna. Det är ett välkänt fenomen att människor från främmande nationer söker sig tillsammans och begränsar sitt boende i ett relativt litet antal kommuner. Dessa har med några undantag varit lokaliserade just i anslutning till storstadsregionerna. Det framstår som ganska naturligt att människor med skiftande nationell etnisk härkomst söker sig mera till storstadsregionernas mångfasetterade kulturella utbud än till små kommuner på den svenska landsbygden. Sammantaget innebär dessa demografiska faktorer en kraftig tillväxt av befolkningen i storstadsregionerna, medan vissa områden får allt svårare att hävda sin andel av befolkningen. Det är också ganska naturligt att förskjutningar i grundläggande värderingar i samhället också kan påverka den rumsliga lokaliseringen av skiftande verksamheter. Som ett exempel kan nämnas förändringen i försörjningsmönster . Från att enförsörjarhushållet varit det vanligaste har det blivit allt vanligare att båda makarna förvärvsarbetar utanför hemmet. Detta sätter självfallet sina spår också i den rumsliga lokaliseringen, inte minst av unga människors och familjers boende. Det ställer också särskilda krav på arbetsmarknaden till vilka vi återkommer . Den tekniska utvecklingen och förändringar i grundläggande teknik innebär också en påverkan av olika aktiviteter i näringslivet. Historiskt är detta mycket lätt att belägga, exempelvis inom energiförsörjningens område. Tidigt i industrialismens barndom och än tidigare var energikrävande verksamheter lokaliserade i anslutning till det rinnande vattnet, dvs. den mekaniska vattenkraften. I samband med att man vid den industriella revolutionen tog ångmaskinen och ångkraften i drift blev man mindre Mot. bunden när det gällde att lokalisera energikrävande verksamheter till A469 Man fick ett friare rumsligt mönster med lokaliseringen av olika industrier. I de stenkolsrika länderna ute på kontinenten koncentrerades nu industrierna i större utsträckning till stenkolsdistriktet. I samband med elenergins genombrott som dominerande kraftkälla för en stor del av industrin kom, framför allt i där vi haft förmånen att ha billig elenergi, industrins lokaliseringsmönster att ännu mer frikopplas från energikällans lokalisering. ser man dock mönstret med mycket energikrävande industri lokaliserad i anslutning till kraftverkens anläggningar. i historiskt perspektiv kan man tveklöst säga att just elenergiformen framstår som den energiförsörjningsform som skapar förutsättningar för den mest decentraliserade, rumsliga lokaliseringen av näringsliv och boende - en nog så viktig sanning värd att begrunda i den energipolitiska debatten framöver. Det här innebär också att stora förändringar i energifaktorskostnaden eller i tillgången på någon energiform, relativt snart, och på ett ganska kraftfullt sätt, kommer att påverka de rumsliga förutsättningarna för olika typer av industriell verksamhet. Det finns också anledning att med stor uppmärksamhet följa utvecklingen i näringslivet i vårt land. De tidigare så dominerande basindustrierna har gradvis kommit att spela en mindre roll. Undantaget är självfallet skogen. Allt större betydelse spelar nu kvalificerad verkstadsindustri, bioteknisk och biokemisk industri samt kvalificerad elektronik och dataindustri. Inslaget av mjukvara som produktionsfaktor blir allt viktigare. Dessutom pågår en ständig förskjutning och utbrytning av vissa funktioner från industrin till mer fristående konsultföretag. Industrin köper sina tjänster, sin kompetens, i allt större utsträckning från fristående enheter, specialister på tjänsteservice och tjänsteproduktion. Vi beskådar det traditionella industrisamhällets omvandling mot ett alltmer tjänstinriktat sådant. Skogsindustrin är och kommer framöver att vara den egentliga basindustrin av format i landet. Dess betydelse kan inte underskattas. Den står som totalt suverän nettovaruexportör och valutaimportör. Men utifrån regionalpolitiska utgångspunkter kan det vara intressant att se om även denna industrigren inom sig kan förväntas uppvisa ett framtida förändrat lokaliseringsmönster. Svaret på detta är otvetydigt ja. Vi kommer att se mer av detta framöver av flera skäl. Utan att gå in i detalj på detta område påverkas skogsindustrins lokalisering för det första av råvarubasens belägenhet, för det andra av transportkostnadernas relativa betydelse, för det tredje av energipriset, för de fjärde av nästföljande förädlingsleds lokalisering och i sista hand självfallet av kundens lokalisering. Vad vi nu ser av svensk råvaruförsörjning för skogsindustrin är en gradvis förskjutning söderut när det gäller den s. k. mittlinjen i vad gäller både tillväxten och det totala skogsinnehavet i . Alltmer framstår och som skogstillväxtens verkliga centrum. Det kommer troligtvis att bli allt svårare för framför