mot · GA02Ub660 · 1987-01-27 00:00:00 — Motion till 1986/87 :Ub660 Ämnet naturgeografi m. m. Det finns en oro bland lärare med kombinationen biologi-geografi inför den nya lärarutbildningen och en farhåga för att de aspekter som naturgeografin kan anlägga kommer bort. Vad som föranleder oron är att man i en framtida skola ensidigt kommer att lägga tonvikten på kulturgeografin. Två omständigheter stärker denna oro. Den ena är läroplanen i vilken kulturgeografins ställning genom sin naturliga kombination med samhällskunskap ensidigt kommer att betonas. Geografiämnet på högstadiet har såsom det nu är beskrivet en naturlig anknytning till de övriga SO-ämnena (Re, Sk, Hi). Eftersom alla dessa tre ämnen har en geografisk aspekt stärker detta ytterligare tendensen att göra geografin till ett stödämne i SO-kombinationen. Därför föreligger en uppenbar risk att geografiämnet bara blir något i kombination med dessa ämnen och såväl utrymmesmässigt som innehållsmässigt annekteras av andra ämnen. Då har en väsentlig del för ämnets egen identitet fallit bort och det är en olycka. Naturgeografin kan, om den får komma till sin rätt, förmedla andra väsentliga aspekter. Jag vill här något beröra ämnesanknytningen mellan naturgeografi, biologi och fysik. Det är en kombination som antyder ämnets rikedom på stoff, men antyder geografiämnets dilemma, nämligen att höra hemma såväl hos NO-ämnena som hos SO-ämnena. Det är denna dubbla tillhörighet hos ämnet som hos lärare med kombinationen biologi-geografi skapar oro för geografiämnets framtid. Som ett illustrerande exempel vill jag peka på ämnesområdet klimat som tillhör naturgeografin med dess inverkan på jordbruk och skogsbruk. Fysikämnets behandling av atmosfären anknyter väl till klimatet. Växtodling och växt- och djurliv i skogen är biologiska ämnesområden som väl anknyter till såväl klimat som till jord- och skogsbruk. Som framgår av exemplet spelar naturgeografin här en central roll men har god hjälp av såväl biologi som fysik, båda NO-ämnen. Exemplen skulle lätt kunna mångfaldigas. Den andra omständigheten som gör att lärare med den nämnda kombinationen tycker sig ha anledning att känna oro för just geografiämnets framtid genom att naturgeografin alltså hamnar i skymundan, är att den ensidiga tonvikten på kulturgeografi också kommer att påverka lärarutbildningen i geografiämnet. Om lärarutbildningen drar en skarp gräns mellan å ena sidan NO-ämnen och å andra sidan SO-ämnen betyder det att en fullödig uppfattning av geografiämnet som både natur- och kulturgeografi blir hemlöst i båda lägren. För att överbrygga den klyfta mellan NO- och SO-block som uppstått och som fått till resultat att ämnen som t. ex. geografiämnet på något sätt hamnat mitt emellan, borde en tredje utbildningslinje kunna tillskapas som tillvaratar och samlar upp de ämnen som inte kommit helt till sin rätt i den tvåfaldiga uppdelningen. En sådan utbildning kunde innehålla ämnen såsom biologi-ekologi, naturgeografi, hälsokunskap och barnkunskap. Det genuina hos samtliga dessa ämnen är anknytningen just till livet och till livets förutsättningar. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att hos regeringen begära att UHÄ får i uppdrag att överväga om en tredje utbildningslinje, förslagsvis kallad livslinjen, kan skapas för att tillvarata den helhetssyn som ämnena biologi, naturgeografi, hälsokunskap och barnkunskap representerar. 1986/87 Ub660