mot · GA02sk319 · 1987-01-16 00:00:00 — Motion till 1986/87:Sk319 m. fl. (m, fp, c) Slopande av pensionsskatten fattade den socialistiska riksdagsmajoriteten beslut om en - som det uttrycktes i proposition 1986/87:61 - särskild förmögenhetsskatt för försäkringsbolag. Men livförsäkringsbolagen och de övriga institutioner som berörs av riksdagsbeslutet förvaltar inga andra tillgångar än pensionssparares och andra försäkringssparares innestående medel. Skatten är i realiteten en pensionsskatt. I en gemensam reservation (SkU 1986/87:17 res. 1) avvisade moderata samlingspartiet, och bestämt att pensionsskatten skulle införas. En gemensam partimotion (1986/87:Sk 136) låg till grund för ställningstagandet. Beredningen av förslaget om pensionsskatt skedde på ett mycket otillfredsställande sätt. Förslaget hade inte utretts och inte heller remissbehandlats i vederbörlig ordning. Den enda instans som fick yttra sig var lagrådet. I yttrandet säger lagrådet bl. att förslaget står i mindre god överensstämmelse med grunderna för retroaktivitetsförbudet, att det är ett lagförslag som passar mindre väl in i vårt konstitutionella system, att förslaget skulle skapa ett prejudikat på ett känsligt område där grundlagsregleringen är ofullständig och oklar, att beslutet skulle kunna ge grund för olika engångsskatter på egendom som tas ut av snävt begränsade kretsar skattskyldiga och med högre skattesatser än den nu aktuella. Lagrådet avstyrkte förslaget, vilket regeringen emellertid inte tog någon hänsyn till. Förslaget om pensionsskatt lades trots detta fram i en proposition till . Den avsaknad av respekt för lagrådets bedömning som såväl den socialdemokratiska regeringen som riksdagsmajoriteten givit uttryck för när det gäller pensionsskatten inger betänkligheter. Statsministern har i ett uttalande avfärdat lagrådets ställningstagande med att rådet gjort en politisk bedömning. Lagrådets uppgifter finns klart definierade i regeringsformen. Till dessa hör att bedöma hur förslaget förhåller sig till grundlagarna och rättsordningen i övrigt samt hur förslaget förhåller sig till rättssäkerhetens krav. Detta är just vad lagrådet har gjort. I skatteutskott genomfördes ett antal summariska utfrågningar i snabbt tempo. Någon grundligare remissbehandling ville utskottsmajoriteten inte medverka till. En överväldigande majoritet av de olika representan ter för berörda parter som utfrågades avvisade pensionsskatten. Detta beaktades inte av utskottsmajoriteten. Lagrådets allvarliga kritik negligerades av såväl regeringen som den socialistiska riksdagsmajoriteten. De konstitutionella aspekterna behandlades inte med den grundlighet och det allvar som borde varit fallet. Majoriteten i både konstitutions- och skatteutskotten ansåg att finansministerns uttalanden i propositionen kunde anses ha undanröjt lagrådets farhågor för att engångsskatten skulle kunna ses som inledning till en ny konstitutionell praxis på skatteområdet. Utskottsmajoriteterna uppmärksammade tydligen inte att finansministern också framhöll att det kan uppkomma situationer som motiverar att nya liknande skatter tas ut. Statsministern motiverade pensionsskatten i ett anförande på med att den står på medborgarrättens grund. Den som däremot kritiserar skatten står på äganderättens grund, hävdade . Statsministern ställer därmed medborgarrätt mot äganderätt. Men medborgarrätten och den allmänna rösträttens införande har varken i eller i andra demokratiska länder inneburit att den privata äganderätten urholkats. Därför är det också oroande när i sitt LO-anförande gör uttalanden av innebörden att den som försvarar äganderätten i själva verket skulle vara motståndare till demokratin. I tidningen (nr 27 1986) ger också den socialdemokratiske partisekreteraren uttryck för uppfattningen att fler engångsskatter kan komma. Men den (pensionsskatten) bör inte kallas för engångsskatt. Vi måste förbehålla oss rätten att ingripa om förmögenhetsbildningen inte används på ett sådant sätt som vi har förväntat oss. hävdade i likhet med propositionen att bl. a. fördelningspolitiska skäl talade för att pensionsskatten skulle införas. Men socialdemokrater och kommunister har fel när de påstår att pensionssparande! skulle vara särskilt gynnat. Det är riktigt