ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GA02sf120 · 1987-04-28 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sfl20 och förste vice talman () Förslag om nya regler för uttag av egenavgifter och för pensionsgrundande inkomst för jordbrukare (prop. 1986/87:140) Enligt gällande regler hänförs inkomst av jordbruksfastighet och av rörelse antingen till A- eller B-inkomst. Nettointäkten av varje sådan förvärvskälla fastställs således i sin helhet till A- eller B-inkomst. Det innebär att en intäkt som arrende inte kan brytas ut och hänföras till B-inkomst. I den mån den skattskyldige har varit verksam i förvärvskällan i ej blott ringa omfattning skall inkomsten av förvärvskällan hänföras till A-inkomst. Skyldighet uppkommer då också att erlägga egenavgifter. Förslaget i proposition 1986/87:140 innebär i detta avseende en viss förbättring. Socialavgifter i form av egenavgifter skall enligt förslaget inte beräknas på inkomst av jordbruksfastighet, om de intäkter som är hänförliga till egenverksamhet på fastigheten uppgår till högst . Inkomsten skall då inte heller vara pensionsgrundande. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft men får också tilllämpas på inkomst som åtnjutits . Det är dock beklagligt att regeringens utredningsdirektiv till begränsats till förvärvskällan jordbruksfastighet. Det är också otillfredsställande att det självklara alternativet som innebär en fördelning av inkomsten av rörelse och jordbruk på A- och B-inkomst inte utretts. Till följd härav kommer fortfarande stora tröskeleffekter att uppstå i den mån intäkterna av egenverksamhet överstiger . Dessutom kvarstår olägenheten av att samma typ av intäkt vid ena tillfället kan avgiftsbeläggas och vid det andra tillfället vara befriad från avgift. Arrendeoch hyresintäkt i förvärvskällan jordbruksfastighet kan exempelvis bli föremål för utgiftsuttag. Däremot kan hyresersättning i förvärvskällan annan fastighet aldrig bli föremål för utgiftsuttag. Det är inte rimligt att samma typ av intäkter behandlas olika vad avgiftsuttaget beträffar. Vi föreslår därför att förvärvskällorna rörelse, jordbruk och annan fastighet blir föremål för ytterligare utredning med syfte att inkomsten från dessa förvärvskällor skall kunna delas upp i A- och B-inkomster. Eftersom vårt förslag knappast kan genomföras för inkomster som åtnjuts accepterar vi i avvaktan på den begärda utredningen den av regeringen föreslagna ändringen. Av rättviseskäl bör denna dock kompletteras med att även gälla förvärvskällan rörelse. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att hos regeringen anhåller om ytterligare utredning och förslag om uppdelning av inkomster från jordbruk, rörelse och annan fastighet i A- och B-inkomster, 2. att beslutar att egenavgifter inte tas ut på inkomst av jordbruk eller rörelse om intäkten av egenverksamhet uppgår till högst . () ()
mot · GA02sf121 · 1987-04-28 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sfl21 Förslag om nya regler för uttag av egenavgifter och för pensionsgrundande inkomst för jordbrukare (prop. 1986/87:140) I propositionen föreslås att egenavgifter inte skall beräknas på inkomst från jordbruksfastighet om intäkterna understiger . Inkomsten skall då ej heller vara pensionsgrundande. Syftet med lagförslaget är att undvika den s. k. smittoeffekten, dvs. att små fastighetsinkomster läggs på toppen av en annan icke avgiftsbelagd intäkt varefter avgifter tas ut på totalbeloppet. ser positivt på den föreslagna ändringen men anser att samma regler även skall gälla för inkomst från rörelse. a. har SHIOFamiljeföretagen påpekat att de problem i avgiftssystemet sorn det nu i begränsad omfattning föreslås en lösning pä är likartade även för rörelseidkare. Det är inte ovanligt att enskilda bedriver småföretagsverksamhet på prov bredvid annan fast anställning. På så sätt erhålls viktig erfarenhet som senare kan komma att ligga till grund för ett nytt företag. För många människor är det bättre att på detta sätt kunna börja i mindre skala och "känna sig för". Till följd av höga marginalskatter och egenavgifter ger dessa mindre rörelser ofta ett överskott som sällan står i överenstämmelse med arbetsinsatsen, vilket minskar incitamenten att vidareutveckla rörelsen. Det är därför angeläget att se över de regler som gäller vid uttag av egenavgifter från rörelseidkare. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförs om uttag av egenavgifter för rörelseidkare.