allt massaindustrin att klara lokaliseringen i övre . Det är troligt att vi den kommande tio-femtonårsperioden får 8 1986/87 A469 Kännetecken på regioner med positiv utveckling Då man skall försöka beskriva den regionala utvecklingen i landet brukar den kunna sammanfattas i högtrycks- och lågtrycksområden. De tre storstadsregionerna jämte och kännetecknas av hög aktivitet och god utveckling inom skiftande områden. Motsatsen möter vi i det norrländska inlandet och i sydöstra som kännetecknas av en åldrande befolkning, utflyttning och en relativt hög andel sysselsatta inom de areella näringarna. Jag tror det kan finnas skäl att söka ta fram några faktorer som till stor del förklarar varför en region utvecklas på det ena eller andra sättet. Vi tror nämligen att det är viktigt att man tar fram ett antal relevanta faktorer som var och en för sig eller tillsammans utgör en förutsättning för god regional utveckling. Exempel på sådana faktorer kunde vara hög kunskaps- och kompetensnivå rikt kultur-, miljö- och fritidsliv frihet att skapa och pröva verksamheter och former för dessa. Under resp. punkt tänker jag ta upp några exempel på hur närvaro resp. frånvaro av dessa faktorer påverkar en regions utveckling. Jag tänker också redovisa några tankar och förslag hur man skulle kunna påverka dessa faktorer i positiv riktning och därvid sammantaget skapa bättre betingelser för en mera balanserad regional utveckling. se mindre av re- och nyinvesteringar i massaindustrin i övre och mera av den saken söderut. Kommer energipriserna att påtagligt stiga kommer också detta att få effekter på massa- och pappersindustrins lokalisering. Bristen på råvara samt stigande energipriser kommer att innebära en besvärlig avvägning mellan å ena sidan termomekaniska metoder för att använda mindre råvara men som kräver alltmer av mekanisk energi och å andra sidan mer traditionella kemiska metoder med liten extern elenergiåtgång. Vilket lokaliseringsmönster som långsiktigt kommer att växa fram utifrån dess nya förändrade förutsättningar låter sig inte helt enkelt sägas och förutses. Helt klart är däremot att dessa faktorer jämte andra över tiden kommer att påverka skogsindustrins lokalisering. På samma sätt kommer andra faktorer som omnämnts här att påverka det rumsliga mönstret för andra industrigrenar för människors vilja och möjlighet att bosätta sig och därmed långsiktigt påverka förutsättningarna för regional tillväxt och regional balans. Av central vikt för en regions möjligheter att utvecklas är tillgängligheten i skilda avseenden. För näringsliv och för hushåll skall det vara lätt att ta sig till och från regionen och ha kontakt med andra regioner, inte minst storstadsregionerna. På samma sätt skall det vara lätt för företag och näringsliv i övrigt att få fysiska transporter av framför allt gods och insatsvaror till sig. skall det självfallet vara lätt att transportera ut färdiga produkter från regioner och ut till kunderna. Tillgänglighet och närhet kan mätas både tidsmässigt och rumsmässigt. Den snabba utvecklingen av inrikesflyget har inneburit att i och för sig stora fysiska avstånd radikalt krympts tidsmässigt. På motsatt vis har i och för sig blygsamma avstånd dit man ej kan flyga tidsmässigt blivit mer betydande relativt sett. Alltmer har den tidsmässiga tillgängligheten kommit att värderas positivt i samband med näringslivets krav på snabba transporter, hög säkerhet vid transporter samt hushållens och enskilda individers hushållning med den knappa tiden. Informationssamhället och tjänstesamhället ställer stora krav på att informationsmängder och datamängder snabbt och effektivt kan överföras från olika punkter. Närhets- och tillgänglighetsbegreppet måste därför inkludera möjligheterna att med modern tele- och datateknik kunna göra det möjligt med denna typ av kommunikationer. Alla de s. k. högtrycksområden i karaktäriseras just av att man besitter denna tillgänglighet. En slutsats man då drar av detta är att det är angeläget att bygga upp god tillgänglighet för ett större antal regioner och orter i landet. Man skapar på det sättet en struktur kring vilken man kan börja bygga för framtida allsidig, regional utveckling. Hur uppnår man denna tillgänglighet för flera regioner? Inrikesflygets fortsatta utveckling är därvid av central betydelse, i vad gäller såväl tillgången på förbindelser som kostnaderna för att utnyttja desamma. har vi ett inrikesflyg som i sin trafikstruktur är utomordentligt centrerad till som centrumknut. Det är troligt att vi behöver komplettera detta rumsliga mönster med ett antal tvärförbindelser . Vidare förefaller det angeläget att huvudflygnätet kompletteras med matarflyg in mot befintliga större stationer och att ett system för taxesättning uppnås som gör det ekonomiskt rimligt att flyga totala resan