att försäkringssparande givit en hög avkastning . Men försäkringssparande är långsiktigt, och två enstaka år kan inte ses isolerade. Dessa två goda år har föregåtts av med låg avkastning. För att underbygga tesen att pensionssparande skulle vara särskilt gynnat jämförs i ett diagram i skatteutskottets betänkande (SkU 1986/87:17 s. 19) utvecklingen av den reala avkastningen på pensionsförsäkringar med utvecklingen av reallönen . Valet av gör att diagrammet felaktigt ger intryck av att försäkringssparande utvecklats mer gynnsamt än lönerna. I diagrammet nedan har emellertid basåret satts till 1966. Eftersom pensionssparandet är ett långsiktigt sparande är det rimligt att göra jämförelser över längre tidsperioder. Diagrammet visar tydligt att pensionssparandet utvecklats betydligt sämre än reallönen . Det är således fel att påstå att pensionssparandet skulle vara särskilt gynnat. Regeringen har även motiverat pensionsskatten med att avkastningen på detta belopp, ca , oavkortat skall gå till att förbättra villkoren för de sämre ställda pensionärerna. Vi kan nu konstatera att regeringen frångått denna ståndpunkt och således sviker sitt löfte. Diagram: Reallön och real avkastning på pensionsförsäkringar före skatt. 1 Real avkastning på pensionsförsäkringar före skatt Reallön för arbetare inom industrin före skatt (Index 1966 = 100) Genomsnittlig real avkastning under 1966-1986 /år Genomsnittlig reallöneutveckling 19661986 /år Pensionsskatten har följande effekter: * Den skapar en ökad osäkerhet för sparandet i allmänhet. Det är särskilt allvarligt eftersom sparandet totalt sett skulle behöva öka. * Den påverkar både det individuella och det avtalsbestämda pensionssparande!. * Den slår hårdare mot den som haft dålig avkastning och sparat länge än mot den som haft god avkastning på sitt pensionssparande och sparat . * Den drabbar det avtalsbestämda pensionssparande! enbart för de privatanställda men inte för de offentliganställda. * Den drabbar bara de försäkringstagare som anförtrott åt SPP eller annan försäkringsinstitution att förvalta deras pensionsmedel och inte de pensionstagare vars pensionsmedel förvaltas av det egna företaget. Detta missgynnar småföretagare. Genom pensionsskattens konstruktion ges försäkringsbolagen en helt ny uppgift, nämligen att fungera som skattefogdar, utan att de fått några som helst anvisningar om hur skatten skall fördelas. Försäkringsbolagen har tillskrivit försäkringsinspektionen och begärt direktiv om hur pensionsskatten skall tas ut. Enligt deras mening är det inte klart uttryckt i lagen vilken metod som skall användas för att skatten i slutändan skall träffa de enskilda försäkringstagarna på ett objektivt och rättvist sätt. har svarat att man inte kommer att utfärda sådana direktiv. Inför skatteutskottet har emellertid inspektionen uttalat att det inte finns någon rättvis metod. Vi anser att det är betecknande för hur slarvigt pensionsskatten har beretts när den myndighet som har att övervaka att skatten tas ut på det avsedda sättet medger att detta inte är möjligt. När pensionsskatten behandlades i återförvisades förslaget till skatteutskottet med krav från de borgerliga ledamöterna om, att för det fall pensionsskatten antogs, inkomsterna skulle sättas in på ett särskilt konto i till efter nästa val. Motivet härför var att väljarna skulle ges reell möjlighet att påverka dispositionen av de influtna medlen. Det skulle då ha blivit möjligt att efter en borgerlig valseger återbetala pengarna från pensionsskatten. detta krav från borgerliga ledamöter avfärdades. Pensionsskatten skall börja betalas in . Således har ännu inga medel influtit. Därmed möter det inga svårigheter att nu upphäva beslutet. Riksdagsbeslutet innebar också att försämrade skatteregler på kapitalförsäkringar infördes. Dessa försämringar drabbar särskilt småföretagare som är beroende av kapitalförsäkringar vid t. ex. generationsskiften. Moderata samlingspartiet, och anser att beslutet om pensionsskatt bör rivas upp. Vi anser att de nya skattereglerna för kapitalförsäkringar likaledes bör rivas upp. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att beslutar upphäva sitt tidigare fattade beslut om tillfällig förmögenhetsskatt för livförsäkringsbolag, m. m. () ()