mot · GA02sf122 · 1987-04-28 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sfl22 m. fl. Förslag om nya regler för uttag av egenavgifter och för pensionsgrundande inkomst för jordbrukare (prop. 1986/87:140) I proposition 1986/87:140 meddelas att egenföretagarnas situation i vad gäller uttaget av sociala avgifter skall tas upp i annat sammanhang. Vi anser att denna översyn bör ske utan dröjsmål. Uttaget av sociala avgifter är av stor betydelse för egenföretagarnas situation. 1 det lilla företaget spelar skatte- och avgiftsuttaget en förhållandevis större roll än i ett stort företag med passiva ägare. Företagarens livssituation påverkas starkt av variationer i uttaget. Småföretagen har en central roll i förnyelsen av vårt näringsliv. De sociala avgifterna förhindrar i många fall möjligheten till utveckling och skapandet av arbetstillfällen. Det är därför av stor vikt att vissa orättvisor undanröjs i vad gäller uttaget av egenavgifterna. För det första får egenföretagarna betala sociala avgifter på inkomster som objektivt sett måste anses vara avkastning på det egna kapitalet. Det i propositionen redovisade problemet är endast ett marginellt problem i en större helhet. För det andra bör de sociala avgifterna få en starkare försäkringsmässig prägel genom att avgifter och förmåner på ett bättre sätt knyts samman. Detta skulle t. ex. innebära att sjukförsäkringsavgiften differentierades till förmän för mindre företag, då sjukfrånvaron är väsentligt lägre på dessa arbetsplatser. ATP-avgifter skulle vidare knytas till pensionsförmånen i större utsträckning. Nuvarande system med avgift på första basbeloppet utan att detta ger några förmåner är orättvist och drabbar hårt småföretagare med låga inkomster. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära att förslag framläggs om en ändring i uttaget av de sociala avgifterna för egenföretagare med beaktande av vad som i motionen anförts. () ()
mot · GA02sk147 · 1987-04-07 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk 147 m. fl. Dubbelbeskattningsavtal mellan , , , och , m. m. 1986/87:94) I proposition 1986/87:94, s. 24 III. Till artiklarna 7,10-15,19 och 23 finns en särskild punkt med kommentarer om beskattning av inkomst, som företag i eller förvärvar i samband med byggandet och driften av fasta förbindelser över , Vi finner den citerade kommentaren, vilken avses ingå i de bestämmelser som utgör en integrerande del av avtalet, mycket anmärkningsvärd. har gång på gång bordlagt frågan om fasta förbindelser över med hänvisning bl. a. till att det ännu inte föreligger något förslag till uppgörelse mellan och i Öresundsbrofrågan. Proposition 1986/87:94 förutsätter i sitt förslag att ett beslut i fråga om fasta förbindelser över redan är taget eller att det kommer att tas i den svenska och i det danska parlamentet. Vi anser att förfaringssättet strider såväl mot demokratiska principer som mot det faktiska förhållandet. Vpk kommer att konsekvent agera mot att en kommer till stånd, i enlighet med partimotion, vår trafikpolitiska linje och vår miljösyn. Opinionen mot en bro växer sig allt starkare, och riksdagsmajoritetens ställningstagande när frågan kommer upp är omöjligt att avgöra i förväg. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar avslå punkt 1, avsnitt III, i proposition 1986/ 87:94 (s. 24) med hänvisning till att ännu inte fattat beslut om fasta förbindelser över . (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) 1 1986/87.
mot · GA02sk148 · 1987-04-07 00:00:00 — 1986/87: Sk 148 Ändrade förlustavdragsregler för vissa bostadsföretag (prop. 1986/87:119) Regeringen föreslår att skattemässiga underskott som uppkommit i ett schablonbeskattat allmännyttigt bostadsföretag inte skall få utnyttjas i form av förlustavdrag om företagets schablonbeskattning upphör. Enligt vår uppfattning är det fel att särbehandla olika fastighetsägare. Den typ av problem som regeringen anför i propositionen bör inte lösas genom särskilda regler för behandlingen av skattemässiga underskott då ett företag övergår från en beskattningsform till en annan. I stället bör reglerna ändras så att alla fastighetsägare kan konkurrera på lika villkor. Vi förordar i likhet med vad som föreslås i en motion av m. fl (m) - (1986/87:Bo413) att beskattningsreglerna för bostadsföretag utformas så att man uppnår en ökad neutralitet mellan bostadsföretag av olika slag. Med anledning av vad som ovan anförts hemställs 1. att avslår proposition 1986/87:119, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om mer neutrala regler för olika bostadsföretag.