på sådant sätt till tur och retur. Det bör finnas skäl att ta upp den diskussionen från statsmakternas sida gentemot tänkbara trafikutövare. Inrikesflygets centrala roll för en väl balanserad, geografiskt spridd utveckling kan icke underskattas. För vissa typer av person- och godstransporter är ett väl fungerande järnvägssystern av stor betydelse. blir avgörande för SJ:s förmåga att visa att man kan klara sin roll som effektiv trafikutövare på järnvägsnätet. En sådan satsning bör präglas av nytänkande och modern affärsverksamhet. Ett allsidigt heltäckande landsvägssystem utgör kärnan i person- och godstransportväsendet i . år framåt bör därför kraftfulla satsningar ske för att mellan de 15-20 största orterna i bygga bort flaskhalsar och ge vägnätet hög standard i vad det gäller både framkomlighet Dessa satsningar får inte utesluta satsningar på det mindre Mot. Framför allt bör skogsindustrins behov av god bärighet på de A469 mindre vägarna noggrant uppmärksammas. centrala roll när det gäller infrastrukturen för data- och teletekniken bör noga följas. Hög kunskaps- och kompetensnivå För såväl näringsliv som hushåll är det angeläget att kunskaps- och kompetensnivån inom regionen ligger högt. Det förutsätter ett väl utvecklat utbildningssystem samt ett näringsliv som är präglat av kunskapsintensiv verksamhet. För hushållen är detta intressant, eftersom ett väl differentierat utbildningssystem är attraktivt för barn och ungdomar att befinna sig i närheten av, och därmed bosätter sig föräldrar och ungdomar i dessa trakter. Vidare spelar det en avgörande roll för företag som behöver väl utbildad arbetskraft. Företagen kan själva delta aktivt i att höja kompetensnivån genom sitt eget utvecklingsarbete. En fruktbärande dialog mellan det allmänna utbildningssystemet och näringslivet är därför av största betydelse för att ytterligare höja kompetens- och kunskapsnivån. En hög sådan nivå underlättar också import från andra regioner såväl inom som utom landet av ytterligare kunskap och kompetens genom erfarenhetsutbyte mellan studerande, lärare, forskare och praktiskt yrkesverksamma. Eftersom vi själva producerar bara en liten del av den samlade kunskapen vi behöver i vårt land är det nödvändigt för oss med omfattande utbyte, inte minst av internationellt slag. För att få del av denna kunskap och kompetens måste vi ha ett utbildningssystem med stor öppenhet - för att få måste vi också kunna ge. Och vi måste också kunna via studerande, lärare och anställda i näringslivet kunna tala de språk som krävs för detta kvalificerade kunskapsutbyte. En hög kompetens- och kunskapsnivå inom en region förutsätter också goda möjligheter att sprida kunskapen från utbildningsväsendet ut i regionen. Genom ett systematiskt arbete ökas benägenheten hos näringsliv och organisationer att ta del av denna kunskap, och på så sätt underlättas spridningen och generellt höjs kompetensnivån inom regionen. Inte minst viktigt är det att de mindre företagen, ofta med mindre utbildningstradition, får drivkrafter och förutsättningar att ta emot denna kunskap så att man kan höja sin relativa kompetens. Ett väl spritt utbildningsväsende av hög kvalitet är därför av avgörande betydelse för en balanserad regional utveckling i hela landet. Den gymnasiala lärlingsutbildningen bör exempelvis utformas som lärlingsutbildning enligt den modell som moderata samlingspartiet i annat sammanhang tidigare föreslagit. På så sätt kan man sprida yrkesutbildningen till ett större antal orter i varje län, och man kan få lägre kostnader totalt och inte minst kan de kommunala kostnaderna för utbildningen hållas på en mer rimlig nivå som utrustningen hålls på en hög kvalitetsmässig nivå. För att tillgodose ett expansivt, kunskapsintensivt näringslivs utveckling finns det skäl att i större omfattning pröva regionala industrihögskolor i samverkan med det regionala högskoleväsendet. Det finns därvid anledning Mot. att uppmärksamma den , enligt min uppfattning, alltför ensidiga utveck- A469 lingen och satsningen på de tekniska ämnena. Dessa ämnen bör kompletteras med områdena ekonomi, språk och juridik för att på så sätt tillgodose inte minst de mindre företagens bredare behov av kompetens. Dessa typer av industrihögskolor bör hålla hög kvalitetsmässig nivå. Kvalitetsstämpeln på de olika ämnena som ej finns på den regionala högskolan bör i stor utsträckning sättas av resp. universitet inom högskoleregionen. På så sätt tillgodoser man också önskemål om forskningsanknytning som kan finnas i samspelet mellan näringsliv, regional högskola, industrihögskola och aktuellt universitet. Inom ramen för dessa industrihögskolor bör ett flertal av de teknikcentrumbildningar som vi nu ser växa fram i ett oöverskådligt antal kunna inrymmas och få en bättre struktur. Bred och allsidig arbetsmarknad