mot · GA02ju412 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ju412 och () Rättskipningens organisation Hur rättskipningen skall vara anordnad är en fråga av stor principiell och praktisk betydelse för människorna. Av särskild vikt är rättssäkerhetsaspekterna. Systemet får inte vara så svåröverskådligt och krångligt att den enskilde medborgaren redan därigenom riskerar rättsförluster. Utgångspunkten för vår domstolsorganisation bör vara att de allmänna domstolarna skall ha en generell saklig kompetens, i vilken inskränkningar bör ske när det är oundgängligen nödvändigt. Rättskipningens kvalitet beror främst av domarnas kompetens. Domarutbildningen har därför stor betydelse. En annan huvudprincip avspeglar sig i kravet på att rättskipningen skall vara lokalt förankrad och ske under medverkan av ortens lekmän. En stark lokal förankring bidrar bl. a. till att dömandet kommer närmare människorna och kan ske under hänsynstagande till lokala förhållanden. Ett stort antal specialdomstolar och domstolsliknande organ för särskilda sakområden har inrättats . Denna utveckling har skett utan att vi tagit ställning till de övergripande principer som bör styra domstolsorganisationen. Praktiska synpunkter, ofta avgränsade till en smal sektor av rättskipningen, har fått vara bestämmande för utformningen. Vi har därför ett ur organisatorisk synpunkt starkt splittrat domstolsväsende. Det är för den enskilde lätt att gå vilse i av rättsinstanser. Även de som är inne i systemet har ibland svårigheter att hitta rätt. Den nuvarande organisationen med en mängd specialdomstolar och domstolsliknande organ uppfyller inte de grundläggande krav som kan ställas. Av särskild betydelse är de olägenheter som uppstår genom att uppgifter har förts över från de allmänna domstolarna till specialdomstolar eller till andra organ med rättskipande uppgifter, eller som uppstått genom att nya uppgifter lagts på sådana specialdomstolar och organ i stället för att läggas på allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol. Detta har lett till en splittrad bild och till gränsdragnings- och tillämpningsproblem med risk för rättsförluster. En översyn bör komma till stånd i syfte att nedbringa antalet specialdomstolar och andra organ med rättskipande uppgifter. Vid denna bör bl. a. kunna beaktas att det behov av specialkunskaper som ofta åberopas som skäl för att inrätta särskilda domstolar eller organ kan tillgodoses på annat sätt. I den mån allmän domstol eller allmän förvaltningsdomstol skulle behöva tillföras ytterligare sakkunskap kan det ske genom exempelvis ex pertmedverkan i domstolens sammansättning eller genom sakkunnigbevisning. 1 vissa domstolar och organ ingår parts- eller branschrepresentanter. Även denna fråga bör i allmänt rättsintresse övervägas. Det kan vara naturligt att i översynsarbetet uppmärksamma frågan om en mer ändamålsenlig fördelning av målgrupper mellan allmän domstol och allmän förvaltningsdomstol. Översynen bör också kunna beröra ett par andra nära anslutande frågor. Rättskipningens kvalitet beror, som tidigare framhållits, främst på domarnas kompetens. Det finns ett nära samband mellan domarkarriärens utformning och domstolsstrukturen. Därför finns det också skäl som talar för att frågorna om domarkarriär, domarrekrytering, meritvärdering för domaryrket och domarutbildning övervägs. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos regeringen begär en begränsad översyn av rättskipningens organisation i enlighet med vad som anförts i motionen. () () 1986/87 Ju412