mot · GA02sk149 · 1987-04-10 00:00:00 — m. fl. Vissa justeringar av reglerna för lagvärdering (prop. 1986/87:132) I propositionen föreslår regeringen bl. a. en komplettering av reglerna om värdering av djur i förvärvskällan jordbruksfastighet och i renskötselrörelse. Enligt gällande bestämmelser fastställer () föreskrifter om värdet av djur med ledning av den genomsnittliga produktionskostnaden för olika slags djur. Även om det allmänna saluvärdet understiger den beräknade produktionskostnaden får RSV enligt gällande bestämmelser likväl inte avvika från värderingen. Lägsta värdets princip, innebärande det lägsta värdet av återanskaffningskostnaden/saluvärdet och produktionskostnaden, gäller inte beträffande värdering av djur i ovannämnda verksamheter. () och RSV har i skrivelser till regeringen påtalat olägenheter med dessa bestämmelser. Det har inneburit att värderingen av bl. a. kor i samband med taxering blivit för hög. Saluvärdet var nämligen lägre än den av RSV beräknade produktionskostnaden. Vid värderingen av höns har RSV till årets taxering fastslagit en produktionskostnad å . Med hänsyn till den mycket korta tid som värphöns används i produktionen motsvarar hönsens saluvärde endast slaktvärdet. Detta uppgår till av den angivna produktionskostnaden, . Enligt vår uppfattning är det självklart att värderingsregler vid fastställande av värdet av varulager skall vara likformiga. Det innebär att lägsta värdets princip även måste gälla vid värdering av djur. Regeringens förslag innebär bara en marginell förändring. Saluvärdet blir endast tillämpligt om av det sammanlagda värdet av djurlagret enligt den genomsnittliga produktionskostnaden överstiger saluvärdet. Med hänsyn till de konsekvenser värderingsreglerna kan få enligt vad som ovan anförts är det synnerligen anmärkningsvärt att inte lägsta värdets princip införs. Det av regeringen anförda skälet om att arbetet med den reformerade inkomstbeskattningen först bör avslutas är inte godtagbart. Det är ju stötande att djur kan bli värderade till högre belopp än saluvärdet. Regeringens förslag ändrar inte på detta förhållande. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av det anförda hemställs 1. att beslutar avslå propositionen till den del den avser värderingen av djur vid beräkning av nettointäkten av jordbruksfastighet och av renskötselrörelse, 2. att beslutar att fr. o. m. taxering skall lägsta värdets princip gälla vid värdering av djur vid beräkning av nettointäkten av jordbruksfastighet och av renskötselrörelse. () () () L. () i land (m) () () 1986/87 Sk 149
mot · GA02sk150 · 1987-04-10 00:00:00 — m. fl. Ändringar i beskattningen av bensin, m. m. 1986/87:139) I propositionen föreslås bl. a. att skatten på olja höjs med . per m3 och skatten på bensin med per liter. Som motiv för skattehöjningen hänvisas till proposition 1986/87:95 om totalförsvarets fortsatta utveckling, dvs. till försvarsuppgörelsen mellan socialdemokraterna och . De ovan angivna skattehöjningarna består av två delar. Den ena innebär höjd bensinskatt med per liter och höjd skatt på olja med . Denna del motsvaras av lägre kostnader för oljebolagen till följd av minskad skyldighet att hålla tvångslager och skall med anledning därav inte påverka konsumentpriserna. Skattehöjningen beräknas tillföra statskassan netto 700 milj. kr. Den andra delen innebär höjd bensinskatt med per liter och höjd skatt på olja med . per m3, vilket inbringar 690 milj. kr. Denna del driver däremot upp bensin- och oljepriserna för konsumenterna. Det totala finansieringsbehovet med anledning av försvarsbeslutet beräknas i proposition 1986/87:95 till 1640 milj. kr. Förutom de ovan nämnda skattehöjningarna på olja och bensin finansieras återstående 250 milj. kr. genom förändringar inom de civila delarna av totalförsvaret. Kostnaden för ökningen av den militära ramen för försvaret är för /88 emellertid endast 840 milj. kr. (prisläge ). De föreslagna skattehöjningarna innebär således en kraftig överfinansiering av försvarsbeslutet. Därför behöver inte den extra höjningen av bensinskatten på och på olja med . per m3 genomföras. De ökade kostnader som följer av vårt förslag till försvarsbeslut har vi finansierat inom ramen för vårt budgetalternativ. Propositionens förslag är ytterligare ett exempel på socialdemokratisk skattepolitik. Försvaret används som täckmantel för att driva igenom en onödig skattehöjning, som leder till ökad inflation och drabbar människor inte minst i glesbygder. Regeringen föreslår också att skatten på blyad och blyfri bensin höjs med per liter och anger som motiv att den differentiering av skatten mellan de båda bensinsorterna som genomfördes fr. o. m. inneburit ett bortfall av skatteintäkter för statskassan. Enligt vår uppfattning bär bilismen en orimligt hög skattebörda och bör därför inte påföras ytterligare pålagor jämfört med dagsläget. Det faktum att den lägre beskattade blyfria bensinen kommit att användas i större utsträckning än vad som tidigare förutsattes bör inte motivera ytterligare 1* 1986187. höjning av bensinskatten. I stället bör den ökade användningen hälsas med tillfredsställelse, inte minst av miljöskäl. Beträffande övriga förslag i proposition 1986/87:139 hänvisas till motion 1986/87:Skl52. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar avslå proposition 1986/87:139 såvitt avser den extra höjningen av bensinskatten med per liter och skatten på olja med . per m3 samt höjningen av bensinskatten med ytterligare per liter. 1986/87 Skl50 () () () () () L. () i () () () () ()
mot · GA02sk152 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sk 152 m. fl. Ändringar i beskattningen av bensin, m. m. 1986/87:139) I propositionen föreslås att bensinskatten för andra motoralkoholer än metanol och etanol höjs till samma nivå som skatten för bensin. Vi finner ingen anledning att föregripa remissbehandlingen av motoralkoholkommitténs betänkande och kan med anledning därav inte biträda regeringens förslag. Där utöver föreslår regeringen att beskattningen av flygbensin avskaffas som avdragsrätten för bensin - både flygbensin och vanlig motorbensin - som förbrukats eller försålts för förbrukning i flygplan slopas. En sådan ordning skulle leda till en skatteskärpning för den som använder vanlig motorbensin i flygplan. Eftersom den särskilda flygbensinen är relativt dyr har också motorbensin börjat användas alltmer. Det enda motiv som anförs för skattehöjningen är att den är motiverad av administrativa skäl. Vi kan inte dela regeringens uppfattning att kontrollsvårigheter och hanteringsproblem för skattemyndigheterna i sig skulle vara ett argument för skattehöjningar. Vi avvisar således regeringens förslag. bör redan nu besluta om skattefrihet för såväl flygbensin som motorbensin för flygändamål. Beträffande övriga förslag i propositionen hänvisas till partimotion 1986/ 87:Skl50. Det torde ankomma på vedebörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till ovanstående hemställs 1. att avslår förslaget att bensinskatten för andra motoralkoholer än metanol och etanol höjs till samma nivå som skatten för bensin, 2. att beslutar om befrielse från bensinskatt för flygbensin och motorbensin som används för flygändamål. () () () () () ()
mot · GA02sk154 · 1987-04-29 00:00:00 — Motion till 1986/87:Skl 54 och () Ny organisation för folkbokföring (prop. 1986/87:158) Propositionen genomsyras av fiskala tankegångar. Avsikten tycks närmast vara att lösa problemen med skenskrivningar i storstäderna. Ett begränsat storstadsproblem appliceras på hela landet genom en orimlig lagstiftning. Mönstret förefaller välbekant från tidigare åtgärder på andra samhällsområden. För att öka kontrollen över ett fåtal medborgare byts ett väl fungerande system ut mot ett ytterligt centraliserat, opersonligt och byråkratiskt, som inte heller medför ekonomiska besparingar. sköts folkbokföringen av kyrkan. Denna står människorna och deras problem närmare än en borgerlig myndighet, speciellt på landsbygden. En inte helt ovanlig situation kan sålunda vara att polisen i samband med en olyckshändelse - ofta på andra tider än expeditionstid - kontaktar en präst för att be honom meddela anhöriga ett oväntat dödsfall. Då är det till god hjälp för prästen att först kunna orientera sig i folkbokföringsregistret om aktuella familjeförhållanden, innan han besöker de anhöriga med sitt känsliga budskap. Beträffande regeringsförslaget att överföra uppdraget till lokala skattemyndigheten finns all anledning att hysa tvekan till denna myndighets förmåga att på ett noggrant och mänskligt sätt sköta denna grannlaga uppgift. Erfarenhetsmässigt har medborgarna nämligen inget större förtroende för denna fiskala institution. Ett av regeringens argument att flytta folkbokföringen till lokala skattemyndigheten hänförs till religionsfrihetsaspekten. Det torde vara betydligt fler människor som känner skepsis inför skattemyndighetens oväld. I förhållande till nuvarande ordning med 1483 pastorsexpeditioner i landet övergår man enligt propositionen till en centralistisk ordning med 120 kontor. Denna nyordning inte bara fjärmar medborgarna från kyrkan utan bidrar dessutom till ett opersonligt och byråkratiskt system. Pastorsexpeditionen utgör en arbetsplats, speciellt för kvinnor. För landsbygden innebär förslaget en ytterligare utarmning av den kvinnliga arbetsmarknaden. Även om en del arbetstillfällen skulle kunna överföras till de lokala skattemyndigheterna, torde detta ha marginell betydelse totalt för den kvinnliga arbetsmarknaden med ovan nämnda koncentration till 120 kontor. Förslaget rimmar för övrigt illa med anslutning till landsbygden liksom med övriga regionalpolitiska strävanden beträffande både service och arbetsmarknad. Man måste slutligen starkt ifrågasätta den i propositionen föreslagna beslutsordningen. Först tas beslutet om en förändring. Därefter tillkallas en 1 1986/87 Skl54163 kommitté att lämna förslag på hur den nya organisationen bör utformas. Sammanfattningsvis måste följande frågor ställas: o Är regeringsförslaget en ändring för ändringens egen skull? o Avser förslaget att åstadkomma en skärpt kontroll för alla medborgare? o Eller är det trots allt fråga om ett första och avgörande steg i stat-kyrkafrågan? Mot bakgrund av det anförda hemställs att avslår propositionen. () () 1986/87 Skl54
mot · GA02So149 · 1987-04-01 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sol49 m. fl. Förslag om tilläggsbudget II till statsbudgeten för /87 (prop. 1986/87:109) 1986/87 So 149 150 I proposition 1986/87:109, femte huvudtiteln, G 11, hemställer regeringen om bemyndigande att avyttra statens aktieinnehav i till Landstingens inköpscentral, att skall upphäva bemyndigandet för fullmäktige i att ikläda staten borgen för lån till bolaget samt att , med anledning av att bolaget befinner sig i ekonomiska svårigheter, skall anvisa . I propositionen redovisas inte med ett ord orsaken till och omfattningen av de ekonomiska svårigheter som bolaget sägs befinna sig i. Ändå utgör dessa det enda angivna skälet till anslagsbegäran. Enligt vår mening saknas därmed förutsättningar för att fatta beslut i frågan. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1986/87:109 avslår hemställan under femte huvudtiteln, . 1 1986/87.
mot · GA02So152 · 1987-04-21 00:00:00 — Motion till 1986/87: Sol52 De homosexuellas situation i samhället (prop. 1986/87:124) Regeringens proposition har på ett glädjande sätt tagit fasta på det helhetsgrepp utredningen och samhället förordat, nämligen att förändra de homosexuellas situation genom lagstiftning, information, undervisning och ekonomiskt stöd till kulturella manifestationer och de homosexuellas organisationer. Som en grund för de olika förslagen ligger det principiella avsnittet i utredningen som benämns sex, Vår målsättning, och som delvis speglas i propositionens avsnitt under Allmänna utgångspunkter. Där står bl. a. att de homosexuellas situation aldrig kan bli acceptabel om inte samhället motverkar diskriminering och öppet erkänner homosexualitet och homosexuella som en del av samhället. Där saknas dock den positiva inställning som utredningen anslog och som borde komma fram i riksdagsbeslutet, nämligen att det samhälle vi bör sträva efter måste vara ett, där homosexualiteten inte bara möts med tystnad och skenbar tolerans utan äkta öppenhet. bör ställa sig bakom utredningens slutsats att om en diskriminering skall kunna undanröjas är det nödvändigt att samhället öppet accepterar och stödjer de homosexuella. Utredningen föreslog i sitt betänkande att forskningsrådsnämnden skulle få i uppdrag att starta forskningsprojekt i första hand i tre angelägna ämnen rörande de homosexuellas situation: homofobi, homosexuellas livssituation och homosexuellas historia. Forskning om homosexualitet är i det närmaste obefintlig i medan den i vissa andra länder, såsom , har fått en etablerad plats i form av tvärvetenskapliga projekt och professurer vid flera universitet. Forskning om homosexualitet utgör uppenbarligen en form av eftersatt sektorsforskning som bör prioriteras och få särskilt stöd på samma sätt som t. ex. kvinnoforskning. Samhället behöver skaffa sig en mycket bredare kunskap om de homosexuella och deras situation i än vi har. bör därför hemställa hos regeringen att frågan särskilt beaktas i kommande forskningspropositioner. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs 1. att , med anknytning till relevanta delar av utredningen och samhället, samt med syfte att undanröja skilda former av diskriminering, som sin mening ger regeringen till känna att samhället öppet bör acceptera och stödja de homosexuella, 2. att som sin mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om att behovet av forskning om homosexualitet och de homosexuellas situation beaktas i kommande forskningspropositioner. 1986/87 Sol52